Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про виселення. Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 15.08.2008 року уклали кредитний договір №VIV2GR0000000045. Відповідно до кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 20600,00 Доларів США строком до 15.08.2010 pоку, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 15.08.2008 року уклали договір іпотеки №VIV2GR0000000045. Згідно договору відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 60,00 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 17.06.2013 року Вінницький районний суд Вінницької області виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, загальною площею 60,00 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки. Таким чином [PERSON] та усі мешканці даної квартири підлягають виселенню із неї. Відповідач в добровільному порядку не бажає виселятись та виконувати рішення суду. Тому позивач змушений звернутися із даним позовом до суду. Представник позивача до судового засідання не з’явився, до суду надійшла його заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з’явились з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В зв’язку з цим, враховуючи розумні строки розгляду справи суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Представник третьої особи Служби у дітей Вінницької міської ради в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] 15.08.2008 року уклали кредитний договір №VIV2GR0000000045. Відповідно до кредитного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 20600,00 Доларів США строком до 15.08.2010 pоку, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 15.08.2008 року уклали договір іпотеки №VIV2GR0000000045. Згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 60,00 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить [PERSON] на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу. Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Згідно зі статями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору. Відповідач зобов'язання за кредитним договором не виконав. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 17.06.2013 року Вінницький районний суд Вінницької області постановив рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, загальною площею 60,00 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (а.с. 17-21). Рішення суду набрало законної сили. Так, згідно Довідки ТОВ "ЖЕО" від 08.04.2014 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та постійно проживають: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Вище вказані обставини підтверджуються неодноразовими письмовими повідомленнями відповідачів. В звязку з цим позов в частині вимог про виселення підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (в даному випадку рішення про виселення). Дана правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року. За таких обставин суд вважає, що позов в частині зняття з реєстрації задоволенню не підлягає. Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не конкретизовано на який орган покласти виконання зняття з реєстраційного обліку. В зв’язку з задоволенням позову з відповідачів слід стягнути судовий збір на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, керуюючись ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 Житлового кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд -

Outcome: partial