Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 14.07.2014 року між ним та відповідачем укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 291014 «Оптимальний». Загальна сума вкладу склала 7 000 доларів США, процентна ставка - 11,5 % річних. Строк дії договору з 14.07.2014 року по 14.01.2015 року включно, тобто, днем повернення вкладу є 14.01.2015 року. 14.01.2015 року він звернувся до банку із заявою про повернення вкладу. Банк відмовився видавати всю суму вкладу та почав виплачувати по 100 доларів спочатку 1-2 рази на тиждень, потім один раз на тиждень, а з 27.04.2015 року припинив виплати. На час подачі позову до суду відповідачем сплачено 2 500,00 доларів США. Залишок вкладу складає 4 500,00 доларів США. На неодноразові його звернення працівники банку відповідали, що немає можливості сплатити дану суму, оскільки немає готівки. Вважає, що дії відповідача порушують його права, та суперечать вимогам законодавства України. У зв'язку з чим просив стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 4 500,00 доларів США, пеню в розмірі 16 065,00 доларів США, суму інфляційних втрат в розмірі 1 435,50 доларів США, 3 % річних - 44,00 доларів США, Крім того, неправомірні дії відповідача завдали йому моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях і переживаннях. Відмова в поверненні коштів порушила його плани в частині розпорядження власними коштами. У нього порушення мозкового кровообігу та гіпертонічна хвороба. Неправомірні дії відповідача здійснили негативний влив на його психологічний та фізичний стан, на протязі чотирьох місяців кожного дня він був вимушений дзвонити до банку, чи є в касі валюта, на що в основному казані ні. Це призвело до порушення сну та кількох гіпертонічних криз, у зв'язку з чим кілька разів викликали невідкладну медичну допомогу. Моральну шкоду оцінив в 20 000,00 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В суді встановлено, що 14.07.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського вкладу «Оптимальний» № 291014, відповідно до якого позивач вніс на депозит кошти в розмірі 7 000,00 доларів США, терміном до 14.01.2015 року, з виплатою 11,5 % річних. 14.01.2015 року позивач звернувся до Банку із заявою про виплату депозиту та відсотків. Однак, банк відмовився видавати всю суму вкладу та почав виплачувати по 100 доларів спочатку 1-2 рази на тиждень, потім один раз на тиждень, а з 27.04.2015 року припинив виплати. В загальному відповідачем сплачено 2 500,00 доларів США. Залишок вкладу складає 4 500,00 доларів США. На неодноразові звернення позивача працівники банку відповідали, що немає можливості сплатити дану суму, оскільки немає готівки. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Враховуючи те, що відповідач з 14.01.2015 року до цього часу не повернув належні позивачу кошти, позовна вимога про стягнення з банку суми депозитного вкладу підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). В суді встановлено, що позивач ще 14.01.2015 року звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу. У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти в строк закінчення дії договору - 14.01.2015 року. Проте банк до цього часу не виплатив позивачу в повному обсязі належні йому кошти, чим порушив свої грошові зобов'язання. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України за період з 14.01.2015 року по 12.05.2015 року в сумі 44,00 доларів США. В частині стягнення інфляційних витрат в сумі 1 435,50 доларів США має бути відмовлено з наступних підстав. Індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики, він визначає рівень знецінення національної грошової одиниці, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Позивачем, відповідно до договору, кошти вносилися в іноземній валюті - доларах США. При перерахунку суми боргу з іноземної валюти на національну враховується офіційний курс гривні до доларів США, встановленого Національним банком України. Тому при вирішенні питання про повернення боргу не може враховуватися індекс інфляції, який встановлений відносно гривні, а не іноземної валюти. З урахуванням викладеного, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В даному випадку пеня не передбачена, у зв'язку з чим в стягненні пені в розмірі 16 065,00 доларів США має бути відмовлено. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. В процесі розгляду справи було встановлено, що відповідач порушив права позивача, який до цього часу не отримав в повному обсязі власні кошти, які він вніс на рахунок банку, що зобов'язався їх повністю повернути та виплатити проценти. З часу закінчення договору позивач багато разів звертався до відповідача. Докази звернення надано до матеріалів справи. Викладені обставини дають підстави суду для задоволення вимоги позивача щодо моральної шкоди, яка на засадах розумності та справедливості має бути стягнута в сумі 5 000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. По даній справі позовна вимога про стягнення коштів по депозитному договору задоволена в повному обсязі, з відповідача стягнуто кошти в сумі 4 544,00 доларів США, що еквівалентно 98 606,62 грн. (курс долара США згідно НБУ 08.07.2015 року становить 21,7004 грн.), у зв'язку з чим судовий збір за дану вимогу становить 986,06 грн. Судовий збір за вимогу щодо моральної шкоди становить 243,60 грн. Загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 1 229,66 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial