Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON], яка уточнила позовні вимоги, просить стягнути з [PERSON] за порушення умов договору про наміри купівлі-продажу житлового будинку суму завдатку у розмірі 45000,00 гривень; як зі сторони винної у порушенні зобовязання додатково суму у розмірі завдатку по договору про наміри купівлі-продажу житлового будинку у розмірі 45000,00 гривень; понесені судові витрати: судовий збір за подання позову до суду у сумі 900,00 гривень, судовий збір за забезпечення позову у сумі 275,61 гривень, судовий збір за подання за забезпечення доказів у сумі 275,61 гривень, витрати на послуги адвоката по договору у сумі 5034,00 гривень, витрати за видачу свідоцтва нотаріусом про місце перебування покупця 01.08.2016 року у сумі 500,00 гривень, а також понесені нею і документально підтверджені судові витрати на розміщення оголошення про день та час слухання справи в газеті «Вісті Придніпров'я» в сумі 300,00 гривень. В обґрунтування позову посилається на те, що 24 червня 2016 року між нею, тобто позивачкою [PERSON], та [PERSON], за участю ріелторів агентства нерухомості «Новий Дім» був укладений договір намірів, згідно якого [PERSON] мав намір продати, а [PERSON] купити житловий будинок № 23 по вулиці Житомирській у м. Камянське Дніпропетровської області. Сторони зобовязались у майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомості у строк не пізніше 01 серпня 2016 року. При цьому, відповідач [PERSON] пояснив, що він є спадкоємцем за померлими родичами та житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору про право забудови від 25.03.1957 року, станом на момент укладення договору він є померлим і відкрита спадкова справа, яка знаходиться у провадженні приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] Цей факт позивачкою був перевірений і про наявність спадкової справи в інтересах спадкоємця [PERSON] у присутності ріелтора був нотаріусом підтверджений. [PERSON] отримав від позивачки за вказаним договором завдаток, що входить до вартості об'єкту у розмірі 20000,00 гривень, що еквівалентно 800 доларів США. У подальшому позивачкою було передано дозадаток за даним договором у звязку з необхідністю Продавцю, тобто відповідачу [PERSON], нести витрати на оформлення спадку. Так, 04.07.2016 року, згідно власноруч написаної розписки на зворотній стороні договору від 24.06.2016 року, [PERSON] отримав дозадаток у розмір 12500,00 гривень за будинок № 23 по вулиці Житомирській у м. Камянське. 11.07.2016 року до [PERSON] звернулась ріелтор [PERSON], яка надала позивачці нотаріально посвідчену довіреність від [PERSON] мотивуючи тим, що [PERSON] не має змоги зявитися до позивачки бо у відрядженні, з проханням перевести на особову банківську картку [PERSON] 10000,00 гривень, про що ріелтор [PERSON] оставила запис у договорі власноруч та одночасно вони домовились про знижку на будинок та остаточну ціну у сумі 100000,00 гривень, за якою буде укладатися угода. Також, 20.07.2016 року ріелтор [PERSON] знову звернулась до позивачки з проханням надати ще 2500,00 гривень, оскільки необхідно понести витрати на документи, а [PERSON] ще не приїхав, про що також оставила розписку власноруч у договорі. Таким чином позивачка у якості завдатку сплатила відповідачу [PERSON] суму у розмірі 45000,00 гривень. Станом на 01 серпня 2016 року, позивачка за попередньою домовленістю з ріелторами зявились до нотаріусу для посвідчення угоди, однак Продавець, тобто відповідач [PERSON], так і не зявився, чим порушив умови договору про наміри продати житловий будинок у строк до 01.08.2016 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом, виданим нотаріусом від 01.08.2016 року та квитанцією про сплату за нотаріальну дію у сумі 500,00 гривень. Оскільки купівля житлового будинку так і не відбулась, позивачка неодноразово зверталась до [PERSON] про повернення грошових коштів або укладання основного договору, однак з невідомих причин відповідач не виходить на звязок, а ріелтори, що надавали йому допомогу у оформленні спадщини на будинок, взагалі відмовились спілкуватись з ними у грубій формі. Тому, 02 серпня 2016 року позивачка звернулась до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судове засідання не зявились. Позивачка надала заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Судом вживались заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Також, відповідач був повідомлений належним чином, в офіційному виданні газети «Вісті Придніпровя» № 79 (1778) від 18.10.2016 року було розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання із зазначенням місця, дати та часу розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 24 червня 2016 року в агенції нерухомості «Новий Дім», між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір намірів щодо купівлі-продажу житлового будинку № 23 по вулиці Житомирській у м. Камянське Дніпропетровської області (а.