Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

В березні 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 08.05.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, індивідуального замовлення. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання по виготовленню та монтажу вікон - конструкцій ПВХ, а позивач мав оплатити такі послуги у розмірі 3 137 грн. Виробник зобов*ячався виконати роботи в термін 28 робочих днів з моменту заключення договору, тобто не пізніше 04.06.2014 року. 19.07.2014 року позивачу було встановлено вікно - конструкцій ПВХ, з запізненням більше ніж на місяць. 01.12.2014 року шибка в склопакеті тріснула по всій висоті вікна, оскільки при проведенні робіт монтажу склопакет був встановлений з перекосом 8 мм, з урахуванням заморозків призвів до перенапруження бракованого склопакету. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати зобовязання за вказаним договором належним чином, шляхом заміни бракованого склопакету. Відповідач, в свою чергу, від спілкування ухиляється, мотивуючи це тим, що склопакет пошкоджений з вини позивача. Посилаючись на те,що відповідачем своєчасно не були виконані зобов*язання щодо виготовлення та монтажу вікон - конструкцій ПВХ, позивач був змушений за власні кошти замінити склопакет, який був бракований та неправильно монтований, порушені його права споживача, просить суд стягнути з відповідача пеню за невиконання термінів договору, яка складає згідно п. 4.2. 0,1% ціни замовлення, вартість заміни склопакету, а також відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач не з*явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих причин, викликалася шляхом направлення судових повісток. Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомила. Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування. З матеріалів справи видно, що відповідач зареєстрована за адресою [INFO]. Судом було направлено Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу судове доручення щодо збирання доказів.На адресу суду надійшло повідомлення з Саксаганського районного суду про повернення за неможливістю виконання судове доручення доручення. За адресою реєстрації [PERSON] також були направлені судова повістка з додатками, які повернуті суду установою пошти, із відміткою закінчення терміну зберігання. Судом було вжиті всі необхідні дії для виклику відповідача в судове засідання. Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавала,таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що 08.05.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, індивідуального замовлення. Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання по виготовленню та монтажу вікон - конструкцій ПВХ, про що надана його копія. Відповідно до умов договору від 08.05.2014 предметом Договору є виготовлення та монтаж вікон - конструкцій ПВХ. Згідно п. 3.2 Договору строк поставки 28 робочих днів з моменту укладення договору та отримання передплати від замовника. Відповідно до п. 2.1. вартість товару складає складає 3137 гривень, вся сума була сплачена частинами. Термін поставки сплинув 04 червня 2014 року. За змістом п.2.1 договору,вартість виробів становить 3137 гр.,позивачем сплачено завдаток 2200 грн., сума доплати була сплачена позивачем в розмірі 937 грн. За змістом п.3.2 після внесення з моменту укладання договору та отримання передплати виконавець зобовязується протягом 28 робочого дня виготовити та доставити вироби. Позивачу було встановлено вікно 19.07.2014 року, тобто у встановлений договором термін ФОП [PERSON] не виконала договір належним чином, а саме своєчасно не виготовила та не передала у власність позивачу передбачений договором товар. За змістом ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт(надання послуг)та вимагати відшкодування збитків,якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов*язань за договором або виконує роботу так повільно,що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідач своєчасно не виконала зобов*язання за договором від 08.05.2014 року. Вказані обставини нічим не спростовані,підтверджені наданими позивачем доказами,в зв*язку з чим суд вважає їх встановленими та перевіреними. За змістом ст.526,530 ЦК України,зобов*язання має виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору або діючого законодавства. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку,що відповідно до чинного законодавства наявність невиконаних робіт за договором, в обумовлений термін,є передбаченою законом підставою для захисту прав позивача у спосіб,передбачений ст.16 ЦК України шляхом задоволення позову про стягнення грошової суми. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з ФОП [PERSON]вартості заміни склопакету, оскільки останній істотно порушив умови договору, встановивши бракований склопакет, який був неправильно монтований, та з урахуванням заморозків був пожкоджений. [PERSON] був змушений за власні кошти замінити склопакет. Відповідач відповідно до договору від 08.05.2014 року взявши на себе зобов*язання з виготовлення та монтажу вікон -конструкцій ПВХ, ухиляється від заміни бракованого склопакету, свої зобовязання за договорами виконав не належним чином в зв*язку із чим,суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення вартості заміни склопакету підлягають задоволенню. Відповідно до п. 4,3 вищезазначеного договору у випадку порушення строків відповідач зобов*зязався сплатити пеню у розмірі 0,1 %, від вартості договору за кожен день прострочення. Позивачем розраховано пеню за кожен день прострочення, 0,1%*30 діб= 3%*31,37 грн.= 94,11 грн. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо ,а також достатність і взаємний зв*язок доказів в їх сукупності. Частиною 3 ст.10, ст.60 ЦПК України обов*язок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, покладено на сторони. Вимоги позивача у вказаній частині ґрунтуються на законі,доказами позивача не спростовані,підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди,суд не встановив підстав для їх задоволення,виходячи з наступного. [PERSON] зазначає, що діями відповідача йому також завдана моральна шкода, яку позивач оцінив в розмірі 2000 грн. Своєчасне невиконання зобов*язань, заміна за власні кошти бракованого склопакету завдало хвилювань та переживань. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках,коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормам Конституції України,або у випадках,передбачених нормами ЦК України,а також іншими нормами законодавства,які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди,зокрема,Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.611 ЦК України,у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема,відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів»,споживачі під час придбання,замовлення або використання продукції,яка реалізується на території України,для задоволення своїх особистих потреб,мають право на відшкодування моральної(немайнової)шкоди,заподіяної небезпечною для життя та здоров*я людей продукцією у випадках,передбачених законодавством. Судом не встановлено,що за умовами укладеного сторонами договору обумовлювалась можливість відшкодування моральної шкоди,а неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов*язань щодо виготовлення та поставки вікон кострукцій ПВХ на замовлення загрози життю та здоров*ю позивача не становить,тому для задоволення позову в цій частині передбачені законом підстави відсутні. Відповідно до ст.88 ЦПК України,з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гр.60 коп. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 526,530,611,625 ЦК України, ст.ст. 4, 10 Закону України "Про захист прав споживачів", суд -

Outcome: partial