Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с. Друцьке, Чернігівського району, вул. Поштова, 5, як за спадкоємцем за законом після померлої 22 серпня 2013 року матері [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав померлій відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, складеного [PERSON] на ім»я [PERSON], але в Чернігівському РБТІ не зареєстрований, тому позивач після смерті матері позбавлена можливості оформити свої права на будинок, оскільки свідоцтво про право власності не видавалось. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач Ладинська сільська рада Чернігівського району, не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Залучена до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснивши, що відмовляється від прийняття спадщини на користь сестри. Третя особа Перша Чернігівська державна нотаріальна контора надали заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 22 серпня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. ( а.с.5) Після її смерті відкрилась спадщина. За життя [PERSON] успадкувала житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Поштова, 5 в с. Друцьке Чернігівського району, Чернігівської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої матері [PERSON] (а.с.6). За повідомленням КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Поштова,5 в с.Друцьке Чернігівського району та області зареєстровано за [PERSON].( а.с.8) Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок по вул. Поштова, 5 в с . Друцьке Чернігівського району та області, його загальна площа складає 48,7 кв.м., в тому числі житлова площею 22,6 кв.м. Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 Про порядок державного обліку житлового фонду і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. У відповідності до довідки Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 558 від 13 жовтня 2015 року господарство по вул. Поштова, 5 в с.Друцьке Чернігівського району та області відносилось до категорії «колгоспний двір», головою «колгоспного двору» була [PERSON], яка проживала одна. Спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 19 лютого 1995 року є [PERSON], що успадкувала у відповідності до свідоцтва про право на спадщину житловий будинок по вул. Поштова,5 в с.Друцьке Чернігівського району та області. Як вбачається з наданої нотаріусом довідки на а.с.7, видати спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок не має можливості, оскільки [PERSON] у відповідності до інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966 ( чинної на той час) не провела реєстрацію будинку у відповідному бюро технічної інвентаризації. Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. У відповідності до положень ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем, або не проживав, але виявив бажання прийняти спадщину та подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від її прийняття. У відповідності до ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. В даному випадку часом відкриття спадщини є 22 серпня 2013 року. [PERSON] та [PERSON] на день смерті були зареєстровані разом з [PERSON] та звернулись 03 лютого 2014 року до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом, що підтверджується наданою копією спадкової справи № 78/2014, заведеної після померлої 22 серпня 2013 року [PERSON]. За положенням ст. 1273 ЦК України спадкоємець за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] за наявності наміру відмовитись від прийняття спадщини мала б подати відповідну заяву нотаріусу першої Чернігівської державної нотаріальної контори до 22 лютого 2014 року. Однак, як вбачається з оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи та пояснень сторін, така заява [PERSON] подана не була, а чинним законодавством не передбачено право суду на прийняття від сторін у справі відповідних заяв. За таких підстав, у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд не прийняв визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання суперечить вимогам закону, про що було повідомлено в судовому засіданні. Як позивач [PERSON] так і відповідач [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а отже мають рівні права на спадкування житлового будинку з господарськими спорудами за адресою вул. Поштова,5 с.Друцьке Чернігівського району та області після померлої 22 серпня 2013 року [PERSON], а саме по ? частині кожна. На підставі вищенаведеного, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині визнання за [PERSON] права власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вулиця Поштова, будинок 5, село Друцьке Чернігівського району Чернігівської області, площею 48,7 кв.м., в тому числі житловою площею 22,6 кв.м, як за спадкоємцем першої черги за законом після померлої 22 серпня 2013 року [PERSON]. Право на спадкування іншої ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вищевказаною адресою має право [PERSON], а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial