Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначення її опікуном над неповнолітньою дитиною, третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є бабусею неповнолітньої дитини з інвалідністю [PERSON] [INFO] .. ЇЇ донька [PERSON] померла [INFO] . З того часу її онук [PERSON] мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини [PERSON] участі у житті дитини не приймає. 05.09.2016 року вона з онуком була змушена виїхати з с.Лебединське до м.Маріуполя. Вона не була проінформована про можливість отримати довідку ВПО на [PERSON] , тому була змушена звернутись до відповідача [PERSON] для отримання довідки ВПО на [PERSON] . Також він звернувся до УСЗН для отримання пенсії по інвалідності, державної допомоги при втраті годувальника, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Всі ці виплати були нараховані на картковий рахунок, оформлений на [PERSON] . За домовленістю з відповідачем картка, на яку надходили кошти: пенсія по інвалідності, державна допомога при втраті годувальника, щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг знаходилась у позивача, кошти вона витрачала виключно на харчування, одяг, лікування та розвиток дитини [PERSON] . Але батько дитини, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, періодично блокує картку. Її онук залишається без засобів для існування, а вона самостійно не має можливості забезпечити належний рівень утримання інваліду дитинства, який потребує особливого піклування. Відповідач, починаючи з 2011 року не спілкується з сином, жодного із покладених законом на батьків обов`язків не виконує , не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, не цікавиться станом здоров`я, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування , що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , та призначити її опікуном над [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] до суду на судовий розгляд справи по суті не з`явилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи неодноразово належним чином повідомленим про день та час слухання справи, до суду на розгляд справи по суті не з`явився, тому суд, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, провів заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Представник третьої особи Гавриш Я.О. , яка діяла на підставі довіреності, до суду на судовий розгляд справи по суті не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON] не заперечувала, у задоволенні позовних вимог в частині призначення [PERSON] опікуном на неповнолітнім [PERSON] просила відмовити, оскільки існує певни порядок встановлення опіки на дитиною для збереження її законних прав та інтересів. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 21 грудня 2011 року виконкомом Лебединської сільської ради Новоазовського району Донецької області, [PERSON] народився [INFO] , в графі батьки зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до акту про фактичне поважання, складеного КСН «Дружба» 25.01.2019 року, [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з онуком [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування, [PERSON] є бабусею в родині якої виховується малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] , який складено службою у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради від 03.04.2019, встановлено, що за вищевказаною адресою мешкають: [PERSON] , [INFO] (бабуся), [PERSON] , [INFO] (онук) та [PERSON] , [INFO] (онука), батько малолітньої дитини [PERSON] за адресою не зареєстрований та не мешкає. Для дитини є окреме спальне місце, місце для занять, шкільне приладдя, одяг за сезоном, особисті речі. Умови для проживання дитини задовільні. Згідно акту співбесіди з дитиною від 03.04.2019, який складено службою у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради від 03.04.2019, зі слів встановлено, що [PERSON] не займається вихованням та утриманням сина. Дзвонить дуже рідко, подарунків не дарує, одежу та продукти харчування не купує. [PERSON] бажає і у подальшому мешкати разом із бабусею. Згідно інформації наданої КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 41 Маріупольської міської ради Донецької області» від 16.05.2019 № 401. встановлено, що після смерті матері, [PERSON] малолітня дитина почала жити з бабусею, [PERSON] , яка і по теперішній час займається його вихованням. За характером [PERSON] добрий, чуйний. Приймає активну участь у житті класу. Зовнішній вигляд охайний, відповідає вимогам, все це тільки підтверджує турботу та увагу з боку бабусі у вихованні дитини. Бабуся постійно підтримує зв`язок к класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори, контролює успішність онука. За час навчання батько, [PERSON] , не відвідував школу, зв`язок з класним керівником не підтримує, не цікавиться успіхами сина у навчанні та поведінці, не відвідує батьківські збори не відвідує. При відвідуванні учня на дому, класним керівником встановлений факт того, що батько не мешкає разом із сином. [PERSON] мешкає разом із сестрою та бабусею за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5 м. Маріуполя» від 13.05.2019 № 602 встановлено, що за 4 роки спостереження дитина декілька разів хворіла на ГРВІ, проходила профілактичний огляд. Весь час дитину супроводжувала бабуся, 2 рази разом з ним був батько. Дитина інвалід-дитинства, спостерігається інфекціоністом. Згідно довідки від 11.05.2019 № 10212/02 [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Маріупольське об`єднане управління ПФУ Донецької області і отримує пенсію за віком. Згідно довідки від 10.05.2019 № 1373 [PERSON] знаходиться на обліку в департаменті соціального захисту Маріупольської міської ради та отримує допомогу переміщеним особам на проживання. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] , який складено службою у справах дітей по Лівобережному району управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради від 09.04.2019, встановлено, що [PERSON] мешкає в однокімнатній квартирі разом із [PERSON] , [INFO] , (мати) та [PERSON] , [INFO] (брат), який зловживає спиртними напоями. Для дитини не створені належні умови для розвитку, навчання та виховання, а саме відсутнє місце для сну, для виконання уроків та для проведення дозвілля. Згідно інформації, наданої головним управлінням національної поліції в Донецькій області Маріупольського відділу поліції Лівобережного відділення поліції від 12.06.2019 № 8248/105/06-2019 [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 178 ч. 1 від 14.12.2018. Згідно довідкам від 12.04.2019 № 1127 та № 1128, наданими Департаментам соціального захисту Маріупольської міської ради [PERSON] до березня 2019 року отримував допомогу переміщеним особам на проживання та державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю, виплату яких на даний час зупинена. Якусь частину отриманих державних коштів він переводив на рахунок дитини. Інші джерела доходу [PERSON] відсутні, у зв`язку з чим він не надає будь-яких коштів на утримання свого сина. Згідно інформації з Лівобережного районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 24.05.2019 № 43.3/20906 стало відомо, що [PERSON] приділяє онуку достатньо уваги, займається його вихованням. Для дитини створені належні умови для повноцінного розвитку та нормальної життєдіяльності. Є окреме ліжко, письмовий стіл, речі відповідно до сезону. Батько дитини, [PERSON] не приймає участі у вихованні сина та не спілкується з дитиною йому надано вичерпну інформацію щодо діяльності та послуг Лівобережного районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради. Батька дитини було попереджено про наслідки ухилення батьків від своїх батьківських обов`язків. [PERSON] було запропоновано відвідати консультацію психолога, але чоловік від послуг Центру відмовився. Відповідно до положень ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Згідно з ч. 4 ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. У висновку органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав від 24.06.2019 року зазначено, що встановлені факти можуть бути достатньою підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76 - 78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції ООН Про права дитини, держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду буде встановлено, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків, батько не опікується долею дитини, не відвідує, не спілкується, її життям не цікавиться, не отримує від нього тепла та батьківської турботи, батько не утримує дитину, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . У задоволенні вимоги [PERSON] про встановлення опіки та призначення її опікуном над [PERSON] суд відмовляє, виходячи з наступного. Згідно ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно із ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Положеннями ст. 243 СК України визначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відсутність подання Органу опіки та піклування про призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] , як того вимагає ч. 4 ст. 60 ЦК України, унеможливлює встановлення над ним піклування судом, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у сумі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial