Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

До суду звернулося Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №93 від 20.09.2007 року, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] всупереч вимогам зазначеного кредитного договору та графіку погашення кредиту своєчасно не повернула позичених коштів, в результаті чого виникла заборгованість по відсотках в розмірі 4527,81 доларів США та пені у загальному розмірі 10401,00 грн.. В добровільному порядку [PERSON] повернути кошти відмовляється, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача Берегуляк В. Ф. підтримав позовні вимоги і просив суд позов задовольнити, пославшись при цьому на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Крім того, представник позивача пояснив, що ними не порушено строку позовної давності, оскільки рішенням Лановецького районного суду від 08 листопада 2010 року з відповідача було повністю стягнуто заборгованість за даним кредитним договором, а ухвалою від 05 січня 2011 року було надано відповідачу розстрочку по погашенню заборгованості по даному договору. Вказану заборгованість відповідачем було погашено лише в вересні 2013 року і до того часу їй продовжували нараховуватися проценти на тіло кредиту та пеня за несплату даних процентів. Також, позивачем 08 листопада 2013 року було надіслано відповідачу вимогу про повернення нарахованих відсотків, яка нею була проігнорована. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги не визнає і просить суд в задоволенні позову відмовити. Крім того, в поданій на адресу суду заяві, відповідач [PERSON] просить суд, у випадку задоволення позовних вимог, зменшити розмір пені з огляду на її важке матеріальне становище. Представник відповідача - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак, будучи присутньою на попередніх судових засіданнях, позовні вимоги не визнала і пояснила, що позивачем при зверненні до суду було пропущено строк позовних вимог, так як строк дії договору закінчився в серпні 2010 року, а позивач звернувся до суду лише в листопаді 2013 року і до того часу не звертався до позивача з вимогою повернути несплачені відсотки і з повідомленнями про їх нарахування. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Судом встановлено, що 20 вересня 2007 року між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» було укладено кредитний договір №93. Відповідно до п.1.3 статуту Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», даний банк є правонаступником відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк». Згідно п. 1.1 кредитного договору № 93 від 20.09.2007 року та додаткової угоди від 01.10.2007 року до кредитного договору №93 від 20.09.2007 року [PERSON] отримала 20 вересня 2007 року у відкритому акціонерному товаристві акціонерний банк "Укргазбанк " кредитні кошти в сумі 19800 доларів США з кінцевим терміном повернення 17 серпня 2010 року, із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,9% річних, що стверджується копією кредитного договору №93 від 20.09.2007 року, додатковою угодою від 01.10.2007 року до кредитного договору №93 від 20.09.2007 року та меморіальним валютним ордером №68_24 від 20.09.2007 року. Рішенням Лановецького районного суду від 08 листопада 2010 року задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» та стягнуто з [PERSON] в його користь 22722,03 доларів США заборгованості за кредитним договором №93 від 20.09.2007 року (19800 доларів США - сума неповернутого кредиту, 2922,03 доларів США - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом) та 14761,14 грн. - пені за порушення строків сплати кредиту. Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 05.01.2011 року розстрочено виконання рішення Лановецького районного суду від 08 листопада 2010 року та встановлено графік погашення суми стягнення з січня 2011 року по жовтень 2013 року. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. В силу вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.3.1.9 кредитного договору №93 від 20.09.2007 року на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти нараховуються, виходячи з процентної ставки зазначеної у п.1.1 збільшеної на 1 (один) процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Згідно п. 5.3 кредитного договору № 93 від 20.09.2007 року за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору № 93 від 20.09.2007 року у випадку порушення Позичальником зобов'язань, Банк має право відмовитися від виконання своїх зобов'язань та/або розірвати цей договір, при цьому Позичальник зобов'язаний відшкодувати Банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути Банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені Банком за цим договором. Станом на 12.11.2013 року на момент звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості офіційний курс гривні до долара США становить 799,3000 гривень за 100 доларів США. Відповідач [PERSON] порушувала виконання умов кредитного договору, а саме не сплачувала проценти за кредит та не погашала заборгованість по пені, внаслідок чого її заборгованість по несплачених відсотках перед Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» по кредитному договору №93 від 20.09.2007 року станом на 01.12.2013 року становить - 4527,81 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.11.2013 року еквівалентно 36190 гривням 79 копійкам, та по не сплаченій пені - 10401,00 грн., що стверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору №93 від 20.09.2007 року. В поданій на адресу суду заяві відповідач [PERSON], пославшись на своє важке матеріальне становище, стан здоров'я просила суд зменшити розмір нарахованої позивачем пені до розміру заборгованості за основною сумою кредиту. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи важке матеріальне становище відповідача, суд вважає за необхідне зменшити розмір заборгованості відповідача [PERSON] по пені і стягнути її в розмірі 5200 грн., вважаючи даний розмір пені достатнім для задоволення вимог банку по відшкодуванню завданих відповідачем збитків. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» 4527,81 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.11.2013 року еквівалентно 36190 гривням 79 копійкам, та 5200,00 грн. заборгованості за кредитним договором. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про пропущення позивачем строку позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до положень ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або свого обов'язку, що закріплено ч.1 ст.264 ЦК України. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору №93 від 20.09.2007 року відповідачем [PERSON] було здійснено останню проплату нарахованих процентів в лютому 2011 року, а останній платіж по тілу кредиту нею було здійснено в вересні 2013 року, тобто строк позовної давності в даному випадку позивачем, який звернувся до суду з позовом 12.11.2013 року, пропущено не було. Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідач не знала про нарахування процентів та пені, оскільки даний факт спростовується матеріалами справи, а саме тим, що відповідач продовжувала після винесення рішення суду від 08 листопада 2010 року користуватися кредитними коштами і була зобов'язана, відповідно до умов кредитного договору, сплачувати відсотки за їх користування, а також штрафні санкції у випадку несплати даних відсотків. Ухвалою Лановецького районного суду Тернопільської області від 21.11.2013 року відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Згідно ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь держави 413 гривень 91 копійку судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial