Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», приватного акціонерного товариства «УАСК АСКА», третя особа: [PERSON], про стягнення моральної та матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП». Свої позовні вимоги мотивує наступним. 18 жовтня 2012 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин по вул. Петровського неподалік від перехрестя з вул. Нижньодворцовою в Кіровському районі м. Донецька з вини [PERSON] сталася ДТП за участю автомобіля марки «ГАЗ 2705» реєстраційний номер [NUMBER], який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить КЛПЗ «Станція швидкої медичної допомоги», під керуванням [PERSON], автобуса марки «I-VAN A07A-22» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобіля марки «ВАЗ 21011 ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], а також автобуса марки «I-VAN A07F1-631» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, однак звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею його на поруки трудового колективу Станції швидкої допомоги м. Донецька відокремлений структурний підрозділ КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», а кримінальне провадження відносно нього - закрито. З вищевказаної ухвали вбачається, що внаслідок даної дорожньо-транспортної події був травмований позивач (водій автомобіля марки «ВАЗ 21011 ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], [INFO]), йому були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий осколковий перелом шийки лівої плечової кістки та великого горбика зі зміщенням уламків, закритий осколковий перелом ІХ грудного хребця, забій грудної клітки зліва, забій грудо-поперекового відділу хребця, забій лівого тазостегнового суглоба, садни обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які потребують для лікування строк понад 21 день. Після скоєння ДТП позивач був госпіталізований до Обласної травматологічної лікарні . За весь період перебування в лікувальних установах для його лікування надавалися медичні препарати, проводилися платні обстеження, купувалися плівки для рентгенографії та інші необхідні медичні препарати, придбані за кошти позивача на загальну суму 4576,60 грн. У зв'язку з тим, що після ДТП автомобіль позивача був розбитий, йому довелося викликати евакуатор і оплачувати послуги стоянки, що здійснює охорону його майна. Так, послуги евакуатора і стоянки складають 1220 грн. Крім того, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 60/13-03 від 21 березня 2013 року вартість матеріального збитку заподіяного позивачу внаслідок пошкодження автомобіля становить 7920,68 грн. Також позивач оплатив і вартість проведення експертизи, яка становить 700 грн. Усього сума матеріального збитку становить 14417,28 грн. Крім матеріального збитку позивачу так само заподіяна і моральна шкода (моральні та фізичні страждання) яку він оцінює в 30000,00 грн. Щодо моральних страждань позивача, то зазначає, що вони полягають у наступному: сильному нервовому потрясінні і перенесеному ним шоці, після того, як був пошкоджений автомобіль, внаслідок грубих порушень правил дорожнього руху України з боку відповідача. Внаслідок злочинних дій відповідача позивач отримав важкі фізичні та психологічні травми, відчував сильні болі і психологічний дискомфорт. Перебуваючи в лікарні на стаціонарному лікуванні, він щодня переносив множинні хворобливі медичні маніпуляції. Автомобіль він постійно використовував для поїздок пов'язаних з роботою, а у зв'язку з ДТП він до теперішнього часу залишився без автомобіля, що йому дуже не зручно і економічно не вигідно, тому доводиться користуватися послугами таксі. Також через переживань щодо ремонту автомобіля змінився його звичайний уклад життя, що вимагає від нього додаткових зусиль по організації побуту. Позивач змушений витрачати свій особистий час, відволікатися від лікування та неодноразово відвідувати органи слідства, страхову компанію, щоб захистити свої інтереси. Вважає, що заявлена ??ним сума моральної шкоди еквівалентна тій реальній моральній шкоді, яку було йому завдано, і відшкодування йому даної суми здатне хоча б частково згладити негативні наслідки, заподіяних йому моральних страждань і переживань. У зв'язку з тим, що [PERSON] є працівником станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» і цивільна відповідальність джерела підвищеної небезпеки на момент скоєння ДТП була застрахована страховою компанією ПрАТ «УАСК АСКА», просить зазначену суму матеріальної та моральної шкоди стягнути з роботодавця [PERSON] - станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», а також зі страхової компанії ПрАТ «УАСК АСКА». Таким чином, просить стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в сумі 14417,28 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. Позивач в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2500,00 грн. та матеріальної шкоди за оплату послуг стоянки, евакуатора та витрати на експертизу. Відповідачі - представник станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та представник ПрАТ «УАСК АСКА» в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як вбачається з ухвали Кіровського районного суду м. Донецька від 10.10.2013 року, яка набула законної сили, 18 жовтня 2012 року приблизно о 19 годині 00 хвилин по вул. Петровського неподалік від перехрестя з вул. Нижньодворцовою в Кіровському районі м. Донецька з вини [PERSON] сталася ДТП за участю автомобіля марки «ГАЗ 2705» реєстраційний номер [NUMBER], який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить КЛПЗ «Станція швидкої медичної допомоги», під керуванням [PERSON], автобуса марки «I-VAN A07A-22» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], автомобіля марки «ВАЗ 21011 ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], а також автобуса марки «I-VAN A07F1-631» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Вищевказаною ухвалою [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, однак звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з передачею його на поруки трудового колективу Станції швидкої допомоги м. Донецька відокремлений структурний підрозділ КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», а кримінальне провадження відносно нього - закрито. З цієї ж ухвали вбачається, що внаслідок даної дорожньо-транспортної події був травмований позивач (водій автомобіля марки «ВАЗ 21011 ЗНГ» реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], [INFO]), йому були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий осколковий перелом шийки лівої плечової кістки та великого горбика зі зміщенням уламків, закритий осколковий перелом ІХ грудного хребця, забій грудної клітки зліва, забій грудо-поперекового відділу хребця, забій лівого тазостегнового суглоба, садни обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які потребують для лікування строк понад 21 день. