Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивачка в лютому 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини з якою проживає малолітня дитина до досягнення нею трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що 28.07.2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі 08 січня 2018 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося та сторонами було прийнято рішення проживати окремо. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Відповідач офіційно працевлаштований та регулярно отримує заробітну плату, не має обмежень за станом здоровя, батьків чи інших неповнолітніх дітей відповідач не утримує, у власності має транспортний засіб. Вказала, що в період з 02.02.2018 року по 12.02.2018 року дитина перебувала на лікуванні в КЗ «Дніпропетровська МДКЛ №1» ДОР з правосторонньою пневмонією. За весь період часу позивачем на лікування дитини були витрачені кошти у розмірі 2472,36 грн., при цьому відповідач жодного разу не зявлявся до лікарні, де перебувала його дитина, допомогу на лікування не надав. Позивачка з 06.03.2018 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та згідно зі ст.84 СК України має право на утримання від відповідача батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Просила суд: стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER], [INFO], що зареєстрований за адресою: [INFO]) на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER], [INFO], що зареєстрований за адресою: [INFO], ) на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до 08.01.2021 року, починаючи з дня пред'явлення позову та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4400 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини його заробітної плати щомісячно на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття та 1/8 частини заробітної плати щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначив, що він має сина від першого шлюбу [PERSON], 15.12.2009 року, який проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Також разом з ним проживає бабуся [PERSON], 30.10.1934 року, за якою також потрібен певний догляд. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечувала щодо стягнення аліментів, однак просила суд визначити їх в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно. Вказала, що відповідачем було добровільно переведено на рахунок [PERSON] по 1600 грн., що підтверджує, що відповідач не ухиляється від сплати аліментів. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 28 липня 2017 року зареєстрували шлюб в Індустріальному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 532. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно з довідкою ТОВ «Долфі-Україна» від 10.04.2018 року за №115 [PERSON] працює в товаристві на посаді фахівця з компютерної графіки та отримує заробітну плату відповідно до штатного розпису. Згідно до довідки від 22.03.2018 року №95 та довідки від 10.04.2018 року №110 [PERSON] отримав заробітну плату за період з 01.03.2017 року по 01.03.2018 року 86803,08 грн. та за період з 01.10.2017 року по 01.04.2018 року 44760,00 грн. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, батько дитини матеріальну допомогу на його утримання не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що малолітній проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. Отже, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, таким чином, беручи до уваги, те, що позивачем не надано доказів щодо отримання відповідачем додаткових доходів, а відповідач офіційно працює, також беручи до уваги, що у відповідача на утриманні є син від першого шлюбу [PERSON], 15 грудня 2009 року, тому суд вважає, що справедливим та співмірним буде присудити стягувати щомісячно з [PERSON]на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Щодо заявлених позовних вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі ј частини всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто 08 січня 2021 року. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із пояснень сторін, матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06 березня 2018 року по 08 січня 2021 року, що підтверджується копією Наказу ТОВ «Кодаки Трейд» від 06 березня 2018 року №15-КТ. Як вказала в судовому засіданні позивачка, перебуваючи в декретній відпустці по догляду за дитиною, вона не має змоги працювати і отримувати заробітну плату та перебуває у тяжкому матеріальному становищі, відповідач же добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає. Виходячи із вищевикладеного, оцінюючи всі докази по справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково і підлягають стягненню із відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку ( доходу) до досягнення сином трьох років. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч.1 ст. 79 СК аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Що стосується позовних вимог позивачки щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Нормою частини 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Під час подання позовної заяви про стягнення коштів представник позивача в прохальній частині було зазначено прохання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3200 грн., а ході розгляду справи розмір було збільшено до 4400 грн. У матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги № 19/02/18 від 19 лютого 2018 року укладений між [PERSON] та адвокатом [PERSON], розділом 4 якого визначався порядок оплати послуг. 02.04.2018 року було укладено Додаткову угоду про внесення змін до Договору про надання правової допомоги №19/02/18 від 19.02.2018 року. Представником позивача також надано акт виконаних робіт №22/02/2018 від 22.02.2018 року до договору про надання правової допомоги №19/02/18 від 19 лютого 2018 року, де підтвердження, що відповідно до договору про надання правової допомоги роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо надання правової допомоги у сторін немає. На підтвердження факту сплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокату [PERSON] надано квитанцію №174 від 22.02.2018 року про сплату [PERSON] 3200 грн. Крім того надано акт виконаних робіт №02/04/18.01 від 02.04.2018 року до договору про надання правової допомоги №19/02/18 від 19 лютого 2018 року, де підтвердження, що відповідно до договору про надання правової допомоги роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо надання правової допомоги у сторін немає. На підтвердження факту сплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокату [PERSON] надано квитанцію №197 від 02.04.2018 року про сплату [PERSON] 800 грн. Також надано акт виконаних робіт №03/04/18.01 від 25.04.2018 року до договору про надання правової допомоги №19/02/18 від 19 лютого 2018 року, де підтвердження, що відповідно до договору про надання правової допомоги роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо надання правової допомоги у сторін немає. На підтвердження факту сплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвокату [PERSON] надано квитанцію №201 від 25.04.2018 року про сплату [PERSON] 400 грн. Всього за послуги адвоката [PERSON] сплачено 4400 грн. Враховуючи надані відповідачем письмові докази, суд враховує понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4400 грн., як оплату основного гонорару адвоката. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1409 грн. 60 коп.

Outcome: partial