Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя у них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . На даний час між ними припинені подружні стосунки, заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17.06.2015 року шлюб між ними було розірвано. Після припинення шлюбних стосунків дійти згоди щодо утримання дитини не вдалося, що змушує позивача звернутися до суду із вищевказаним позовом. Батько дитини участі в її утриманні не приймає. Вказує, що не має постійної роботи, проживає разом із сином в 1-кімнатній квартирі Також позивач вказувала на те, що відповідач є особою працездатного віку, має високий заробіток, оскільки відповідач та його батьки мають свій автосервіс, також зі слів батьків відповідача він виїжджав на заробітки за межі держави. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітини у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень щомісячно до його повноліття, починаючи з дня подання позову. Позивач у судове засідання не з`явилася. Відповідачем було подано заяву, в якій просив суд ухвалити рішення яким стягувати з відповідача мінімальний гарантований розмір аліментних виплат на одну дитину встановлений на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час не відповідач не працює та отримує пенсію по інвалідності. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17.06.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. (а. с. 4) Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] .(а.с.3). Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дітини, запис про батьківство не оспорював. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема,\~за змістом\~ст.7\~Кодексу сімейні\~відносини регулюються\~цим Кодексом\~та іншими\~нормативно-правовими\~актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Доказів працевлаштування відповідача та одержання ним доходів суду надано не було. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на місяць складає 2318\~гривень. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» становить 1159\~грн. 00 коп. Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дитини. Тому аргументи відповідача щодо недостатності його щомісячних доходів суд відхиляє, оскільки зазначена обставина не звільняє його від обов`язків по утриманню дітей. З огляду на зазначене, а також враховуючи принципи захисту та піклування про дітей, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, стягнувши із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1600 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів.

Outcome: partial