Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

позивач звернулася в суд з позовом та просить розірвати шлюб укладений з відповідачем, зареєстрований 21.07.2007 року у Харківському міському управлінні юстиції , актовий запис № 292. Вказуючи, що спільне життя не склалося, спільного господарства сторони не ведуть, сімейних відносин не підтримують. Від шлюбу мають спільну дитину- [PERSON], [INFO], на яку вона просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі - 5000 грн., щомісячно. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій свої позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутності, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд вважає, що в справі є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін та за згодою позивача приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі. Судом встановлено, що 21.07.2007 року у Харківському міському управлінні юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис № 292. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] народження, про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER]. Дитина проживає разом із матір"ю, позивачем по справі. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка та примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, враховуючи що шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, сім'я існує формально, а тому шлюб необхідно розірвати, так як причини які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, зобов'язаний її утримувати до досягнення повноліття, , позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, у суду відсутні достатні підстави для визначення суми аліментів у розмірі 5 000 грн., осікльки позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач може, враховуючи його майновий, сімейний стан та стан здоров"я, та інші, передбачені законом, обставини, сплачувати аліменти у вказаному розмірі, а тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача у сумі 1000 грн щомісячно. Питання щодо судових витрат вирішується у порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial