Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (усіх видів доходу), але не менше половини прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, починаючи з моменту розірвання шлюбу до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що в грудні 2011 року Онуфріївський районний суд розірвав шлюб між ними. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Позивач звернулась до суду, в зв'язку з недосягненням між ними домовленості про спосіб виконання обов'язку по утриманню дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що вимога позивача про стягнення аліментів з моменту розірвання шлюбу є безпідсавною, й оскільки відповідач не працює просила стягнути з нього кошти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень. Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не подав. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER]. Згідно з довідкою, виданою Онуфріївською селищною радою Кіровоградської області, від 16.07.2014 року № 1169 дочка [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до поданого відповідачем письмового заперечення від 14.08.2014 року проти позову з посиланням на обґрунтовані докази, відповідач позов в частині стягнення з нього аліментів у частці від доходу не визнав. Пояснив, що на даний час не працює, як безробітній на обліку в центрі зайнятості не перебуває та не отримує допомогу по безробіттю, суб'єктом підприємницької діяльності не являється. Крім цього, проживає однією сім'єю з [PERSON], також разом з ним проживає його батько [PERSON], який є пенсіонером, і частково перебуває на його утриманні. Відповідач зазначив, що після розірвання шлюбу він з позивачем проживають окремо, не спілкуються, позивач ні усно, ні письмово не зверталась до нього з приводу виконання обов'язку по утриманню їхньої дитини, підтвердивши, що добровільно він матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно з моменту пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України судом при визначенні розміру аліментів враховано: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, а також відсутність у відповідача постійного місця роботи та стабільного доходу, часткове утримання ним непрацездатного батька. Частиною першою статті 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.188 Сімейного Кодексу України відповідач від обов'язку утримувати неповнолітню дитину не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В зв'язку з тим, що позивачем не подано суду вищевказаних доказів, в цій частині позовних вимог їй слід відмовити та присудити аліменти на дитину від дня пред'явлення позову, тобто з 24 липня 2014 року. Ненадання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивачка при поданні позову відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, що становить 243 гривні 60 копійок. На підставі ст.ст. 180,181,182,183,184,188,189,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial