Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У квітні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про \~розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 13 червня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб 13 червня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 492. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка посилалась на те, що спільне життя сторін не склалось, шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства повністю припинено. За час спільного проживання з відповідачем, останній не в повній мірі приймає участь в утриманні їхньої спільної дитини. Вказує, що відповідач не в повному обсязі виконує покладений на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов»язок утримувати дитину. Це зокрема виявляється в тому, що відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дитини, у витратах, які здійснюються у зв»язку із забезпеченням дитини всіма необхідними для її проживання та розвитку , а саме: витрати на харчування, одяг, памперси, іграшки, необхідне профілактично-оздоровче лікування. Посилаючись на викладене позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 13.06.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану\~ Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 492- розірвати; стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON],[INFO] аліменти у розмірі 2500,00 грн.; стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 2000,00 грн. до досягнення дитиною трьох років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити повністю. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував частково, просив суд задовольнити позовні вимоги частково, надав суду письмові заперечення, згідно яких просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] згідно чинного законодавства з новою редакціює (ч.2 ст. 182 СК України), посилаючись на те, що дитина знаходиться на його утриманні та отримує всі належні умови для розвитку. Вказує, що на теперішній час не працює, пенсії не отримує, в центрі зайнятості не зареєстрований. На теперішній час по стану здоров»я не може працювати, проходить лікування та буде оформлятись на пенсію по інвалідності. Після ДТП лікування не проходив, а працював в зв»язку з чим має довгострокову позику в сумі 10000,00 грн., мав кредит для придбання житла, змушений був проводити ремонт в квартирі. Додатково пояснив суду, що на теперішній час сума аліментів на утримання дитини, яка буде посильною для нього становить 713,00 грн. Заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 червня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 492, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 14.03.2017 р., серія І-ОК № 213230. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Має з відповідачем різні погляди на шлюб та сім'ю. На сьогоднішній день шлюб з відповідачем носить лише формальний характер. Так позивач вважає, що примирення та збереження сім'ї є неможливим, так як подальше спільне життя буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. У відповідності зі\~ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд вважає за необхідне зазначити наступне. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27). Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до\~статті 180 СК України. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] зобов'язані матеріально забезпечувати свою малолітню дитину [PERSON]. Так, згідно з ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.\~\~\~\~ Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має\~\~ виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Як роз'яснено у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює, аліментні зобов'язання перед іншими особами не має. Відповідно до\~ст. 183 СК України\~частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року у сумі 1426,00 грн. Відповідач не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їх добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Діти потребують матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, чим не виконано вимоги\~ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач просила суд стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 2 500,00 грн. та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 2000,00 грн. Проте, враховуючи докази надані стороною відповідача по справі, зокрема його матеріальний та фізичний стан, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та вважає за належне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 03.04.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 03.04.2017 р. і до досягнення дитиною трьохрічного віку. \~Крім того, при призначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідно до\~\~ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням часткового задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн. у відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial