Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином . В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України з призначенням покарання відповідно до ст.70 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. Так, 15 лютого 2014 року близько 21 години 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «ІЖ-412» державний номер [NUMBER], рухаючись по проїзній частині вулиці Грушевського в м.Коростені Житомирської області поблизу будинку № 64, в порушення п.2.9.а, п.2.3б та п.18.1 ПДР, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під»їзжаючи до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість руху, не зупинився, щоб дати дорогу [PERSON], яка в цей час переходила дорогу по пішохідному переходу, внаслідок чого створив для неї небезпеку та скоїв наїзд на неї. В результаті ДТП дружина позивача [PERSON] отримала множинні тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких та які небезпечні для життя і знаходяться в причинному зв»язку з її смертю. Внаслідок злочинних дій [PERSON] позивачу завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що внаслідок загибелі дружини йому заподіяно тяжкі моральні страждання. Позивач залишився сам утримувати дитину, сина померлої дружини [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON], [INFO], а саме, оплачувати навчання, проживання в гуртожитку, придбання їжі та одягу. В зв'язку з чим позивач зазнав переживань та душевних страждань. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 300 000 грн., які просить стягнути з відповідача. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задоволити. Відповідач відбуває покарання у вигляді позбавлення волі і на разі утримується в Кагарлицькій виправній колонії Київської області № 115. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду заяву, в якій не визнав позовні вимоги, просив відмовити у їх задоволенні, при цьому зазначив, що він є інвалідом ІІ-групи, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, а також на його утриманні знаходиться матір [PERSON], яка є інвалідом І-групи. Суд, вивчиши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З врахуванням положень ст.61 ЦПК України, суд вважає, що вироком суду про винуватість відповідача у вчиненні злочину, доведено вину відповідача у заподіянні позивачу моральної шкоди. Спірні правовідносини, що виникли, регулюються главою 82 ЦК України. Зі змісту вироку вбачається, що 15 лютого 2014 року близько 21 години 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем марки «ІЖ-412» державний номер [NUMBER], рухаючись по проїзній частині вулиці Грушевського в м.Коростені Житомирської області поблизу будинку № 64, в порушення п.2.9.а, п.2.3б та п.18.1 ПДР, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під»їзжаючи до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість руху, не зупинився, щоб дати дорогу [PERSON], яка в цей час переходила дорогу по пішохідному переходу, внаслідок чого створив небезпеку та скоїв наїзд на неї. В результаті ДТП дружина позивача [PERSON] отримала множинні тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких та які небезпечні для життя і знаходяться в причинному зв»язку з її смертю (а.с.17-20). Обґрунтовуючи розмір завданої моральної шкоди, позивач надав суду вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2014 року, за яким [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України з призначенням покарання відповідно до ст.70 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначла у зв"язку з протиправною поведінкою щодо члена її сім"ї. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує душевні страждання позивача [PERSON], який внаслідок злочинних дій [PERSON] втратив свою дружину. Відповідно до ст.ст.1177,1195 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, потерпілий зазначив, що через злочинні дії відповідача він отримав важку моральну травму через втрату рідної людини - смерть дружини [PERSON]. Після її смерті, на утриманні позивача залишився син дружини від першого шлюбу [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. Позивач відчуває моральні страждання та оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 300 000 грн. Відповідно до загальних засад цивільно-правової відповідальності обовязковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні. Вина заподіювача шкоди внаслідок якої настала смерть дружини позивача [PERSON], встановлена вироком суду, і відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доведенню при розгляді цивільної справи, у якій беруть участь ті самі особи. Факт заподіяння моральної шкоди на думку суду є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком злочинних дій з боку відповідача. Вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд, приймаючи до уваги характер, обсяг та тривалість емоційних страждань, яких зазнав позивач та враховуючи, що моральна шкода полягає саме в моральних переживаннях через втрату рідної людини, враховуючи також майновий стан відповідача та реальну можливість відшкодування завданої ним шкоди, вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації заподіяної моральної шкоди має становити 100 000 грн. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial