Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивач в особі Служби у справах дітей в інтересах дітей звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] від [INFO], батьками дитини є [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 13.04.2018 р. №00019947966, реєстрація народження проведена відповідно до ст.133 СК України. Згідно до свідоцтва про народження малолітньої [PERSON] [INFO], серії [NUMBER] від 23.05.2018 р., батьками дитини є [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та запис про народження проведений відповідно до ч.2 ст.135 СК України. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 05 січня 2010 р. в Збарацькій виправній колонії Тернопільської області. [PERSON] впродовж восьми років неодноразово перебувала в місцях позбавлення волі. Відповідно до повідомлення «Чернівецької установи виконання покарань №33» про звільнення від 09.01.2018 р. №33/7-107 на підставі відстрочки виконання вироку на час вагітності, пологів та досягнення дитиною 3 років, [PERSON] направлена до вибраного нею місця проживання в с.Камяна Сторожинецького району Чернівецької області, однак до місця проживання не прибула та на облік у Сторожинецький ВП ГУНП в Чернівецькій області не стала. Згідно довідки Бахмутської установи виконання покарань №6 від 21.06.2018 року №7/8357 [PERSON] [INFO] вибув 17.06.2018 р. до державної установи «Сокирянська виправна колонія №67» Чернівецької області. Малолітня [PERSON] [INFO], зареєстрована та проживає в с.Камяна Сторожинецького району Чернівецької області та в даний час навчається в другому класі Кам'янської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Відповідач [PERSON] [INFO] в Чернівецькому міському клінічному пологовому будинку №2 народила дівчинку з якою і перебувала в лікарні до 20 квітня 2018 року. Після переведення з обласної дитячої клінічної лікарні м.Чернівці додому відповідач [PERSON] залишила двох малолітніх дітей у будинку батька [PERSON] та проходила обстеження у лікарні м.Чернівці у зв'язку з виявленням у неї туберкульозу. Відповідно до рішення виконкому Кам'янської сільської ради від 20.04.2018 р. №16 вирішено відібрати у [PERSON] новонароджену дитину жіночої статі [INFO], так як було встановлено, що 20 квітня 2018 року у відділення патології новонародженої дитини поступила дитина жіночої статі без матері з Центру первинної медико-санітарної допомоги с.Кам'яна. Діагноз при госпіталізації: тубконтакт з МБТ+Профілактичне лікування. Батьки новонародженої дитини до сільської ради не зверталися щоб зареєструвати дитину. З лікарні дитину не забрали. Тому виникло питання про реєстрацію дитини за рішенням органу опіки та піклування. Згідно розпорядження РДА від 21.05.2018 р. №193 дитину зареєстровано та присвоєно їй прізвище [PERSON], ім'я [PERSON], по батькові [PERSON]. На даний час дитина перебуває в КМУ «Обласний спеціалізований будинок дитини» м.Чернівці. З огляду на викладене позивач просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі ј всіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені обставини, просила суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей та стягувати з них аліменти в зазначеній в позові сумі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлявся судом через сайт «Судова влада». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» позовні вимоги не визнала, просила не позбавляти її батьківських прав відносно її малолітніх дітей, так як в даний час вона не може приділяти їм свою увагу але вона їх любить і не зробила нічого поганого по відношенню до своїх дітей, яких любить. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO] батьком [PERSON] [INFO] є [PERSON], а [PERSON] є її матір'ю (а.с.10). Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст.133 СК України (а.с.11). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.05.2018 р., батьком [PERSON] [INFO] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.9). Державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч.2 ст.135 СК України (за рішенням органу опіки та піклування) (а.с.13). На час розгляду цивільного позову в суді, встановити місцезнаходження батька [PERSON], [PERSON], не вдалося. Останній відбуває покарання в одній із виправних колоній України (а.с.32, 38). Участі у вихованні та утриманні дитини не приймає з народження дитини, а тому на думку суду є всі підстави для позбавлення його батьківських прав щодо доньки [PERSON], що не заперечується і висновком органу опіки та піклування від 03.07.2018 року (а.с.6). Разом з тим, правових підстав для позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо новонародженої дитини [PERSON] не має, оскільки батько записаний у відповідності до ч.2 ст.135 СК України, тобто з огляду на те, що батько не відомий. Мати [PERSON] на час розгляду справи в суді перебуває в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор», а тому участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Дитина проживає по місцю проживання матері з батьком відповідачки. Відповідно до положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Подаючи позов до суду, позивач не потурбувався про підтвердження обставин позову відповідними належними доказами, яких суду, по відношенню до виховання відповідачем своєї доньки [PERSON]. Причина перебування відповідача в слідчому ізоляторі, суду достовірно не відома, однак із пояснень відповідача слідує, що такою причиною не є дитина, тобто умислу на ухилення від виховання доньки у відповідача [PERSON] судом не встановлено. Мати заперечує щодо позбавлення її батьківських прав, а вислухавши думку дитини з цього приводу, яка вважає, що її маму не слід позбавляти батьківських прав, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не доведені і висновок органу опіки та піклування є передчасним і надуманим. Розглядаючи вимоги позову, щодо позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо її дитини [PERSON], судом встановлено, що дитина була народжена відповідачем [PERSON] [INFO] в Чернівецькому міському клінічному пологовому будинку №2, в період звільнення відповідача із установи виконання покарань № 33, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28.12.2017 року на період вагітності і до досягнення дитиною 3-х років в порядку відстрочки виконання вироку Садгірського районного суду м.