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Після скоєння ДТП позивач був госпіталізований до Обласної травматологічної лікарні . За весь період перебування в лікувальних установах для його лікування надавалися медичні препарати, проводилися платні обстеження, купувалися плівки для рентгенографії та інші необхідні медичні препарати, придбані за кошти позивача на загальну суму 4576,60 грн. (а.с.17-25). У зв'язку з тим, що після ДТП автомобіль позивача був розбитий, йому довелося викликати евакуатор і оплачувати послуги стоянки, що здійснює охорону його майна. Так, послуги евакуатора і стоянки складають 1220 грн. (а.с.12-13). Крім того, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 60/13-03 від 21 березня 2013 року вартість матеріального збитку заподіяного позивачу внаслідок пошкодження автомобіля становить 7920,68 грн. Також позивач оплатив і вартість проведення експертизи, яка становить 700,00 грн. (а.с.10). Так, автомобіль марки «ГАЗ 2705» реєстраційний номер [NUMBER], яким керував працівник відповідача (станції швидкої допомоги) - [PERSON] в момент ДТП, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить відповідачу - станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», що також було встановлено ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 10.10.2013 року. Станом на момент ДТП, власником автомобіля цивільно-правова відповідальність була застрахована відповідачем ПрАТ «УАСК АСКА», поліс №АВ/5349637 (а.с. 26). Відповідно до вимог п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон): «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи». Полісом АВ/5349637 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшизи не встановлено (визначено франшизу у розмірі 0,00 грн). Статтею 29 Закону встановлено: «У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством...». Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме: на користь позивача з відповідача ПрАТ «УАСК АСКА» підлягає стягненню сума заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 7920,68 грн. (вартість матеріального збитку заподіяного позивачу внаслідок пошкодження автомобіля) та 4576,60 грн. (витрачені позивачем кошти на лікування), а з відповідача станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», - 1220 грн. за послуги евакуатора і стоянки. Стосовно позовних вимог про стягнення витрат на проведення атотоварознавчого дослідження в сумі 700,00 грн., то вони також підлягають частковому задоволенню і підлягають стягненню з заподіювача шкоди (в даному випадку - роботодавця заподіювача шкоди) - станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», оскільки такі витрати не є страховим відшкодуванням, а спрямовані на визначення розміру збитків. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди за шкоду заподіяну здоров'ю та майну позивача, то як вже було встановлено судом, ДТП сталася з вини [PERSON], який є працівником відповідача - станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, також пошкоджено його автомобіль, чим позбавлено останнього можливості протягом тривалого часу використовувати автомобіль за призначенням, вживати заходи для відшкодування завданої матеріальної шкоди, що призвело до змін способу його життя. Суд також вважає, що сам факт пошкодження майна, що використовувалося також мало негативний вплив на його психологічний стан та звичайний спосіб життя. Згідно статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до частини 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, даних в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику по справах про відшкодування моральної немайнової шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішені справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат не майнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно до ст. 22.3 Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що така йому заподіяна внаслідок пошкодження транспортного засобу, власником якого він є, тобто передбачена п. 3 частини 2 ст. 23 ЦК України, а також внаслідок заподіяного фізичного болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я (передбачена п. 1 частини 2 ст. 23 ЦК України). З урахуванням наведеного, суд, враховуючи необережний характер діянь [PERSON], що завдали моральної шкоди, та ступінь моральних страждань позивача, прийшов до висновку, що позивачу дійсно було завдано моральну шкоду, але разом з тим вважає, що розмір шкоди є позивачем завищеним і становить 5550,00 грн., з яких 2550,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача з ПрАТ «УАСК АСКА», а 3000,00 грн. - зі станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір за майнові вимоги складає 229,40 грн., а за немайнові вимоги - 114,70 грн. і підлягає пропорційному розподілу між відповідачами. Так, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог майнового характеру, з відповідача ПрАТ «УАСК АСКА» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру в сумі 198,85 грн., а з відповідача станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового характеру в сумі 30,55 грн. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог немайнового характеру, з відповідача ПрАТ «УАСК АСКА» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги немайнового характеру в сумі 52,70 грн., а з відповідача станції швидкої допомоги м. Донецька в особі відокремленого структурного підрозділу КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги немайнового характеру в сумі 62,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial