Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до ВДВС Фастівського МРУЮ Київської області про зняття арешту з майна. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області 16 лютого 2002 року було видано виконавчий лист про стягнення боргу в сумі 464 грн. 47 коп. з сина позивача [PERSON] на користь КП «Фастівтепломережі». Відділом державної виконавчої служби Фастівського міського управління юстиції накладено арешт на майно [PERSON], а саме на квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] загинув в АТО і було відкрито спадщину на вказану квартиру. Про факт накладення арешту на квартиру позивач та його родина дізнались при оформленні спадщини в нотаріальній конторі. Таким чином, згідно даних Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області у відповідності з постановою ВДВС 16 лютого 2002 року було накладено арешт на всю квартиру, що згідно свідоцтва про право власності від 15 січня 1994 року виданого на основі розпорядження Фастівської міської ради є предметом права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Фастівського ВДВС від 03 вересня 2015 р. № 03.3-22/13794 відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] на виконанні відділу ДВС Фастівського МРУЮ станом на 03 вересня 2015 року не перебуває. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання в якому підтримав позов, та просив розглянути справу в його відсутність. Від відповідача ВДВС Фастівського МРУЮ до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, на розсуд суду ухвалити рішення у справі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, надали до суду клопотання в яких позов підтримали, та просили розглянути справу в їх відсутність. Вивчивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. В силу статті 321 ЦК України право власності є непорушним, не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений і здійсненні. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" надає особі, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, право звернутися до суду з позовом про зняття з майна арешту. В силу статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними. Записи про обтяження погашаються на підставі (рішень) уповноважених на це органів або посадових осіб. Судом встановлено, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданою державним виконавцем Відділу ДВС Фастівського міського управління юстиції від 16 лютого 2002 року, з метою виконання рішення Фастівського міського суду від 14 грудня 2001 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь КП «Фастівтепломережа» заборгованості в сумі 464,47 грн., було накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Відповідно до листа Фастівської міської державної нотаріальної контори №1017/02-17 від 10 серпня 2015 року при перевірці відсутності заборони/арешту майна встановлено, що на все майно, яке належить [PERSON] накладено арешт на підставі постанови державної виконавчої служби м. Фастові б/н від 16 лютого 2002 року (а.с.8) та надано витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів від 10 серпня 2015 року (а.с.9). Таким чином, згідно даних Реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області у відповідності з постановою ВДВС 16 лютого 2002 року було накладено арешт на всю квартиру, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 1994 року виданого на основі розпорядження Фастівської міської ради є предметом права власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з довідки Фастівського ВДВС від 03 вересня 2015 р. № 03.3-22/13794 відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON] на виконанні відділу ДВС Фастівського МРУЮ станом на 03 вересня 2015 року не перебуває (а.с.12). Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині зняття арешту з квартири [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт квартири [ADDRESS] за номером обтяження в електронному реєстрі - 1224332, то відповідно до частини 2 статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду, рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, приведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна, є прямою підставою для виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна запису про арешт майна і не потребує інших додаткових рішень суду.

Outcome: partial