Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

В листопаді 2018 р. АТ КБ „ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 10.02.2008 [PERSON] уклав з ПАТ КБ „ПриватБанк" кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2613,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредит в обумовлений договором сумі, але відповідач, всупереч умовам кредитного договору своєчасно не здійснював погашення сум кредиту та відсотків по ньому, у зв`язку з чим банк почав нараховувати штрафні санкції. Зокрема, станом на 05.10.2018 року розмір заборгованості зі сплати пені складав 14775,64 грн. У зв`язку з несвоєчасним внесенням платежів позивач нарахував відповідачу 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 738,78 грн. штрафу (процентна складова). Посилаючись на наявність заборгованості у відповідача та небажання погашати її у добровільному порядку, банк звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16014,42 грн. та 1762,00 грн. судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялася за адресою місяця реєстрації. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили. Зважаючи на відсутність заперечень представника позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, з можливістю ухвалення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у зв`язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що 10 лютого 2008 року [PERSON] підписав Заяву-анкету позичальника №К2ХRRХ04750054. У Заяві сторони домовилися, що Банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 2619,30 грн. на строк 6 місяців з 11.02.2008 по 11.08.2008 року на придбання товару. Відповідно до умов Заяви, [PERSON] взяв на себе зобов`язання погашати кредит щомісячними платежами по 516,34 грн. У Заяві [PERSON] підтвердив, що бере на себе обов`язок повертати кредит, сплачувати відсотки та винагороду відповідно до Заяви та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Зокрема, сторони у Заяві передбачили, що позичальник при порушенні зобов`язань із погашення кредиту сплачує банку пеню, розмір якої зазначений у п.5.1 Умов за кожен день прострочки. Крім того, своїм підписом [PERSON] підтвердив, що згоден, що Заява разом із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір (а.с.8). Так, відповідно до п. 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2. та 3.2.3 даних Умов, Банк має право нараховувати, а позивач зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Відповідно до п. 5.3. Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язався сплатити Банку штраф в розмірі 500.00 грн. та 5% від суми позову. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надав [PERSON] кредит на споживчі цілі на купівлю товару. Як вбачається з наданих Банком розрахунків (а.с.7), позичальник несвоєчасно вносив платежі на погашення кредитної заборгованості. Зокрема, починаючи з березня 2008 року у позивальника почала утворюватися заборгованість зі сплати тіла кредиту та відсотків. У зв`язку з виникненням заборгованості по кредиту - несвоєчасним внесенням платежів по сплаті кредиту та сплаті відсотків, банк почав нараховувати [PERSON] пеню. Зокрема, з 6 квітня 2008 року банк за кожен випадок прострочки нараховував пеню, розмір якої станом на 05.10.2018 становить 14 775,64 грн. У зв`язку з несвоєчасним внесенням платежів по кредиту, відповідачу також було нараховано штрафи: 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 738,78 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредитний ліміт, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а відтак банк має право стягнути заборгованість, що утворилась за кредитним договором, у судовому порядку. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по договору відповідає вимогам закону, спростований відповідачем не був. Заяв про застосування наслідків пропуску строку позовної давності відповідачем подано не було. Зважаючи на зазначені обставини, наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором даним судовим рішенням, а саме стягнення з відповідача 14 775,64 грн. пені, нарахованої за період з 06.04.2008 по 05.10.2018. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача пені, з даного відповідача не можуть бути стягнуті штрафи. Так, відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зважаючи на зазначене, позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів - 500 грн. фіксованої частини та 738,78 грн. процентної складової. Таким чином, з [PERSON] необхідно стягнути на користь Акціонерного товариства «Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.02.2008 року, а саме 14 775,64 грн. пені. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення штрафів слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають 1762,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial