Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що відповідно до кредитного договору № MRC0AN12835045 від 29.05.2008 р., укладеного з [PERSON] , останній був наданий кредит у розмірі 57435,50 грн. на термін до 28.05.2015 року зі сплатою 20,04% річних. Відповідач підтвердила свою згоду на отримання вказаного кредиту своїм підписом у вищезазначеному договорі. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу, кредит у сумі визначеній у договорі. Однак остання, на порушення умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 03.09.2019 р. заборгованість за кредитним договором складає 109156,96 грн., з них: 20555,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2720,37 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредиту; 5638,25 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 74806,42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5186,05 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути вказану заборгованість та також судові витрати. Ухвалою суду від 22.01.2020 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача надав заяву про розгляд у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлену про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 29.05.2008 року АТ КБ "Приват Банк" уклав з [PERSON] договір кредиту № MRC0AN12835045, згідно якого останній був наданий кредит у розмірі 57435,50 грн. на термін до 28.05.2015 року зі сплатою 20,04% річних, проте відповідачем зобов`язання за кредитним договором виконуються не в повному обсязі з порушенням, правил, передбачених умовами договору. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», у зв`язку із чим на підставі рішення Єдиного акціонера банку від 21.05.2018 року змінено найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк». Відповідач власним підписом у вищезазначеному договорі кредиту підтвердила свою згоду на те, що вона погодилася з умовами та тарифами, передбаченими вказаним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 « Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання) ( ст. 610 ЦК України). Пунктом 17.1.5 кредитно-заставного договору встановлено строк повернення кредитних коштів - 28.05.2015 року. Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором станом на 03.09.2019 р. складає 109156,96 грн., з них: 20555,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2720,37 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредиту; 5638,25 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 74806,42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5186,05 грн. - штраф (процентна складова). Однак, згідно зі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь. Так, враховуючи, що останнє відоме місце проживання відповідача в місті Маріуполі за адресою: [ADDRESS] , нарахування: 74806,42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 5186,05 грн. - штраф (процентна складова), за кредитним договором № MRC0AN12835045 від 29.05.2008 р., укладеного з [PERSON] , є неправомірним, тому дані вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, оскільки [PERSON] умови кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останньої на користь позивача сума заборгованості за договором в розмірі 28914,49 гривень, яка складається з: 20555,87 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 2720,37 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредиту; 5638,25 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1921,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 28914,49 грн. *100% : 109156,96 грн. ціни позову = 26,49 %), тобто 26,49% від ціни позову (26,49 % *1921,00 грн. :100%), що складає 508,87 грн.

Outcome: partial