Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості № б/н від 17.05.2016\~року відповідачка отримала кредит в сумі 10\~046,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 18.10.2017 року має перед Банком заборгованість у розмірі 11\~499,45 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7\~716,43 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 900,18\~грн., заборгованість за пенею та комісією 1\~543,25 грн., штраф 1\~339,59 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ\~КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11\~499,45 грн. за кредитним договором №\~б/н від 17.05.2016 року та судові витрати в сумі 1 600,00 грн. 08 грудня 2017 року та 22 грудня 2017 року в звязку з неявкою відповідачки та відсутністю відомостей про вручення їй судових повісток розгляд справи відкладено. Враховуючи, що з 15\~грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» і справа підлягала розгляду за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (п. 9 «Перехідних положень» ЦПК України), ухвалою суду від 22 грудня 2017 року постановлено продовжити розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, а також встановлено строки подання сторонами відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив. Оскільки відповідачка в жодне судове засідання не з'явилась, про день, час, місце розгляду справи та право подати відзив на позовну заяву повідомлялась своєчасно та належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про що свідчать матеріали справи (а.с. 61-65), причину неявки суду не повідомила, відзиву на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності або ж у судовому засіданні з повідомленням сторін не надавала, у звязку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.\~280\~ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.05.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода). Вказана угода укладена між сторонами з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачкою зобовязань за кредитним договором №\~IF09F710382666 від 31.07.2013 року (а.с. 7). Відповідно до п.п.1.1.2. п. 1 Генеральної угоди сторони домовилися, що заборгованість відповідачки перед Банком з дати підписання Генеральної угоди становить 2\~142,45\~грн. Пунктом 2.1. Генеральної угоди визначено, що Банк надає позичальнику строковий кредит в розмірі 10\~046,33 грн. на строк 36 місяців з 17.05.2016 року до 31.05.2019\~року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Датою останнього погашення заборгованості визначено 31.05.2019 року (а.с.7). Підписавши Генеральну угоду, відповідачка погодилась, що ця угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між нею та Банком кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. В свою чергу відповідачка свої зобовязання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим, станом на 18.10.2017 року має перед Банком заборгованість у розмірі 11\~499,45 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7\~716,43 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 900,18\~грн., заборгованість за пенею та комісією 1\~543,25 грн., штраф 1 339,59 грн. Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.\~549\~ЦК\~України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Положеннями пунктів 2.1.1.7.6., 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг визначена відповідальність позичальника за неналежне виконання обовязків відповідно до законодавства України та умов договору, зокрема, у вигляді штрафу та пені (а.с. 27, 29). Крім того, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, визначених даною угодою, більш ніж на 31 день позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 1\~339,59 грн. (а.с. 7). Враховуючи вищевикладене та норми статті 549 ЦК України,\~штраф і пеня є одним видом\~\~цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання\~\~положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України,\~щодо заборони подвійної\~\~цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова\~\~ ВСУ від 21 жовтня 2015 року\~\~ № 6-2003-цс15).\~\~ Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки штрафу в розмірі 1\~339,59 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості від 17.05.2016 року в сумі 10\~159,86 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7\~716,43 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 900,18\~грн., заборгованість за пенею та комісією 1\~543,25 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1\~600,00 грн. Будь-яких заяв, клопотань про стягнення з відповідачки інших судових витрат позивачем не заявлено. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 10\~159,86 грн., що складає 88,3 % від загальної суми заявлених позивачем вимог, суд стягує з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1 412,80\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial