Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернувся досуду із позовом, уточненим у подальшому до ПрАТ СК «ВУСО», посилаючись на те, що 03 червня 2018 року о 17 годині 20 хвилин в м. Одесі по вул. Тіниста, 6/4 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Sandero» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який належить останньому на праві власності. В результаті ДТП автомобілі, у тому числі і автомобіль «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] отримали механічні пошкодження, про що було вказано у европротоколі. Позивач зазначав, що винуватцем скоєного ДТП був [PERSON] , який визнав свою вину, про що вказав в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 03 червня 2018 року. Оскільки цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «ВУСО», то остання за зверненням позивача виплатила йому страхове відшкодування в розмірі 36937,45 грн. Вказував, що для встановлення дійсного розміру завданих йому збитків, він звернувся до судового експерта ТОВ «Судова незалежна експертиза України», яким було складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ і вартості матеріального збитку, нанесеного власникові автомобіля «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] за №ЕД-2511-2-1178.18 від 14 листопада 2018 року. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ і вартості матеріального збитку, нанесеного власникові автомобіля «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] за №ЕД-2511-2-1178.18 від 14 листопада 2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Hyundai IX35» р.н. [NUMBER] пошкодженого при ДТП 03 червня 2018 року складає 48978,92 грн., а вартість відновленого ремонту КТЗ «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] пошкодженого при ДТП 03 червня 2018 року складає 81766,64 грн. Посилаючись на порушення своїх прав та на те, що розмір збитків, що залишається не виплаченим йому складає 48029,19 грн., позивач просив суд стягнути з ПрАТ СК «ВУСО» на його користь різницю страхового відшкодування в розмірі 44829, 19 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 3200,00 грн. та судовий збір в розмірі 704,80 грн. Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 47-48). Ухвалою суду від 14 лютого 2019 року за клопотанням представника позивача по справі було замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного ПрАТ СК «ВУСО» та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] (а.с. 105-106). Ухвалою суду від 14 березня 2019 року було продовжено строк підготовчого провадження до 15 квітня 2019 року (а.с. 113-114). Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до судового розгляду на 14 травня 2019 року (а.с. 122-123). Представник позивача, діючий за ордером від 03 грудня 2018 року та договором про надання адвокатської допомоги від 03 грудня 2018 року в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розпискою від 14 травня 2019 року. Раніше в судових засідання підтримував позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі (а.с. 7, 41-42, 43, 129). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Надав через канцелярію суду відзив на позов, яким просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву на позовні вимоги, відповідач зазначав, що 03 червня 2018 року приблизно о 17 годині 20 хвилин по вул. Тіниста в м. Одеса сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобілів «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault Sandero» р.н. [NUMBER] який перебував під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності №АК/7457625 виданий страховою компанією ПрАТ «СК «АХА страхування». Автомобіль «Renault Sandero» р.н. [NUMBER] на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності №АМ/1231280 виданий ПрАТ «СК «ВУСО». Відповідно до полісу №АМ/1231280 ліміт відповідальності за шкоду завдану житло та здоров`ю 200 000 грн., за шкоду завдану майну 100 000 грн., франшиза 0,00 грн. Відповідно до ст. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду. Відповідач вказував, що учасники ДТП відповідно до вимог ст. 33.2. вказаного Закону скориставшись своїм правом, склали «Повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від 03 червня 2018 року, відповідно до якого винним у ДТП було зазначено [PERSON] Стверджував, що 25 березня 2016 року Страховиками - членами моторного (транспортного) страхового бюро України та Моторного (транспортного) бюро України було укладено Угоду про пряме врегулювання Збитків, згідно п. 1.1 якої зазначено, що вказаної Сторони беруть на себе зобов`язання по дотриманню Положення про пряме врегулювання збитків, яке затверджене Президією МТСБУ. Відповідно до п. 1.1. вказаного Положення - пряме врегулювання збитків (ПВЗ) це виконання страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, обов`язків страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність відповідальної особи за скоєння дорожньо - транспортної пригоди, у частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого». Страховик відповідального - страховик, який застрахував цивільно-правову відповідальність Відповідального за скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Страховик потерпілого - страховик, який застрахував цивільно-правову відповідальність Потерпілого в ДТП. Пунктом 1.3. Положення про пряме врегулювання збитків вказано, що при розгляді повідомлень про ДТП та вимог (заяв) про виплату страхового відшкодування від осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування у рамках ПВЗ, спеціалісти структурних підрозділів Страховика потерпілого, Страховика відповідального та/або уповноважені ними особи повинні керуватися Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», іншими актами законодавства, цим Положенням та іншими внутрішніми нормативними документами МГСБУ». Оскільки ПрАТ «СК «ВУСО» та ПрАТ «АХА страхування» є учасниками угоди про пряме врегулювання збитків, то [PERSON] для отримання страхового відшкодування за збитки завдані внаслідок ДТП від 03 червня 2018 року, мав право звернутись безпосередньо як до ПрАТ «СК «ВУСО» так і до ПрАТ «АХА страхування» (в порядку прямого врегулювання збитків). Відповідач зазначав, що відповідно до полісу №АМ/1231280 виданого ПрАТ «СК «ВУСО» ліміт відповідальності за шкоду завдану життю та здоров`ю 200 000 грн., за шкоду завдану майну 100 000 грн., франшиза 0,00 грн. Частиною 3 п. 33.2. ст. 33 Закону встановлено, що у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку». Пунктом 1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо - транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 7 грудня 2011 року, за № 1412/20150 був затверджений з 01 лютого 2016 року максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України - 50 000 гривень потерпілому. Представник відповідача стверджував, що оскільки учасники ДТП скористались своїм правом, та склали «Повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від 03 червня 2018 року (Європротокол), то вони тим самим зменшили максимальний розмір страхового відшкодування до 50 000 грн., оскільки при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим. На підтвердження своєї думки відповідач посилався на позицію Верховного Суду, яка зазначена в Постанові від 28 лютого 2018 року у справі №570/1668/16-ц, що у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважена на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України, що діяли на день настання страхового випадку. Таким чином, оскільки [PERSON] скористався своїм правом звернутися до страхової компанії ПрАТ «АХА страхування» (в порядку прямого врегулювання збитків), то врегулювання події яка містить ознаки страхової здійснювала ПрАТ «АХА страхування» від імені та за дорученням ПрАТ «СК «ВУСО», яка під час врегулювання події, що містить ознаки страхової, керувалась перш за все спеціальним нормативно - правовим актом, а саме Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно п. 36.2. ст. 36 вказаного Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Зазначав, що 14 червня 2018 року від представника [PERSON] надійшла заява про настання події, що містить ознаки страхового випадку но договору ОСЦПВВНТЗ. В цей же день було також оглянуто автомобіль «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] та складено акт огляду транспортного засобу. Тому, на підставі даних документів, ПрАТ «АХА страхування» визнала ДТП від 03 червня 2018 року за участю автомобілів «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault Sandero» р.н. [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] - страховою подією. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку Страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну Страхувальником внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров 'ю, майну третьої особи. Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу...». Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зі змінами та доповненнями - оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночною діяльності. Наказом Міністерства Юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 була затверджена «Методика товарознавчої експертизи, та оцінки колісних транспортних засобів», яка згідно п. 1.2. встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Відповідно до п. 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Відповідач вказував, що згідно з пунктом 7.38 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД 7 років - для інших легкових КТЗ. Оскільки на момент ДТП вік автомобіля марки «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] , згідно з реєстраційними документами 2010 року випуску, становив більше 7-ми років, то при визначені матеріальної шкоди, підлягав застосуванню коефіцієнт фізичного зносу. Відповідно до ст. 36.2 Закону - Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягла згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оиінки. експертизи пошкодженого майна: Відповідач стверджував, що [PERSON] 07 серпня 2018 року власноручно подав підписану ним заяву про страхове відшкодування, в якій чітко вказано, що він дає згоду на здійснення розрахунку страхового відшкодування по страховому випадку, який трапився 03 червня 2018 року за участю належного йому ТЗ «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] на підставі калькуляції Аудатекс 1.102.18.0004041. Згідно калькуляції Аудатекс 1.102.18.0004041. від 11 липня 2018 та заяви позивача про страхове відшкодування від 07 серпня 2018 року вартість відновлювального ремонту «Hyundai IX 35» реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 36 937,45 грн. Зазначав, що 07 серпня 2018 року [PERSON] підписав заяву про страхове відшкодування, в якій погодив розмір виплати страхового, та був ознайомлений з розрахунками розміру страхового відшкодування. Тому, за думкою відповідача, відповідно до ст. 36.2. вказаного Закону страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Отже, за твердженням представника відповідача страхова подія була врегульована повністю, відповідно до вимог чинного законодавства, та відповідає судові практиці, яка викладена в Постанові Верховного Суду від 6 червня 2018 року, у справі № 267/2729/17 факт перерахування ПАТ «Страхова компанія «Країна» страхового відшкодування у розмірі, погодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі та щодо неналежності звіту наданого Позивачем. Відповідач стверджував, що наданий позивачем висновок № ED-2511-2-1178.18 експертного авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ і вартості матеріального збитку, нанесеного власникові автомобіля «Hyundai IX 35» реєстраційний номер [NUMBER] » від 14 листопада 2018 року, складений [PERSON] є недостовірним та недопустимим доказом, оскільки експерт який проводив дослідження не попереджався про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що передбачено ч. 7 ст. 102 ЦПК. При цьому, огляд транспортного засобу проводився 24 жовтня 2018 року, хоча ДТП сталось 03 червня 2018 року. Ні ПрАТ «СК «ВУСО» ні ПрАТ «АХА страхування», яка діяла від імені та за дорученням ПрАТ «СК «ВУСО» про час та місце огляду не повідомлялись. Відповідач вважає, що висновок № ED-2511-2-1178.18 складений з грубими порушеннями Методики, оскільки відповідно до додатку № 3 висновку № ED-2511-2-1178.18, а саме ремонтної калькуляції № ED-2511-2- від 14 листопада 2018 року та питань які ставились експерту розмір матеріального збитку розраховувався не на момент ДТП (03 чеврня 2018 року), а на дату проведення оцінки (14 листопада 2018 року). Посилаючись на вимоги ст. 189 ЦПК України позивач зазначав, що між сторонами утворились два різних види правовідносин: деліктні (відносно [PERSON] ) та договірні (відносно ПрАТ «СК «ВУСО»), які не виключають одне одного, а також те, що потерпілий не обмежений у праві обирати до якої саме особи він має намір пред`явити вимоги. Також відповідач зазначав, що згідно висновку наданого позивачем вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai IX 35» реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням зносу становить 48978,92 грн., але, відповідно до аб. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Крім того, оскільки позивач просить стягнути кошти з відповідача безпосередньо на його рахунок, то в такому разі, сума страхового відшкодування повинна бути зменшена на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Таким чином, відповідач вважає, що від суми страхового відшкодування у розмірі 48978,92 грн. потрібно відняти 20% ПДВ. Отже сума відшкодування складає 48978,92/1,2 = 40 815,77 грн. Стверджував, що так як позивачу вже було виплачено 36937,45 грн., то максимальна сума на яку міг би претендувати, якби він не узгодив розмір страхової виплати, та якби висновок № ЕВ-2511-2-1178.18 був складений без грубих порушень законодавства, становить 40815,77-36937,45= 3 878,32 грн. Відповіда також заперечував проти стягнення з нього витрат на оплату експертного дослідження в розмірі 3200,00 грн., посилаючись на те, що згідно п. 34.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.34.2 Закону). Заява про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ подана позивачем 14 червня 2018 року і в той же день був оглянутий автомобіль марки «Hyundai IX35» реєстраційний номер [NUMBER] , з метою встановлення розміру заподіяного збитку. Пунктом 34.3 Закону передбачено право потерпілого самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише в тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк для огляду. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Отже, оскільки огляд пошкодженого автомобіля було проведено вчасно та розмір збитків визначено страховою компанією відповідно до вимог закону, тому вимоги, щодо відшкодування вартості проведення авто товарознавчого дослідження не підлягають задоволенню (а.с. 126, 142-152, 173). Третя особа: [PERSON] та його представник, діючий за ордером від 14 лютого 2019 року та договором про надання правової допомоги від 12 лютого 2019 року в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розпискою від 14 травня 2019 року (а.с. 99, 100, 101, 129). Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 82 книги п`ятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються. Судом встановлено, що 03 червня 2018 року о 17 годині 20 хвилин в м. Одесі по вул. Тіниста, 6/4 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Sandero» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] належить [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03 листопада 2016 року (а.с. 8). В результаті ДТП автомобілі, у тому числі і автомобіль «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] отримали механічні пошкодження. Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 03 червня 2018 року винуватцем скоєного ДТП зазначено [PERSON] , який визнав свою вину, та вказав про це в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду від 03 червня 2018 року (а.с. 9). Встановлено, що автомобіль «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності №АК/7457625 виданий ПрАТ «СК» АХА Страхування». Автомобілm «Renault Sandero» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності АМ/1231280 виданий ПрАТ «СК «ВУСО». Відповідно до полісу АМ/1231280 ліміт відповідальності за шкоду завдану життю та здоров`ю встановлений в розмірі 200000,00 грн., за шкоду завдану майну -100000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що учасники ДТП, а саме [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог ст.33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 03 червня 2018 року. Відповідно до вказаного повідомлення винним в ДТП є [PERSON] (а.с. 9). 07 серпня 2018 року позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування до ПрАТ СК «ВУСО», яка за своїм рішенням добровільно виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 36937,45 грн., що підтверджується квитанцією від 11 серпня 2018 року (а.с. 10, 98). Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту КТЗ і вартості матеріального збитку, нанесеного власникові автомобіля «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] за №ЕД-2511-2-1178.18 від 14 листопада 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] пошкодженого при ДТП 03 червня 2018 року складає 48978,92 грн., вартість відновленого ремонту «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] пошкодженого при ДТП 03 червня 2018 року складає 81766,64 грн. (а.с. 11-40). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину [PERSON] у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] . Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст. 21 Закону України від 01 липня 2004 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п. 13.1 ст. 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. В преамбулі вказаного закону зазначається про те, що він регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. З матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault Sandero», д/н [NUMBER] згідно полісу обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності АМ/1231280 була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО». Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні(страхувальникові) або іншій особі визначеній у договорі грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду. Судом встановлено, що учасники ДТП скориставшись своїм правом, склали «Повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від 03 чераня 2018 року, відповідно до якого винним у ДТП було зазначено [PERSON] З відзиву відповідача вбачається, що 25 березня 2016 року Страховиками - членами моторного (транспортного) страхового бюро України та Моторного (транспортного) бюро України було укладено Угоду про пряме врегулювання Збитків, згідно п. 1.1 якої зазначено, що вказаної Сторони беруть на себе зобов`язання по дотриманню Положення про пряме врегулювання збитків, яке затверджене Президією МТСБУ. Відповідно до п. 1.1. вказаного Положення - пряме врегулювання збитків (ПВЗ) це виконання страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність потерпілого, обов`язків страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність відповідальної особи за скоєння дорожньо - транспортної пригоди, у частині відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням або фізичним знищенням транспортного засобу потерпілого». Встановлено, ПрАТ «СК «ВУСО» та ПрАТ «АХА страхування» є учасниками угоди про пряме врегулювання збитків, тому [PERSON] для отримання страхового відшкодування за збитки завдані внаслідок ДТП від 03 червня 2018 року, мав право звернутись безпосередньо як до ПрАТ «СК «ВУСО» так і до ПрАТ «АХА страхування» (в порядку прямого врегулювання збитків), Відповідно до ч. 3 п. 33.2. ст. 33 Закону у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку». Згідно п.1 Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року № 698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо - транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 7 грудня 2011 року, за № 1412/20150 був затверджений з 01 лютого 2016 року максимальний розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України - 50 000 гривень потерпілому. Отже, оскільки учасники ДТП скористались своїм правом, та склали «Повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду від 03 червня 2018 року (Європротокол), то максимальний розмір страхового відшкодування на яке вони мають право зменшився до 50 000 грн., оскільки при оформленні Європротоколу страхове відшкодування є додатково лімітованим. Встановлено, що вартість відновлювального ремонту «Hyundai IX 35» р.н. [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, встановлювалася на підставі калькуляції Аудатекс 1.102.18.0004041. від 11 липня 2018 року та заяви позивача про страхове відшкодування від 07 серпня 2018 року, підписаною ним власноручно та становить 36 937,45 грн., яка була сплачена відповідачем позивачу. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Таким чином, відповідно до Висновку № ED-2511-2-1178.18 від 14 листопада 2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Нyuнїаі 1X35» р.н. [NUMBER] , пошкодженого при ДТП від 03 червня 2018 року складає 48978,92 грн., тобто в межах зменшеного ліміту. Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Зі змісту правової позиції Великої палати палати Верховного Суду по справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18 від 04 липня 2018 року вбачається, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. (див. пункт 35 цієї постанови). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу різницу між розміром спричиненого позивачу матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням, що складає: 12041,47 (48978,92 грн. - 36937,45) грн. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь матеріальну шкоду підлягають задоволенню частково, і з відповідача слід стягнути на користь позивача різницу між розміром спричиненого позивачу матеріального збитку та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 12041,47 грн.. Що стосується стягнення витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 3200,00 грн., то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надав суд квитанцію про оплату даного дослідження. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 704,80 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеної частини позовних вимог (а.с. 1).

Outcome: partial