Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона являється бабою малолітньої [PERSON], [INFO], батьки дитини, відповідачі по справі, повністю ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, не цікавляться її життям, не виявляють бажання спілкуватися з нею, матеріально їй не допомагають. Дитина проживає в сім'ї позивача, яка опікується життям [PERSON], а тому позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх доньки [PERSON], [INFO], передати малолітню [PERSON], [INFO] на виховання позивачу [PERSON], [INFO], для надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування та встановлення в подальшому над нею опіки. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомили, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в їх відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128 ЦПК України вважається, що відповідачі повідомлені належно про розгляд справи. Представник 3-ї особи по справі - опікунська рада Фурсівської сільської ради в судове засідання не направили свого представника, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву, заяв чи клопотань до суду не подали. На підставі ст. 280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] Наведене стверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 28.01.2013р. (а.с.20). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 03.10.2017 року, малолітня [PERSON] [INFO] проживає разом зі своєю бабою, позивачем у справі, за адресою: [ADDRESS], де створені належні житлово-побутові умови для виховання та розвитку дитини. Згідно характеристики виданої ТОВ ВБФ «МонолітБуд», позивач [PERSON] працює в ТОВ ВБФ «МонолітБуд» на посаді контролера-касира з 30.09.2006 року і по теперішній час. За характером миролюбна доброзичлива, уникає конфліктних ситуацій. Відповідно характеристики виданої виконкомом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, на [PERSON], [INFO], місце проживання якого зареєстровано за адресою: [ADDRESS], за час свого проживання до сільської ради надходили скарги від сусідів та членів сім'ї про його самоусунення від виховання та матеріального утримання малолітньої дочки [PERSON]. Відповідно характеристики виданої виконкомом Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, на [PERSON],[INFO], яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] до 22.10.2015 року, на даний час фактичне місце проживання не відоме, за час її проживання до сільської ради надходили скарги від сусідів та членів сім»ї про її самоусунення від виховання та матеріального утримання малолітньої дочки [PERSON]. При вирішенні даної справи судом приймається до уваги Рішення опікунської ради Фурсівської сільської ради від 28.11.2018 року за № 15 про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Позивач в судовому засіданні пояснила, що відповідач [PERSON] її син, який був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі, де й познайомився та одружився з [PERSON] Позивач запросила до себе жити [PERSON], дозволила зареєструвати в своєму будинку місце проживання [PERSON] Відповідач [PERSON] завагітніла, народила доньку та почала вести аморальний спосіб життя, залишала свою дитину на позивача, поїхала в місто за дитячим харчуванням і зникла на декілька тижнів, [PERSON] пішла за сумішшю для дитини, та більше не повернулась. З самого народження, онучка [PERSON] проживає в будинку своє бабусі, позивача по справі, перебуває на повному її утриманні. Позивач зазначила, що [PERSON], теж, не цікавиться життям та здоров'ям своєї доньки, проживає в іншій місцевості, не проявляє жодного інтересу до дитини, не заперечував, щоб його дитина проживала разом з позивачем. Позивач має підозри, що її син зловживає наркотиками. З 2013 року позивач не знає місце проживання своєї невістки. [PERSON] старшого свого сина [PERSON] відправила жити до чоловіка від першого шлюбу, а доньку [PERSON] залишила позивачу. Заявник працевлаштована, має житло, має задовільний стан здоров'я, створила належні умови проживання своїй онуці, бажає бути опікуном дитини. Малолітня [PERSON] часто називає позивача мамою. Допитана в судовому засіданні в якості свідка, [PERSON], суду показала, що з 1985 року знайома з сім'єю [PERSON], свідку відомо, що позивач живе з чоловіком та онукою, невістку виписала зі свого будинку. Дитина з народження проживає з позивачем, називає її бабусею і мамою. Свідок [PERSON], суду показала, що понад три роки проживає по сусідству та товаришує з позивачем. Свідку відомо, що позивач живе з чоловіком, виховує онуку [PERSON], переймається її життям та здоров'ям, дитина не знає своїх батьків, але отримую любов, повагу, повне матеріальне забезпечення від бабусі. У позивача з онукою дуже теплі відносини. Задовольняючи позов суд виходить з наступного. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім'ї якої проживає дитина. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо (вона), він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З врахуванням наведенного, оцінюючи подані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] і [PERSON], підлягає до задоволення. Однак, суд зазначає, що не належить до компетенції суду встановлювати статус дитини, передавати дитину на тимчасове виховання осіб для вирішення в подальшому питань опіки. Згідно зі ст. 56 Цивільного кодексу України органи, на які покладено здійснення опіки та піклування, їх права та обов'язки щодо забезпечення прав та ін¬тересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, вста¬новлюються законом. Згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов'язану із захистом прав дитини, з дотриманням таких принципів: забезпечення найкращих інтересів дитини; недопущення дискримінації дітей; конфіденційності інформації про дитину. Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об'єднаних територіальних громад (далі - служби у справах дітей). \Пункт 3 в редакції Постанов КМ № 301 від 11.04.2018, № 800 від 03.10.2018\ Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Позивач не ставить питання про компенсацію судових витрат. Враховуючи наведене та

Outcome: partial