overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2015 року з відповідачем перебувають у шлюбі та мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинили та проживають окремо. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років та потребує матеріальної допомоги. Її дохід в місяць складається з аліментів на утримання дітей та матеріальної допомоги від держави на утримання молодшого сина в сумі 860 грн. Крім того, вона декілька часів на день неофіційно підробляє оператором в ТОВ "Нова Пошта". В судовому засіданні свої вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та пояснив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем, але проживають окремо. З нього стягуються аліменти на утримання дітей. Крім того, він сплачує кредит, який був оформлений під час сумісного проживання, і тому він не має можливості утримувати свою колишню дружину. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2015 року (а.с.2 зворотна сторона). Під час шлюбу у сторін народились двоє синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.2). Згідно судового наказу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.04.2020 з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частки його заробітку (а.с.21). Позивач тимчасово, неофіційно підробляє на підприємстві. Дана обставина сторонами не заперечується. На даний час дитина проживає та знаходиться на утриманні позивачки (а.с.3), яка не має достатнього постійного власного доходу та потребує допомоги. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої-четвертої ст.84 та ст. ст.86 і 88 цього Кодексу. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач, який є працездатним, спроможний надати позивачу матеріальну допомогу, яку вона потребує. Доводи відповідача про те, що він сплачує аліменти на утримання дітей та кредит і тому не має змоги допомагати позивачу, у суду не заслуговують уваги. Відповідач є військовослужбовцем та має постійний заробіток, але суд вважає можливим зменшити частку аліментів з ј частки до 1/6 частки від заробітку відповідача. При таких обставинах позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Витрати в справі суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. Сторони у засідання не з'явились, надали заяви: позивач позов підтримує, відповідач визнає у частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 доходів. Обоє просять розглянути справу без їх участі. У зв'язку з цим, згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК, технічне фіксування не здійснюється. Згідно з позовом, дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач допомогу на її утримання не надає, домовленості з цього приводу не досягнуто. Відповідач надав письмове заперечення і зазначив, що з позивачем припинив ведення сумісного побуту у липні 2014 року, з дитиною спілкується постійно, надає допомогу на її утримання, має намір робити це і в подальшому. Вважає необґрунтованим вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, оскільки, позивач отримує матеріальну допомогу, здає в оренду власну земельну ділянку, і нею не доведено перебування дитини у тяжкому матеріальному становищі. Вважає, що аліменти у тому розмірі, який вимагає позивач, достатні для фактичного утримання двох неповнолітніх дітей. До позову додані копії свідоцтва про народження дитини, паспорта, ІПН позивача, довідка сільської ради про склад сім'ї позивача, інші докази. Враховуючи позов та заперечення, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд виходить з того, що права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними, а в разі її відсутності - за рішенням суду, на підставі якого кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері чи батька. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд, серед іншого, враховує також матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем, на виконання ст.60 ЦПК УКраїни, не обгрунтовано і не надано доказів тих обставин, які передбачені ст.182 СК і підтверджують пропонований нею розмір аліментів. Водночас, відповідач, в обгрунтування свого заперечення, вказує на конкретні обставини, які є істотними і впливають на визначення розміру аліментів. Тому, суд вважає, що у даному випадку визначення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача є обгрунтованим, відповідає інтересам дитини та знаходиться у межах, встановлених законодавством. Суд не знаходить підстав для задоволення решти позовних вимог щодо стягнення аліментів у частині, що перевищує вказаний вище розмір. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки згідно з Законом "Про судовий збір", позивач від сплати судових витрат звільнена, вони підлягають стягненню у відповідача у повному обсязі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2004 року по 01.08.2012 року в сумі 9025 грн. 71 коп., посилаючись на те, що відповідач на протязі тривалого часу своєчасно не оплачує в повному обсязі послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, у зв'язку з чим виникла вказана заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про збільшення розміру заявлених вимог за підставами вказаними у позові та остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з жовтня 2004 року по травень 2014 року включно в сумі 12712 грн. 37 коп., просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в призначений час в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які надає міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго» та згідно з розрахунком має заборгованість за період з жовтня 2004 року по травень 2014 року включно в сумі 12712 грн. 37 коп. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не спростовується. За таких обставин вимоги позивача в силу ст.ст. 66-68 ЖК України та п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково за період з 01.10.2004 року по 01.08.2012 року в сумі 9025 грн. 71 коп. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з серпня 2012 року по травень 2014 року у сумі 3686 грн. 66 коп., суд вважає за необхідне відмовити, оскільки міське комунальне підприємство "Херсонтеплоенерго" не зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вказаний період, як це передбачено п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України, та судовий наказ не скасовано судом, що представником позивача не спростовується. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування оплати судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, посилаючись на те, що з відповідачем проживали однією сім'єю з грудня 2001 року по жовтень 2014 року. Мають дочку [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року проживають з відповідачем окремо. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала, наполягала на стягненні з відповідача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, оскільки відповідач, окрім заробітної плати, має й інші доходи від аренди нерухомого майна. Крім того, на її утриманні знаходиться син від першого шлюбу, тому її заробітної плати не вистачає на утримання дітей. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання, заперечень проти позову, а також докази на спростування доводів позивача суду не надав, тому суд розглядає справу на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються за рішення суду у частці від доходу її батька /матері/ або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідач є працездатним, працює в торговельній мережі супермаркетів "Брусниця", аліментів на утримання інших осіб не сплачує, відсутні й інші обставини, які мають суттєве значення для визначення розміру аліментів. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 2 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини, [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. [PERSON] разом з позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, його життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Відповідач до суду з'явився, заявлені позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо сплати аліментів на утримання сина в розмірі 350 гривень.. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без укладення шлюбу і мають сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи працездатним та маючи дохід відповідно до довідки про середню заробітну плату виданої ТОВ "Індустріальний тарний комбінат", ухиляється від виконання обов'язку по утриманню дитини, яка проживає разом з матір'ю та повністю знаходяться на її утриманні, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи, суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 15 травня 2014 року та до досягнення ним повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 27166,00 грн. за кредитним договором №ZRQWRX05770017 від 11.10.2006 року, укладений між сторонами, а також судові витрати по справі. Представник позивача у письмовій заяві до суду позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутністю. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка до суду також не з'явилася, хоча належним чином була повідомленна про час і місце розгляду справи, тому суд розглянув справу заочно, без її участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 11.10.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, у відповідності до якого останній отримав від позивача кредит у розмірі 3300 грн. терміном по 10.10.2007 року, зі сплатою 1 % на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, який повинен був сплачувати позивачеві за користування цим кредитом відповідно до договору.Договір складається із заяви та умов надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" . Станом на 19.03.2014 року і до теперішнього часу відповідач не виконав вказаних зобов'язань та допустив заборгованість перед позивачем в розмірі 27166 грн., що складається з суми заборгованості за кредитом - 2619,88 грн., з суми заборгованості по процентам за користування кредитом - 11131,95 грн., з суми пені - 11644,36 грн. а також штрафу - 500грн(фіксована частина), 1269,81 грн (процентна складова).. Викладені факти підтверджуються кредитним договором №ZRQWRX05770017 від 11.10.2006 року, а також розрахунком заборгованості . Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Отже, наявність факту невиконання відповідачем зобов'язань перед позивачем щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування цим кредитом, є підставою для часткового задоволення позову, оскільки суд на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України з врахуванням того, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості за кредитом зменшує його розмір з 11644,36 грн. до 2619,88 грн. Також, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надання послуг з газопостачання за період з 01 серпня 1996р. по 01 жовтня 2013р. в сумі 1724,75 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати за сплату судового збору в розмірі 229,40 грн., мотивуючи тим, що позивач надає платну послугу по постачанню природного газу в житло відповідача, який спожив газ, але його не оплатив. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволені. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, але просив стягнути суму заборгованості в межах строку позовної давності. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, але частково, при цьому суд виходив з наступного: судом встановлено, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS] та на його ім'я відкрито особистий рахунок [NUMBER]. Відповідач з метою комунально-битових потреб споживав природний газ, для чого ним використовувалися газові прилади: газова плита. Постачання газу відповідачу здійснюється позивачем. Відповідачем оплата за спожитий природний газ здійснювалася не в повному обсязі , а тому за період з 01 серпня 1996р. по 01 жовтня 2013р. у нього утворилася заборгованість в сумі 1724,75 грн.(а.с.10-14). Відповідно довідки ПАТ „Луганськгаз" в особі філії Луганського міжрайонного управління по експлуатації газового господарства від 03.03.2014р. за № 18/255-2 сума заборгованості за надані послуги з газопостачання відповідача у межах строку позовної давності за період з 17.10.2010р. по 01.10.2013р. складає 307,62 грн. Відповідач є споживачем платних комунальних послуг по споживанню природного газу, надаваних йому позивачем. Плата за комунальну послугу визначена згідно встановлених за рішенням Луганської міської ради тарифів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться , крім квартирної плати, за затверджиними порядку тарифами. Згідно п. 5 ч.2 ст. 20 ЗУ „Про житлово - комунальні послуги " передбачає обов'язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки , встановлені договором або законом. Позивач послуги відповідачу надав, і має право вимагати від відповідача оплати наданих послуг. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частина 3 статті 267 ЦК України передбачає, що позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони в спорі, зроблену до постановляння рішення . Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за період з 17.10.2010р. по 01.10.2013р. складає 307,62 грн. Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 229,40 грн. , понесений позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» - звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач в справі у своїй позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору № DNH4KР99590823 від 04.06.2006 року [PERSON] 04.06.2006 року отримав кредит у розмірі 6331 гривні 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON], станом на 15.01.2014 року має заборгованість - 32429 гривень 65 копійок яка складається з наступного: - 2591,767 грн. - заборгованість за кредитом; - 11312,04 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 18525,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 5406,18 грн, яка була задоволена судовим наказом Жовтневого суду м.Кривого Рогу від 12.05.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПРЙВАТБАНК", різниця становить 27023,47 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 - штраф (фіксована частина); 1351,17 - штраф (процентна складова). Отже, заборгованності до стягнення становить 28874,64 грн. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 28874 гривень 64 копійок за кредитним договором та судові витрати в сумі - 288 гривні 75 копійок. Представник позивача, у судове засідання не з'явився заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій свої позовні вимоги він підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і місце слухання справи він був судом повідомлений належним чином, про причини неявки до суду він не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи доходить до висновку, що позовні вимоги належним чином доведені письмовими доказами та розрахунками, які містяться у матеріалах справи , але підлягають частковому задоволенню із наступних підстав: Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення і тому необхідно зменшити розмір нарахованої пені у сумі 18525 грн. 85 коп. до рівня суми основної заборгованості за кредитом - 13903 грн. 80 коп..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач Публічно акціонерне товариство "Дельта Банк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 300405024690001 від 22.04. 2011 року у сумі 25 793, 37 гривень, посилаючись на те, що 22.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 30Q405024690001 , згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 47925.00 грн. на строк з 22.04.2011 року до 22.04.2016 року. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши Відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за № 1539 від 02.12.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінова Т.В.). Таким чином,

Outcome: partial