Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог вказувала, що перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем по справі. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який продовжує навчання, не має самостійного заробітку, перебуває на утриманні матері, яка потребує в зв'язку з цим матеріальної допомоги. Відповідач не приймає достатньої участі в матеріальному забезпеченні сина, яку може надавати, оскільки працює та інших дітей немає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. В ході судового розгляду позивачка позовні вимоги підтримала, просила задоволити. Вказувала, що оплачує навчання сина, також несе витрати по його утриманню, тому звернулась до суду з даним позовом, оскільки батько також має можливість надавати утримання сину в зв'язку з навчанням. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, як він платив до досягнення сином повноліття, вказував, що в даний час в зв'язку з наявним матеріальним станом, заробітною платою 1300 грн., не має можливості сплувати аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Третя особа в наданій суду заяві просив суд розглянути справу в його відсутність, позов підтримав. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], який відповідно до довідки про навчання від 02.07.2014р. навчається на денній формі навчання в Київському технікумі електронних приладів з 01.09.2011р. по 30.06.2015р. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сум. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. До стягнення з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду 07 листопада 2014 року до закінчення навчання 30 червня 2015 року, при визначенні розміру аліментів, суд приходить з урахуванням майнового стану сторін, враховуючи, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, не має самостійного заробітку, тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання, позивачка оплачує навчання та несе витрати по утриманню сина, відповідач має можливість брати учатсь в утриманні сина, оскільки працює та має постійний заробіток за місцем роботи 1300 грн., доходів від підприємницької діяльності не має. При подачі позову позивачка була звільненна від сплати судового збору, тому на підставі ст.88 ЦПК Українеи оплату судового збору суд покладає на відповідача в дохід держави.

Outcome: partial