Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, - АТ КБ «ПриватБанк» (далі [PERSON]) 16.11.2018 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, вказавши, що 01.05.2011 між Банком та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг на підставі якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в сумі 3000 гривень на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом. Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту, процентах та пені не вносить, внаслідок чого станом на 06.11.2018 існує заборгованість за кредитним договором у сумі 29397,85 гривень, з яких заборгованість за кредитом 512,24 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 17095,48 гривень, заборгованість за пенею 9914,04 гривень та штрафи у сумі 500 гривень та 1376,09 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON] У визначений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов, та докази, які б підтверджували такі заперечення суду не надав. Інформація про рух справи в суді першої інстанції. Ухвалою суду від 18.12.2018 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. Заяви (клопотання) учасників справи. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Причини неявки суду невідомі. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, - \~ \~ \~ \~Між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 01.05.2011, Памятки клієнта, Тарифів банку, а також Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 11-27). \~ \~ \~ \~Умовами укладеного між сторонами договору передбачено наступне: Згідно п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг - за користування Кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно ст. 212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою. Позичальник сплачує кредитодавцю проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг). При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., позивальник сплачує кредитодавцю пеню відповідно постановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг). При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено Тарифами договору(п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг). Згідно з витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: Пільговий період по карті становить-до 01.01.2013 року до 30 днів за кожною тратою; -з 01.01.2013 року до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); Базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості)-за тратами здійсненими до 01.04.2013 року 2,5% -за тратами з 01.04.2013 року 2,3 % -за тратами з 01.09.2014 року - 2,7% -за тратами з 01.04.2015 року 3,5 % Обовязків щомісячний платіж -7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); -З 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів- в розмірі 0,233 % від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та пеня в розмірі 0,233 % від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 30 днів-500 грн. + 5 % суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, - Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобовязання, в контексті ст.ст.546,549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. З моменту отримання кредиту відповідач допускав порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснював платежів, передбачених договором та достатніх для погашення його договірних зобовязань з оплати кредиту, процентів за його користування та пені за несвоєчасність виконання грошових зобовязань. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень (а.с. 8-10), станом на 06.11.2018 внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобовязань за кредитним договором б/н від 01.05.2011 та несвоєчасною сплатою належних платежів, за відповідачем утворилася заборгованість, яка складається з наступних сум: за тілом кредиту 512,24 грн.; за процентами за користування кредитом 17095,48 грн.; за пенею 9914,04 грн.; фіксована сума штрафу 500,00 грн.; відсоткова сума штрафу 1376,09 грн. Суд погоджується, що станом на 06.11.2018 заборгованість [PERSON] по Договору від 01.05.2011 за тілом кредиту становить 512,24 грн. При визначенні розміру заборгованості по процентам за користування кредитом суд виходить з наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.2 ст. 1054 ЦК України, - до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Таким чином в розумінні ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України проценти за своєю правовою природою є платою за користування кредитом, розрахованою у визначеному договором розмірі від суми кредиту (позики). Отже розрахунок процентів безпосередньо пов'язаний із розміром отриманих кредитних коштів позичальником, а тому базою для нарахування процентів є залишок заборгованості (поточної та простроченої) за кредитом. При цьому раніше нараховані проценти та неустойка не є кредитом. За таких обставин суд приходить до висновку, що нарахування процентів на неустойку та несплачені проценти суперечить, як правовій природі процентів так і вимогам ч.2 ст. 550 та ст. 1054, 1056, 1056-1 ЦК України. В той же час починаючи з березня 2013 року і до 06.11.2018 [PERSON] нараховував [PERSON] проценти не тільки на суму кредиту, а й на неустойку та раніше нараховані проценти, в результаті чого визначені таким чином «проценти» становлять 17095,48 гривень, що більш ніж у 30 разів перевищує суму заборгованості за тілом кредита. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 03.02.2014 по 21.03.2016 року сума процентів нарахованих на фактично використані кошти кредитного ліміту склала 3807,89 грн., а з 22.03.2016 по 06.11.2018 сума процентів нарахованих на фактично використані кошти кредитного ліміту складає 1201,25 грн. із розрахунку: 1019 днів х 512,24 грн. х 84 % річних/365 днів), де 84% подвійні проценти передбачені умовами договору. За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідача по сплаті процентів за користування кредитом станом на 06.11.2018 складає 5009,14 грн. (3807,89 грн. + 1201,25 грн.) і вказана сума підлягає стягненню із [PERSON] на користь Банку. В той же час «проценти» в сумі 12086,34 грн. нараховані на раніше нараховані проценти та неустойку, за своєю природою є неустойкою (ст. 549 ЦК). З огляду на порядок розрахунку такої заборгованості, нараховану позивачем суму «процентів на прострочене кредитне зобовязання» в розмірі 12086,34 гривень суд розцінює як неустойку пеню. Щодо стягнення пені та штрафів за порушення виконання умов договору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивачем АТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань, - у вигляді пені у розмірі 22000,38 грн (12086,34+9914,04). та штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 1376,09 грн. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. п.п. 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг - передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц). На підставі викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог Банку в частині одночасного стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 1376,09 грн. (процентна складова) за кредитним договором від 01.05.2011, проте суд вважає необхідним стягнути з відповідача пеню. Банком за період з 01.05.2016 року по 06.11.2018 року нараховано пені на загальну суму 22000,38 грн. Конституційний Суд України у своєму Рішенні №7-рп/2013 від 11.07.2013 року, констатував, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання (п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Відповідно до Правової позиції висловленої Верховним Судом України в Постанові від 3 вересня 2014 року по справі №6-100цс14, - суд має право самостійно зменшити розмір неустойки. При цьому частина третя ст. 551 ЦК, з урахуванням положень ст. 3 ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК щодо обовязку суду сприяти сторонам у реалізації їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Суд вважає, що стягнення пені у розмірі заявленому позивачем, не буде відповідати передбаченим ч. 3 ст. 509 ЦК України таким засадам зобовязання, як розумність та справедливість. З урахування споживчого характеру кредиту отриманого [PERSON] розміру кредиту, суми коштів внесених відповідачем на погашення заборгованості по Договору від 01.05.2011 за період з 26.02.2014 по 06.11.2018 року (понад 16000 грн.), а також розміру збитків завданих Банку, суд зменшує розмір неустойки (пені) до 3000 гривень. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь Банку заборгованість по кредитному договору від 01.05.2011, що виникла станом на 06.11.2018 в сумі 8521,38 грн., з яких заборгованість за кредитом 512,24 грн., заборгованість за процентами 5009,14 грн. та пеня 3000 гривень. Щодо розподілу судових витрат, - \~ \~ \~ \~Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 1649,55 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (93,61 % від заявленої суми). При цьому сума зменшеної судом пені не впливає на зменшення розміру судового збору. На підставі ст. 551, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial