Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.09.2012 року між нею, та відповідачем [PERSON] було укладено договір побутового підряду, на виготовлення та поставку шафи-купе, за умовами якого вона сплатила загальну вартість замовленого товару у сумі 5900,00 грн., а відповідач зобов'язався доставити товар на протязі дванадцяти робочих днів. Оскільки відповідач не виконав зобов'язання, вона просить розірвати договір побутового підряду на виготовлення шафи-купе, та стягнути на свою користь з відповідача 5900,00 грн. сплачених відповідачу в рахунок виконання робіт, та 5000,00 грн. за завдану моральну шкоду. Позивачка надала суду заяву, у якій підтримала позов та просила провести судовий розгляд без її участі в порядку заочного провадження та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач чотири рази у судові засідання не з'явився, хоча про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив і з заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, що дозволило суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Статтею 873 ЦК України передбачено, що вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Судом встановлено, що 01.09.2012 року між позивачкою, та відповідачем [PERSON] було укладено договір побутового підряду, на виготовлення та поставку шафи-купе, за умовами якого позивачка сплатила загальну вартість замовленого товару у сумі 5900,00 грн., а відповідач зобов'язався доставити товар на протязі дванадцяти робочих днів. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання не виконав, тому позивач просить розірвати договір побутового підряду на виготовлення шафи-купе, та стягнути на свою користь з відповідача грошові кошти в сумі 5900,00 грн. сплачених відповідачу в рахунок виконання робіт, та 5000,00 грн. за завдану моральну шкоду. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 865 ЦК України, до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Згідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом з тим, вимоги про відшкодування позивачці моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. є необґрунтованими, оскільки останньою не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, зокрема матеріали справи не містять жодних свідчень та відповідних доказів про ступінь її моральних чи фізичних страждань або шкоди завданої її здоров'ю. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів на спростування позовних вимог суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню частково, в частині розірвання укладеного з відповідачем договору та стягнення внесеної позивачем суми в якості оплати. В частині стягнення моральної шкоди в задоволенні відмовити в зв'язку з недоведеності такої.

Outcome: partial