Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування вимог вказувала на те, що вона має право постійного користування земельною ділянкою площею 47,09 га, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії [NUMBER] . Оскільки на даний момент будь яке речове право на землю підлягає державній реєстрації вона замовила проектну технічну документацію для подальшої реєстрації права. Документи виготовлялись довгий час, так як здійснювалось погодження з органами охорони культурної спадщини (по причині знаходження на ділянці кургану), також вона зверталася до суду за встановленням факту належності документу, тощо. За заявкою проектної організації ПП «ТЕРРАРІОН» , яке діяло від її імені державним кадастровим реєстратором Відділу у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеської області Бабік В.М. надано рішення № РВ- 5100905642018 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру. Підставою відмови зазначено що дана земельна ділянка перетинається (накладається ) з земельними ділянками з кадастровими номерами: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . На адвокатський запит відділом у Любашівському районі Держгеокадастру надано 21 витяг з державного земельного кадастру на 3 аркушах кожен та накази Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в кількості 21 шт. Виявилось, що наказами Головного управління Держгеокадастру в Одеській області [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки 2 га для ведення особистого селянського господарства. Вказуючи на те, що вона відповідно до державного акту має право постійного користування земельною ділянкою, земельна ділянка в неї не вилучена, право постійного користування не припинено позивач просила скасувати накази ГУ Держгеокадастру в Одеській області про надання дозволу відповідачам на розробку проекту відведення земельної ділянки 2 га для ведення особистого селянського господарства, також просила скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , зобов`язавши орган що здійснив державну реєстрацію - відділ у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області виключити з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації зазначених земельних ділянок. Крім того, у підготовчому судовому засіданні позивач - [PERSON] надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просила: визнати протиправними та скасувати сім наказів Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без зміни цільового призначення № 15-3030/13-18сг від 07.05.2018 року, № 15-3032/13-18сг від 07.05.2018 року, № 15-2981/13-18сг від 07.05.2018 року, № 15-3051/13-18сг від 08.05.2018 року, № 15-2991/13-18сг від 07.05.2018 року, № 15-2980/13-18сг від 07.05.2018 року, № 15-2992/13-18сг від 07.05.2018 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити, вказуючи на те, що її було надано в постійне користування земельну ділянку площею 47,09 га для для ведення фермерського селянського господарства. Вона, як того вимагав закон, зареєструвала фермерське господарство та вже 19 років обробляє земельну ділянку, яка знаходиться на території Троїцької сільської ради. Вважає, що ГУ Держгеокадастру не мало право надавати іншим громадянам земельну ділянку, яка знаходиться у її постійному користуванні. Представник позивача - адвокат Пілюк Р.В. в судовому засіданні позов просив задовольнити, вказуючи на неправомірність дій ГУ Держгеокадастру, яке не мало право надавати земельну ділянку, яка належить на праві користування [PERSON] , без вилучення, іншим особам. Відповідачі: Представник ГУ Держгеокадастру в Одеській області Береснєв Є.С. в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи на те, що ГУ діяло відповідно до закону. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвокат Гусєва О.Д. в судовому засіданні позов не визнала та просила в задоволенні позову відмовити, вказуючи на те, що [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку, яка розташована на території Маловасилівської сільської ради Любашівського району, а відповідачам виділено у власність земельні ділянки, які розташовані на території Троїцької сільської ради Любашівського району. Правовстанавлючого документу у позивача на спірну земельну ділянку не має, до державного акту внесені зміни щодо місцезнаходження земельної ділянки, проте відсутня будь-яка інформації коли та на підставі чого внесені зміни до державного акту, а сам факт використання земельної ділянки позивачем не надає її право постійного користування. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день , час та місце судового засідання повідомленні належними чином відповідно до ст..128 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання , а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Третя особа: Відділ у Любашівському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області згідно листа адресованого до суду, вказував на те, що відділ у Любашівському районі є структурним підрозділом ГУ Держгеокадастру в Одеській області та не є юридичною особою, а тому не може бути стороною по справі (а.с.105 том 1). Суд, дослідивши письмові докази надані сторонами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок між собою, відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Відповідно до вимогст.125 ЗК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно із ч.1 ст.126 ЗК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Згідно державного акту на право постійного користування землею серії [NUMBER] , [PERSON] надано у постійне користування земельна ділянка площею 47,09 га в межах згідно із планом для ведення селянського фермерського господарства. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 07 грудня 2000 року за № 172 (а.с.23-24 том 1, а.с.28-29). Рішенням суду встановлено факт належності зазначеного державного акту [PERSON] (а.с.30 том 1) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернулася до Держгеокадастру із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки площею 47,094 га, яка розташована на території Троїцької сільської ради Любашівського району (а.с.34), проте рішенням від 12 жовтня 2018 року відмовлено у внесені відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянки перетинається та площа співпадає із іншими земельними ділянками (а.с.35) Як вбачається із наказів Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про надання дозволу на розроблення документації» від 05.03.2018 року №15-1677/13-18сг , 05.03.2018 року №15-1674/13-18сг, 27.02.2018 року №15-1513/13-18сг, 20.03.2018 року№15-2076/13-18сг, 20.03.2018 року №15-2080/13-18сг, від15.03.2018 року №15-2015/13-18сг, 26.02.2018 року№15-1446/13-18сг, 26.02.2018 року №15-1449/13-18сг, 15.03.2018 року №15-2013/13-18сг, 05.03.2018 року №15-1675/13-18сг, 05.03.2018 року №15-1678/13-18сг , 15.03.2018 року №15-2012/13-18сг, 27.02.2018 року№15-1514/13-18сг, 27.02.2018 року№15-1511/13-18сг, 26.02.2018 року№15-1451/13-18сг, 15.03.2018 року №15-2014/13-18сг, від 27.02.2018 року №15-1512/13-18сг , 20.03.2018 року№15-2079/13-18сг, 20.03.2018 року№15-2077/13-18сг, 26.02.2018 року№15-1450/13-18сг, 05.03.2018 року №15-1673/13-18сг [PERSON] , [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] . , [PERSON] . , [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON]., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON]. , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність без зміни цільового призначення» № 15-3030/13-18сг від 07.05.2018 року надано [PERSON] у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер [NUMBER] ) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства (земля сільськогосподарського призначення), розташовану на території Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області (за межами населеного пункту),без зміни цільового призначення (а.с.50 том 1). Також, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області видано аналогічні накази про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність [PERSON] (наказ № 15-3032/13-18сг від 07.05.2018 року); [PERSON] (наказ № 15-2981/13-18сг від 07.05.2018 року); [PERSON] (наказ № 15-3051/13-18сг від 08.05.2018 року); [PERSON] (наказ № 15-2991/13-18сг від 07.05.2018 року); [PERSON] (наказ № 15-2980/13-18сг від 07.05.2018 року); [PERSON] (наказ № 15-2992/13-18сг від 07.05.2018 року). (а.с.51-56) Згідно листа ГУ Дерджгеокадастру від 11.01.2019 року , накази на інші земельні ділянки не видавалися (а.с.48 том 1) І витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що відділом у Любашівському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області за вказаними особами проведено державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. Частиною 5 ст. 116 ЗК України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відтак вбачається, що на момент видання Головним управлінням Держгеокадастру 21 наказу щодо спірних земельних ділянок останні були у постійному користуванні позивачки на підставі державного акту [NUMBER] від7 грудня 2000 року. Проте, Головне управління Держгеокадастру всупереч вимогам ч. 5 ст. 116 ЗК України не врахувало зазначені обставини. Пункт 6 Перехідних положень ЗК України визначає, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Проте обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у п. 6 Перехідних положень ЗК України, визнаний неконституційним на підставі Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005. Разом з цим п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою", яка втратила чинність з 23.07.2013, було встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Отже право постійного користування земельною ділянкою, набуте позивачем в установленому законом порядку, не втрачається, а зберігається до його належного переоформлення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 26 вересня 2011 року при розгляді справи № 6-14цс11. Також, згідно з п. 10 Розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними, отже Державний акт серії [NUMBER] є дійсним. Заперечення ГУ Держгеокадастру та представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - адвоката Гусєвої О.Д. про те, що земельна ділянка, яка передана у постійне користування позивачки, розташована на території Маловасилівської сільської ради , а не Троїцької сільської ради Любашівського району, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Як вбачається із державного акту серії [NUMBER] земельна ділянка розташована на території Маловасилівської сільської ради, проте разом із тим до державного акту головою райдержадміністрації Бурлаковим М.В. внесено зміни щодо розташування земельної ділянки та вказано вважати за вірне: Троїцька сільська рада», виправлення скріплено печаткою Любашівської районної державної адміністрації. Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він працює землевпорядником Троїцької сільської ради Любашівського району з 2001 року, а тому йому відомо, що [PERSON] має в постійному користуванні земельну ділянку, яка розташована на території Троїцької сільської ради. Раніше Троїцька сільська рада здавала звіти, в якому зазначалася земельна ділянка, яка передана позивачці, фермерське господарство [PERSON] сплачувало податки. Раніше ця земельна ділянка була надана [PERSON] , він нею користувався 2 роки, потім у нього вилучили земельну ділянку і передали [PERSON] . Також свідок пояснив, що на території Троїцької сільської ради знаходилася колгоспи «Маяк» та ім..Кірова. Із плану зовнішніх меж землекористування, який міститься в державному акті серії [NUMBER] , вбачається, що земельна ділянка площею 47,09 га, яка передана у постійне користування позивачці, межує із землями колгоспу «Маяк» та землями колгоспу ім..Кірова. Так, в судовому засіданні безспірно встановлено, що земельна ділянка, яка передана позивачці на підставі державного акту, фактично знаходиться на території Троїцької сільської ради Любашівського району, а внесення виправлень у державному акті посадовою особою у неналежний спосіб, не може бути підставою для позбавлення [PERSON] права користування земельною ділянкою. Відповідно до змісту ст.ст. 81, 116, 118, 125 ЗК України наявність не скасованого у встановленому законом порядку Державного акта серії [NUMBER] було прямою перешкодою для вирішення Головним управлінням Держгеокадастру питання про наявність підстав для передачі у власність відповідачам земельних ділянок, яка як юридично, так і фактично не була вільною. За правилами ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, припинення дії, яка порушує право. Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно із ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Частинами 1, 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до чч. 2, 5 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аргументи, наведені представником ГУ Держгеокадастру в Одеській області та адвокатом Гусєвою О.Д., не спростовують доводів, наведених позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні доведено, що має місце порушення прав та інтересів позивача, оскільки позивач є законним користувачем спірної земельної ділянки, а ГУ Держгеокадастру в Одеській області у порушення вимог чинного законодавства, не припинивши право користування позивача спірною земельною ділянкою, якою вона користується на підставі чинного Державного акта серії [NUMBER] , своїми наказами надало відповідачам у власність частину спірної земельної ділянки. Відтак ці накази (в межах заявлених вимог) визнаються протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позовна вимога про скасування державної реєстрації земельних ділянок із кадастровими номерами : [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , є похідною, а тому теж підлягає задоволенню. Разом із тим, вимога про зобов`язання органу що здійснив державну реєстрацію - відділу у Любашівському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області виключити з Державного земельного кадастру записи щодо державної реєстрації зазначених земельних ділянок, слід відмовити, оскільки відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду про скасування державної реєстрації земельних ділянок, є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав, а тому спір в цій частині позову відсутній.

Outcome: partial