Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходів та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в сумі 300 гривень. У позовній заяві позивач посилається на те, що 14.07.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. В період перебування у шлюбі народився син [PERSON]. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. На даний час сторони не проживають разом, шлюб розірваний, а вона не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отже також потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду, що він визнає позовні вимоги частково, згоден на сплату аліментів на дитину. В частині сплати аліментів на утримання дружини позов не визнає. Суд заслухавши сторони, свідка та дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; \~\~\~\~ 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; \~\~\~\~\~4)\~інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4. ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КЕ №223846, виданого 04.07.2015 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №647. Згідно довідки розмір виплаченої заробітної плати [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року складає 53348,47 гривень. Судом встановлено, що відповідач по можливості надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини. У відповідності із ст. 180 СК України таку допомогу він зобов'язаний надавати. Отже, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісяця на користь позивача на утримання дитини до досягнення дитиною повноліття. Також суд враховуючи розмір заробітної плати відповідача вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку підлягають до часткового задоволення в розмірі 200 гривень. Крім того, на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір" [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів, отже витрати по сплаті судовому збору підлягають стягнення з відповідача на користь держави.

Outcome: partial