Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

У липні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» 7363,22 Євро та 263520,58 грн. матеріальних збитків та 2000 Євро і 20000 грн. моральної шкоди, вказавши в позові, що 01.12.2014 року, він уклав договір з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про банківський вклад (депозит) «Цікавий» № 369350 на суму 7000 Євро терміном до 30.05.2015 року з правом поповнення. Згідно умов вказаного договору, банк зобовязаний по закінченню терміну повернути позивачу суму депозиту та нараховані відсотки. Проте, після впливу вказаного строку, позивачу було відмовлено у поверненні депозиту з нарахованими процентами та повідомлено, що на кореспондентському рахунку банку немає коштів. Таким чином, сума несплачених процентів складає 205,92 Євро. Позивач вважає, що неповернення суми вкладу та відсотків по ньому за червень липень 2015 року призвело до втраченої вигоди, оскільки він міг би розмістити свої кошти в інших фінансових установах та отримувати прибуток. Матеріальний збиток через втрачену вигоду, разом із відсотками, сумою індексу інфляції позивач оцінює 7363,22 Євро. Також, позивач зазначив в позові, що окрім банківського вкладу (депозит) «Цікавий» № 369350 на суму 7000 Євро, 18.05.2015 року між ним та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу № 403247 в національній валюті на суму 223 000 грн. без поповнення, терміном до 28.12.2015 року. Сума нарахованих, але несплачених відсотків складає 29895,03 грн. Несплата відсотків за договором призвели до того, що позивач несе матеріальні збитки у вигляді втраченої вигоди, індексу інфляції, 3% річних та суму податків на доходи. Загальну суму збитків за вищевказаним договором позивач оцінює о 263520,58 грн. Крім матеріальних збитків, позивач зазнав моральні страждання, які виявилися у постійних візитах до відділення банку, отримання вкрай негативних емоцій, що призвело до загострення гіпертонічної хвороби. Розмір моральної шкоди, позивач оцінює о 2000 Євро та 20\~000 грн. Позивач у судовому засіданні наполягаючи на фактах, викладених у позові, просив суд задовольнити його позов у повному обсязі, стягнувши з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» 7363,22 Євро та 263520,58 грн. матеріальних збитків та 2000 Євро і 20000 грн. моральної шкоди . Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся згідно ч.9\~ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надавав. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Представник Головного правління Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в судове засідання також не з'явився, про час і місце його проведення повідомлявся згідно ч.9\~ст.74 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявляв, заперечень проти позову не надавав. Згідно\~із положенням\~статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням\~поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.\~Отже, згідно із вимогами\~ЦПК України\~суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169,\~224 ЦПК\~України, за письмової згоди позивача, суд\~\~\~\~ухвалює заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частино виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~та\~ст. 3 ЦПК України\~ кожна особа має право на захист свого цивільного права. За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.11 ч.1 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2014 року, між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу № 369350 (вклад «Цікавий») на суму 7000 Євро терміном до 30.05.2015 року з правом поповнення. Згідно п.3.1.4 вказаного договору, банк зобовязаний по закінченню терміну повернути позивачу суму депозиту та нараховані відсотки. Після впливу вказаного строку, позивачу було відмовлено у поверненні депозиту з нарахованими процентами та повідомлено, що на кореспондентському рахунку банку немає коштів. Згодом, позивач дізнався, що постановою правління Національного банку України № 408 від 23.06.2015 року ПАТ Комерційний банк «Фінансова ініціатива» віднесений до категорії неплатоспроможного та прийнято рішення про введення тимчасової адмінінстрації. Застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу. Як було встановлено у судовому засіданні Фондом гарантування вкладів фізичних осіб , у відповідності до порядку виплати Фондом відшкодування за вкладами, [PERSON] виплачено 6887,80 Євро, тому суд знаходить правові підстави для захисту порушених прав Позивача та задоволення позовних вимог щодо стягнення боргу за депозитом в сумі 418,12 євро за договорами банківського вкладу №369350. При задоволені позову про стягнення грошових сум, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. 3 ст. 533 ЦК України; Декрет КМУ від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 року, вклад (депозит)\~це кошти у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з п. 1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003 року, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті. Згідно з вищевикладеним, оскільки Відповідачем фактично були отриманні грошові кошти в іноземній валюті, а саме\~в Євро, повернення суми вкладу шляхом стягнення з Відповідача повинно здійснюватися у валюті вкладу, зокрема, в іноземній валюті, в Євро. Вирішуючи питання про стягнення збитків згідно індексу інфляції та 3% річних, суд виходив з того, що у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути індекс інфляції за червень 2015 року в сумі 28,8 Євро та три відсотки річних за червень липень 2015 року в сумі 18 Євро, із розрахунку 7205 Євро (сума депозиту, яка підлягала виплаті). Проте, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди на загальну суму 112,42Євро не підлягають задоволенню, оскільки дана вимога не передбачена діючим законодавством стосовно даного виду вкладу (депозит в іноземній валюті). Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача боргу за договором банківського вкладу № 403247 на суму 263520, 58 грн., з яких 223000 грн.- сума вкладу, 29895 грн. відсотки, 8025,09 грн.- втрачена вигода, 2263,7 грн. сума податку на доходи, 1264,47 грн. три відсотки річних та 1011,58 грн. індекс інфляції, судом встановлено, що 18.05.2015 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Фінансова ініціатива» був укладений договір банківського вкладу № 403247 в національній валюті на суму 223 000 грн. без поповнення, терміном до 28.12.2015 року. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. За умовами вищевказаного договору, дата повернення вкладу разом із відсотками відзначена 29.12.2015 року, тому вимоги позивача щодо стягнення боргу за банківським вкладом № 403247, а саме: індексу інфляції та 3% річних є передчасними, тому стягненню підлягає лише сума депозиту. Цивільний кодекс України, як основний акт цивільного законодавства, передбачає право вкладника вимагати повернення внесеного ним депозиту у повному обсязі у будь-який момент. Цей же закон передбачає обовязок Банку видати депозит на першу вимогу вкладника. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 Євро та 20000 грн.,суд приходить до висновку, що така вимога не підлягає задоволенню. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Постановою Пленуму Верховного суду України від № 4 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено судам, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Аналіз викладених норм Закону та роз'яснення, надані Верховним судом України, надають підстави для висновку про те, що чинним законодавством встановлено, що моральна шкода, спричинена порушенням прав споживача може бути відшкодована лише у випадку, якщо таке порушення призвело до пошкодження здоров'я споживача або його смерті чи каліцтва. За таких обставин та за відсутність доказів в матеріалах справи щодо спричинення моральної шкоди, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди суд вважає не доведеними, а тому вони не підлягають задоволенню. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПКУкраїни, якщо позивача, на користь\~якого\~ухвалено\~рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі

Outcome: partial