Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що з 02.08.1982 р. по 01.10.1992 р. та з 07.02.1995 р. по 25.12.2012 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем, звільнений з роботи у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 59 від 30.11.2012 р. йому встановлені професійні захворювання: Хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. токсико - пилової етиології у фазі нестійкої ремісії, Емфізема легень ІІ ст., Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. Захворювання професійне від довготривалої дії шуму на виробництві. (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба ІІ ст. РОХП з полірадикулірним синдромом. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Цукровий діабет ІІ тип середньої тяжкості. (Супутній діагноз). Відповідно до довідки Фтизіатричної МСЕК м. Суми від 28.01.2013 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, позивачу встановлено 40 % (первинно). Згідно довідки Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 22.01.2014 р. встановлено 60 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності внаслідок професійного захворювання. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Протягом тривалого часу він страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання, не може тривалий час знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв'язку з чим виникають проблеми при переїзді в транспорті. Зниження здатності до сприйняття звуків зробила його інвалідом, він втратив можливість нормально спілкуватися з іншими людьми, навчатися, працювати за професією. Змушений користуватися слуховим апаратом. Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 18000 гривень. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Журавльова М.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що позивач знав в яких умовах працює і не довів факту спричинення моральної шкоди. Зазначає, що позивачем пропущено трьохмісячний строк для вирішення трудового спору, встановлений ст.233 КЗпП України, а позивачем не доведено факту спричинення моральної шкоди. В задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] в період з 02.08.1982 р. по 01.10.1992 р. та з 07.02.1995 р. по 25.12.2012 р працював електрозварювальником ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», звільнений з роботи у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. (а.с.5-7). З Акту № 59 розслідування хронічного професійного захворювання від 30.11.2012р. вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: «Хронічне обструктивне захворювання легень токсикоз - пилової етіології другої стадії в фазі нестійкої ремісії. (J 43.8) Емфізема легень другого ст. Легенева недостатність другого ст. Захворювання професійне (встановлено вперше ППЛЕК НДІ ГП та ПЗ ХНМУ від 14.11.2012 р.). Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (третій ступінь) по класифікації Остапковича В.Є. і Пономарьової Н.І. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві (встановлено вперше ППЛЕК НДІ ГП та ПЗ ХНМУ від 14.11.2012 р. Гіпертонічна хворобадругої стадії. Розповсюджений остеохондроз хребта з полірадикулярним синдромом. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Цукровий діабет ІІ тип середньої важкості. При цьому встановлено, що професійне захворювання [PERSON] виникло у зв'язку з недосконалістю технологій, неективному використанні засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці; причина - проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та загазованості. Адміністрація цеху № 24 ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» не в повному обсязі виконали вимоги: ГОСТ 12.1.005-88 «Сан.гиг. требования к воздуху рабочей зоны» п.п.1.11, 3.1, 4.2.5; ДСН 3.3.6-037-99 «Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку» п.1.3-1.4, «Інструкцію по утриманню виробничих приміщень» № 658-66 п.66, 78 (а.с. 8). 28.01.2013 р. та 22.01.2014 р. позивач пройшов повторні огляди у м. Суми - спеціалізованою фтізиатричною МСЕК та йому встановлено третю групу інвалідності на строк до 08.01.2016 року, внаслідок професійного захворювання - 60 % втрати професійного працездатності. (а.с. 9-10). Таким чином, судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, що в свою чергу негативно вплинуло на його стан здоров'я від чого він зазнав моральних страждань та душевного болю. У зв'язку з втратою з 20.03.2007 р. чинності статей 21, 28, 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Отже, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Оскільки професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Суд не може погодитися з твердженнями представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України на правовідносини між сторонами спору не поширюється строк позовної давності. Зважаючи на викладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON], тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 9000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial