Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що АТ КБ «ПриватБанк» та відповідач 1 [PERSON] 27.02.2008 року уклали кредитний договір CVXWGA0000000004. Згідно договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати відповідачу 1 кредит у розмірі 30000,00 (Долар США) на термін до 27.02.2028 року, а відповідач 1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач 1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач 1 [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу 1 кредит у розмірі 30000,00 (доларів США). В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач 1 [PERSON] свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач 1 [PERSON] станом на 09.10.2018 року має заборгованість в розмірі 89914,90 (Долар США), яка складається з наступного: 33302,22 (Долар США) - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 23117,88 (Долар США) - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 705,13 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 32789,67 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Зазначають, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 10421,59 (Долар США), яка складається з наступного: 10421,59 (Долар США) - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 10.08.2016 року по 09.10.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язання за Договором CVXWGA00000000004 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач 1 [PERSON]. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5. позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором CVXWGA00000000004. Згідно з п. 6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання, проте вимога яка була пред’явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов’язання залишена без задоволення. Підтримуючи вищевикладене, просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 10.08.2016 року по 09.10.2018 року, згідно кредитного договору № CVХWGA0000000004 від 27.02.2008 року станом на 09.10.2018 року на загальну суму 10421,59 (Доларів США), що за курсом (28,08) відповідно до службового розпорядження складає 292638 (двісті дев’яносто дві тисячі шістсот тридцять вісім) гривень 25 копійок та судові витрати в справі в розмірі 4389, 57 гривень. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшло клопотання, в якому вона просить справу слухати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з’явилися, але були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності до суду не надали, тому суд зі згоди позивача ухвалює в справі заочне рішення. Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з’явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 1 [PERSON], 27.02.2008 року було укладено кредитний договір CVXWGA0000000004. Згідно умов договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати відповідачу 1 [PERSON] кредит у розмірі 30000,00 (Долар США) на термін до 27.02.2028 року, а відповідач 1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштам в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач 1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором відповідач 1 [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Як встановлено судом, АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 30000,00 (Долар США). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача 1 [PERSON] станом на 09.10.2018 року виникла заборгованість в розмірі 89914,90 (Долар США), яка складається з наступного: 33302,22 (Долар США) - заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 23117,88 (Долар США) - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 705,13 (Долар США) - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 32789,67 (Долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. При цьому, позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення, яку просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів позивач становить 10421,59 (Долар США), яка складається з суми 10421,59 (Долар США) - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 10.08.2016 року по 09.10.2018 року. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 32 ЦПК України, позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; предметом спору є однорідні права і обов'язки. Так, з матеріалів справи встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором відповідача 1 [PERSON] № CVXWGA00000000004 який укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого відповідачі [PERSON] та [PERSON] несуть відповідальність як солідарні боржники. Відповідно до умов Договору поруки, а саме п. 5. позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором CVXWGA00000000004. Згідно з п. 6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту її отримання, проте вимога яка була пред’явлена до поручителя щодо виконання забезпеченого зобов’язання залишена без задоволення. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому, судом встановлено, що 12 вересня 2011 року до кредитного договору № CVXWGA0000000004 від 27.02.2018 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем 1 [PERSON] було укладено додаткову угоду, згідно умов якої було внесено зміни в кредитний договір № CVXWGA0000000004 від 27.02.2018 року, відповідно до умов якої п.8 кредитного договору викладено в наступній редакції: «Банк зобов’язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу, на строк з 27.02.2008 року по 27.02.2028 року включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 44238,74 (доларів США) на наступні цілі: у розмірі 30000,00 (доларів США) на споживчі цілі, а також у розмірі 14238,74 (доларів США) на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1.26% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 0,48 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 8.2 даного договору». Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, починаючи з 04.08.2011 року позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 510,20 (доларів США) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та пені, а також згідно умов даної угоди терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 50 років. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідача 2 [PERSON], як поручителя за кредитом, про дану обставину не повідомлялось, та додаткових угод до договору поруки із нею не укладалось. Отже, судом встановлено, що додатковою угодою до кредитного договору, укладеною без згоди поручителя, встановлено збільшений розмір процентної ставки, збільшення розміру самої суми заборгованості, тобто змінено зобов'язання, забезпечене порукою, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, при цьому остання не давала згоди на таку зміну забезпеченого порукою зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст. 553 Цк України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту договору поруки укладеного 27.02.2008 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] вбачається відсутність узгодження умови про можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням, та розміром самого зобов’язання без повідомлення поручителя з приводу цього або без укладення з нею додаткових угод до договору поруки. Відповідно до п. 13 договру поруки сторони домовились, що зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки за згодою сторін в письмовому вигляді, шляхом укладення відповідної додаткової угоди. Отже доповнення, які були внесені до вищевказаного кредитного договору на підставі укладання додаткової угоди, стосуються як позичальника, так і поручителя, оскільки вплинули на зміну розміру основного зобов'язання, збільшення відсоткової ставки та збільшили обсягу відповідальності поручителя. Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як за умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК порука припиняється. З приводу цього також правова позиція висловлена і в постановах Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-18цс 11, від 26.09.2012 р. у справі № 6-100цс12, від 20 лютого 2013 року у справі № 6-172цс12, від 10.09.2014 р. .у справі № 6-70цс14, від 17.12.2014 р. у справі № 6-185цс14, що відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів. Згідно цієї позиції у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки, розміру суми самого зобов’язання, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на поручителя відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Таким чином суд вважає, що оскільки в договорі поруки, який укладений 27.02.2008 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] умови про збільшення обсягу відповідальності без повідомлення поручителя сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, а тому в задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення заборгованості згідно кредитного договору CVXWGA0000000004 від 27.02.2008 року з поручителя [PERSON] слід відмовити. За таких обставин, позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково, стягнути з відповідача 1 [PERSON], [INFO] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (рахунок 29092829003111, МФО № 305299, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 10.08.2016 року по 09.10.2018 року згідно кредитного договору № CVХWGA0000000004 від 27.02.2008 року станом на 09.10.2018 року в сумі 10421,59 (Доларів США), що за курсом (28,08) відповідно до службового розпорядження складає 292638 гривень 25 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача 1 [PERSON] судові витрати на користь позивача в розмірі 4389,57 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial