Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Свою заяву обґрунтовує наступним, а саме у провадженні головного державного виконавця відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Городня Г.Ю. в 2015-2016 роках знаходився на виконанні судовий наказ, виданий Оболонським районним судом м. Києва, № 756/13485/13-ц від 03.10.2013 року про стягнення з Державного підприємства «Центральний науково- дослідний інститут навігації і управління» на його користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 8970 грн. 86 коп. 11 липня 2016 року він отримав по пошті постанову головного державного виконавця відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Городні Г.Ю. від 12.04.2016 року про повернення виконавчою документа стягувачеві. Як вбачається із постанови, підставою для її повернення є той факт, що майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено. Але ці обставини в дійсності є надуманими і не відповідають дійсності. Городня Г.Ю. своєчасно і в повному обсязі не вживав передбачені законом заходи по примусовому виконанню судового рішення, а боржник три роки ухиляється від виконання зобов'язань по сплаті заробітної плати при звільненні з роботи. Державне підприємство «ЦНДІ НУ» є комерційним, виконує як державне замовлення, так і працює за господарськими договорами. Воно займає окрему будівлю в м. Києві по вул. Кирилівська 160/20, має основні фонди, обігові кошти, нараховує і виплачує заробітну плату, сплачує податки та інші обов'язкові платежі?(інакше б не працювало), тобто здійснює господарську діяльність. Це державне підприємство підпорядковано Державному концерну «Укроборонпром». Просив суд скасувати постанову головного державного виконавця Городні Г.Ю. від 12.04.2016 року визнати незаконною та скасувати та виконавчий документ направити для відновлення виконавчого провадження. У судове засідання скаржник не з'явився, направив до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Боржник про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Відділу ДВС Оболонського районного управління юстиції м. Києва про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 27.11.2013 року головним державним виконавцем Диким О.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Оболонського районного суду м. Києва №756/13485/13-ц від 08.11.2013 року про стягнення з ДП «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 8970,86 грн. Постановою головного державного виконавця Городні Г.Ю. від 02.04.2016 року стягнуто виконавчий збір у розмірі 897,09 грн., оскільки боржником наказ не виконаний в добровільному порядку та постановою від 02.04.2016 року стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у сумі 116,82 грн. Постановою від 12.04.2016 року головного державного виконавця Городні Г.Ю. повернуто виконавчий документ, оскільки в ході проведення виконавчих дій встановлено, що майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено. Згідно статуту ДП «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління Державного концерну «Укроборонпром». 15.03.2016 на адресу ДП «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління» та на адресу ДК «Укроборонпром» направлено вимогу державного виконавця з проханням надати дозвіл на реалізацію майна, в рахунок погашення заборгованості по виконавчим документам. 30.03.2016 до відділу надійшла відповідь ДП «ЦНДІНіУ» якою повідомлено, що ДП «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління» є державним підприємством, заснованим на державній власності (державна частка в статутному капіталі становить 100%). Відповідно до Статуту ДП «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління» відчуження майна підприємства здійснюється виключно за погодженням з ДК «Укроборонпром». Також, повідомили що ДП «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління» заперечує щодо примусової реалізації будь-якого майна підприємства. 11.04.2016 до відділу надійшов лист ДК «Укроборонпром», яким повідомлено, що вони заперечують щодо примусової реалізації будь-якого майна, що перебуває на балансі ДП «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління». Державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що зроблено відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника. Державним виконавцем до банківських установ направлялися платіжні вимоги, але грошові кошти, для задоволення вимог стягувачів, на рахунках відсутні. У відповідності до п.2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року, який втратив чинність з 05.10.2016 року) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку, тощо. Згідно ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно. У разі якщо на зазначене майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) у першу чергу - майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (цінні папери, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно, готова продукція (товари); 2) у другу чергу - об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві. У разі накладення арешту на майно другої черги, що належить боржникові - юридичній особі, частка держави у статутному фонді якої становить не менш як 25 відсотків, чи накладення арешту на майно підприємств-боржників, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, державний виконавець протягом трьох робочих днів повідомляє центральному органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно, або Фонду державного майна України про накладення арешту на майно такого боржника та подає відомості про склад і вартість майна, на яке накладено арешт, а також про розмір вимог стягувача. У разі звернення стягнення на майно боржника - юридичної особи витрати, пов'язані з організацією та проведенням прилюдних торгів, не повинні перевищувати п'яти відсотків вартості реалізації майна. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо зокрема у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Таким чином, враховуючи, що державними виконавцем не виконані обов'язки та не вжиті всі можливі заходи передбачені ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання даного виконавчого листа, до відповідного Центральному органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно, або Фонду державного майна України державний виконавець не звертався, лист ДК «Укроборонпром», яким повідомлено, що вони заперечують щодо примусової реалізації будь-якого майна, що перебуває на балансі ДП «Центральний науково-дослідний інститут навігації і управління» не може бути підставою для не проведення примусової реалізації такого майна в розумінні ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», а тому постанова про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає скасуванню. Крім того, визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документи є підставою для відновлення виконавчого провадження протягом трьох днів з дня надходження ухвали суду. З викладеного,

Outcome: partial