Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

\~\~\~\~ В березні 2017 року [PERSON] звернулася з позовом до Відділу освіти Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області, з участю третьої особи без самостійних вимог Лозівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В позовній заяві вказує, що\~\~перебувала з відповідачем в трудових відносинах. 15.09.2016 року була звільнена з роботи за згодою сторін. Однак при звільненні з нею не був проведений розрахунок по заробітній платі, в звязку з\~\~чим просить стягнути з Відділу освіти Деражнянської РДА на свою користь 7022,60 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку. В суді\~\~позивач та її представник вимоги позову підтримали в повному обсязі, просили задоволити позов. Представник відповідача в суді позов визнала частково в розмірі 6089,66 грн., надавши відповідний розрахунок, пояснила, що дійсно розрахунок з позивачкою не був проведений у день звільнення. Представник третьої особи Лозівської [PERSON] ступенів в судовому засіданні вимоги позову визнала частково в розмірі 6089,66 грн., підтримавши позицію відповідача. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану роботу. Судом встановлено, що позивач працювала в Лозівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Деражнянського району Хмельницької області на посаді\~\~нічного сторожа з 16.04.2007 року. 15.09.2016 року позивач звільнилася з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст. 36 КЗпПУ. Вказане вбачається з трудової книжки [PERSON], заповненої 16.04.2007 року серія АХ №824155. При звільненні\~\~позивача з нею не був проведений повний розрахунок в день звільнення, в зв'язку з чим [PERSON] отримала право на отримання середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиконання роботодавцем вимог ст.116 КЗпП України є триваючим правопорушенням, тому звільнений працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог заст. 117 зазначеного Кодексу й моментом припинення правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). (Правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-419цс16). Судом встановлено, що затримка розрахунку після звільнення позивача з 15 вересня 2016 року по 28 грудня 2016 року\~\~становить 73 робочих дні при пятиденному робочому тижні. Як вбачається із розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON], в\~\~структуру заробітної плати позивача\~\~входила основна зарплата та доплата за роботу в нічний час. Згідно п.3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплата за роботу в нічний час. Таким чином суд вважає, що середньомісячний заробіток [PERSON] для обчислення середньої заробітної плати включає основну зарплату та\~\~доплату за роботу в нічний час: (360,95 + 72,19) + (1516,00 + 303,20) = 2252,34 грн. Середньоденний заробіток\~\~складатиме: 2252,34 грн : 27 (липень 2016 року 5 робочих днів, серпень 2016 року - 22 робочих дні) = 83,42 грн. Невиконання роботодавцем вимог ст. 116 КЗпП Україниє триваючим правопорушенням, тому звільнений працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог за ст. 117 зазначеного Кодексу й моментом припинення правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Оскільки затримка у виплаті заробітної плати позивачу при її звільненні мала місце і розмір невиплаченої заробітної плати не оспорюється сторонами, тому з урахуванням приписів статей 116, 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03 липня 2014 року у справі № 6-60цс13, Таким чином середній заробіток за затримку розрахунку становить 83,42 х 73 дні = 6089,66 грн. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.09.2016 року по 28.09.2017 року слід задовольнити з урахуванням вимог ст. 11 ЦПК України\~\~та стягнути з відповідача на користь позивача 6089,66 грн. компенсації за час затримки розрахунку, з\~\~ урахуванням податків, зборів і обовязкових платежів. В силу вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог [PERSON] на 86,7 %, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 554,88 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial