Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» звернулось до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 21.03.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір страхування майнових інтересів власника автомобіля "Шевроле Лачетті", реєстраційний номер [NUMBER]. 18 квітня 2013 року в м. Києві на Столичному шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобія Фольсваген Пасат, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Шевроле Лачетті, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29 квітня 2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника та завдано матеріальних збитків власнику транспортного засобу у сумі 8625,30 грн. Відповідно до платіжного доручення №16377 від 10 червня 2013 року АТ «Просто-страхування» виплатило страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Шевроле Лачетті», реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі 8175,30 грн. Вказані витрати відповідач добровільно не відшкодував. Позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу вказану суму, а також судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у позовній заяві підстав, пояснив, що цивільно-правова відповідальність відповідача визначається полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між відповідачем та ПАТ «СК «Лафорт». Відповідно до ухвали Господарського суду м. Києва від 18.11.2013 року щодо ПАТ «СК «Лафорт» було порушено провадження про банкрутство. Звернення позивача до останнього про відшкодування шкоди залишилось поза увагою, оскільки останнє фактично припинило свою діяльність. Позивач не перебуває у договірних відносинах між ПАТ «СК «Лафорт» та [PERSON] і жодним чином не може вплинути на виконання сторонами своїх обов'язків, а тому не має зазнавати збитків через недобросовісність сторін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вважав позовні вимоги до нього безпідставними. Пояснив, що дійсно постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2013 року, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На час ДТП його цивільна відповідальність була застрахована в ПрАТ «Страхова Компанія «ЛАФОРТ», останнє на його думку і повинно нести відповідальність за даним позовом. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЛАФОРТ» в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.04.2013 року о 10.30 годині [PERSON], керуючи автомобілем Фольцваген д.н.з. [NUMBER], в м.Києві по Столичному шосе не витримав безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Шевроле [NUMBER], в наслідок чого відбулося пошкодження обох транспортних засобів. Згідно чинної постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.04.2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення України і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вина відповідача [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди доведена судом при розгляді адміністративної справи, а тому суд вважає доведеним факт скоєння ДТП та вину в його скоєні саме відповідача. Згідно довідки УДАІ м.Києва ГУ МВС України в м.Києві, автомобіль «Шевроле Лачетті» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] отримав у вказаному ДТП механічні пошкодження. Розмір збитків, нанесених внаслідок ДТП останньому становить 8625 грн. 30 коп., що підтверджується звітом №7922/71085 від 16 травня 2013 року про вартість матеріального збитку власника автомобіля «Шевроле Лачетті» д.н.з. [NUMBER]. На виконання умов договору страхування 13 червня 2013 року потерпілій стороні по ДТП, що сталась з вини відповідача [PERSON], позивачем було проведено страхове відшкодування у розмірі 8175 грн. 30 коп. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Цивільна відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ЛАФОРТ», що підтверджується полісом №АВ/7773046 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.07.2012 року. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців на час розгляду справи страхових, як юридична особа не припинена. За таких обставин, в порядку регресу на користь позивача, підлягає стягненню 8175 грн. 30 коп., як сплачене ним згідно платіжного доручення №16377 від 10.06.2013 року страхове відшкодування з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЛАФОРТ». Правових підстав для стягнення страхового відшкодування з відповідача [PERSON] суд не вбачає. Суд вважає, що доводи представника позивача щодо необхідності стягнення шкоди з відповідача [PERSON] не ґрунтуються на наявних у справі доказах та встановлених в судовому засіданні обставинах, а тому не заслуговують на увагу. Судові витрати підлягають стягненню з ПрАТ СК «ЛАФОРТ» згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial