Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

В лютому 2015 року прокурор в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУДПАК» (далі - Товариство) та в уточнених вимогах(а. с.136-138)просив визнати незаконними та скасувати накази №21-Р від 20.08.2014 року про оголошення догани; №28-Р від 30.10.2014 року про оголошення суворої догани; № 29-Р від 31.10.2014 року про оголошення догани; № 219-К від 24.12.2014 року про переведення на іншу роботу; №10-К від 15.01.2015 року про звільнення; поновити [PERSON] на посаді водія транспортної дільниці; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 5000грн. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] з 07.05.2013 року обіймав посаду водія транспортної дільниці в Товаристві та на нього було накладено ряд дисциплінарних стягнень, переведено без його згоди на іншу посаду та в подальшому звільнено з 15.01.2015 року на підставі п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Накладення дисциплінарних стягнень та переведення на іншу посаду [PERSON] вважає незаконним, оскільки накази винесенні в супереч чинному законодавству та не містять посилання на докази вини у вчиненні [PERSON] дисциплінарного проступку. Про зазначені накази позивач дізнався лише 05.02.2015 року в приміщенні прокуратури. Позивач зазначає, що в зв"язку з винесенням відповідачем незаконних наказів він переніс психологічний стрес, йому була заподіяна і моральна шкода. В судовому засіданні прокурор та позивач уточнені вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просили задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні за безпідставністю, оскільки накази про накладення дисциплінарних стягнень №21-Р від 20.08.2014 року про оголошення догани; №28-Р від 30.10.2014 року про оголошення суворої догани; № 29-Р від 31.10.2014 року про оголошення догани; винесені на законних підставах та на підставі доповідних записок начальника транспортної дільниці. Наказ № 219-К від 24.12.2014 року про переведення на іншу роботу був скасований наказом № 49/2-К від 22.05.2015 року та поновлено [PERSON] на посаді водія транспортної дільниці з 15.01.2015 року. Крім того, позивачеві 30.03.2015 року було виплачено 3201грн. 11 коп. компенсації за час вимушеного прогулу. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 07 травня 2013 року обіймав посаду водія транспортної дільниці(а. с. 8) та відповідно до наказу № 10-К від 15.01.2015 року був звільнений з 15.01.2015 року(а. с. 18). Відповідачем відносно позивача винесено накази про накладення дисциплінарних стягнень №21-Р від 20.08.2014 року про оголошення догани; №28-Р від 30.10.2014 року про оголошення суворої догани; № 29-Р від 31.10.2014 року про оголошення догани(а. с. 9, 10, 11); Крім того, відповідно до наказу № 219-К від 24.12.2014 року позивача було переведено з посади водія легкового авто транспортної дільниці на посаду слюсаря з ремонту автомобілів(а. с. 12). Підставою винесення вказаних наказів були доповідні записки начальника транспортної дільниці Бакало Л. М., який надав пояснення в судовому засіданні в якості свідка та підтвердив факт написання ним доповідних записок на ім"я директора Товариства. Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Приписи ст. 147 КЗпП України встановлюють, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: догана або звільнення. Зміст та направленість вказаної норми закону вказує на те, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Такий моральний осуд має на меті примусити працівника належно виконувати трудові обов'язки. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, зокрема: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При вирішенні питання про правомірність притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності підлягає з'ясуванню, в чому конкретно проявилось порушення трудової дисципліни, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи правомочним органом накладено дисциплінарне стягнення, чи враховувались при обранні виду стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (стаття 148). При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (стаття 149). Відповідачем не надано суду доказів порушень [PERSON] трудової дисципліни, які були виявлені в ході службового розслідування та могли б бути підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани згідно наказів №21-Р від 20.08.2014 року та № 29-Р від 31.10.2014 року, не надано належних та достатніх письмових доказів про відібрання у позивача письмових пояснень щодо вчинених порушень, не повідомлено під розписку про вжиті заходи дисциплінарного впливу, а отже і не доведено правомірність накладення дисциплінарного стягнення на позивача. В судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що до автомобілів, які були закріплені згідно наказу за [PERSON], мали доступ і інші особи. Крім того, безпідставно відповідачем було винесено наказ №28-Р від 30.10.2014 року про оголошення суворої догани, оскільки чинним Кодексом законів про працю не передбачено такого виду стягнення як сувора догана. З огляду на викладене, вищевказані накази винесенні відповідачем неправомірно та підлягають скасуванню. В ході судового розгляду відповідачем видано наказ № 49/2-К від 22.05.2015 року, яким скасовано наказ № 219-К від 24.12.2014 року про переведення позивача на іншу роботу та наказ №10-К від 15.01.2015 року про звільнення та поновлено [PERSON] на посаді водія транспортної дільниці з 15 січня 2015 року(а. с. 146). Копію наказу було надано до суду відповідачем та повідомлено позивача лише в судовому засіданні 26.05.2015 року. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON], що вона готувала проект наказу про поновлення позивача на роботі, який був підписаний директором Товариства. Відповідно до довідки про середню заробітну плату № 14 від 22.01.2015 року середньоденна заробітна плата позивача становить 28 грн. 54 коп.(а. с. 26). Період вимушеного прогулу становить з 15.01.2015 р. по 22.05.2015 року та складає 84 дні, а сума середнього заробітку становить 2397,36грн. Відповідачем було виплачено позивачеві середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 3201грн. 11 коп.(а. с. 65), про що в судовому засіданні не заперечив сам позивач та підтвердила свідок [PERSON] За таких обставин позовні вимоги в частині скасування наказів № 219-К від 24.12.2014 року про переведення на іншу роботу; №10-К від 15.01.2015 року про звільнення; поновлення [PERSON] на посаді водія транспортної дільниці та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставними та не підлягають задоволенню. Підлягають до часткового задоволення позовні вимоги [PERSON] у частині відшкодування моральної шкоди у відповідності з вимогами ст.237-1 КЗпП України, оскільки порушення відповідачем законних трудових прав позивача, який є інвалідом третьої групи, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, і у її відшкодування необхідно стягнути 500,00 грн.

Outcome: partial