Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивачем подано до суду відповідний позов в обґрунтування позову позивач зазначив, що 24.12.2015 року Сквирським районним судом Київської області було прийнято рішення згідно з яким з нього було стягнуто щомісячно аліменти в розмірі 3 000 грн. на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття в особі матері, [PERSON] та стягнуто з нього щомісячно аліменти в розмірі 2 000 грн. на утримання дружини [PERSON], до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох річного віку, починаючи з 25.09.2015 року. Вказане рішення оскаржене не було та після на браття рішенням законної сили було видано відповідні виконавчі листи. На час прийняття рішення він був зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності та у нього було укладено договір на виконання робіт з ТОВ «Еспам Системз» на розробку програмного забезпечення і отримання коштів за даним договором було єдиним джерелом доходів. 06.09.2016 року договір між ним та ТОВ «Еспам Системз» було розірвано, що поставило його в крутне матеріальне становище та крім того він хворіє і потребує лікування тощо. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі посилаючись на наведені вище обставини та просив ухвалити рішення по суті позовних вимог, зазначаючи при цьому, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти встановлені рішенням суду, оскільки не має стабільного заробітку, не здійснює підприємницьку діяльність, потребує хірургічного втручання, яке не здійснює у зв'язку із браком коштів тощо. . Відповідач у судовому засіданні позовні вимого не визнала в повному обсязі посилаючись на те, що обставини на які посилається позивач були враховані при визначенні розміру аліментів, відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності і може отримувати доходи тощо. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.12.2015 Сквирським районним судом Київської області було прийнято рішення згідно з яким було ухвалено стягувати з [PERSON], щомісячно аліменти в розмірі 3 000 грн. на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] до досягнення ним повноліття в особі матері [PERSON] починаючи з 25.09.2015 року та стягувати з [PERSON], щомісячно аліменти в розмірі 2 000 грн. га утримання дружини [PERSON] до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років починаючи з 25.09.2015 року. Зазначене рішення сторонами не оскаржувалось і після набрання ним законної сили, судом були видані відповідні виконавчі листи. На час прийняття рішення [PERSON], як суб'єкт підприємницької діяльності, надавав послуги з розроблення програмного забезпечення , що стверджується копією договору від 06.06.2014 року, який міститься в матеріалах справи та отримував дохід. 06.09.2016 року даний договір було розірвано. Згідно консультативного висновку медичного центру «Інто сана» від 30.08.2016 року [PERSON] страждає на організуючу гематому підшкірно-жирової клітковини грудної клітини та потребує планової операції. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України(далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з позивача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд, враховуючи, що істотно змінився матеріальний стан позивача, відсутності у нього стабільного доходу, з якого можна було б утримувати аліменти та прогрішення стану здоров'я, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial