Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.10.2016 стягнуто з відповідача на ім`я позивача аліменти на дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 08.09.2016 і до їх повнолітня. На даний час сума аліментів є недостатньою для матеріального утримання дітей, крім того змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та матеріальний стан відповідача. У зв`язку з цим просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 1200 гривень на 1700 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Крім того, просить суд стягнути з відповідача аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії: 20.09.2019 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М. позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та зміну розміру аліментів передано на розгляд Канівському міськрайонному суду за належною територіальною юрисдикцією. 11.11.2019 ухвалою судді Русакова Г.С. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 26.03.2020 ухвалою суду, у зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, відкладено судовий розгляд до 16.04.2020. Згідно розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 237 від 16.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду справи, 16.04.2020 було проведено повторний автоматичний розподіл справи, справу передано для подальшого розгляду судді Льон О.М. Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. від 21.04.2020 справу прийнято до свого провадження, призначено розгляд на 14.05.2020 . 14.05.2020 у судове засідання відповідач не з`явився, у зв`язку з чим ухвалою суду судовий розгляд справи відкладено на 03.06.2020. 03.06.2020 судовий розгляд не відбувся, у зв`язку з тим, що головуючий перебував в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.10.2016 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з 08.09.2016 і до їх повнолітня ( а.с.36-37). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.180 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13). Судом встановлено, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначено рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.10.2016 у твердій грошовій сумі, яка складає 1200 гривень щомісячно починаючи з 08.09.2016 і до повноліття дітей. При визначенні розміру стягнутих аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік» для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01.01.2020 пo 30 .06. 2020 -2218 грн., з 01.07.2020 пo 30.11.2020 - 2318 грн., з 01.12.2020 -2395 грн., а також з того що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються, за рішенням Канівського міськрайонного суду від 06.10.2016, з відповідача на ім`я позивача на щомісячне утримання дітей є недостатнім, одержувачем аліментів заявлено позов про зміну розміру аліментів, з 1200 гривень на 1700 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Крім того, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, суд враховує невиконання відповідачем батьківського обов`язку по утриманню дітей та перекладення батьківського обов`язку по утриманню та вихованню дітей на позивача, хоча зобов`язаний утримувати дітей і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачкою, а також те, що прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє з батьків. Доказів про те, що витрати на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складають по 1700 грн. щомісячно на кожну дитину, позивач суду не надала, тому суд критично відноситься до посилання позивача про необхідність стягнення аліментів у розмірі по 1700 грн. на дитину щомісячно та вважає за доцільне задовольнити цю позовну вимогу частково, а саме, змінити розмір аліментів, які призначені до стягнення за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.10.2016 по справі № 697/1932/16-ц, та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на ім`я [PERSON] , [INFO] , аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1300 грн. та на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1300 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Щодо стягнення аліментів на малолітнього - [PERSON] , [INFO] , слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача суд враховує невиконання відповідачем батьківського обов`язку по утриманню дитини, також взято до уваги те, що відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення аліментів на [PERSON] , [INFO] , підлягає до часткового задоволення у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову - 17.09.2019. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір за дві вимоги у розмірі по 768,40 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 1536,80 грн. на користь держави.

Outcome: partial