Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON], який просив визнати правочин від 03 червня 2008 року між ним та [PERSON] недійсним, стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 7 185 грн. 00 грн., суму моральної компенсації в розмірі 10 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 587 грн. 20 коп. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03 червня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено правочин на придбання нежитлової споруди - гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровської області. На підставі укладеного правочину позивач передав відповідачу обумовлену плату у розмірі 7 185 грн., а відповідач передав позивачу у власність гараж. З метою додержання письмової форми правочину [PERSON] власноруч написав позивачу акт угоди, де вказав, що він придбав зазначене майно у невідомої йому особи і є його власником, однак не має ні яких документів. Однак, у грудні 2012 року позивач дізнався, що справжнім володільцем цього гаражу є [PERSON], яка вона йому підтвердила це показавши документи про право власності на цей гараж. Згодом позивач придбав цей гараж у [PERSON] за 10 024 грн. 00 коп. Ставши законним власником цього гаража позивач звернувся до [PERSON] з проханням повернути йому сплачені кошти, але відповідач відмовся повертати йому сплачені кошти. В судове засідання представник позивача, який діє на підставі договору, не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю, просив суд їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв суду не надав. Зі згоди позивача, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Так, судом встановлено, що 03 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено правочин на придбання нежитлової споруди - гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS], Дніпропетровської області. На підставі укладеного правочину позивач передав відповідачу обумовлену плату у розмірі 7 185 грн., а відповідач передав позивачу у власність гараж. З метою додержання письмової форми правочину [PERSON] власноруч написав позивачу акт угоди, де вказав, що він раніше придбав зазначене майно у невідомої йому особи і є його власником, однак не має на гараж ні яких документів. Однак, у грудні 2012 року позивач дізнався, що справжнім володільцем цього гаражу є [PERSON], яка йому підтвердила це показавши документи про право власності на цей гараж. Згодом позивач придбав цей гараж у [PERSON] за 10 024 грн. 00 коп. Ставши законним власником гаража позивач звернувся до [PERSON] з проханням повернути йому сплачені кошти, але відповідач відмовся повертати йому сплачені кошти. Одже, судом встановлено, що [PERSON] безпідставно набув грошові кошти позивача у сумі - 7 185 грн. Тому суд вважає, що обставини, на які посилається позивач в своїх позовних вимогах, знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду і їх позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно, а відповідно до ст. 1213 ЦК України, - набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Згідно ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Щодо позовної вимоги [PERSON], яка полягає у відшкодуванні йому відповідачем моральної шкоди, суд не вбачає необхідності в її задоволенні з огляду на п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, а саме - судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial