Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення нерухомого майна, будівлі інв.[ADDRESS] з-під арештів накладених Постановою АМ №189307 Ленінським (Дніпровським) ВДВС м. Запоріжжя та Постановою №33883173 Орджонікідзевського (Вознесенівського) ВДВС м. Запоріжжя, позов обгрунтовується тим, що будівля інв. №66, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, знаходиться в іпотеці у ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а тому вони мають вищий пріоритет і мають переважне право на звернення стягнення на предмет іпотеки. В судове засідання представник позивача не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив заявлені позовні вимоги задовольнити. В судове засідання представник відповідача Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. З відділу державної виконавчої служби Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. В судове засідання представник відповідача Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України Представник третьої особи ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав. Представник третьої особи ПАТ КБ «Приват Банк» у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки та її поважність, надав суду письмові заперечення на позов. Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 06.03.2006 року між АТ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №СМ-201/030/2006, за яким останньому було надано кредит у розмірі 700 000,00 грн. 06.03.2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АТ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та [PERSON] було укладено договір іпотеки № PCML- 201/030/2006, яким останній передав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме - літ. А-2, будівля ЗПОТИ інв. [ADDRESS] 18.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, відповідно до п.3.3 якого, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли наступні права: право вимоги сум основного боргу; право вимоги сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; право вимоги штрафних санкцій; право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу. У переліку договорів, за якими ПАТ «ОТП Банк» відступив зазначені права ТОВ «ОТП Факторинг Україна» міститься за порядковим №209 зазначений Кредитний договір № СМ-201/030/2006 від 06.03.2006р. Також, між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги від 18.03.2011р., відповідно до п. 1.1.1 якого, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право звертати стягнення на предмет іпотеки, зазначений у договорі іпотеки, у зв'язку з чим у Додатку до договору про відступлення права вимоги під порядковим №166 зазначений договір іпотеки № PCML- 201/030/2006 від 06.03.2006р. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги за кредитним договором та право звертати стягнення на предмет іпотеки. 13.11.2006 року постановою державного виконавця Гнідої Ю.В., серія АМ №189307 Державної виконавчої служби Ленінського району міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, було накладено арешт на 1/2 частину будівлі ([ADDRESS], підстава обтяження іпотечний договір, 422, від 06.03.2006 року. 30.08.2012 року постановою державного виконавця Святченко Є.В., №33883173 Державної виконавчої служби Орджонікідзевського району міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, було накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно, підстава обтяження виконавчий лист №818/489/2012 від 28.03.2012р. виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя. Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вищий пріоритет на заставлене майно має іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Внаслідок арешту нерухомого майна, іпотекодержатель ТОВ «ОТП Факторинг Україна» обмежений у праві розпорядження заставленим (іпотечним майном), адже відповідно до законодавства про заставу (іпотеку - як окремого виду застави) обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно із ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до приписів ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно статті 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки; правочини щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Згідно ст.14 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Тому виходячи з вищенаведеного виключний пріоритет права на задоволення забезпечених іпотекою вимог належить ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,оскільки дотримані всі норми чинного законодавства відносно державної реєстрації іпотеки, а вимоги інших кредиторів стосовно предмету іпотеки є безпідставними. Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що позивач правомірно вимагає звільнення майна з-під арешту, посилаючись на кредитний договір, договір іпотеки та чинне законодавство, таким чином позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню в інші частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: partial