Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Євгенівської сільської ради Тарутинського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері спадкоємцем був його батько [PERSON] [INFO] року помер його батько- [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 3,66 га, яка розташована на території Євгенівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23 березня 2004 року. [PERSON] заповіту не залишив. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємців після смерті батька не має. Позивач, зазначив, що спадок після смерті [PERSON] не прийняв, а встановлений законом шестимісячний строк він пропустив, у зв'язку з тим, що він знаходився за межами України, де проходив курс лікування. При зверненні до приватного нотаріуса Тарутинського районного нотаріального округу Бєлоброва П.П. позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] було відмовлено. Позивач в судове засідання не з'явився, на розгляд суду від нього надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає . Представник відповідача в судове засідання не з'явився. На адресу суду від голови Євгенівської сільської ради Тарутинського району Одеської області Чапир А.І. надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Ці обставини відповідають вимогам ч. 3 ст.211 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. За загальним положенням про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч.1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що 23 березня 2004 року [PERSON] на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації №471/А-2004 від 10 грудня 2003 року отримав у приватну власність земельну ділянку площею 3,66 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Євгенівської сільської ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.9). Спадок відкрився в день смерті спадкодавця - [PERSON], а саме з [INFO] року, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Спадкоємцями майна померлого є: позивач [PERSON] як син померлого, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с. 12). При зверненні до приватного нотаріуса Тарутинського районного нотаріального округу Бєлоброва П.П. позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] було відмовлено у зв'язку з спливом строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Причиною не своєчасного звернення до нотаріальної контори позивач зазначив що знаходився в цей період за межами України де працював та проходив курс лікування. Зазначені обставини підтверджує показами свідків (а.с.16; 20). Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму N 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи зі змісту наведених вище правових приписів, висновків Верховного суду на думку суду причина пропуску для прийняття спадщини є поважною. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial