Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Добровільно матеріальну допомогу на утримання позивачки та дитини відповідач не надає, хоча працює та має таку можливість. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, повідомив, що позовні вимоги визнає. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 06.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем і відповідачем і знаходиться на їх утриманні. Згідно наказу №24-тр від 16.06.2015 року ТОВ «Компаньон груп» позивачці надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 17.06.2015 року по 09.04.2018 року. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, з 01.01.2015 р., становить 1032,00 грн., дітей віком від 6 до 18 років, з 01.01.2015 року становить 1286 грн. (ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік"). Позивач в судовому засіданні пояснила, що вона вирахувала, що по 1/3 частині заробітної плати відповідача їй буде достатньо для утримання дитини та себе на час відпустки по догляду за дитиною. Згідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів, а також обґрунтування позовних вимог щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/ відповідача. А тому, враховуючи обставини справи, спільний обов'язок батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліментів в розмірі ? частини заробітку /доходу/ щомісячно від дня пред'явлення позову до суду, а саме : 02.07.2015 року до повноліття дитини але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліментів в розмірі ? на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial