Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів і просить суд : - звільнити з - під арешту, накладеного державним виконавцем відділу ДВС Маловисківського районного управління юстиції майно, належне на праві власності [PERSON] а саме: автомобіль марки GREAT WALL, модель : HOVER СПГ, рік випуску : 2006, тип легковий універсал-В № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER]. Стягнути з відповідачів судові витрати. Позов мотивує тим, що між ними та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір від 13.08.2010 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитно-заставним договором, [PERSON] передав в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль марки GREAT WALL, модель : HOVER СПГ, рік випуску : 2006, тип легковий універсал-В № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER]. 22.08.2011 року постановою державного виконавця відділу ДВС Маловисківського РУЮ при примусовому виконанні рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 510 грн., накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який належить [PERSON] на праві власності. Вважає, що накладення арешту на вищевказане майно, що знаходиться в заставі банку є порушенням прав та інтересів банку. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» становить 54 364грн. 77 коп. Вказує на те, що державний виконавець не вправі був звертати стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем. Право застави виникло у банку раніше, ніж винесено постанову про арешт майна боржника. Посилаючись на ці обставини, позивач просив звільнити зазначений автомобіль з-під арешту. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав вказаних в позові. Представник ДВС Маловисківського РУЮ в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Крім того пояснив, що на даний час виконавче провадження за яким здійснювалось стягнення суми штрафу з [PERSON] знищено. Постанова ДАІ про стягнення суми штрафу залишилась не виконаною та була повернута стягувачу, після повернення, повторно до відділу ДВС для здійснення примусового стягнення суми штрафу з [PERSON] не пред"являлась. На розгляд справи відповідач [PERSON] не з"явився, про день, час та місце розгляду справи відповідно до ч 5 ст. 74 ЦПК України, вважається повідомленим. Суд ухвалив, провести розгляд справи у його відсутність . Заслухавши пояснення представника позивача та представника відділу ДВС, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір від 13.08.2010 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вищевказаним кредитно-заставним договором, [PERSON] передав в заставу ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль марки GREAT WALL, модель : HOVER СПГ, рік випуску : 2006, тип легковий універсал-В № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] (а.с.5-15). Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна підтверджується факт реєстрації обтяження у вигляді застави зазначеного транспортного засобу 07.09.2010 року (а.с.18). Постановою державного виконавця ВДВС Маловисківського РУЮ Погрібного Р.В. від 22.08.2011 року в ході примусового виконання постанови № 138613 від 29.11.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 510 грн., накладено арешт на автомобіль марки GREAT WALL, модель : HOVER СПГ, рік випуску : 2006, тип легковий універсал-В № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер : [NUMBER] , що перебуває у заставі ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.19). З довідки наданої ПАТ КБ «Приватбанк» від 21.03.2014 року вбачається, що станом на 21.03.2014 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 56 849 грн. 29 коп. Пунктом 17.10 кредитно-заставного договору, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON], на дату підписання договору визначена вартість заставного майна - 78 000 грн.(а.с.15 на звороті). Згідно із ч., ч. 1, 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Пунктом 1 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Таким чином, першим зареєстрованим обтяженням на спірний автомобіль, який належить позичальнику [PERSON] , є обтяження на підставі кредитно-заставного договору від 13.08.2010 року, про що зазначено в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а тому обтяження спірного майна на підставі постанови державного виконавця від 22.08.2011 року, не має пріоритету над обтяженням на підставі кредитно-заставного договору. В роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судом скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що учасники виконавчого провадження і прокурор мають право оскарження дій чи бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби із питань примусового виконання документів перелік яких наведено у ст. 3 Закону № 606-XІV «Про виконавче провадження». Такі спори розглядаються за правилами розділу VІІ ЦПК України , тобто орган чи посадова особа виконавчої служби в процесуальному розумінні не є відповідачем, оскільки розгляд спорів не відбувається за правилами позовного провадження. Тому в задоволенні позову до відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції Кіровоградської області суд вважає за необхідне відмовити. Судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON]

Outcome: partial