Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції надати документи, на підставі яких було накладено арешт та оголошено розшук на автомобіль марки MITSUBISHI, модель: Grandis 2.4 Sport AT, рік випуску: 2004, тип легковий універсал-В № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить [PERSON]; звільнити автомобіль з-під арешту, накладеного державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського управління юстиції; вивести вказаний автомобіль з розшуку; зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції надати документи, на підставі яких було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на автомобіль марки MITSUBISHI, модель: Grandis 2.4 Sport AT, рік випуску: 2004, тип легковий універсал-В № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], який належить [PERSON]; звільнити автомобіль з-під арешту, накладеного державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського управління юстиції на майно, належне на праві власності [PERSON] Вказує на те, що державний виконавець не вправі був звертати стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, оскільки це суперечить ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. Право застави виникло у банку раніше, ніж винесено постанову про арешт майна боржника, і, крім того, розмір заборгованості позичальника за кредитним договором значно перевищує вартість автомобіля переданого у заставу. Посилаючись на ці обставини, позивач просив звільнити зазначений автомобіль з-під арешту. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, надала до суду заяву, якою просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з»явились, повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.06.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № KGMDAE00000667, згідно з яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 29448,58 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язань за договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна № KGMDAE00000667 від 16.06.2007 року, відповідно до умов якого [PERSON] передав в заставу позивачу автомобіль марки MITSUBISHI, модель: Grandis 2.4 Sport АТ рік випуску: 2004, тип легковий універсал-В № кузова/шассі [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER]. 16.05.2013 року постановою державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського управління юстиції Зубік В.В., про стягнення боргу на користь юридичних осіб накладено арешт та оголошено розшук, орієнтування УДАІ УМВС України в Кіровоградській області 10/3261 від 08.07.2013 року, на вищевказаний автомобіль, належний на праві власності [PERSON] 20.09.2012 року постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського управління юстиції Літвіновою О.П., про стягнення боргу на користь ПАТ АБ "Укргазбанк", винесено постанову про арешт майна боржника оголошення заборони на його відчуження. Згідно із ч.ч.1, 3 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Довідка про стан заборгованості [PERSON] за кредитним договором свідчить про те, що ця заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» складає 41054,51 доларів США. Пунктом 1.4 договору застави, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] визначена вартість заставного майна 131 300 грн. Право заставодержателя на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна передбачено ч.4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження». Право застави у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло до винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, вартість предмета застави є нижчою від розміру заборгованості боржника заставодержателю. У позивача виникла необхідність у продажу автомобіля, а накладений арешт та оголошення його в розшук перешкоджають цьому. Оскільки арешт автомобіля та оголошення його в розшук перешкоджає позивачу реалізувати предмет застави, позов підлягає задоволенню. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 р. (з наступними змінами) у справах про звільнення майна з-під арешту відповідачами є боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт. Отже, належними відповідачами є [PERSON], як боржник, та ПАТ АБ «Укргазбанк», як особа, в інтересах якої накладено арешт, а тому у задоволенні позову про зняття арешту із заставленого майна до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції та Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з Публічного Акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» та [PERSON] на користь Публічного Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» по 121 грн. 80 коп. судового збору з кожного.

Outcome: partial