Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2021 року у справі 331/4744/20 позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, Приватне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ім. А.М. Кузьміна» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено. 25.06.2021 року позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі щодо стягнення з відповідача утриманої згідно ВП № 63443042 суми 2100,00 гривень. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що стосовно зазначеної вимоги судом не ухвалено рішення. У вступному слові позивач заяву підтримав, наполягав на її задоволенні. Інші учасники справи до суду не з`явилися, були повідомлені про час та місце розгляду справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, що передбачено ч.4 ст. 270 ЦПК України. Суд, вислухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право ,не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що в позовній заяві [PERSON] було заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» суми отриманої за виконавчим провадженням в розмірі 2100,00 гривень, і з приводу заявленої вимоги судом не було ухвалено рішення, а отже, наявні підстави визначені ст. 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення суду. Згідно з ч.1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми ст. 1212 ЦК України, викладених у постанові від 16.01.2019р. у справі №753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18)зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи: в» відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Матеріалами справи підтверджено , що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2021 року у справі 331/4744/20 визнано виконавчий напис від 08 вересня 2020 року № 33502 вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем щодо звернення стягнення на грошові кошти [PERSON] у сумі 13 984,48 гривень , таким що не підлягає виконанню. Також, матеріалами справи встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 11.11.2020 року при примусовому виконанні виконавчого напису №33502, виданого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 13 984,48 грн., було звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід в Приватному акціонерному товаристві «Електрометалургійний завод «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ім. А.М. Кузьміна». За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч.ч.1,2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. З матеріалів справи вбачається, що станом на час ухвалення судового рішення, а саме, станом на 27.04.2021 року, у справі були відсутні будь-які докази на підтвердження утримання з [PERSON] грошових коштів на користь відповідача в межах виконавчого провадження, відкритого на примусове виконання виконавчого напису №33502, виданого 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем. А отже зазначені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на їх недоведеність позивачем. Крім того, суд не приймає до уваги надану позивачем довідку Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «ДНІПРОСПЕЦСТАЛЬ» ім. А.М. Кузьміна» від 15.06.2021 року , яка була долучена останнім до заяви про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки зазначений доказ було надано позивачем вже після ухвалення судового рішення. Також, суд звертає увагу, що зазначеною довідкою встановлено, що із заробітної плати [PERSON] на користь відповідача було перераховано лише 1000,00 гривень , а решта суми перераховано на рахунок приватного виконавця. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). На підставі викладеного,

Outcome: partial