Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» про поновлення на роботі, переведення на легшу роботу, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди Свій позов мотивує тим, що наказом № 100 від 25.02.1985 року він був прийнятий газоелектрозварщиком 3-го розряду у Дніпровське монтажне управлінні Всесоюзного тресту «Спецгідромонтаж». У 2000 році Дніпровське монтажне управління Всесоюзного тресту «Спецгідромонтаж» було реорганізовано і всі права та обов'язки юридичної особи передані до Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ», а тому відповідно до наказу №2 від 03.07.2000 року він був прийнятий електрозварником ручної зварки 4 розряду в порядку переведення із ОАО «Днепр-СГЕМ». У 2001 році, наказом № 87 від 07.12.2001 року, йому було присвоєно 5 розряд електрозварника ручної зварки. У 2013 році, його переведено відповідно до наказу № 106 від 17.12.2013 року, монтажником гідроагрегатів 4 розряду. У зв'язку із погіршення його самопочуття у 2013 році він звернувся до медичного закладу де йому встановили хронічний бронхіт II ступеня та враховуючи те, що він пропрацював на шкідливих роботах на посадах передбачених Списком № 2 затвердженим постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, а саме газозварювальні газоелектрозварюванню роботи його захворювання за висновками медичних спеціалістів має професійний характер. Він отримав професійне захворювання працюючи в даній установі та на даний час оформляв групу інвалідності пов'язану із професійним захворюванням. Про те, що позивач оформляє групу інвалідності Відповідач знав так, як готовив, йому Довідку про підтвердження наявного його стажу № 144 від 18.07.2013 року та надавав виробничу характеристику для ВКК. Відповідачу була надана Виписка № 804 із Державної - станови «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» клініка професійних захворювань вих. № 2424 від 26.06.2014 року, із якої вбачалося що із 12.06.2014 року по 26.06.2014 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні. Також Відповідачу надано Медичний висновок Центральної лікарсько - експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання № 23/917 від 17.06.2014 року, у відповідності якого [PERSON] встановлено, що робота у ТОВ «Канів-СГЕМ» мала місце впливу небезпечних виробничих чинників на стан його здоров'я [PERSON] встановлено професійне захворювання отримане на виробництві. Окрім перелічених документів, Відповідачу надано Довідку ДЗ Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» від 26.06.2014 року про те що із 12 червня по 26 червня 2014 року [PERSON] перебував на обстеженні в клініці для уточнення характеру наявності патології та її зв'язку з умовами праці. 17.07.2014 року Відповідач звернувся до Черкаської обласної МСЕК № 2 про надання визначення ступеня втрати працездатності в зв'язку з отриманням професійного захворювання [PERSON] 11.08.2014 року Відповідач зобов'язав [PERSON] пройти позаплановий медичний огляд. 12.08.2014року Позивач надав Відповідачу Картку працівників, який підлягає позаплановому медичному огляду. У зв'язку із тим що у даній карточці був зазначений висновок: непридатний для роботи за професією монтажник гідроагрегатів [PERSON] не допустили до виконання своїх обов'язків. В зв'язку з цим, [PERSON] офіційно звернувся із заявою до відповідача, щоб він перевів його на легшу роботу. 13.08.2014 року за станом свого здоров'я [PERSON] звернувся до медичного закладу та в результаті чого йому було видано листок непрацездатності про, що він повідомив Відповідача, але керівник наполягав, щоб останній 13.08.2014 року незважаючи на те, що перебуває на лікарняному, прийшов до установи. Позивачу було повідомлено про звільнення та необхідність отримати трудову книжку. Відповідач звільнив [PERSON] на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України. В наказі про звільнення позивач написав, що незгідний і просить відповідно до поданої ним заяви 12.08.2014 року та висновків лікарів перевести на легшу роботу. Позивачем та його представником неодноразово збільшувалися позовні вимоги про що свідчать заяви (а.