Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що вона з 21.07.1981 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно проводить виплату заробітної плати, посилаючись на скрутне матеріальне становище. На даний час відповідач не виплатив позивачці заробітну плату у розмірі 31080,60 грн. з січня 2018 року. Відповідач відмовляється сплатити позивачці заборгованість через відсутність грошових коштів. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить сягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 3080,60 грн. У судове засідання позивачка не з`явилась. 16.03.2020 року від представниці відповідача за довіреністю Литвиненко А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона вказала про те, що в лютому 2020 року позивачці було перераховано 1237,00 грн. за другу половину листопада 2019 року, що підтверджується відомістю про перерахування заробітної плати до доручення № 47914 від 18.02.2020 року. Також у лютому 2020 року позивачці було перераховано 1238,00 грн. за другу половину листопада 2019 року, що підтверджується відомістю про перерахування заробітної плати до доручення № 48106 від 25.02.2020 року. Крім того, у березні 2020 року позивачці було перераховано 2225,00 грн. за другу половину грудня 2019 року, що підтверджується відомістю про перерахування заробітної плати до доручення № 48402 від 06.03.2020 року. При ухваленні рішення представниця відповідача просить врахувати вищезазначені пояснення, розгляд справи проводити у її відсутність. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка з 21.07.1981 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно проводить виплату заробітної плати, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно довідки № 16-07/27 від 13.01.2020 року, наданої АТ "Сумське НВО", сума заробітної плати, належна до виплати [PERSON] , за період з січня2018 року по грудень 2018 року, 50% січня 2019 року, 50% лютого 2019 року, листопада 2019 року, грудня 2019 року складає 31080,60 грн. Згідно відомості про перерахування заробітної плати до доручення № 47914 від 18.02.2020 року відповідач у лютому 2020 року виплатив позивачці заборгованість з заробітної плати в розмірі 1237,00 грн. за другу половину листопада 2019 року. Згідно відомості про перерахування заробітної плати до доручення№ 48106 від 25.02.2020 року відповідач у лютому 2020 року виплатив позивачці заборгованість з заробітної плати в розмірі 12378,00 грн. за другу половину листопада 2019 року. Згідно відомості про перерахування заробітної плати до доручення№ 48402 від 06.03.2020 року відповідач у березні 2020 року виплатив позивачці заборгованість з заробітної плати в розмірі 12378,00 грн. за другу половину грудня 2019 року. З огляду на викладене, порушене право позивачки підлягає захисту, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково, стягнувши з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 26380,60 грн. (31080,60 грн. - 1237,00 грн. - 1238,00 грн. - 2225,00 грн. = 26380,60 грн.). Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial