Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 17.05.2006 року відповідача позбавлено батьківських прав, та стягнуто з нього на користь [PERSON] на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. На даний час [PERSON], досяг повноліття та 01.09.2014 року вступив на навчання до КП «Бериславський медичний коледж» на факультет «Лікувальна справа», де у відповідності до наказу №162-2 від 11.08.2014 року зарахований на денну форму навчання. Відповідач від іншого шлюбу дітей не має. В добровільному порядку матеріальної допомоги на навчання сина не надає, ухиляється від утримання дитини. [PERSON] працює, має постійний заробіток. Просила стягнути з відповідача аліменти на навчання сина в розмірі 5000 гривень щомісячно з 24.04.2015 року і до досягненню ним 23-х років. Позивачка у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав, зазначених у позовній заяві. Зазначила, що син [PERSON] є студентом КП «Бериславський медичний коледж», факультет «Лікувальна справа», за держзамовленням, денної форми навчання, винаймає житло та не отримує стипендію. Просила стягнути аліменти в розмірі 5000 щомісячно до закінчення навчання , але не більше як до досягнення сином 23 років. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надійшли в порядку конвенції матеріали, складені під час виконання на території Російської Федерації, доручення про вручення документів та виконання окремих процесуальних дій відносно [PERSON], в тому числі і заява відповідача про заперечення щодо позову про стягнення аліментів. В якій [PERSON] повідомляє, що він з позивачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано 14.06.2006 року, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Бериславського районного суд Херсонської області від 17.05.2006 року, його було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], та відповідно до якого на протязі всього часу [PERSON] приймає участь у матеріальному забезпеченні дитини, сплачує аліменти в повному обсязі, навіть переплачені за три місяці, оскільки при винесенні рішення про стягнення аліментів було допущено арифметичну помилку у даті народження дитини. Відповідач проживає на території Російської Федерації за адресою: Ленінградська область, Всеволжський район, с.Углово. Від позивачки за весь час не надходило ніяких дзвінків та повідомлень, щодо навчання дитини. На даний час [PERSON] не має постійного місця проживання, квартиру орендує. Його дохід складає 240923,99 рублів за квітень-вересень 2015 року. Має на утриманні матір пенсійного віку. У відповідності до вищевикладеного просить суд узгодити розмір аліментів в розмірі 3000 тисяч рублів РФ щомісячно з 20.08.2015 року до закінчення сином навчання до 20.06.2017 року. Відповідно до ст..169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення відповідача, матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав: Згідно зі ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відповідно до ст. 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення повноліття. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України: 1. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; 2. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання; 3. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, якщо дитина яка досягла повноліття вирішила продовжити навчання по закінченні загальноосвітнього навчального закладу, і якщо обов'язок по утриманню батьками не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України здійснюється у судовому порядку. Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Відповідно до частини 1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 14.06.2006 року (а.с. 7). Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 17.05.2006 року відповідача, [PERSON] було позбавлено батьківських прав та стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку (а.с.5). 01.09.2014 року вступив на навчання до КП «Бериславський медичний коледж» на факультет «Лікувальна справа», де у відповідності до наказу №162-2 від 11.08.2014 року зарахований на денну форму навчання, що підтверджується довідкою №60 від 02.02.2016 року(а.с.50). На час розгляду справи у суді не отримує стипендію (а.с.52). Згідно довідки з місця проживання, виданої Новокаїрської сільської ради [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON],знаходиться на її утриманні, але на час навчання проживає в м.Берислав, де винаймає житло (а.с.49) . [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на навчання сина в розмірі 5000 гривень додаткових витрат щомісячно з 24.04.2015 року і до досягненню ним 23-х років, оскільки має невеликий дохід , про що свідчить довідка про доходи №09/351 від 05.02.2016 року(а.с.51), та перебуває на обліку у лікаря онколога (а.с.47). У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач по справі проживає на території Російської Федерації , знятий з реєстрації місця проживання за рішенням суду з 25.09.2014 року, квартиру наймає за 24000 рублів на місяць (а.с.35-36). Перебуває на службі ГУ МВС Росії за м.Санкт-Петербург та Ленінградській області та отримує грошове забезпечення у розмірі 240923, 99 рублів за період з квітня по вересень 2015 року(а.с.33). Відповідач в своїх запереченнях щодо позову просить суд зменшити розмір аліментів на 3000 рублів щомісячно до закінчення навчання сина, посилаючись на те, що на його утриманні знаходиться мати пенсійного віку, але належних доказів суду не надав, чим не виконав вимоги ст..ст.58,60 ЦПК України, відповідно до яких сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та обґрунтувати належність конкретного доказу. Позивачка, з якою постійно проживає [PERSON] працює в Херсонській дирекції УДППЗ «Укрпошта», ЦПЗ №2 та має середній заробіток без відрахувань 1115-34 грн. та на даний час хворіє, знаходиться на обліку у лікаря у Херсонському обласному онкологічному диспансері (а.с.47, 51). Суд також враховує, що син, [PERSON] будучи студентом КЗ «Бериславський медичний коледж», форма навчання - державна, не отримував стипендію, що свідчить про його неправильне відношення до навчання. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, а також ту обставину, що відповідач аліменти іншим стягувачам не платить, має постійний заробіток, суд вважає, згідно ст.184 СК України, доцільним стягнути аліменти на навчання сина у розмірі 4000 гривень щомісяця, починаючи з 24.04.2015 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідно постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.180-197 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial