Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що 14.05.2013 р. між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н . Згідно умов договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 1900.00 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач позов мотивує тим, що за умовами даного договору з його боку виконано всі умови, а відповідач порушує виконання договору просив стягнути заборгованість за кредитом 12097 грн.68 коп., з яких заборгованість складається з наступного: 623.60 грн. заборгованість за кредитом, 7821,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2600.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) 552.27 грн. штраф (процентна складова). Вказану суму позивач просив стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач та його представник просили розглядати справу у їх відсутності, подали заперечення в якому не погоджуються з розрахунком заборгованості крім того просили застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу та пені) Суд ухвалив розглядати цивільну справу відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України за відсутності сторін. Згідно ст.197 ч.2 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та долучені до позову докази, суд встановив правовідносини, які регулюються цивільним законодавством виконанням зобовязань, зумовлені встановленими фактами, правової норми, яка регулює ці правовідносини і прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] було заповнено анкету-заяву про приєднання умов і правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНК. (а.с.5) Ознайомившись з умовами і правилами надання банківських послуг 14.05.2013 р. [PERSON] підписавши такі погодився з умовами кредитування і використання кредитки, а також розміром щомісячних платежів. (а.с.6-7). Статтею 60 ЦПК України визначено, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст..1054 ч.1 ЦК України) Як видно з матеріалів справи, [PERSON] був ознайомлений з процентними ставками (а.с.6) ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання виконав, а саме, перерахував на платіжну картку позичальнику 1900 грн. У зв'язку з систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору в частині сплати періодичних платежів на погашення кредиту згідно з графіком погашення кредиту, позивач просить стягнути суму заборгованості. Неналежне виконання позичальником обов'язків перед Банком порушує право останнього, тобто те на що він розраховував при укладенні договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч.1 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У ст.627 ЦК України зазначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України , договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно положень ст.ст. 525,610,611,825 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання. Відповідно вимог визначених в анкеті-заяві відповідач зобовязувався в порядку та на умовах, що визначені в умовах, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі, в сумі, строки та на умовах , що є додатком до позову (а.с.4-7) Встановлено, що відповідач [PERSON] допустив порушення термінів повернення кредитних коштів. Відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в рахунок прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до положень ст.1048 цього Кодексу. Як убачається із анкети-заяви на отримання кредиту [PERSON] своїм підписом підтвердив, що він повністю розуміє, що у разі неможливості здійснення ним платежів чи невиконання будь-якої з вимог банку, що вказана у кредитному договорі, банк має право нараховувати пеню (а.с.6). Як убачається з розрахунку заборгованості, з яким відповідач не погоджується, заборгованість за кредитом становить 623 грн. 60 коп., за процентами -7821.81 грн. в тому числі 35.16 грн. несплачені проценти на поточну заборгованість, 7786.65 грн. несплачені проценти на прострочену заборгованість, 2600 грн. нарахована комісія 1052.27 грн. заборгованість по судовим штрафам, разом 12097 грн.68 коп. (а.с.4-зворот). Відповідно до пункту 3.6 Правил надання Банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 р. № 168 банки не мають права встановлювати платежі які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача) тощо, або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин. Таким чином, обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Разом з тим, встановивши комісію, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу, також позивач не зазначив строк за який нарахована пеня, тому суд вважає, що в стягненні суми комісії слід відмовити, а до суми пені застосувати строк позовної давності. З урахуванням наведеного в сукупності, та з урахуванням заперечення відповідача, розрахунок якого по заборгованості процентів потребує спеціальних знань бухгалтерської експертизи, про яку відповідач не ставить питання, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню. А саме: до стягнення підлягає 623.60 грн. заборгованості за кредитом, 7821.81 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 1052 грн.27 коп. штрафи. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати в розмірі пропорційному до задоволення позовних вимог у сумі 950 грн.

Outcome: partial