Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, до відповідача [PERSON] В позові посилається на те, що [PERSON] є її батьком, який залишив сімю коли їй було одинадцять років. Без батька вона закінчила школу, поступила на навчання у Кутський професійний ліцей, де навчається на першому курсі. [PERSON] ухилявся від виконання своїх батьківських обовязків, не турбувався про неї з її неповнолітнім братом, не надавав та не надає допомогу на їх утримання. [PERSON] не бажає добровільно надавати необхідну допомогу, передбачену чинним законодавством, ухилявся від виконання батьківських обовязків. [PERSON] офіційно працює електриком у Вижницькій школі-інтернат ім.Н.Яремчука, має постійний заробіток, щомісячно отримує близько 3200,00 грн. заробітної плати, має можливість надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на її неповнолітнього брата [PERSON], [INFO] здійснюється з [PERSON] на підставі рішення Бучацького районного суду Тернопільської області. Просить стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, і до досягнення 23 років. В судове засідання позивачка не зявилась, належним чином повідомлена про час а місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав заперечення, де зазначив, що з 10 жовтня 2017 року звільнений з посади робітника по ремонту технологічного та електрообладнання за угодою сторін, продовжує сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, на утримання якої він також сплачував аліменти до досягнення нею повноліття. [PERSON] отримує стипендію. [PERSON] фактично ухилилася від обов'язку доказування, посилається тільки на досягнення нею повноліття та факт навчання. Однак не наведено такі юридичні аргументи, як потребу у матеріальній допомозі, умовчує при цьому, що отримує стипендію, та що не має можливості працювати та заробляти собі на життя, та не доводить (наводить аргументи), що у нього є можливість надавати таку допомогу. Просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] підтримав подане заперечення, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача та його представника [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про народження, Серія І-МИ №075104, виданого 6.08.1999 року Багнянською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №4. З довідки Кутського професійного ліцею (ІІ атестаційний рівень) №228 від 12.09.2017 року вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання по професії перукар, згідно наказу №1-3 «УД» від 01.09.2017 року по 30.06.2020 року. З довідки Кутського професійного ліцею (ІІ атестаційний рівень) №392 від 09.11.2017 року вбачається, що [PERSON] отримує стипендію в сумі 498,00 грн. Крім того, судом встановлено, що на підставі виконавчого листа виданого 26.04.2007 року Бучацьким районним судом Тернопільської області стягуються з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією виконавчого листа. Згідно вказаного виконавчого листа здійснювалось стягнення аліментів на утримання позивачки [PERSON], яка досягла повноліття. Відповідач [PERSON] на даний час не працює, не має постійного заробітку, є працездатним, що підтверджується копією трудової книжки відповідача [PERSON] Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2). стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, суд визначає кінцеву дату сплати аліментів відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 199 СК України, а саме до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до припинення його навчання. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В силу ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 59,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, обов'язок доказування покладається на сторони спору. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, у випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. На підставі викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання підлягає частковому задоволенню, а саме, відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати аліменти на користь повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], жительки с.Багна, вул.Головна, 119, Вижницького району Чернівецької області, в розмірі 400,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 19.10.2017 року і на період її навчання, та не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Крім цього, з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial