Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач в серпні 2015 року звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з ПАТ «КБ «Приватбанк» за Договором №SAMDN8000729972252 від 24.10.2012 р. заборгованість у розмірі 15 267,84 дол. США, за Договором №SAMDN80000730541037 від 01.10.2012 р. заборгованість у розмірі 72 232,72 євро, за Договором №SAMDN800072932578 від 06.12.2012 р. заборгованість у розмірі 1 151 764,5 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що між нею та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», були укладені наступні договори: 24 жовтня 2012 року було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) в іноземній валюті - Договір №SAMDN8000729972252 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит VIP на 6 міс» на 6 місяців в іноземній валюті із сумою вкладу 12300 дол. США; 01 жовтня 2012 року було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) в іноземній валюті - Договір №SAMDN8000729325783 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит VIP на 6 міс» на 6 місяців в іноземній валюті із сумою вкладу 58 950 євро; 06 грудня 2012 року було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) в національній валюті - Договір №SAMDN01000731201596 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит VIP» на 6 місяців в національній валюті із сумою вкладу 296 000 грн. Оригінали даних депозитних договорів були надані для огляду в судовому засіданні. Договір вкладу№SAMDN8000729972252 має особисті підписи клієнта та працівника банку [PERSON] ; факсимільне відтворення підпису голови правління банку [PERSON] , а також відтворення відбитка печатки банку технічними печатними засобами, що передбачено пунктом 14 договору. Договір містить інформацію з реквізитами банку. Договір вкладу№SAMDN8000729325783 має особисті підписи клієнта та працівника банку [PERSON] ; факсимільне відтворення підпису голови правління банку [PERSON] , а також відтворення відбитка печатки банку технічними печатними засобами, що передбачено пунктом 14 договору. Договір містить інформацію з реквізитами банку. Договір вкладу № SAMDN01000731201596 має особисті підписи клієнта та працівника банку [PERSON] ; факсимільне відтворення підпису голови правління банку [PERSON] , а також відтворення відбитка печатки банку технічними печатними засобами, що передбачено пунктом 10 договору. Договір містить інформацію з реквізитами банку. Згідно з умовами зазначених Договорів Клієнт банку мав право протягом строку вкладу здійснювати його доповнення. Також умови Договорів передбачали автоматичну пролонгацію їх дії на той самий строк без необхідності підписання додаткових документів. Позивач посилається на те, що 20 листопада 2012 року вклад згідно договору №SAMDN80000729325783 було поповнено на суму 850 євро, а 15 травня 2013 року на суму 2 300 євро. Також було поповнено вклад №SAMDN01000731201596 07 грудня 2012 року на 60 000 грн., 12 грудня 2012 року на 60 000 грн., 14 грудня 2012 року на 60 000 грн. 18 грудня 2012 року на 30 000 грн., 15 січня 2013 року - 80 000 грн., 21 січня 2013 року на 30 000 грн., 15 травня 2013 року на 120 000 грн.,21 січня 2014 року на 40 000 грн. Вказані внесення підтверджуються відповідними квитанціями наданими позивачем на підтвердження позовних вимог. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 5 березня 2014 року звернулась до банку з проханням перевести обслуговування її вкладів в одне з відділень банку у м. Києві, але їй було відмовлено без пояснення будь-яких причин. В червні 2015 року [PERSON] звернулася до банку з заявою, в якій просила надати їй можливість користуватися належними їй грошовими коштами, які були внесені за вищезазначеними договорами банківського вкладу. Але у відповідь від Банку на дану заяву прийшов лист від 05.06.2015 року, яким було відмовлено у наданні коштів, у зв`язку з припиненням Банку своєї діяльності на території Автономної республіки Крим. Згідно Довідки №1290089, наданої Банком, станом на 12.03.2014 р. залишок грошових коштів на рахунку № [NUMBER] становить 13 761,82 дол. США; на рахунку № [NUMBER] - 66 421,24 євро та на рахунку № [NUMBER] - 926 124,58. Оригінал Довідки №1290089 був оглянутий судом. Довідка містить інформацію про стан рахунків на 12.03.2014 р., тобто надана на момент функціонування Кримської філії ПАТ КБ «Приватбанк», підписана заступником директора Ялтинського відділення та містить відбиток мокрої печатки Філії «Кримського регіонального управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». 20 серпня 2015 року Позивачем було направлено до банку заяву про дострокове розірвання договорів та виплату належних їй коштів, але Банк на дану вимогу не відреагував. Тобто, судом достовірно встановлено, що на даний час, кошти, внесені на депозит та нараховані на них відсотки за Договором №SAMDN8000729972252 Договором №SAMDN80000730541037 та за Договором №SAMDN800072932578 залишаються невиплаченими Відповідачем [PERSON] . Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 07.09. Провадження у справі відкрито ухвалою від 16.09.2015 р. (суддя Сербіна Н.Г.). Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 27.01.2016 р. відхилена апеляційна скарга представника відповідача на вищевказану ухвалу щодо недотримання районним судом правил підсудності та зазначена ухвала суду 1 інстанції залишена без змін. Ухвалою від 21.04.2016 р. було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська як суду за місцем знаходження відповідача. В червні 2016 р. представником відповідача подані письмові заперечення проти позову, в яких сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що факт внесення позивачем коштів не підтверджений. В червні 2016 р. представником позивача подані додаткові письмові пояснення, в яких сторона позивача наполягає, що внесення коштів підтверджується наданими документами, а відповідачем це не спростовано. На підставі повторного автоматизованого розподілу від 27.06.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М. Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Справа розглянута в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити позов з підстав, наведених в ньому, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях проти позову. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2012 р. між позивачем та відповідачем в місті Ялта Автономної Республіки Крим (Україна) було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) в іноземній валюті - Договір №SAMDN8000729325783 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит VIP на 6 міс» на 6 місяців в іноземній валюті із сумою вкладу 58 950 євро. Відповідно до п.14 даного Договору, він оформлюється в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Крім того, 24.10.2012 р. в місті Ялта було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) в іноземній валюті - Договір №SAMDN8000729972252 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит VIP на 6 міс» на 6 місяців в іноземній валюті із сумою вкладу 12300 дол. США Відповідно до п.14 даного Договору, він оформлюється в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Крім цього, 06.12.2012 р. між позивачем та відповідачем в місті Ялта Автономної Республіки Крим (Україна) був укладений договір банківського строкового вкладу (депозиту) в національній валюті - Договір №SAMDN01000731201596 про банківський строковий вклад (депозит) «Депозит VIP» на 6 місяців в національній валюті із сумою вкладу 296 000 грн. Відповідно до п.10 даного Договору, він оформлюється в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Як вбачається з довідки, виданої заступником директора Головного Ялтинського відділення КРУ КБ ПАТ «ПриватБанк» від 12.03.2014 р. № 1290089, станом на 12.03.2014 р. [PERSON] має залишок грошових коштів на рахунку № [NUMBER] становить 13 761,82 дол. США; на рахунку № [NUMBER] - 66 421,24 євро та на рахунку № [NUMBER] - 926 124,58. В травні 2015 р. позивач звернулась до відповідача із переведенням обслуговування її карткових рахунків на будь-яке відділення міста Києва. Листом від 05.06.2015 р. відповідач повідомив позивача про неможливість роботи банківських відділень та складнощі в обслуговуванні депозитів і рахунків, відкритих в кримських відділеннях ПАТ КБ «ПриватБанк» через окупацію території Автономної Республіки Крим, зазначивши, що відповідно до постанови НБУ від 06.05.2014 р. № 260 ПАТ КБ «ПриватБанк» припинив свою діяльність в Криму. В судовому засіданні представником позивача надані оригінали вищевказаних документів та оригінали документів на підтвердження внесення грошових коштів на депозитні вклади за укладеними договорами. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність даних документів. Згідно зі ст. ст. 526, 625, ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1060 ЦК України Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладників, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. За умовами ч.5 ст.1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Отже, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення суми вкладу відповідно до укладених договорів та відсотків за користування вкладами. Посилання відповідача на необґрунтованість позовних вимог та на недоведеність позивачем факту укладення депозитних договорів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки представником ПАТ КБ «ПриватБанк» не було спростовано доводів позивача про те, що між сторонами по справі були укладені зазначені договори банківського вкладу, відкривалися відповідні рахунки за цими договорами, грошові кошти були зараховані до банку. Крім того, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження припинення відповідних зобов`язань у зв`язку з їх виконанням. Не заслуговують на увагу доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» про неможливість повернення коштів, оскільки відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, оскільки після окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, виконання зобов`язань за укладеними ПАТ КБ «ПриватБанк» в Криму договорами депозитного вкладу, окупаційною владою покладено на Автономну некомерційну організацію «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку, яка знаходиться на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь, оскільки припинення діяльності відокремлених структурних підрозділів банку не можуть бути підставою для звільнення від виконання зобов`язань, визначених вказаних договором, оскільки діяльність ПАТ КБ ПриватБанк, як юридичної особи, не припинена. Що стосується вимог позивача про стягнення 3% річних за даним договором, суд вважає за необхідне в цій частині відмовити виходячи з наступного. Так, приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Як вбачається з матеріалів справи, спірними договорами передбачено розмір процентів за користування грошовими вкладами відповідно 9% річних щодо депозитного вкладу в іноземній валюті та 17% річних щодо гривневого депозиту. Крім того, три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов`язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів. Пунктом 6 ст. 1061 ЦК України встановлено, що проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У зв`язку з цим необхідно враховувати, що у випадку збільшення вкладу на суму невитребуваних процентів, проценти, які стягуються у зв`язку з простроченням повернення вкладу, що передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховуються на всю суму вкладу, збільшеного на суму невитребуваних процентів. Як вбачається з наданого розрахунку позивач просить стягнути з відповідача 3% річних, що нараховані не на основну суму боргу, а на невиплачені та ненараховані відсотки по кожному з договорів, в зв`язку з чим суд в даній частині позову відмовляє. З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягаю стягненню судовий збір в розмірі 6 090,0 грн. (максимальний розмір по ставці на час звернення позивача до суду (2015 р.), оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору як споживач фінансових послуг. На підставі викладеного, ст.ст.526,625,1060,1061 ЦК України, Закону України "Про захист прав споживачів",

Outcome: partial