Чернівці від 31.08.2017 року. Згідно розпорядження РДА від 21.05.2018 р. №193 дитину зареєстровано та присвоєно їй прізвище [PERSON]. Згідно змісту позову та пояснень представника позивача, відповідач [PERSON], після повернення із обласної дитячої клінічної лікарні, залишила двох дітей в т.ч. і новонароджену дитину в будинку батька що в с.Кам'яна Сторожинецького району повідомивши, що йде на медичне обстеження до лікарні в м.Чернівці. Із рішення виконкому Кам'янської сільської ради від 20 квітня 2018 року № 16 (а.с.24) вбачається, що внаслідок наявності хвороби у матері [PERSON] та її новонародженої дитини, [INFO], було вирішено негайно відібрати новонароджену дитину у матері. Цього ж числа, як слідує із листа Обласної дитячої клінічної лікарні від 23.04.2018 року (а.с.25) скерованого до начальника Служби у справах дітей Сторожинецької РДА, дитина поступила з Центру первинної медико-санітарної допомоги с.Кам'яна до комунальної медустанови «ОДКЛ» з діагнозом «тубконтакт з МТБ». За розпорядженням Сторожинецької районної державної адміністрації від 21.05.2018 року № 192 (а.с.35) малолітню [PERSON] влаштовано в комунальну медичну установу «Обласний спеціалізований будинок дитини» м.Чернівці на повне державне утримання. Ініціюючи позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її доньки [PERSON] позивач як в позові так і у висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, як на обставини позбавлення відповідача батьківських прав, послався на невиконання рекомендацій по проходженню лікування дитини, реєстрації її народження та проходження лікування безпосередньо відповідачем, а також на не відвідування дитини в обласній клінічній лікарні і не забрання її з цього лікувального закладу, що на думку позивача, відповідає п.2 ч.1 ст.164 СК України. Згідно положень п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як зазначено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Аналізуючи всі вказані обставини і правові норми, суд вважає, що в діях органів опіки та піклування, зокрема в діях виконкому Кам'янської сільської ради та зазначеними у висновку і позові підставами і обставинами для позбавлення відповідача батьківських прав, відсутня послідовна логіка, оскільки виконання будь-яких рекомендацій по лікуванню дитини та виконання обов'язку щодо забрання дитини із обласної клінічної лікарні не може ставитися у вину відповідачу так як дитина не була покинута матір'ю, а примусово відібрана від неї, внаслідок хвороби як матері так і дитини, що підтверджено рішенням виконкому Кам'янської сільської ради за № 16 від 20 квітня 2018 року (а.с.24). Не виконання рекомендацій щодо проходження лікування безпосередньо відповідачем, також не є підтвердженою в суді підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки, як вбачається із наданої суду виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 21.12.2018 року за підписом лікуючого лікаря [PERSON], яка є в матеріалах цивільної справи, [PERSON] ще 28.03.2018 року здавала аналізи, які оцінювались лікарями 20.04. 2018 року, 30.04.2018 року, а 11.10.2018 року було підтверджено діагноз хвороби відповідача - «мультирезистентна форма туберкульозу легень». Не відвідування дитини в обласній клінічній лікарні, як підстава для позбавлення відповідача батьківських прав, на думку суду взагалі не може бути такою підставою з огляду на зазначений діагноз хвороби у відповідача, а також з наявного діагнозу при госпіталізації дитини - «тубконтакт з МБТ» тобто тубконтакт із хворою мамою. Вимагаючи відвідувань дитини мамою, позивач тим самим піддавав дитину небезпеці контакту із мікобактерією туберкульозу, що є недопустимим. Крім того всі зазначені рекомендації по проходженню лікування дитини, лікування матері, а також реєстрації народження дитини, невиконання яких відповідачем [PERSON] призвело до дачі висновків і подачі позову про позбавлення її батьківських прав, були викладені в рішеннях виконкому Кам'янської сільської ради від 14.03.2018 року № 9 та від 13.06.2018 року № 22, а також в рішенні комісії з питань захисту прав дитини від 27.04.2018 року № 63-11/2018, на засіданнях яких відповідач взагалі не була присутня і доказів доведення до її відома таких рекомендацій до суду не надано. Тобто позовні вимоги в цій частині є безпідставні. Разом з тим суд знаходить, що поведінка матері дітей [PERSON] є неправомірною та згубною для дітей, оскільки діти потребують материнської любові та ласки, а відповідач практично не спілкується з дітьми внаслідок відбування покарань за вчинені кримінальні правопорушення. В зв'язку з цим суд вважає за необхідне попередити відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] та покласти на виконком Кам'янської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області обов'язок здійснення контролю за виконанням [PERSON] своїх батьківських обов'язків, щодо малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON], суд виходить з наступного. За змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181СК України). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітньої [PERSON] і з дитиною не проживають, а тому вони зобов'язані утримувати свою дитину до її повноліття, що вони не здійснюють, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. На тих самих підставах підлягає задоволенню і вимога про стягнення аліментів на утримання [PERSON] із відповідача [PERSON] але не підлягають стягненню аліменті на утримання цієї дитини із іншого відповідача [PERSON], оскільки він не зареєстрований і не являється батьком цієї дитини, що не заперечила і мати [PERSON] в судовому засіданні. Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд

Outcome: partial