Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що разом з відповідачем проживали у цивільному шлюбі. В цьому шлюбі народилась донька: - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося, на даний час проживають окремо. Крім того, вказує, що спільна дитина проживає разом з нею та фактично знаходиться на її утриманні. Батько дитини в добровільному порядку, регулярної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Добровільно домовитися про сплату аліментів їй не вдалося. З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 14 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. В установлений в ухвалі строк від відповідача надійшов відзив, в якому вказує, що, що постійно намагається допомагати дитині по мірі можливості. Однак, з його нестабільним матеріальним становищем немає змоги надавати допомогу в розмірі, в якому просить позивачка, а саме: 3000 грн. Просить суд, позов задовольнити частково, а саме: стягувати з нього аліменти на утримання дитини, в розмірі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до початку судового засідання позивач подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає в розмірі 1500 грн. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що в сторін у шлюбі народилася донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] являється батьком дитини (а.с. 6). Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнольої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] - в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання дитини в розмірі 3000 грн. в місяць на дитину, не підтверджені належними і допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial