Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулася із указаним позовом, який мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, із яким має спільну дитину-доньку [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду відповідач сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 800,00 грн. щомісячно. Посилаючись на те,що у даний час неповнолітня донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються витрати на її навчання, розвиток та інше, вона виховує доньку самостійно, донька проживає разом із нею, позивач просить збільшити розмір аліментів, установлений рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06.05.2014 на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 800,00 грн. щомісячно до 1/3 частини від доходів відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, згодна на заочний розгляд справи (а.с.20). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, поштові відправлення, які направлялися за місцем його реєстрації повертаються на адресу суду без вручення адресату із відмітками поштаря "за даною адресою не проживає", «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.19,27). Оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.16), поштові відправлення направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляв, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, поштові відправлення такими, що доставлені. а неявку відповідача визнає без поважних причин. Зважаючи на заяву позивача та неявку відповідача без поважних причин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів у справі,без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6) та мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5),на утримання якої за рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06.05.2014, [PERSON] на користь [PERSON] сплачує аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн., щомісячно, до повноліття дитини (а.с.7). Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини та відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, відносно стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, інших обставин, що мають значення для справи. З досліджених матеріалів справи, судом не установлено, що дитина [PERSON] має незадовільний стан здоров`я чи потребує додаткових витрат на розвиток її здібностей. Відомостей, що платник аліментів має не задовільний стан здоров`я чи не працездатний, чи має інших утриманців, судом не установлено. З урахуванням указаних обставин, а також змін, що відбулися у сімейному законодавстві (розмір аліментів не може бути нижчим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), матеріального та сімейного стану обох сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та зміну розміру аліментів зі стягнення у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від усіх видів заробітку відповідача. У той же час, ураховуючи, що наявність інших утриманців, сплати аліментів по іншим виконавчим листам судом не установлено, суд визначає розмір аліментів у виді 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, а не у розмірі 1/3 частки, як просила позивач, оскільки позивачем не надано доказів і не наведено у позові обгрунтування щодо необхідності стягнення аліментів у розмірі, зазначеному у позову. Визначений судом розмір аліментів не потягне для відповідача надмірне фінансове навантаження та не спричинить погіршення його майнового стану. Отже, у задоволенні іншої частини позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial