Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] та примусово зняти з реєстраційного обліку. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач у вказаному будинку не проживає, будь-які його речі відсутні. Наявність реєстрації відповідача перешкоджає позивачу отримувати субсидію та використовувати належним чином своє право власності на майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, ствердив, що у нього відсутнє житло, в зв'язку з чим він позбавлений можливості реєстрації в іншому місці. В даний час між ним та дружиною позивача існує спір з приводу спадкового майна. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги позивача [PERSON], виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. В даному будинку значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], який зареєструвався як член сім"ї до своєї сестри. Понад рік у спірному будинку відповідач не проживає, будь-які його речі відсутні,що стверджується актом (а.с.15). Відповідач добровільно переїхав до іншого житла в [ADDRESS], де фактично й проживає. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду." Відповідно до вимог ч.1ст.319 та ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідач [PERSON] зареєструвався в будинку власника як член сім'ї . Однак, у відповідності до вимог ст. 405ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 12.04.1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» роз'яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом надати суду заперечення та докази проти позову. Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на житло у спірному будинку і позовні вимоги позивача задовольняє. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1)позбавлення права власності на житлове приміщення; 2)позбавлення права користування житловим приміщенням; 3)про виселення; 4)про визнання особи безвісно відсутньою; 5)оголошення особи померлою. Системний аналіз вказаної статті дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно, на підставі рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відповідач має бути знятий з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial