Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] у березні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 22.06.2013 р. близько 11 год. 00 хв. по вул. Бахмацькій в м. Києві сталася ДТП з участю транспортних засобів, а саме: автомобіля «Mitsubishi ASX» держ. номер [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] та автомобіля «Nissan Note» держ. номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить на праві власності позивачці. Внаслідок зазначеної дорожньої пригоди автомобіль «Nissan Note» отримав механічні пошкодження, що завдало позивачці матеріальної шкоди в розмірі 22 143 грн. 96 коп., що підтверджується відповідним Рахунком відновлювального ремонту вказаного автомобіля. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2013 р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної вище ДТП. Представник позивача зазначає, що у нього відсутні відомості застрахованої цивільно-правової відповідальність відповідача, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з метою відшкодування її збитків. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача кошти необхідні для відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, належного позивачці в розмірі 22 143,96 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. та судовий збір. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.05.2015 року частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму матеріального збитку в розмірі 22 143 грн. 96 коп., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. та судовий збір в розмірі 231 грн. 44 коп., а всього - 23 375 (двадцять три тисячі триста сімдесят п`ять) грн. 40 коп. В іншій частині позову відмовлено. (а.с. 34-35) Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року задоволено заяву представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.05.2015 р. Скасувано заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25.05.2015 р. у цивільній справі № 2/759/3113/15 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 58) Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року залучено в якості співвідповідача у справі ТДВ СК «НАСТА», почато підготовче провадження. (а.с. 69-70) Протокольною ухвалою в підготовчому судовому засіданні 24.10.2019 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи МТСБУ. (а.с. 99) Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 127-128) Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, натомість матеріали справи містять заяву [PERSON] від 07.10.2020 року у якій вона позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та слухати справу у її відсутності. (а.с. 119-121) [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову не визнали, просили відмовити у повному обсязі. Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Суд, заслухавши відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2013 р. близько 11 год. 00 хв. по вул. Бахмацькій в м. Києві сталася ДТП з участю транспортних засобів, а саме: автомобіля «Mitsubishi ASX» держ. номер [NUMBER] , яким керував відповідач [PERSON] та автомобіля «Nissan Note» держ. номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить на праві власності позивачці. Встановлено, що відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 15.07.2013 р. відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме: п. 10.9 ПДР України, під час керування ним 22.06.2013 р. транспортного засобу (а.с. 7). Встановлено, що вказана постанова в подальшому учасниками дорожньо-транспортної пригоди не оскаржувалась, у зв`язку з чим, станом на день винесення вказаного рішення, вступила в закону силу. Встановлено, що відповідно до Рахунку № 03111 від 23.05.2014 р. складеного ТОВ «АВТОАЛЬЯНС КИЇВ» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Note» держ. номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП становить 22 143 грн. 96 коп. (а.с. 11-12). Відповідач заперечує вимоги позову з підстави, що позивачем не доведено, що відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля становить 22 143 грн. 96 коп. на підтвердження чого надано відповідь ТОВ "АвтоАльянс-Київ" № 170614/вих 3 від 14.06.2017 року про те, що відновлювальний ремонт автомобіля «Nissan Note» д.н.з. [NUMBER] відповідно до рахунку № [NUMBER] від 23.05.2014 року на цьому підприємстві не здійснювався. (а.с. 79) Судом встановлено, що у позивачки відсутні відомості про страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність відповідача щодо експлуатації ним автомобіля «Mitsubishi ASX» держ. номер [NUMBER] , у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду про відшкодування заподіяної їй шкоди. З клопотанням про призначення авто-товарознавчої експертизи, для визначення розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Note» держ. номер [NUMBER] відповідач та його представник не зверталися. Встановлено, що позивачка 19.09.2014 р. направила на адресу відповідача листа з вимогою про відшкодування заподіяного ним матеріального збитку в розмірі 22 143,96 грн., проте, вказана вимога була залишена відповідачем без реагування, а заподіяні позивачці збитки не відшкодовані (а.с. 15-16, 17). Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України).Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України). Згідно положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків, власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Право потерпілого на відшкодування за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, з урахуванням статті 22, 1187, ч.1 ст.1188 ЦК України, володільцю автомобіля «Nissan Note» держ. номер [NUMBER] [PERSON] , завдано шкоду майну у розмірі 22 143,96 грн., яка повинна бути відшкодована заподіювачем шкоди. На спростування заявленого розміру завданої шкоди власнику пошкодженого автомобіля «Nissan Note» держ. номер [NUMBER] , стороною відповідача не надано. За положеннями ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. У роз`ясненнях, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 з подальшими змінами, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, що завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, мають враховуватися стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням відповідача. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Внаслідок протиправних дій відповідача, позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях та необхідності додаткових зусиль для організації звичного способу життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини винної особи, яка завдала моральної шкоди, і виходячи із принципу справедливості та розумності, прийшов до переконання та вважає за можливе визначити розмір морального відшкодування у розмірі 1000 грн. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За правилами ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Будь-яких інших письмових доказів в спростування позовних вимог відповідачем, всупереч ст. 81 ЦПК України суду не надано. Суд приходить до висновку, що позивачем частково доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 1166-1167, 1192 ЦК України та

Outcome: partial