Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 листопада 2019 року о 16:50 год. на вул. Насипній, 1 у м.Львові [PERSON] , керуючи автомобілем Nissan, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху заднім ходом не переконалась в безпеці маневру, не звернулась за допомогою до інших осіб внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль позивача, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, не залишилась на місці пригоди та не повідомила про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4,124 КУпАП. 19.12.2019 року постановою Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/10244/19 Відповідача було визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4,124 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. в дохід держави. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [PERSON] , державний номер [NUMBER] застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ СК «Граве Україна». ПрАТ СК «Граве Україна» визнали зазначену ДТП страховою подією. Згідно зі звітом № ФД-0000366 ПрАТ СК «Граве Україна» від 27 листопада 2019 року ринкова вартість авто до пошкодження 240543,4 грн., вартість відновлюваного ремонту 40730,99 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу складає 0,679 (строк експлуатації пошкодженого автомобіля «Nissan Leaf S», реєстраційний номер [NUMBER] , перевищує 5 років), а тому вартість відновлюваного ремонту авто з урахуванням зносу - 18745,5 грн. (включаючи ПДВ на матеріали фарбування та запасні частини). ПрАТ СК «Граве Україна» здійснили виплату страхового відшкодування у сумі 18745,5 грн. Проте такий розмір відшкодування не покриває реальну вартість ремонту автомобіля, в якому пошкодженні деталі будуть замінюватись на нові, тобто без урахування фізичного зносу. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 129/20 від 06.02.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 11.11.2019 року, становить 40891,37 грн. (сорок тисяч вісімсот дев`яносто одна гривня 37 копійок) (вартість ремонтних робіт 3084,00 грн., вартість необхідних для ремонту матеріалів 7059,11 грн., вартість нових деталей і вузлів, які необхідно придбати для заміни 30748,26 грн. Позивачу для повного відновлення матеріального стану автомобіля (з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу)) необхідна сума грошових коштів у розмірі 40 891,37-18745,5 = 22 145, 87 грн. і яка підлягає стягненню з відповідача. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати йому суму завданих матеріальних збитків внаслідок ДТП, які перевищують розмір регламентної виплати-страхового відшкодування, а саме: 41000,53 грн, понесені видатки на евакуацію транспортного засобу у розмірі 980, 00 грн. та оплату за проведення експертизи у розмірі 1000, 00 грн. Окрім цього, відповідач після наїзду на припарковане авто позивача, завдавши значну кількість механічних пошкоджень, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди не залишилась на місці пригоди та не повідомила про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, тобто бажала уникнути адміністративної відповідальності. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав значних механічних пошкоджень та, у зв`язку з чим він позбавлений можливості протягом тривалого часу користуватись ним, у зв`язку з даним пошкодженням йому довелося перелаштувати свій звичайний спосіб життя, що причиняло йому та його сім`ї негативний вплив на стан здоров`я,виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, Позивач вважає, що з відповідача на його користь слід стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 24.06.2020 року відкрито загальне судове провадження у справі. 06.10.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача. 04.11.2020 року представник позивача подав до суду заперечення на відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 04.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив. Вважає, що ліміт страхового відшкодування страховою компанією, який отримав позивач, є достатнім для здійснення відновлювального ремонту, сума яку просить стягнути позивач є необґрунтованою. Заявлена позивачем моральна шкода є необґрунтованою та не підтвердженою доказами. Попри наявність події ДТП та завдання пошкоджень автомобілю, на думку відповідачки, наведене не могло спричинити і не спричинило позивачу моральної шкоди, та не могло спричинити негативний вплив на стан здоров`я позивача та його сім`ї. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд встановив такі обставини. Автомобіль марки «Nissan Leaf », номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] /а.с. 19/. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 19.12.2019 року у справі № 463/10244/19 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. в дохід держави /а.с. 7/. З даної постанови також вбачається, що [PERSON] 11 листопада 2019 року о 16:50 год. на вул. Насипній, 1 у м.Львові, керуючи автомобілем Nissan, проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін,під час руху заднім ходом не переконалась в безпеці маневру, не звернулась за допомогою до інших осіб внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль Позивача, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, не залишилась на місці пригоди та не повідомила про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4,124 КУпАП /а.с. 7/. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [PERSON] , державний номер [NUMBER] застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ СК «Граве Україна». ПрАТ СК «Граве Україна» визнала зазначену ДТП страховою подією. Згідно звіту № ФД-0000366 ПрАТ СК «Граве Україна» від 27 листопада 2019 року ринкова вартість авто до пошкодження становить 240543,4 грн., вартість відновлюваного ремонту 40730,99 грн., значення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу складає 0,679 (строк експлуатації пошкодженого автомобіля «Nissan Leaf S», реєстраційний номер [NUMBER] , перевищує 5 років), а тому вартість відновлюваного ремонту авто з урахуванням зносу - 18745,5 грн. (включаючи ПДВ на матеріали фарбування та запасні частини). /а.с. 8/. ПрАТ СК «Граве Україна» здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 18745,5 грн. Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 129/20 від 06.02.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля NISSAN LEAF, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 11.11.2019 року, становить 40891,37 грн /а.с.9-14/. Відповідно до акту огляду транспортного засобу №32565 від 24.01.2020 року встановлені наступні дефекти та пошкодження, які потребують відновлювального ремонту у автомобіля NISSAN LEAF: бампер передній пошкоджений з розривом в лівій частині - заміна;фара ліва пошкоджене кріплення та корпус - заміна; показник повороту лівий пошкоджено скло та кріплення - заміна;крило переднє ліве деформовано в передній частині на геометрично складній поверхні, площею 2-3 дм2 - ремонт; кріплення переднього бампера ліве пошкоджено- заміна /а.с. 15/. Як вбачається з постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 N 5, у пункті 17 зазначено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, в галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу" (4038-12), і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз`яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення. Представники сторін клопотань про проведення судової експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу не заявляли. Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 129/20 від 06.02.2020 року та доданої до нього ремонтної калькуляції №32565 від 06.02.2020 року, долученого позивачем до матеріалів справи, вартість відновлювального ремонту становить 40891,37 грн. У зв`язку з відмовою сторін від проведення судової експертизи, суд вважає, що [PERSON] завдано збитків у розмірі фактичних витрат на ремонт, у розмірі 40891,37 грн. Відповідно до частин першої другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509 ЦК України та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статей 3, 5 зазначеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі статтю 6 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до статті 9 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Відповідно до постанови Верховного Суду у справі №359/2309/17 від 04.12.2019 року системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Верховний Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації». У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована на підставі укладеного між ним та ПрАТ СК «Граве Україна» полісом, страховою компанією проведено виплату страхового відшкодування, тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення з відповідача матеріальної шкоди задовольнити, оскільки позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження заявленого розміру шкоди. Відповідно до абз.3 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. №6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. З огляду на наведене, після відшкодування відповідачем позивачу матеріальних збитків, [PERSON] повинен передати [PERSON] пошкоджені внаслідок ДТП деталі автомобіля марки «NISSAN LEAF», реєстраційний номер [NUMBER] , які були замінені після його ремонту та не можуть використовуватися за своїм призначенням. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно пунктів 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди частково та стягуючи 3000,00 грн., суд виходить з тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках [PERSON] , які виникли наслідок дорожньо-транспортної пригоди спричиненої відповідачем, час та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану та дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в цій сумі є достатнім та розумним. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати - суму сплаченого судового збору пропорційно до частини тих позовних вимог, які задоволені судом. Так, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 1093, 04 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Outcome: partial