Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

КП «Сумижитло» СМР звернулось до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідачі є співвласниками квартири [NUMBER], розташованої у [ADDRESS], просить стягнути заборгованість з оплати за надані комунальні послуги з утримання будинку в розмірі 5000,36грн. за період з 01.07.2011 року по 30.07.2015 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила вимоги задовольнити. [PERSON], [PERSON] проти задоволення позову заперечували, зазначали, що послуги з утримання будинку фактично не надаються, визнали належне обслуговування виключно з приводу користування ліфтом, тому просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. [PERSON], [PERSON] до суду не з'явились, повідомлялись про дати судових засідань належним чином. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідачі зареєстровані та є співвласниками квартири [NUMBER], розташованої у [ADDRESS], що підтверджується Довідкою КП СУмижитло від 18.05.2015 року (том.1 а.с.9) та свідоцтвом про право власності на житло від 23.05.2008 року (том.1 а.с.78). [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав відсутності укладеного з позивачем письмового договору про надання послуг. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до ст. ст.67, 68 ЖК України, п.18 «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Отже, строк проведення розрахунку за спожиті комунальні послуги визначено незалежно від наявності договору, покладення споживача обов'язку з проведення розрахунку можливе за фактом надання послуг виконавцем. Відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Встановивши, що виконавцем такі послуги надаються, а споживач їх отримує, однак ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, суд за позовом виконавця ухвалює рішення про визнання зазначеного договору укладеним (Правовий висновок Верховного суду України у спорі про зобов'язання споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг від 12.10.2012р.). Відповідачами не заперечувався факт проживання в будинку, який перебуває на обслуговуванні КП «Сумижитло» СМР, підтверджено також обставини наявності підведених до будинку комунікацій, отримання послуг з водовідведення, теплопостачання. В силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд виходить з того, що у зазначеній категорії спірних правовідносин обов'язок доказування правомірності своїх вимог покладено на позивача. На підтвердження факту надання послуг позивачем надано договори, акти виконаних робіт, розрахунки, довідки про фактичні нарахування, зведені відомості витрат, згідно яких третіми особами на підставі укладених договорів виконувались роботи з прибирання прибудинкової території, сходових клітин, підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічного обслуговування ліфтів, диспечерезації, технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання і зливної каналізації; дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентканалів, проведення поточноготемонту конструктивних елементів будинку, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання і зливної каналізації і технічних пристроїв будинків, та елементів зовнішнього упорядкування, розташованих на прибудинковій території, поливання дворів клумб і газонів, прибирання і вивезення снігу, посипання призначеної для проходу та проїзду прибудинкової території противоожеледними сумішами, експлуатація номерних знаків будинку, обслуговування електричних мереж, включено вартість комунальної електричної енергії, підготовка житлового фонду до сезонної експлуатації. Водночас, позовні вимоги мають підтверджуватись належними та допустимими засобами доказування. В силу ст.536 ЦК України, зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі (ст.636 ЦК України). Таким чином, наявність підписаних господарюючими суб'єктами актів виконаних робіт в рамках укладеного між ними договору, стороною якого не споживач, не може бути єдиними засобом доказування обставин надання комунальних послуг. Відповідно до ст.7 ЦПК України, цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень (бухгалтерський облік) врегульовано положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». В силу ст.3 Закону, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку. Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Однак, частина з наданих КП «Сумижитло» СМР на підтвердження розміру заборгованості документів не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому не можуть прийматися судом до уваги в якості належних та допустимих доказів. Так, акти надання послуг прибирання прибудинкової території не містять одиниці виміру операції (зазначено «послуга»), обсяг наданих послуг (витрачений час, територія, кількість прибирань на місяць, тощо). Також, не надано відомостей щодо наявності в організацій, котрі надавали послуги, найманих працівників, доказів нарахування та виплати заробітної плати, калькуляцій виконаних робіт, довідок про перевірку якості наданих послуг, переліку використаних засобів для прибирання території. На підтвердження визначеної в актах площі прибраної території не надано рішення про виділення земельної ділянки, яка охоплює прибудинкову територію, в натурі. Аналогічні недоліки містять акти надання послуг з обслуговування комунікаційних систем, які складені у формі узагальнюючого переліку будинків, без відображення змісту та обсягу наданих послуг. Акти про усунення аварій не містять даних про характер аварії, часу виникнення, обсягу проведених робіт, часу завершення роботи.. Оборотні відомості, довідки про фактично виконані роботи, зведені свідомості є внутрішніми документами. Крім того, жоден з актів виконаних робіт не засвідчений відповідачами або мешканцями будинку, розташованого у [ADDRESS]. Також, позивачем не спростовано показів свідка [PERSON], яка також мешкає в будинку та підтвердила обставини ненадання послуг з прибирання території, самостійного проведення ремонтних робіт мешканцями будинку. Зазначені обставини також засвідчені підписами інших мешканців. Стосовно виконання частини послуг, за надання яких нарахована оплата, то взагалі не надано жодних доказів відносно: прибирання сходових клітин, підвалу, технічних поверхів та покрівлі, поливання дворів клумб і газонів, прибирання і вивезення снігу, посипання призначеної для проходу та проїзду прибудинкової території противоожеледними сумішами, експлуатація номерних знаків будинку, обслуговування електричних мереж, вартості комунальної електричної енергії, витрат на підготовку житлового фонду до сезонної експлуатації. В силу ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вище перелічені обставини, суд вважає доведеним факт надання послуг з технічного обслуговування ліфтів та їх диспетчеризації (згідно актів виконаних робіт та сум визначених у відомості про фактичне виконання робіт за відповідний місяць: 723,35грн.), що не заперечувалось відповідачами, дератизації, дезінсекції (згідно актів виконаних робіт та сум визначених у відомості про фактичне виконання робіт за відповідний місяць: том.1 а.с.112 - 0,23грн., том.1 а.с.114 - 0,3грн., том.1 а.с.114 - 0,23грн., том.2 а.с.26 - 0,23грн., том.2 а.с.46 - 0,23грн., том.2 а.с.48 - 0,3грн., том.2 а.с.84 - 0,53грн. всього: 2,05грн.), факт виконання яких підтверджено актами виконаних робіт, котрі містять відомості про оброблену площу, вартість обробки квадратного метра території та підсумкову вартість робіт; виконання робіт з налагодження систем опалення, заміни технічно несправних пристроїв (том.2 а.с.57-59, 68-71 - 49,39грн., том.2 а.с.60-62 - 39,89грн., том.2 а.с.76 - 49,39грн., том.2 а.с.123-125 - 39,89грн., всього: 178,56грн.). Отже, сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 903,96грн. Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Під час подачі позову сплачено 243,60грн., вимог задоволено частково на рівні 18,08%, тому відшкодуванню підлягає 44,04грн. судового збору, які слід стягнути з відповідачів в дольовому порядку, тобто по 11,01грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial