Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором фінансового кредиту та застави в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 182 961,62 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 115000,00 грн., заборгованість по відсотках - 57 853,89 грн., 3% річних - 2 429,18 грн, інфляційні збитки - 7 678,55 грн. А також просив стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору. Мотивуючи вимоги тим, що 26.05.2017 між Повним товариством «Універсальний ломбард «Грошович'ОК» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і Компанія» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір фінансового кредиту та застави № 16/ФК. Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 115 000,00 грн. на строк 129 днів до 01.10.2017 включно. Відповідачем в строк, встановлений договором, кредит не повернуто і станом на 16.07.2018 року у неї перед позивачем виникла вказана заборгованість. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.08.2018 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу був встановлений п'ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву до суду. Факт отримання 27.08.2018 року відповідачем вказаної ухвали суду разом із позовною заявою та долученими до неї документами підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 31). Разом з тим, у встановлений судом строк відповідач не скористався наданим правом на подання відзиву до суду. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази у їх сукупності, встановивши та всебічно перевіривши обставини у відповідності з нормами матеріального права, дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26.05.2017 року між сторонами було укладено договір про надання фінансового кредиту та застави № 16/ФК, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 115 000,00 грн. на строк 129 днів до 01.10.2017 року (а.с. 8-10). Факт перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів за вказаним договором у розмірі 115000,00 грн. підтверджується платіжними дорученнями № 107 від 29.05.2017, № 117 від 08.06.2017, №120 від 16.06.2018. (а. с. 11 - 13). Таким чином,ПТ «Універсальний ломбард «Грошович'ОК» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і Компанія» виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів [PERSON] в обумовленому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не надала суду будь-яких доказів, які б підтверджували виконання нею зобов'язань за договором належним чином. Згідно із статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання Відповідно до п. 4.2. вказаного договору встановлено, що при порушенні строків (термінів) повернення кредиту (під час контрольного строку) відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та проценти за користування кредитом у розмірі 0,12329% від простроченої суми за кожен день прострочки. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку наведеного позивачем сума заборгованості відповідача станом на 16.07.2018 року становить 182 961,62 грн., з яких: 115000,00 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 57 853,89 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам; 2429,18 грн. - 3% річних; 7678,55 грн. -інфляційні збитки. (а. с. 14). Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнення трьох процентів річних від простроченої суми здійснюється у випадках якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В той же час договором від 26.05.2017 № 16/ФК між сторонами встановлено розмір процентів, заборгованість по яких, виходячи із розрахунку позивача складає 57 853,89 грн. А тому суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 2 429,18 грн. Отже, з урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь Повного товариства «Універсальний ломбард «Грошович'ОК» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова допомога» і Компанія» заборгованість за договором від 26.05.2017 № 16/ФК станом на 16.07.2018 у сумі 180 532,44 грн, що складається з 115000,00 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 57 853,89 грн. - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам та 7678,55 грн. -інфляційних збитків, правильність розрахунку яких перевірена судом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем відповідно до Закону України "Про судовий збір" сплачено судовий збір в сумі 2744,42 грн. (а.с. 15). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір на користь позивача в сумі 2707,99 грн.

Outcome: partial