Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення коштів на утримання на час навчання покликаючись не те, що відповідач є її рідним батьком. Після закінчення Червоноградського гірничо-економічного коледжу, вона продовжує навчання в «Суспільній Академії наук» в м. Варшава республіки Польща, Крім того, за станом здоров'я, в результаті стійкої втрати працездатності вона являється інвалідом ІІІ групи безтерміново та постійно потребує додаткових коштів на придбання медичних ліків та проведення планових обстежень. З огляду на зазначені обставини, просить постановити рішення яким стягувати з відповідача в її користь аліменти у розмірі 950,00 грн. щомісячно на період навчання. Позивач в судове засідання не з'явився, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти у зазначеному розмірі, оскільки його заробітна плата становить 1200 грн. Крім цього він хворіє, тому змушений витрачати чималі кошти на придбання медикаментів. Просить в задоволенні позову відмовити. Оцінивши зібрані матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] З довідки Суспільної Академії Наук країни Польща від 14.07.2014 р. вбачається, що [PERSON] «була прийнята на вище навчання І рівня в період з 01.10.2014 року по 28.02.2018 року на основі плати». Також із поданого виписного екіпризу № 1782 встановлено, що [PERSON] з 22.11.2010 року по 01.12.2010 року перебувала на лікуванні у Українському науково-практичному центрі ендокринної хірургії, трансплантації ендокринних органів і тканин з діагнозом Лапілярний рак щитовидної залози І стадія, ІІ клінічна група, де їй 24.11.2010 року була проведена операція з рекоментаціями постійного прийому ліків, періодичного медичного огляду. Крім того, позивачці протипоказані фізичні та емоційні навантаження. В той же час матеріали справи містять довідку Міжрайонної спеціалізованої онкологічної МСЕК № 2 серія 10 ААА № 863293 , із якої встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи безтерміново, причиною інвалідності зазначено захворювання з дитинства. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття(незалежно від форм навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі довідки про доходи № 210 від 11.09.2014 р. ПП «Альма-Віта», [PERSON] працює водієм в ПП «Альма-Віта» та загальна сума його нарахованої зарплати за період з вересня 2013 року по серпень 2014 року становить 14027,40 грн. Згідно повідомлення комунальної третьої міської клінічної лікарні м. Львова [PERSON], [INFO], звертався за медичною допомогою 27.09.2012 року, обстежувався ендоскопічно в ЛОКДЦ. Заключення ерозивний гастродуоденіт. Рефлюкс-езофагіт. А також 22.10.2014 року,29.10.2014 року, при огляді йому встановлено діагноз хронічних езофагіт в ст..загострення, хронічних ерозивний бульбіт в ст..загострення. Рекомендовано медикаментозний курс амбулаторного лікування. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. На думку суду, розмір стягнення аліментів в розмірі 950,00 грн., є завищеним та належним чином не обґрунтованим. Окрім того, беручи до уваги доходи відповідача, його стан здоров'я, стягнення аліментів в заявленій сумі може призвести до погіршення його матеріального становища, що є неприпустимим. З огляду на вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання, на час її навчання, в розмірі 500 грн., що буде відповідати інтересам сторін та не буде погіршувати їх матеріального становища. Крім того, позивачкою подано розрахунок заборгованості по аліментах від 25.10.2012 р. згідно виконавчого листа № 2-3797 виданого Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та заявлено вимогу про стягнення заборгованості згідно вказаного виконавчого листа. Суд приходить до переконання, що в задоволенні заявленої вимоги слід відмовити, з огляду на наступне. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. При відсутності спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відтак, вказана у поданому розрахунку сума заборгованості стягується з [PERSON] по вищезазначеному виконавчому листу, виданому Червоноградським міським судом Львівської області 8.12.2008 р. Повторне стягнення суми заборгованості у виконавчому провадженні чинним законодавством не передбачено. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України, стягуючи з [PERSON] на користь держави 243,60 грн. судових витрат.

Outcome: partial