с.7-8). Відповідно до умов договору позивачка надала відповідачу завдаток, що входить до вартості об'єкту у розмірі 20000,00 гривень, що еквівалентно 800 доларів США. Сторони зобовязались у майбутньому укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомості у строк не пізніше 01 серпня 2016 року. В ході судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем за померлими родичами та житловий будинок належав [PERSON] на підставі договору про право забудови від 25.03.1957 року. На момент укладення договору [PERSON] є померлим, тому відкрита спадкова справа №19/2016, яка знаходиться у провадженні приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON]. Між сторонами, 24 червня 2016 року був укладений договір (а.с.7-8) про купівлю-продаж зазначеної нерухомості за 120000,00 гривень, що еквівалентно 4800,00 доларів США. [PERSON] передала [PERSON] завдаток, що входить до вартості об'єкту у розмірі 20000,00 гривень, що еквівалентно 800 доларів США. Також, у подальшому позивачкою було передано відповідачу дозадаток за даним договором у звязку з необхідністю Продавцю, тобто відповідачу [PERSON], нести витрати на оформлення спадку. Так, 04.07.2016 року, згідно власноруч написаної розписки на зворотній стороні договору від 24.06.2016 року, [PERSON] отримав дозадаток у розмір 12500,00 гривень за будинок № 23 по вулиці Житомирській у м. Камянське. 11.07.2016 року до [PERSON] звернулась ріелтор [PERSON], яка надала позивачці нотаріально посвідчену довіреність від [PERSON] мотивуючи тим, що [PERSON] не має змоги зявитися до позивачки бо у відрядженні, з проханням перевести на особову банківську картку [PERSON] 10000,00 гривень, про що ріелтор [PERSON] оставила запис у договорі власноруч та одночасно вони домовились про знижку на будинок та остаточну ціну у сумі 100000,00 гривень, за якою буде укладатися угода. Також, 20.07.2016 року ріелтор [PERSON] знову звернулась до позивачки з проханням надати ще 2500,00 гривень, оскільки необхідно понести витрати на документи, а [PERSON] ще не приїхав, про що також оставила розписку власноруч у договорі. Таким чином позивачка у якості завдатку сплатила відповідачу [PERSON] суму у розмірі 45000,00 гривень. Станом на 01 серпня 2016 року, позивачка за попередньою домовленістю з ріелторами зявились до нотаріусу для посвідчення угоди, однак Продавець, тобто відповідач [PERSON], так і не зявився, чим порушив умови договору про наміри продати житловий будинок у строк до 01.08.2016 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом, виданим нотаріусом від 01.08.2016 року та квитанцією про сплату за нотаріальну дію у сумі 500,00 гривень (а.с.11-12). Оскільки купівля житлового будинку так і не відбулась, позивачка неодноразово зверталась до [PERSON] про повернення грошових коштів або укладання основного договору, однак з невідомих причин відповідач не виходить на звязок, а ріелтори, що надавали йому допомогу у оформленні спадщини на будинок, взагалі відмовились спілкуватись з ними у грубій формі. 02 серпня 2016 року позивачка звернулась до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.с.18). В подальшому договір купівлі-продажу житлового будинку укладений не був. За правилами\~ст. 635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до вимог статей\~635,\~657 ЦК України\~попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна має бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням, оскільки попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. Згідно зі\~ст. 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно зі\~ст. 570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6 - 176 цс 12. Судом встановлено що отримана відповідачем від позивача сума грошових коштів є авансом відповідно до ч.2\~ст. 570 Цивільного кодексу України. Тому згідно ч.3\~ст. 571 Цивільного кодексу України\~відповідач, який не виконав взяте на себе зобов'язання припинивши його до початку його виконання повинний повернути позивачу отримані у останнього грошові кошти в розмірі 45000 гривень. Оскільки, як встановлено, отримана відповідачем сума є авансом, то не підлягає застосуванню ч.1 ст. 571 ЦК України відповідно до якої якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення\~\~позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про повернення грошових коштів у розмірі 45000 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати: судовий збір за подання позову в сумі 900,00 грн., судовий збір за забезпечення позову в сумі 275,61 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів в сумі 275,61 грн., витрати на послуги адвоката 5034,00 грн., витрати за видачу нотаріусом свідоцтва про місце перебування покупця 01.08.2016 року в сумі 500 грн., витратина розміщення оголошення про день та час слухання справи в газеті «Вісті Придніпров'я» в сумі 300 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог про стягнення судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 900 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 275,61 грн., витрат на послуги адвоката у розмірі 5034,00 грн., витрат на розміщення оголошення про день та час слухання справи в газеті "Вісті Придніпров'я" в сумі 300 грн., а всього 6509,61 грн. Не підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.09.2016 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову було відмовлено. Також не підлягають стягнення витрати за видачу нотаріусом свідоцтва про місце перебування покупця 01.08.2016 року в сумі 500 грн., оскільки такі витрати, відповідно до ст. 79 ЦПК України не відносяться до судових. На підставі викладеного,

Outcome: partial