с.91-94,142-144), а тому з урахуванням даних заяв просить суд: Визнати звільнення [PERSON] - незаконним та скасувати наказ про звільнення [PERSON]. Поновити [PERSON] на роботі, запропонувавши [PERSON] іншу роботу легшу роботу. Стягнути із Відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу по день винесення рішення. Визнати Картку працівника, який підлягає позаплановому медичному огляду п.3.8 Наказу № 246 від 21.05.2007 року видану на [PERSON] від 12.08.2014 року, як такою, що оформлена неналежним чином та не відповідає чинному законодавству. Визнати результати медичного огляду і висновок АКК від 12.08.2014 року виданий Канівською ЦРЛ таким, що не законним та скасувати . Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів СГЕМ» на користь [PERSON] заборговану заробітну плату за період із 12 червня 2014 по 27 червня 2014 в сумі 1591 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто одна) гривня 08 коп. та 23601 (двадцять три тисячі шістсот одна) гривня - оплату вимушеного прогулу та виплату заробітної плати за її затримку при звільненні. Всього: 25192 (двадцять п'ять тисяч сто дев'яносто дві) гривні 10 коп. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів СГЕМ» оплатити [PERSON] листок непрацездатності Серії АГО № 515009 виданий 13 серпня 2014 року за період із 13.08.2014 року по 18.08.2014 року. Визнати протокол зборів № 12 від 13.08.2014 року первинного профспілкового органу ТОВ «Канів СГЕМ» про надання згоди звільнення [PERSON] незаконним та скасувати даний протокол. Стягнути із Відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 16000,00 грн. (шістнадцять тисяч) гривень. Стягнути із Відповідача кошти на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі) гривень. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові та заявах про збільшення позовних вимог. Просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Канів-СГЕМ» Штих М.М. в судовому засіданні позов не визнав та заперечує проти його задоволення, надав письмові заперечення на позов (а.с.46-47,111-112). Просить відмовити в задоволенні позову повністю в зв'язку з його безпідставністю. Представник Канівської ЦРЛ - Строга Т.В. в судовому засіданні заперечувала відносно позову посилаючись на письмові заперечення (а.с.224-226). Просить суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що дійсно 13.08.2014р. у неї на прийомі був [PERSON] з ускладненим піродентитом, біль при ковтанні. Про що йому виданий лікарняний лист. Час відвідування стоматології приблизно з 09год. до 09.30год. точно повідомити не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] прийшов на роботу близько 08год.20хв. голова профкому та секретар проводив з ним бесіду. Час приблизного перебування на підприємстві [PERSON] до 11 год. дня, йому було вручено наказ про звільнення та проводився розрахунок при звільненні. Він не скаржився на погане самопочуття та не повідомляв, що він перебуває на лікарняному. Станом на 13.08.2014р. лікарняного листа [PERSON] пред'явлено не було. Що стосується оплати довідки за 12.06.2014р. про перебування [PERSON] на обстеженні в Інституті медичних наук, то підприємство зверталося з за роз'ясненням до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати непрацездатності та їм роз'яснено, що якби обстеження проводилося з ініціативи роботодавця, то дана медична довідка оплачувалася, в іншому випадку ні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона бачила 13.08.2014р. позивача в приміщенні ТОВ «Канів-СГЕМ» о 08.30год. Близько 10.00год. ранку їй дали наказ про звільнення [PERSON] Вона уточнила у останнього яким чином йому здійснювати перерахунок розрахункових коштів, на що останній повідомив через відділення банку. [PERSON] з 08.30 год. до 11 год. знаходився в приміщенні адміністрації ТОВ «Канів-СГЕМ». Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що займалася звільненням [PERSON], оскільки являється інспектором відділу кадрів. Звільнення проводилося в зв'язку з наданим висновком медичного огляду працівника - непридатний за станом здоров'я.12.08.2014р. [PERSON] приніс на висновок медичного огляду і заяву про переведення його на легшу роботу. 13.08.2014р. його було викликано до підприємства, де було проведено засідання профспілки. Встановлено, що вакантних місць на підприємстві немає. Було виготовлено протокол засідання профспілки та направлено відповідь на клопотання директора. Копія наказу про звільнення вручена [PERSON] Весь час оформлення документів [PERSON] з 08 год. до 10 год. перебував у її кабінеті з короткочасними відлученнями на 10-15хв. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] 13.08.2014р. прийшов на базу ТОВ «Канів-СГЕМ» близько 08 год. Його як члена профспілки на засідання не викликали. Останній раз в цей день він розмовляв з [PERSON] близько 10 год. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що в день звільнення він бачив [PERSON] на території підприємства зранку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що близько 07.30год. [PERSON] був на території підприємства приблизно до 09 год. Дати цього дня не пам'ятає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що бачив в день звільнення [PERSON] близько 08 год. ранку до 09.30 год. в приміщенні адміністрації ТОВ «Канів-СГЕМ», оскільки його кабінет знаходиться поряд з кабінетом відділу кадрів. Розмова точилася з приводу звільнення [PERSON] з роботи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що інформацією щодо звільнення позивача він не володіє. Просто бачив його в цей день зранку близько 09 год. на території підприємства, а потім близько 12 год. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що проводилися збори на монтажній площадці ТОВ «Канів-СГЕМ». На зборах був директор [PERSON] розглядалося питання щодо звільнення [PERSON] з роботи за станом здоров'я, оскільки останній не може виконувати свою роботу. Дані збори не документувалися. Ці збори проводилися після закінчення денної зміни близько 16 год.45 хв., як збори трудового колективу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що проводилися збори на перемінці, дати він не пам'ятає, з приводу можливості звільнення [PERSON] з роботи за станом здоров'я. Ініціювали проведення зборів керівництво підприємства. На зборах були присутні працівники ТОВ «Канів-СГЕМ». Протокол зборів не вівся. Це був збір трудового колективу. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що директор ТОВ «Канів-СГЕМ» зібрав колектив ТОВ «Канів-СГЕМ» на монтажній площадці, де з'ясовувалося питання можливості звільнення [PERSON] з роботи за станом здоров'я. В судовому засіданні свідок [PERSON]. показав, що він є головою профспілкового органу ТОВ «Канів-СГЕМ». Профспілковим органом надано згоду на звільнення [PERSON] з посади в зв'язку з неможливістю останнім виконувати свої трудові обов'язки за станом здоров'я, так як він надав про це медичний висновок. Переведення на легшу роботу [PERSON] не можливе було в зв'язку з відсутністю вакантних місць. В день проведення зборів [PERSON] не повідомляв про погане самопочуття чи перебування його на лікарняному. Перед наданням згоди на звільнення [PERSON] було проведено опитування трудового колективу, а не профспілкового органу. На даний час пройшло велике скорочення працівників підприємства, а тому вакантних місць на підприємстві взагалі немає. При розгляді справи в суді судом встановлено наступні факти. Позивач наказом № 100 від 25.02.1985 року [PERSON] був прийнятий газоелектрозварщиком 3-го розряду у Дніпровське монтажне управлінні Всесоюзного тресту «Спецгідромонтаж». У 2000 році Дніпровське монтажне управління Всесоюзного тресту «Спецгідромонтаж» було реорганізовано і всі права та обов'язки юридичної особи передані до Товариства з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ». Відповідно до наказу №2 від 03.07.2000 року [PERSON] був прийнятий електрозварником ручної зварки 4 розряду в порядку переведення із ОАО «Днепр-СГЕМ». У 2001 році, наказом № 87 від 07.12.2001 року, [PERSON] було присвоєно 5 розряд електрозварника ручної зварки. У 2013 році, [PERSON] переведено відповідно до наказу № 106 від 17.12.2013 року, монтажником гідроагрегатів 4 розряду (а.с.10-11). Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання №23/917 від 17.06.2014р. (а.с.17) [PERSON] встановлено професійне захворювання - хронічний бронхіт ІІ ст., ф. затихаючого загострення; дифузний пневмосклероз, емфізема легень; ЛН-І-ІІ (один-два) ст. Даний медичний висновок виданий на підставі протоколу засідання Центральної лікарсько-експертної комісії від 17.06.2014р. №23/917 (а.с.17). 17.07.2014р. ТОВ «Канів СГЕМ» надає [PERSON] направлення (первинно) до Черкаської обласної МСЕК №2 для визначення ступеня втрати працездатності в зв'язку з отриманням професійного захворювання (отруєння) встановленого клінікою професійних захворювань Державної Установи «Інституту медицини праці НАМН України» 17.06.2014р. (а.с.20). 12.08.2014р. [PERSON] [PERSON] пройшов позаплановий медичний огляд про що свідчить Картка працівника, який підлягає позаплановому медичному огляду п.3.8 Нак. №246 від 21.05.2007р. (а.с.13) Згідно висновку лікарської комісії Канівської ЦРЛ [PERSON] непридатний для роботи за професією монтажник гідроагрегатів. Листом від 12.08.2014 р. директор ТОВ «Канів СГЕМ» звернувся до Канівської первинної профспілкової організації ТОВ «Канів СГЕМ» з проханням надати згоду на звільнення позивача за ст.2 ст.40 КЗпП України. Листом від 13.08.2014р. вих..№1 Канівської первинної профспілкової організації ТОВ «Канів СГЕМ» надано згоду на звільнення [PERSON] по п.2 ст.40 КЗпП України. Згода обґрунтована виявленими протипоказаннями здійснювати роботу на посаді монтажника гідроагрегатів за станом здоров'я і відсутністю на підприємстві вільних вакансій на яких немає шкідливих факторів виробництва. Наказом № 9-к від 13.08.2014р. позивач був звільнений з посади монтажника гідроагрегатів на підставі п.2 ст.40 КЗпП України. Підстава: медичний висновок від 12.08.2014р. та згода первинного профспілкового органу (протокол №12 від 13.08.2014р.) Позивачем порушено перед судом питання щодо визнання Картки працівника, який підлягає позаплановому медичному огляду п.3.8 Наказу № 246 від 21.05.2007 року видану на [PERSON] від 12.08.2014 року, як такою, що оформлена неналежним чином та не відповідає чинному законодавству та визнання результатів медичного огляду і висновок АКК від 12.08.2014 року виданий Канівською ЦРЛ незаконним та скасувати його. Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 21.05.2007р. № 246 «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій» затверджено Порядок згідно якого визначені вимоги до проведення попереднього та періодичних оглядів працівників певних категорій. П. 2.27 цього Порядку визначає, що результати медичного огляду можуть бути оскаржені роботодавцем або громадянином у ЛПЗ вищого рівня або в судовому порядку, а тому твердження представника співвідповідача по справі Канівської ЦРЛ в частині, що не погодження громадянина з результатами медичного огляду в судовому порядку не можуть бути взяті до уваги. Відповідно до п. 2.8 цього Порядку проведення попереднього (періодичних) медичного огляду здійснюється комісією з проведення медичних оглядів ЛПЗ. Комісію очолює заступник головного лікаря або уповноважена головним лікарем особа, який має підготовку з професійної патології. Комісія має право доповнювати види та обсяги необхідних обстежень і досліджень з урахуванням специфіки дії виробничих факторів і медичних протипоказань. До складу Комісії входять обов'язково терапевт, лікарі, які пройшли підготовку з профпатології. При відсутності окремих лікарів до проведення медичних оглядів залучаються на договірній основі спеціалісти з інших ЛПЗ. Комісія забезпечує проведення необхідних лабораторних, функціональних та інших досліджень. П. 2.15 передбачає, що окремі лабораторні, функціональні та інші дослідження, які проводились під час перебування працівника в стаціонарі або в період звернення працівника за медичною допомогою, можуть ураховуватись при проведенні медоглядів, але не більше ніж за 3 місяці до проведення медогляду. При вирішенні питання про придатність до роботи конкретного працівника при попередньому (під час прийняття на роботу) медогляді Комісія керується медичними протипоказаннями, визначеними в Переліку шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища і трудового процесу, при роботі з якими обов'язковий попередній (періодичні) медичний огляд працівників, Переліку робіт, для виконання яких є обов'язковим попередній (періодичні) медичний огляд працівників, Переліку загальних медичних протипоказань до роботи із шкідливими та небезпечними факторами виробничого середовища і трудового процесу, наведеному в додатку 6. Питання придатності до роботи в кожному окремому випадку вирішується індивідуально з урахуванням особливостей функціонального стану організму (характеру, ступеня прояву патологічного процесу, наявності хронічних захворювань), умов праці та результатів додаткових методів обстеження. Кожен лікар, який бере участь в обстеженні пацієнта, дає висновок щодо стану здоров'я працівника, підтверджує його особистим підписом та особистою печаткою, бере участь в остаточному обговоренні придатності обстежуваної особи до роботи в обраній професії та в разі необхідності визначає лікувально-оздоровчі заходи. 2.16. Результати попереднього (періодичних) медичного огляду працівників і висновок Комісії про стан здоров'я заносяться до Картки працівника, який підлягає попередньому (періодичним) медичному огляду (далі - Картка працівника) за формою, зазначеною у додатку 7, і до Медичної картки амбулаторного хворого (форма 025/о, затверджена наказом МОЗ України від 27.12.99 N 302 "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)", та передаються до єдиної комп'ютерної бази даних району, міста, області, держави (у разі її наявності). У Картці працівника зазначаються скарги працівника на стан здоров'я, анамнез, результати медичного огляду, лабораторних, функціональних та інших досліджень, діагноз, висновок про професійну придатність працівника працювати за своєю професією. В судовому засіданні була досліджена Картка працівника, який підлягає позаплановому медичному огляду п.3.8 Наказу № 246 від 21.05.2007 року видану на [PERSON] від 12.08.2014 року з змісту якої вбачається, що останній пройшов огляд у лікарів: терапевта про що є відповідний запис п.1.1; невропатолога п.1.2.; офтальмолога п.1.3.; лора п.1.4., хірурга п.1.5.; дерматолога п.1.6.; нарколога п.1.7.; психіатра п.1.8. про що є відповідні записи лікарів, їх підписи та печатки. Також були проведені лабораторні дослідження, рентгенівські обстеження, функціональні та інші дослідження про які також відповідні записи. (а.с.13) Також при проведенні медичного огляду та встановлення висновку Комісією Канівської ЦРЛ було взято до уваги виписки №804 із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] (а.с.18) Згідно даних проведеного медичного огляду Комісією Канівської ЦРЛ зроблено висновок, що [PERSON] непридатний для роботи за професією монтажник гідроагретаів. В судовому засіданні не підтверджено належними та допустимими доказами доводи позивача та його представника, що медичних огляд [PERSON] проведено з порушенням чинного законодавства про охорону здоров'я, а висновок Комісії Канівської ЦРЛ про непридатність останнього виконувати роботи за професією монтажника гідроагрегатів. Судом також встановлено, що даний висновок Комісії Канівської ЦРЛ в подальшому був підтверджений довідкою обласної МСЕ №2 серії 10 ААВ № 858704виданої 06.11.2014р. згідно якої [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності до 01.12.2016р. професійне захворювання. Протипоказання: важка фізична робота в запиленості, задимленості (а.с.145) Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання Картки працівника, який підлягає позаплановому медичному огляду п.3.8 Наказу № 246 від 21.05.2007 року видану на [PERSON] від 12.08.2014 року, як такою, що оформлена неналежним чином та не відповідає чинному законодавству та визнання результатів медичного огляду і висновок ЛКК від 12.08.2014 року виданий Канівською ЦРЛ незаконним та необхідність скасувати його - такими, що не доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а тому не підлягають задоволенню. Позивач просить визнати звільнення [PERSON] - незаконним, скасувати наказ про його звільнення, поновити позивача на роботі, запропонувавши останньому іншу роботу легшу роботу, стягнути із Відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу по день винесення рішення Відповідно до статті 69 Основ законодавства України про охорону здоров'я від 19 листопада 1992 року № 2801-ХІІ потребу і строки тимчасового переведення працівника у зв'язку з хворобою на іншу роботу в установленому порядку визначає лікар або комісія лікарів і їхні висновки, як органів медико-соціальної експертизи, є обов'язковими для власників та адміністрації підприємств. Таким чином, при вирішенні питання про дотримання вимог законодавства власником або уповноваженим органом підприємства, установи, організації в цій частині підлягають з'ясуванню обставини, пов'язані з тим чи була у відповідача інша робота (вакантні посади), яку міг виконувати (займати) працівник відносно якого вирішувалось питання про звільнення, чи пропонувалась йому така робота (посади) та чи надавав він згоду на перевід на іншу роботу. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року з подальшими змінами при розгляді справ про звільнення за п.2 ст.40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано йому за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує , і його неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. Згідно ч. 1 ст. 235 Кодекс законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Як вже зазначалося судом вище, Комісією Канівської ЦРЛ було надано висновок про непридатність [PERSON] до виконання робіт за професією монтажника гідроагрегатів (а.с.13), який базується на медичному висновку Центральної лікарсько-експертної комісії № 2356 від 17.06.2014р. (а.с.17). Судом також встановлено відсутність інших вакансій станом на 13 серпня 2014 р. , що підтверджується наданою відповідачем довідкою вих..17 від 17.02.2015р. (а.с.191), даний факт у судовому засіданні не заперечувався позивачем та його представником. Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП України, може бути проведено лише за згодою виборчого органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Положення ст. 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачають, що профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки. З наданої підприємством довідки вбачається, що Канівська первинна профспілкова організація ТОВ «Канів-Спецгідроенергомонтаж» є юридичною особою (а.с.1131-114) - керівником якої є [PERSON]. Ст. 39 Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначає, що у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний термін обгрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником. Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. У разі нез'явлення працівника або його представника на засідання розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах терміну, визначеного частиною першою цієї статті. При повторному нез'явленні працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. У разі, якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору дає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів профспілки згідно зі статутом. 13.08.2014р. проведено засідання Канівської первинної профспілкової організації ТОВ «Канів СГЕМ» за результатами якого листом від 13.08.2014р. вих..№1 надано згоду на звільнення [PERSON] по п.2 ст.40 КЗпП України. Згода обґрунтована виявленими протипоказаннями здійснювати роботу на посаді монтажника гідроагрегатів за станом здоров'я і відсутністю на підприємстві вільних вакансій на яких немає шкідливих факторів виробництва. Судом встановлено, що засідання Канівської первинної профспілкової організації ТОВ «Канів СГЕМ» проведено в присутності [PERSON] 13.08.2014р. Даний факт підтверджено в судовому засіданні показами свідків [PERSON], який є головою Канівської первинної профспілкової організації ТОВ «Канів СГЕМ» та [PERSON], яка була секретарем зборів, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та не заперечувалося позивачем. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд не може прийняти до уваги, оскільки даним особам не відомі обставини звільнення [PERSON] 13.08.2014р. та вони не були очевидцями цих подій. Отже суд вважає, що згода Канівської первинної профспілкової організації ТОВ «Канів СГЕМ» як виборчого органу підприємства, членом колективу якого був [PERSON] на звільнення його з роботи за п.2 ст. 40 КЗпП України, є правомочною, позовні вимоги про визнання протоколу засідання профспілкового органу такими, що не підлягають задоволенню. Крім цього, слід звернути увагу, що спірне рішення профспілкової організації при вирішенні питання звільнення працівника з роботи має рекомендаційний характер, законом порядок його оскарження не передбачений. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позивач був звільнений з роботи з підстав і на умовах, визначених діючим трудовим законодавством, тому його вимоги про визнання звільнення незаконним та скасування наказу про звільнення [PERSON], поновлення на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, переведення на легшу роботу, є необґрунтованими. В той час суд не може погодитися з датою звільнення позивача [PERSON], оскільки останній з 13.08.2014р. по 22.08.2014р. перебував на лікуванні у лікаря-стоматолога Канівської ЦРЛ, де отримав листок непрацездатності (а.с. 9) та даний факт підтверджено показами лікаря-стоматолога [PERSON], яка допитана в якості свідка в судовому засіданні. Положення ст.. 235 КЗпП України визначають, що у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. З огляду на викладене суд вважає, за необхідне змінити формулювання дати звільнення позивача [PERSON] з 13.08.2014р. на 23.08.2014р. Що стосується позовних вимог про зобов'язання Відповідача оплатити медичну довідку №87 від 26.06.2014р., тобто період перебування на обстеженні [PERSON] обстеження в клініці Інституту медицини праці Національної Академії медичних наук України, то слід зазначати наступне. Судом встановлено, що з 12.06.2014р. по 27.06.2014р. [PERSON] перебував на обстеженні в клініці Інституту медицини праці Національної Академії медичних наук України. Крім цього, судом встановлено, що [PERSON] з власною ініціативи проходив медичне обстеження в клініці в зв'язку з погіршенням стану здоров'я. Відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» №2240 від 18.01.2004р.. Суд критично оцінює доводи представника позивача, що довідка №87 від 26.06.2014р., видана державною установою «Інститут медицини праці Національної Академії медичних наук України» підлягає оплаті як листок непрацездатності, оскільки дані доводи спростовуються положеннями ст. 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних відносин) передбачено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом. З огляду на це суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Позивач просить зобов'язати відповідача оплатити [PERSON] листок непрацездатності Серії АГО № 515009 виданий 13 серпня 2014 року за період із 13.08.2014 року по 18.08.2014 року, то слід зазначити наступне. Як вже встановлено судом, позивач [PERSON] перебував на лікарняному з 13.08.2014р. по 18.08.2014р. про що виданий листок непрацездатності Серії АГО № 515009. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (в редакції, яка існувала на час виникнення спірних відносин) допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що на час звернення до суду позивач [PERSON] не надавав Відповідачу для оплати листок непрацездатності, даний факт не заперечувався позивачем у судовому засіданні. Термін лікування [PERSON] згідно листка непрацездатності становить з 13.08.2014р. по 17.08.2014р., в подальшому термін лікування продовжено з 18.08.2014р. по 22.08.2014р., тобто оплата допомоги по тимчасовій втраті непрацездатності позивачу проводиться як Відповідачем ТОВ «Канів СГЕМ» так і за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, оскільки термін перебування на лікуванні становить понад п'ять днів. Суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання ТОВ «Канів СГЕМ» оплатити листок непрацездатності Серії АГО № 515009, оскільки проведенню його оплати передує детальна перевірка даних заповнених у ньому працівником відділу кадрів Роботодавця та бухгалтерією підприємства, з оглянутого в судовому засіданні оригіналу листка непрацездатності вбачається, що він заповнений не в повній мірі, а також до даного часу перебуває у представника позивача. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв2язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже судом не встановлено, що дії відповідачів в особі ТОВ «Канів СГЕМ» та Канівської Центральної районної лікарні мали неправомірний характер, були порушені законні права позивача з вищенаведених підстав, тому в задоволені позову в частині стягнення моральної шкоди, слід також відмовити. Відповідно до вимог ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже суд не може вийти за межі заявленого позову і в задоволені цієї частини позову також відмовляє. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про поновлення на роботі, переведення на легшу роботу, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження, але необхідно змінити дату звільнення [PERSON] з посади монтажника гідроагрегатів, в зв'язку з перебуванням останнім в період його звільнення на лікуванні з 13.08.2014р. по 22.08.2014р., а тому необхідно вваж ти днем звільнення 23.08.2014р. Враховуючи викладене,

Outcome: partial