Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в сумі 12524 грн. 29 коп., посилаючись на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та користується послугами з централізованого опалення. В період з 01.12.2001 року по 01.05.2014 року відповідач не оплачує в повному обсязі надані позивачем послуги, у зв'язку з чим виникла вказана заборгованість в сумі 12524 грн.29 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що послуги з централізованого опалення належним чином не надаються та договір з ним про надання послуги не укладався. Також просив застосувати строк позовної давності три роки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем послуг МКП "Херсонтеплоенерго" з опалення та гарячого водопостачання та згідно з розрахунком має заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання з 01.12.2001 року по 01.05.2014 рік в сумі 12524 грн.29 коп. Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 18.06.2014 року було скасовано судовий наказ від 27.05.2014 року про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за спожиту теплову енергію. Враховуючи вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 24 Закону України Про теплопостачання, положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги та ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості, що утворилась. Визначаючи суму заборгованості та період, за який вона підлягає стягненню, суд виходить з того, що заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як зазначено в ухвали про скасуванні судового наказу позивач у травні 2014 року звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості, якій в червні 2014 року було скасовано. Наказне провадження є спрощеною та спеціальною формою судового захисту, застосовується вона у чітко визначених випадках, зокрема, при зверненні до суду з вимогами щодо стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. При цьому законодавством (ч. 3 ст. 118 ЦПК України) заборонено звернення до суду в порядку позовного провадження без попереднього звернення із заявою про видачу судового наказу. Таким чином, в даному випадку, перебіг позовної давності був перерваний поданням заяви про видачу судового наказу у травні 2014 року, у звязку з чим заборгованість в межах строку позовної давності, з урахуванням подачі заяви про видачу судового наказу за період з травня 2011 року по травень 2014 рік становить 5070 грн. 74 коп., яка й підлягає стягненню з відповідача. Крім того, в силу ст 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Доводи відповідача про неналежне та неякісне надання послуг МКП «Херсонтеплоенерго» не підтверджені в суді належними та допустимими доказами, жодних доказів про відсутність подачі тепла суду не надано, відсутні акти-претензії, складені та підписані у встановленому законом порядку, та здійснення споживачем дій, передбачених ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що також свідчить про безпідставність доводів відповідача. Посилання відповідача на те, що між ним та позивачем договір не укладено до уваги не приймаються, оскільки споживач отримував послуги з опалення, тому погоджувався з умовами постачання послуг.

Outcome: partial