Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування індексу інфляції, трьох відсотків річних, посилаючись на те, що рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року на користь [PERSON] стягнуто з відповідача суму боргу у розмірі 429797,98 грн, на користь [PERSON] стягнуто з відповідача 384823,55 грн. 17 травня 2018 року державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області були відкриті виконавчі провадження зі стягнення зазначеної суми боргу. Відповідачем вказане рішення суду виконано не було, у зв`язку з чим позивачі просять стягнути за період 01 листопада 2017 року по 19 серпня 2018 року з відповідача на користь [PERSON] 75300,61 грн інфляційних втрат, 10315,15 грн - 3% річних, на користь [PERSON] - 67421,09 грн інфляційних втрат, 9235,77 грн - 3% річних. Позивачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача в ході судового розгляду позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, відзив на позов надано не було. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року даний позов залишений без руху та позивачам встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року провадження у справі запинено до розгляду відводу головуючому у справі судді Алексєєву О.В., який був заявлений відповідачем. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2019 року в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі відмовлено. Вислухав представника позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2017 року у справі №213/188/17, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року, позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Широківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Токмаков Андрій Борисович, про стягнення вартості проданих часток житлового будинку, інфляційних витрат та 3% річних задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором доручення у загальному розмірі 423026,81 грн, з яких: 380000 грн - сума основного боргу, 35156,13 грн - сума інфляційних нарахувань, та 7870,68грн - 3% річних, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4230,27грн, та витрати на правову допомогу в сумі 2540,90 грн, всього 429 797,98 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором доручення у загальному розмірі 378497,67 грн, з яких: 340000 грн - сума основного боргу, 31455,48 грн - сума інфляційних нарахувань, та 7042,19 грн - 3% річних, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3784,98грн, та витрати на правову допомогу в сумі 2540,90 грн, всього 384823,55 грн. Рішення набрало законної сили 20 квітня 2018 року (а.с.90-92). Постановами державного виконавця від 17 травня 2018 року відкрито виконавчі провадження зі стягнення з відповідача на користь позивачів вищевказаної суми боргу (а.с. 10-17). В ході судового розгляду відповідачем обставина невиконання рішення суду не спростовувалась та доказів на підтвердження надано не було. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісяця надається Держкомстатом і публікується в газеті «Урядовий кур`єр» і на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України. На виконання рекомендацій Верховного Суду України (Лист Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ»), при розрахунку інфляційних збитків потрібно враховувати індекси інфляції за кожний місяць прострочення. При цьому враховується інфляція кожного місяця, незалежно від того був індекс інфляції більше одиниці (інфляція) або менше (дефляція). Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", розрахунок суми боргу з врахуванням індексу інфляції здійснюється шляхом множення суми заборгованості (на момент її виникнення) на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума, яка внесена з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, якщо сума внесена з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, якщо з 16 по 31 день місяця, інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Оскільки за період з 20 квітня 2018 року по 19 серпня 2018 року індекс інфляції склав 99,3% (травень 2018 року - 100%, червень 2018 року - 100%, липень 2018 року - 99,3%, серпень 2018 року - 100%), знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів не відбулося, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат задоволенню не підлягають. В той же час підлягають стягненню в межах заявлених позовних вимог за період з 20 квітня 2018 року (дата набрання рішенням суду законної сили) по 19 серпня 2018 року з відповідача на користь [PERSON] 3% річних в сумі 4 274,00 грн (429797,98 грн * 121 день/365 днів * 3%), на користь [PERSON] - 3% річних в сумі 3827,86 грн (384823,55 грн * 121 день/365 днів * 3%). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial