Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом з подальшим збільшенням позовних вимог до відповідача , в якому просила ухвалити рішення про спільне користування співвласниками житлового будинку [ADDRESS] в м. Миколаєві в рівних частках по 1\\2 частці за кожним підсобного приміщення літньої кухні , що є невід'ємною частиною домоволодіння , інженерні комунікації залишити в загальному користуванні; зобовязати вдповідача усунути перешкоди в здійсненні нею права користування та розпорядження належної ій на праві власності 1\\2 частки зазначеної літньої кухні; вселити її до літньої кухні . У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] вимоги позову підтримали в повному обсязі, посилаючись на перешкоди у доступі та користуванні приміщенням літньої кухні з боку відповідачки через вкрай неприязнені стосунки сторін. У судовому засіданні представники відповідача [PERSON] та [PERSON] вимоги позову не визнали в повному обсязі. Суду пояснили , що дійсно не допускають позивача у спірне приміщення з тих підстав, що в літній кухні знаходяться інженерні комунікації - газовий котел, труби опалення, які вони встановлювали виключно за свої кошти і які опалюють весь житловий будинок . Позивачка і так отримала більшу частину будинку і має окрему кухню, отже не потребує користування і цим приміщенням. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Договору дарування частки житлового будинку від 21.12.2012 року [PERSON] отримала від [PERSON] в дар 1\\2 частку житлового будинку з відповідною часткою прилеглих побутових та господарських приміщень та споруд. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 9 червня 2011 року за позовом [PERSON] (правопопередник позивачки) до [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі - здійснений реальний поділ житлового будинку [ADDRESS] в м.Миколаєві та надвірних будівель та споруд . Виділено у користування кожному співвласникові , в тому числі , і по 1\\2 частки літньої кухні літер «В-1», площею 17,5 кв.м. Цим рішенням встановлено, що ця споруда є надвірною будівлею житлового будинку [ADDRESS] у місті Миколаєві та призначена для обслуговування житлового будинку. Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 лютого 2014 року за відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні , та відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про реальний поділ будівлі цієї літньої кухні. Відповідно ж до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі, є її приналежністю ,приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом . Як вбачається зі змісту вищезазначених судових рішень , житловий будинок (головна річ) є поділеним в натурі між сторонами рішенням суду від 09.06. 2011 р., цим же рішенням між сторонами розподілені надвірні будівлі та споруди з метою обслуговування кожною з сторін відповідної частини житлового будинку. Отже, як право власності на 1\\2 частку домоволодіння за вказаною адресою , так і виділення в користування кожному зі співвласників по 1\\2 частці спірної споруди - визнано за рішенням суду від 09.06.2011 року. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін у справі та інших осіб, які беруть участь у справі. Проте вимоги позову в частині сумісного користування співвласниками приміщення літньої кухні по 1\\2 частці за кожним взагалі не відповідають належному способу захисту відповідно до ст. 16 ЦК України. Так, виділення у користування співвласникам житлового будинку приміщення літньої кухні по 1\\2 частці кожному вже встановлено рішенням суду, що набрало законної сили, а право користування своєю власністю прямо випливає з вимог закону та вищевказаного рішення суду і не потребує додаткового визнання. Так, відповідно до положень ст..ст. 317,321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст . 383 цього Кодексу, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За статтею 391 цього Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на обставини справи, наявність вкрай неприязнених стосунків сторін та тривалість вирішення спірного питання в різних судових інстанціях та судових процесах, суд доходить до переконання, що категоричність заперечення з боку відповідачів щодо допуску [PERSON], до спірного приміщення свідчить про необхідність вирішення спору при вирішенні даного позову. За такого, на підставі вищевикладеного, позов в частині захисту прав власності шляхом усунення перешкод в користуванні підлягає частковому задоволенні, отже слід зобов'язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у доступі та користуванні 1\\2 часткою приміщення літньої кухні літер "В1", загальною площею 17,5 кв.м. При цьому суд не може прийняти до уваги заперечення відповідачів стосовно встановлення в спірному приміщенні системи опалення та газопостачання за власний рахунок, оскільки такі поліпшення відповідно до вимог ст. 357 ЦК України повинні бути зроблені за згодою всіх співвласників з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. В іншому випадку такі поліпшення не змінють загальних правил користування спільною власністю. Що стосується вимог позивача про вселення, то такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вселення можливе лише до житлового приміщення, в той час як літня кухня за всіма правовстановлюючими та технічними документами є належною до житлового будинку господарською спорудою. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог. Також з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. , недоплачений при подачі заяви про збільшення позовних вимог.

Outcome: partial