Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу з вимогами стягнути з відповідача на користь позивача суму не виплаченої заробітної плати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.04.2013 по 05.11.2013 року. Та стягнути з відповідача на користь позивача не виплачені кошти згідно ухвали Вінницького міського суду від 14.10.2013р. Позовні вимоги мотивовані тим, що Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 23.04.2013 року, позивача поновлено на посаді доглядача кладовища «Лука Мелешківська» КП Вінницька спеціалізована ритуальна служба». При перегляді даного рішення судом касаційної інстанції дане рішення залишено без змін, при подачі відповідачем касаційної скарги відповідач просив суд також зупинити виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позивач вказує, що відповідач не виконував вище вказане рішення лише наказом № 178-к від 30.10.2013 року позивача було поновлено на посаді доглядача вказаного кладовища. Позивач зазначає, що враховуючи те, що відповідачем було створено принизливі умови праці 05.11.2013р. позивач звільнився за власним бажанням, про що було видано відповідний наказ. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач неодноразово збільшував позовні вимоги в заяві від 16.02.2017р. в заяві від 12.05.2017р., зокрема в заяві від 12.05.2017р. просив суд стягнути з відповідача на його користь суму не виплаченої заробітної плати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.04.2013 по 05.11.2013 року, в сумі 18 595,16 грн. Стягнути не доплачені підприємством кошти згідно Ухвали суду від 14.10.2013 року в сумі 1 427,00 грн., грошову компенсацію за не використані відпустки: 2011 рік - 1 080,00 грн.; 2012 рік-2 756,88 грн., 2013 рік - 2 890,44 грн.: Всього на суму 26 749,48 грн. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити, з підстав, що відповідачем виплачено всі кошти позивачу що підтверджується видатковими касовими ордерами, відповідачем також виконано ухвалу Вінницького міського суду від 14.10.2013р. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 23.04.2013р. скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.01.2013р. та додаткове рішення суду від 05.02.2013р. у справі за позовом [PERSON] до КП «Вінницька спеціалізована ритуальна служба» про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Вирішено позов [PERSON] задоволити частково, поновити [PERSON] на посаді доглядача кладовища «Лука-Мелешківська» КП «Вінницька спеціалізована ритуальна служба», стягнути з КП «Вінницька спеціалізована ритуальна служба» на користь [PERSON] 19 748 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також 116,84 грн. невиплаченої заробітної плати, в задововленні вимоги про відшкодування моральної шкоди відмовити. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за 1 місяць допустити до негайного виконання. Дане рішення переглядалось судом касаційної інстанції, за наслідками розгляду якої залишено без змін.(а.с.5-8) 14.10.2013р. Вінницьким міським судом Вінницької області постановлено ухвалу про часткове задоволення заяви КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» про розстрочення виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 23.04.2013р. Ухвалено розстрочити виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 23.04.2013р. по справі №212/11447/2012 за позовом [PERSON] до КП «Вінницька спеціалізована ритуальна служба» в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 17 558 грн., строком на 5 місяців з дня набрання ухвалою законної сили шляхом сплати щомісячних платежів в розмірі 3 511, 60 грн. ( а. с. 27) Судом встановлено , що наказом виданого КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» № 178-к від 30.10.2013р. позивача було поновлено на посаді доглядача кладовища «Лука- Мелешківська». (а.с.19) На підставі заяви позивача від 05.11.2013р., 05.11.2013р. позивача звільнено з посади доглядача кладовища «Лука- Мелешківська», про що видано відповідний наказ. (а.с.21) Як вбачається з довідки виданої КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» від 10.05.2017р. Виплати з [PERSON] сплачено відповідно до рішення суду, [PERSON] за період з 15.11.2011 року по 31.10.2013 рік один день 16.07.2012р. пропрацював на підприємстві, та після поновлення на підприємстві з 31.10.2013 р. [PERSON] відпрацював 6 робочих днів, за які отримав нараховану заробітну плату, в розрахунок якої входить і щомісячна премія, а компенсація за невикористану відпустку могла бути нарахована в кількості 2-х днів тільки після відпрацьованих 30 днів. За рішенням суду [PERSON] були сплачені кошти за невідпрацьований час. Сума зарплати стягнутої за рішенням суду, входить до складу додаткової зарплати, як оплата за невідпрацьований час (пп.2.2.12 Інструкція із статистики зарплати). На підприємстві [PERSON] пропрацював з 22.06.2011 року по 15.11.2011 рік. (всього 5 місяців і 7 днів), та при звільнені в листопаді 2011 року йому була нарахована компенсація за невикористану відпустку в сумі 774 грн.62 коп., та сплачена в грудні 2011 року. (а.с.105) Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] виданої КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» №101 від 16.06.2017р. з червня 2011р. по лютий 2014р., всього виплачено 38920,86 грн., на виконання рішення суду в тому числі компенсацію за невикористану відпустку. (а.с.124-125) Згідно з довідкою виданою КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» №61 від 29.03.2017р. серердньомісячна заробітна плата доглядача кладовища в 2011р. складала- 2160, 00 грн., в 2012р. -2756, 88 грн., в 2013р. - 2890,44 грн. ( а.с. 101) Стаття 60 ЦПК України наголошує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У відповідності з ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Відповідно до ст.116 КЗпП України в день звільнення працівнику мають бути виплачені всі належні йому суми. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України "В разі невиплати і вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організацій повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку " Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, відповідачем порушено права позивача щодо невиплати грошової компенсації за не використану відпустку, в розмірі серердньомісячної заробітної плати доглядача кладовища за 2012р. та 2013р., а тому суд вважає стягнути з КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» ЗКПО 03338656 р/р 26003279141 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478 на користь [PERSON] ідентифікаційний номер: [NUMBER] грошову компенсацію за не використану відпустку за 2012 рік в розмірі 2 756,88 грн. та за 2013 рік в розмірі - 2 890, 44 грн. Разом з тим вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми не виплаченої заробітної плати середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 23.04.2013 по 05.11.2013 року, в сумі 18 595,16 грн., стягнення недоплачених підприємством кошти згідно Ухвали суду від 14.10.2013 року в сумі 1 427,00 грн., стягнення грошової компенсації за не використану відпустку за 2011р., задоволенню не підлягають оскільки як вбачається з наданих відповідачем доказів, а саме довідки про доходи [PERSON] виданої КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» №101 від 16.06.2017р, видаткових касових ордерів про виплату коштів позивачу, що містяться в матеріалах справи (а.с. 22-26, 38-42, 63-78, 124-125, ) дані кошти виплачені відповідачем на рахунок позивача, що не заперечувалось позивачем, а тому суд вважає в цій частині вимог відмовити. Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ч. 1, 3 ст., 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволенні яких відмовлено в сумі 551,20 грн., на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial