Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту, в якій просить встановити факт смерті свого чоловіка [PERSON] . Заяву обгрунтовує тим, що [INFO] у віці 41 року помер її чоловік, [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований у [ADDRESS] . Для отримання свідоцтва про смерть вона, заявниця, звернулась до Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), але їй було відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки для підтвердження факту смерті чоловіка надані документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та які не є підставою для державної реєстрації смерті, що підтверджується письмовою відмовою у проведенні державної реєстрації смерті за №980/22.6-23 від 01.09.2021 року, наданою Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів). Зважаючи на те, що вона, заявниця, не має можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка, просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] згідно медичного свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 27 серпня 2021 року та зобов`язати Франківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції видати свідоцтво про смерть [PERSON] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2021 року відкрито провадження, цивільну справу призначено до судового розгляду. На електронну пошту суду начальником Франківського районного у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) скеровано лист, в якому останній просить розглядати справу у його відсутності, при вирішенні даної справи повністю покладається на розсуд суду. В судове засідання заявниця та заінтересована особи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце судового засідання. Заявниця подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 11.08.2007р. зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно медичного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2021 року, [PERSON] [INFO] , помер [INFO] в селі Далеке Чорноморського району Республіки Крим. Постановою СВ Скадовського РВП ГУ НП у Херсонській області від 30.08.2021р. закрито кримільне провадження №12021231230000428 від 19.08.2021 у зв"язку з відсутністю в даному випадку події кримінального правопорушення, передбаченого п.1 п.2 ч.2 ст.115 КК України. 01.09.2021р. Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) надано письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв"язку із відсутністю документа встановленої форми для проведення даної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території, видані діючими сьогодні медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Суд приходить до висновку, що заявниця не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть [PERSON] , який помер [INFO] в селі Далеке Чорноморського району Республіки Крим, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть. Статтею 17 ч.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Встановлення факту смерті [PERSON] породжує юридичні наслідки для заявниці, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Задоволення заяви має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії. Відповідно до вимог п. 8 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial