Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 2001/2200 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , а за [PERSON] право власності на 199/2200 частки вказаної квартири в порядку поділу майна подружжя. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначив, що 29.08.2009 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2016 р. вказаний шлюб розірвано (справа № 643/19180/15-ц). Під час шлюбу ними було придбано двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , вартістю 264000,00 грн., а саме за договором купівлі-продажу від 11.11.2009 року, реєстр № 2886, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Поляковою М.В. Поділити вказану квартиру відповідач в добровільному порядку не бажає. Зазначає, що до шлюбу йому належала квартира [ADDRESS] , яку він продав 10.11.2009 року за 216240,00 грн., які ним були витрачені на придбання спірної квартири. Різницю між вартістю проданої ним квартири та придбаної у шлюбі складали спільні із відповідачем кошти в сумі 47760,00 грн., що дорівнює 199/1100 частки від придбаної ними квартири. Ця обставина має бути врахована при поділі майна по даній справі, у зв`язку із чим вважає за можливе визнати за ним право власності на 2001/2200 частини спірної квартири, а за відповідачем 199/2200 частини. \~ \~ \~ \~В свою чергу [PERSON] звернулася до суду із зустріним позовом, в якому просить суд припинити право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею, право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2009 року по 09 грудня 2016 року. Шлюб між ними розірвано Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2016 року. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства 11.11.2009 року вона разом з відповідачем придбали у власність двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка була зареєстрована за [PERSON] . Згідно п. З вказаного Договору купівлі-продажу від 11.11.2019 року, квартира була придбана за ціну 264000 гривень, що в еквіваленті становить 33000 дол. США. Спірна квартира була придбана за кошти [PERSON] та [PERSON] , частину з яких у розмірі -132.000 грн. 00 коп. сплатив її чоловік, [PERSON] , а частину грошових коштів у розмірі - 132.000 грн. сплатила вона, в рівних частинах продавцям, ще до підписання Договору купівлі-продажу. Вказані кошти у розмірі - 150000 грн. були позичені нею на придбання спірної квартири 10.11.2009 року у приятельки її батьків, [PERSON] . Спільних коштів станом на 11.11.2009 рік у них не було, в шлюбі вони перебували лише 2,5 місяці. Грошові кошти за договором позики від 10.11.2009 року вона, завдяки матеріальній допомозі батьків, повернула [PERSON] 10.11.2010 року в повному розмірі. Участі у виконанні зобов`язань за договором позики від 10.11.2009 року відповідач [PERSON] не приймав, оскільки між ними з самого початку була домовленість, що половину коштів за квартиру сплачує він, а іншу половину коштів сплачує вона. Таким чином, частки у спірній квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є рівними і вона має право власності на 1/2 частку спірної квартири. \~ \~ \~ \~Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] 08.01.2020року подав відзив на зустрічний позов [PERSON] , в якому просить задовольнити зустрічний позов [PERSON] частково, розділивши квартиру за адресою: [ADDRESS] в частках, заявлених в первісному позові, оскільки ніяких домовленостей щодо витрат в рівних частках грошових коштів між сторонами не існувало. Після продажу належної [PERSON] квартири, сторони витратили частину спільних коштів для придбання спірної квартири. Про укладення відповідачем договору позики йому нічого не відомо, і згоди на такий правочин він не надавав. Договір та розписку він ніколи не бачив, обставини щодо його кладення та виконання йому невідомі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 17.10.2019 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20.12.2019 року було прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та об`єднано її з первісним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 22.01.2020 року, заборонено відчуження квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 04.02.2020 року по справі було призначено судову технічну експертизу документів, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 13.04.2020 року поновлено провадження у справі для розгляду клопотання експерта. \~ \~ \~ \~Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 29.04.2020 року надано експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз дозвіл на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджуваних та порівняльних) документах. На час проведення судової технічної експертизи документів провадження у справі зупинено. \~ \~09.06.2020року до Московського районного суду м. Харкова надійшло повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи №7290/20-34. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 16.06.2020 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Московського\~районного суду\~м.Харкова\~від 22.07.2020року\~закрито підготовче\~провадження та\~призначено справу\~до судового\~розгляду. \~ \~ \~ \~Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Зустрічний позов просив задовольнити частково із врахуванням вимог первісного позову. Відповідач за\~первісним позовом\~ \~ [PERSON] \~та її\~представник \~ [PERSON] \~ в судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у зустрічному позові. Проти позовних вимог первісного позову заперечували. Суд,\~заслухавши відповідача,\~представників сторін,\~свідка з\~боку позивача:\~ [PERSON] ,\~свідків з\~боку відповідача:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] дослідивши матеріали справи приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2009року, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2016року було розірвано /Том 1, а.с. 5/. \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] /Том 1, а.с. 49/. \~ \~ \~ \~10 листопада 2009 року [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири, посвідченого в цей же день приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дряпко О.О., зареєстрованим в реєстрі за № 2071, продав квартиру [ADDRESS] за 216 240,00 грн., що складає еквівалент 26\~500, 00 доларів США. /Том 1, а.с.9, 182/. \~ \~ \~ \~В період шлюбу, 11 листопада 2009 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого в цей же день приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2886, придбав квартиру [ADDRESS] , за 264 000,00 грн., що еквівалентно 33 000,00 дол. США грн за курсом Національного банку України. \~ \~ \~ \~Як вбачається із згоди [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В. та зареєстровано в реєстрі за №2884, [PERSON] дала згоду на купівлю на умовах на власний розсуд та за ціну 264000 грн. квартири [ADDRESS] , її чоловіком [PERSON] . При цьому вона стверджує, що даний правочин відповідає їх спільному і вільному волевиявленню і укладається в інтересах сім`ї. \~ \~ \~ \~Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстроване Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 12.11.2009 року, про що надано витяг № 24435002. Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості майна ТОВ «Квартал» від 03.12.2019року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 531 618,00грн. /Том 1, а.с.55-67/. Крім того, як вбачається з договору позики №1 від 10.11.2010року, [PERSON] передала у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі 150\~000 гривень, шо еквівалентно 18750,00 доларів США, а [PERSON] зобов`язалася повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів до 10.11.2010року. Відповідно до п.п. 2.2., 2.3., 2.4. Позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні договору, готівкою. Сторони домовились вважати, що підписання цього договору позичальником є підтвердження отримання ним грошових коштів від позикодавця. Позика за цим договором є безпроцентною. Позика надається для оплати позичальником квартири [ADDRESS] за договором купівлі-продажу квартири, який буде укладений 11.11.2009 року позичальником з власником цієї квартири /том 1, а.с.52-53/. Відповідно до розписки [PERSON] від 10.11.2020 року, остання отримала від [PERSON] грошові кошти готівкою в сумі 150\~000, 00 грн. на виконання договору позики №1 від 10.11.2009 року /том 1, а.с.54/. Оригінали договору позики №1 від 10.11.2010року та розписки від 10.11.2009року були оглянуті в судовому засіданні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він давно знайомий з [PERSON] . На початку 2000 років дідусь з бабусею придбали [PERSON] та його матері однокімнатну квартиру. Після того як [PERSON] одружився, його матір переїхали жити до своїх батьків, а [PERSON] продав цю однокімнатну квартиру та за ці кошти придбав двокімнатну квартиру. Ці відомості йому відомі зі слів дідуся та бабусі [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона товаришує з батьками [PERSON] , вони знайомі приблизно 20 років. Після одруження [PERSON] , [PERSON] мати останньої попрохала допомогти та дати гроші на придбання двокімнатної квартири, оскільки [PERSON] проживає разом із чоловіком та свекрухою в однокімнатній квартирі. Вона дала в 2009 році у борг [PERSON] та її матері [PERSON] 150 000грн. для придбання квартири, про що було складено договір, через рік у 2010 році [PERSON] та її мати [PERSON] віддали їй борг, про що вона написала розписку. Квартиру вони купили у тому ж будинку де живуть батьки [PERSON] . Зі слів [PERSON] квартира була придбана без ремонту. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, вона знайома з батьками [PERSON] . Вона працює в агентстві нерухомості «Крона» експертом з жилої нерухомості, ріелтером. Батьки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у 2009 році звернулися до неї з проханням підібрати для [PERSON] квартиру на Салтівці. Вона знайшла їм квартиру по [ADDRESS] , у тому ж будинку де проживають батьки та бабуся [PERSON] . Квартира була в незадовільному стані, жити було в ній неможливо, необхідно було робити ремонт. Під час посвідчення договору купівлі-продажу у нотаріуса був присутній [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] , останній розрахувався за послуги агентства та за нотаріальні послуги. [PERSON] лише надала згоду на придбання квартири та поїхала. [PERSON] та [PERSON] разом розрахувалися з продавцями за продаж квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є батьком [PERSON] . Його дочка [PERSON] зустрічалася із [PERSON] з яким жила разом та матір`ю [PERSON] в однокімнатній квартирі, вони не працювали та доходів не мали. Після одруження в серпні 2009 року вирішили придбати квартиру. Він звернувся до знайомої [PERSON] з проханням підібрати дочці квартиру, яка знайшла квартиру у тому ж будинку де живуть він з дружиною, дідусь та бабуся [PERSON] . Вони домовились, що половину грошових коштів за кватиру дає [PERSON] , а половину вони. [PERSON] зайняла гроші у розмірі 150\~000 грн. у знайомої матері [PERSON] для придбання квартири. Він зробив самостійно ремонт у квартирі, техніку купили. Він був присутній під час укладення договору купівлі-продажу, оскільки гроші були у нього. Послуги нотаріуса та ріелтора оплатив він. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є матір`ю [PERSON] . Її дочка [PERSON] довгий час зустрічалася із [PERSON] та жила разом із ним та його матір`ю. Після одруження 29.08.2009 року вони вирішили придбати квартиру. Звернулися до знайомої [PERSON] з проханням підібрати дочці квартиру. Вона зайшла квартиру по [ADDRESS] . Дочка [PERSON] та вона зайняли гроші у розмірі 150\~000 грн. у її знайомої [PERSON] для придбання квартири. Боргову розписку писала [PERSON] . Половину грошей за квартиру надав [PERSON] половину вони. Її чоловік [PERSON] зробив самостійно ремонт у придбаній квартирі за власні кошти. Відповідно до\~статті 60 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~статті\~65 СК України\~дружина і чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. \~ \~ \~ \~Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин другої та третьої\~статті 325 ЦК України\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. \~ \~ \~ \~Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна\~\~враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта\~статті 65 СК України). \~ \~ \~ \~Згідно з пунктом 3 частини першої, частиною шостою\~статті 57 СК\~\~особистою приватною власністю дружини (чоловіка) є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у\~\~зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 21.11.2018 року у справі 372/504/17 про те, що у\~статті 60 СК України\~закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і\~стаття 368 ЦК України. \~ \~ \~ \~Частиною першою\~статті 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~ \~ \~ \~Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2\~ст. 70 СК України\~при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. \~ \~ \~ \~Так, суду не надано доказів, на підтвердження наявності підстав про можливість відступити від принципу рівності часток придбаного майна у шлюбі. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що спірна квартира\~\~була придбана за рахунок частини коштів, отриманих позивачем [PERSON] за продаж його квартири та коштів отриманих відповідачем [PERSON] у позику, і тому, належить позивачу і відповідачу на праві спільної сумісної власності. \~ \~ \~ \~Згідно із ч. 3\~ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку поділу спільного майна подружжя за [PERSON] та [PERSON] підлягає визнанню право власності по 1/2 частини квартири [ADDRESS] , за кожним, та припинення права спільної сумісної власності сторін по справі на спірну квартиру. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2658грн.00коп., а з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1958грн.00коп. Що стосується вимог [PERSON] про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. \~\~\~\~\~\~ Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачем за первісним позовом [PERSON] 22.11.2019 року був укладений Договір про надання правничої допомоги з адвокатом Селезень С.В. Відповідно до п.4 Договору, за надані послуги клієнт сплачує готівкою у національній валюті України або перераховує на поточний рахунок Адвоката плату (гонорар), розмір якої обумовлено Додатковою угодою. Разом з тим, ані [PERSON] , ані її представником [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених відповідачем за первісним позовом витрат на правничу допомогу, а тому відсутні підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial