Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Полюс Запоріжжя» (далі ОСББ «Полюс Запоріжжя») звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 21\~890, 10 грн. та суму сплаченого позивачем судового збору. В обґрунтування позовної заяви зазначається, що відповідач є власником квартири [ADDRESS], відтак, є споживачем житлово - комунальних послуг. ОСББ «Полюс Запоріжжя» є балансоутримувачем та здійснює утримання і обслуговування вищевказаного будинку. Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання щодо сплати своєчасно та у повному обсязі внесків на оплату комунальних послуг та витрат по утриманню будинку, внаслідок чого у [PERSON] виникла заборгованість заперіод з 01.06.2013 року по 28.02.2017 року за житлово-комунальні послуги на загальну суму 21\~870,10 грн., з яких, 10\~001, 41 грн. за технічне обслуговування будинку та 11\~888, 69 грн. за опалення. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечували проти задоволення вимог щодо стягнення заборгованості з технічного обслуговування будинку за період з квітня 2014 року по лютий 2017 року включно у сумі 8\~001, 00 грн., до позовних вимог щодо стягнення заборгованості за період з червня 2013 року по березень 2014 року включно у розмірі 2\~000, 25 грн. просили застосувати позовну давність. В задоволенні вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з опалення у розмірі 11\~888, 69 грн. просили відмовити, оскільки такі послуги відповідачу не надаються та не надавались, у звязку з тим, що в його квартирі відсутні робочі (справні) мережі централізованого опалення (теплопостачання), у зв'язку з чим у його квартирі було встановлено електричні засоби опалення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер № 20587724 (а.с.45), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20589320 (а.с.46), копією акту приймання передачі приміщення від 03.03.2008 року (а.с.47). Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2008 року відповідно до протоколу № 1 від 11.03.2008 року співвласниками будинку № 26 по вул. Маршала Судця прийнято рішення про створення обєднання співвласників багатоквартирного будинку, яке зареєстроване рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради 22.04.2008 року № 176/2. Відносини з приводу створення та діяльності обєднань співвласників багатоквартирних будинків регулюються Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку», їх статутом та договором про обслуговування будинку та прибудинкової території. Відповідно до пункту 2.1. затвердженого Статуту метою створення обєднання є забезпечення захисту прав його членів, відповідно до пункту 12.1 цього Статуту, та дотримання ними обовязків щодо належного управління, утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статурними документами. Завданням та предметом діяльності обєднання є: належне утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів обєднання; забезпечення сприяння членами обєднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобовязань, повязаних з діяльністю обєднання; здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб (пункт 2.2. Статуту). Відповідно до пункту 12.3 Статуту член обєднання зобовязаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Статтею 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник зобовязаний: виконувати обовязки, передбачені статутом обєднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що позивач, будучи балансоутримувачем, надавав житлово-комунальні послуги, а саме, вчиняв певні дії з утримання будинку № 26 по вулиці Маршала Судця в м. Запоріжжя у період з 01.06.2013 року по 28.02.2017 року, тому, враховуючи норми статті 11 Цивільного кодексу України, відповідач в силу фактично існуючого договору зобов'язаний проводити оплату за отримані послуги. Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 та частин 1 та 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно з статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до пунктів 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до\~статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею526 Цивільного кодексу України встановлено, що \~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 01.08.2008 року між ОСББ «Полюс Запоріжжя» та концерном «Міські теплові мережі» укладено договір № 401660 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до якого Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невідємними частинами. Згідно з пунктом 2.1. договору № 401660 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.08.2008 року теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього Договору в гарячій воді, зокрема, на опалення та вентиляцію на протязі опалювального періоду. Як вбачається з копії довідок про заборгованість виданих головою правління ОССБ «Полюс Запоріжжя» (а.с.5-8) відповідач має заборгованість у розмірі 21\~890, 10 грн. по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2013 року по 28.02.2017 року, яка складається з заборгованості за технічне обслуговування будинку у сумі 10\~001, 41 грн., та заборгованості за опалення у сумі 11\~888, 69 грн., яка відповідачем не погашена. Відповідач оспорює суму заборгованості у розмірі 11 888, 69 грн. нараховану за надання послуг з опалення, посилаючись на те, що в його квартирі відсутні мережі централізованого опалення, та ним було встановлено електричні засоби опалення. На підтвердження даного факту він посилається на акт приймання-передачі приміщення від 03.03.2008 року відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Постулат» передало у його власність вищевказану квартиру, а також на укладений між ним та Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» договір № 565310266 від 16.06.2016 року про користування електричною енергією та на акти виконання технічної перевірки енергопостачальною організацією від 16.06.2016 року та 02.09.2016 року. За змістом вищевказаного акту приймання-передачі приміщення від 03.03.2008 року у квартирі відсутні робочі (справні) мережі централізованого опалення (теплопостачання), у звязку з чим відсутня можливість опалення квартири централізовано. Акти виконання технічної перевірки енергопостачальною організацією від 16.06.2016 року та 02.09.2016 року та договір № 565310266 від 16.06.2016 року про користування електричною енергією підтверджують факт постачання у квартиру відповідача електроенергії. Проте, зазначені докази суд оцінює критично, оскільки з них не можливо встановити чи дійсно квартиру [ADDRESS] відключено від мереж централізованого опалення. Крім того, в матеріалах справи містяться копії заяв відповідача адресовані голові правління ОСББ «Полюс Запоріжжя» з проханням відключити централізоване постачання води для опалення. Відповідно до пунктів 24-28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України\~від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила) споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до\~Закону України\~"Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Витрати, пов'язані з відключенням від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, а також встановленням індивідуальних (автономних) систем опалення, відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем. Споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4\~затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (надалі - Порядок), який містить в собі імперативні норми, тобто норми, що не допускають будь-яких відхилень від вичерпного переліку прав і обов'язків тих чи інших суб'єктів. Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. Відповідно до пункту 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Згідно з пунктом 2.5 Порядку відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. Відповідно до пунктів 2.6, 2.7 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Отже з наведених вище норм, вбачається, що чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж централізованого опалення, який передбачає виконання низки проектно - технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженим органами. Якщо при відключенні від централізованого опалення не було дотримано вимог Правил та Порядку, такі дії слід вважати самочинними. Статтею 57 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано суду доказів відключення його квартири [ADDRESS] від мережі теплопостачання у встановленому зазначеними нормативно-правовими актами порядку. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що теплопостачання у будинок № 26 по вулиці Маршала Судця в м. Запоріжжя подавалось у відповідності до чинного законодавства, отже, [PERSON] зобов'язаний проводити оплату за надані послуги відповідно до частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово комунальні послуги», однак фактично оплата вказаних послуг відповідачем не здійснювалась. Щодо заяви відповідача про застосування судом позовної давності до вимог позивача про стягнення з [PERSON]заборгованості за технічне обслуговування будинку за період з червня 2013 року по березень 2014 року включно у розмірі 2\~000, 25 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до положень\~статті 253 Цивільного кодексу України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до\~статті 256 Цивільного кодексу України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина1\~статті 261 Цивільного кодексу України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Частиною 3\~статті 267 Цивільного кодексу України\~визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач скористався своїм правом та просив суд застосувати до позовних вимогпозовну давність у три роки в частині стягнення заборгованості за період з червня 2013 року по березень 2014 року включно у розмірі 2\~000, 25 грн. Відповідно до частини 2 статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також тоді, коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Згідно з частиною 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Як встановлено судом, 23.08.2016 року ОСББ «Полюс Запоріжжя» звернулось до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з [PERSON] у розмірі 21\~640, 43 грн. за період з 01.06.2013 року до 30.06.2016 року. 31.10.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача вищезазначеної суми заборгованості, та який в подальшому за заявою відповідача ухвалою суду від 12.01.2017 року було скасовано. З даним позовом до суду ОСББ «Полюс Запоріжжя» звернулось 27.03.2017 року, що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Беручи до уваги, той факт, що позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу 23.08.2016 року, позовну давність щодо стягнення заборгованості з відповідача слід вважати перерваною 23.08.2016 року, а отже, її строк починає спливати спочатку, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення боргу за надані послуги з технічного обслуговування будинку за період з 23.08.2013 року по 28.02.2017 року в сумі 9 400, 05 грн. Водночас, до вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за технічне обслуговування будинку за період з 01.06.2013 року по 22.08.2013 року слід застосувати позовну давність та відмовити у позові в цій частині позовних вимог. Позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у сумі 11\~888, 69 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачем, за висновками суду, не доведено факт відключення в його квартирі мереж централізованого опалення та факт неотримання послуг з централізованого опалення зазагальний період з 01.06.2013 року по 28.02.2017 року уквартирі [ADDRESS]. Згідно зі\~статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України\~стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial