Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з серпня 2011 вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбі, [INFO] в них народилася донька [PERSON] . З вересня 2012 року мешкають окремо. 05.03.2014 року Оболонським районним судом м. Києва у справі № 756/11689/13-ц (провадження №2/756/1124/14) ухвалено рішення, яким стягнуто з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (всіх видів доходу) щомісячно починаючи з 11.12.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення перебуває на примусовому виконанні в Оболонському відділі ДВС у м. Києві. Відповідач аліменти за рішенням суду не сплачує, внаслідок чого станом на 01.07.2021 року заборгованість по аліментам становить 344 917,71 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за період з 01.08.2020 по 31.08.2021 у розмірі 66 216,46 грн. Ухвалою від 20.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву не надав. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.03.2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (всіх видів доходу) щомісячно починаючи з 11.12.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП №43501256/12 від 27.07.2021 р. з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.03.2014 року, здійсненого державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Григор Д.В., станом на 27.07.2021 року заборгованість [PERSON] по аліментам складає 344 917,71 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст.196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. У п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши наданий позивачем розрахунок розміру пені по сплаті аліментів, суд дійшов висновку, що за період з 01.08.2020 по 31.08.2021 розмір пені за прострочення сплати аліментів на дитину [PERSON] складає 155 848,12 грн. Разом з тим, як вбачається з наданих розрахунків, заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.08.2020 по 01.06.2021 складає 65 816,46 грн., а не 66 216,46 грн., як зазначає позивач, тобто вказаний розмір пені перевищує суму заборгованості зі сплати аліментів, у зв`язку з чим, з урахуванням положень ч.1 ст. 196 СК України, на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 65 816,46 грн. З урахуванням наведеного, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням ціни позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання даного позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 902,51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial