Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, згідно якого просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений наказом Іллічівського міського суду Одеської області від 08 червня 2018 року по справі №501/1338/18, провадження 2-н/501/233/18 та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] щомісячно у розмірі 12000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття до [INFO] . 2. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 23.09.2013 року. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 08.06.2018 року по справі №501/1338/18 з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 від усіх видів доходів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 травня 2018 року і до повноліття дитини. Позивачка вказує, що відповідач неофіційно займається підприємницькою діяльністю, має ларки, магазини, розважальні заклади на воді і має можливість надавати в тисячі разів більше матеріальне утримання для дитини, а стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку (доходів), як з безробітного, - не дає можливості утримувати дитину. Також, позивачка вказує в позові, що донька [PERSON] перебуває на обліку у дільничого педіатра з діагнозом: хронічний пієлонефрит, потребує дієтичного харчування та санаторно-курортного лікування. У зв`язку з цим позивачка звернулась до суду з даним позовом. 3. Відповідач відзиву на позов не надав, був належним чином сповіщений про судовий розгляд справи (а.с.25). ІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4.\~Судом встановлено,\~що з 2002 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6), який розірвано рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 23.09.2003 року (а.с.9-10). 5. [PERSON] , [INFO] є спільною дитиною сторін по справі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 квітня 2003 року (а.с.7). 6. На підставі судового наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 08.06.2018 року по справі №501/1338/18 з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 1/4 від усіх видів доходів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 травня 2018 року і до повноліття дитини (а.с.11). ІІІ. Оцінка Суду. 7.\~Відповідно до\~ч.ч.1,\~2\~ст.27\~Конвенції ООН\~про права\~дитини від\~20\~листопада 1989\~року,\~яка ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~від 27\~лютого 1991\~року №\~789ХІІ\~(78912)\~та набула\~чинності для\~України 27\~вересня 1991\~року,\~держава визнає\~право кожної\~дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 8. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 9. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 10. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 11. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 12. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 13. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 14. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. 15. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). 16. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). 17. Таким чином, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. 18. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, визначеного за судовим наказом. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. 19. Відповідно до п.п.4,5 ч.1 ст.151 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: - заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; - заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. 20. Звертаючись до суду у 2018 році із заявою про видачу судового наказу, позивачка [PERSON] обрала спосіб захисту порушеного права шляхом пред`явлення вимоги про стягнення аліментів на дитину у 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України. 21. Позивачка, скориставшись своїм правом, встановленим ч.3 ст.181 СК України, у вересні 2019 року звернулась до суду з даним позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, оскільки просила визначити спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Перехід щодо стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму є зміною способу стягнення аліментів. Як зазначено\~вище,\~позивачка в\~позовній заяві\~просить суд\~змінити спосіб\~стягнення аліментів\~та стягувати\~з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 12000,00 грн., посилаючись на те, що відповідач неофіційно займається підприємницькою діяльністю, має ларки, магазини, розважальні заклади на воді. З огляду на викладене, позивач просить стягнути аліменти саме у твердій грошовій сумі. 22. Разом з тим, суд не погоджується з вказаними доводами позивача, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в повному обсязі під час судового розгляду справи. 23. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів того, що відповідач неофіційно займається підприємницькою діяльністю, має ларки, магазини, розважальні заклади на воді, тощо 24. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі, позов з додатками до нього, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.24), однак відзиву на позов не надав та зі сторони відповідача не надано достатньо доказів щодо його неспроможності сплачувати аліменти. 25. В той же час, згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 26. Принцип 6 Декларації прав дитини, проголошеної Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 р. передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. 27. Разом з тим, на підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що розмір аліментів, який був визначений позивачкою є занадто завищеним, а тому аліменти підлягають стягненню у меншому розмірі. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за доцільне призначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 7000,00 гривень щомісячно. 28. Визначаючи вказаний розмір, суд враховує те, що згідно довідки ДЗ «Іллічівська басейнова лікарня на ВТ Міністерства охорони здоров`я» від 30.01.2019 року, дитина [PERSON] , [INFO] перебуває на диспансерному обліку у дільничного педіатра з діагнозом: хронічний пієлонефрит. Дитина потребує дієтичного харчування та санаторно-курортного лікування (а.с.8). 29. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. 30. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. 31. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 32. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 33. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 34. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 35. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 36. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача. 37. Відповідно до п.23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів. З цих підстав,

Outcome: partial