overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 401, та судові витрати покласти на відповідача. Вказувала, що на даний час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення господарства та виховання дітей, що призвело до фактичного припинення з липня 2015 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу "Атажанова ", діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із нею, питання їх утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~ Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій з позовом погодився та просив справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти того, що фактично шлюбні стосунки припинені з липня 2015 року, діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем, питання їх утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 05.11.2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 401. Дошлюбне прізвище позивача -\~Атажанова. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.7/. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], /а.с.4-5/, які проживають з позивачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинилисьз липня 2015 року та носять формальний характер. Сторони спільне господарство не ведуть.\~ На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітні діти залишаються проживати із позивачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання їх утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Атажанова». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку в [ADDRESS], Чорнобаїського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11 січня 2000 року. З 24 грудня 1995 року в даному будинку почав проживати відповідач - [PERSON], який був чоловіком її дочки - [PERSON], які в подальшому розірвали шлюб. З травня місяця 2012 року відповідач вибув з будинку і переїхав до іншого житла. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не бажає, в зв'язку з чим позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування жилим будинком [ADDRESS] Чорнобаївського району Черкаської області та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позову, пояснив, що вибув з даного будинку у 2012 році, добровільно випишеться після того, як йому повернуть пилораму. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку в [ADDRESS], Чорнобаїського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 11 січня 2000 року (а.с.7). З 24 грудня 1995 року в даному будинку почав проживати відповідач - [PERSON], який був чоловіком її дочки - [PERSON], які в подальшому розірвали шлюб. З травня місяця 2012 року відповідач вибув з будинку і переїхав до іншого житла та за місцем реєстрації не проживає більше 1 року (а.с.8-9). Викладені обставини підтверджуються копіями паспорта позивача, свідоцтва про право власності на будинок, довідками Мельниківської сільської ради про реєстрацію відповідача в будинку позивача та про те, що [PERSON] фактично не проживає в даному будинку з травня місяця 2012 року, письмовими показами свідка [PERSON] Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі його відстутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Враховуючи, що [PERSON] понад рік не проживає у жилому приміщенні за адресою реєстрації без поважних причин, наявності домовленості щодо користування жилим приміщенням між сторонами по справі судом не встановлено, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Разом з тим, вимога про зобов'язання зняти [PERSON] з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною і достатньою підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу та судовий збір. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку в [ADDRESS], що підтверджується договором дарування серії ВТК № 821187 від 16 вересня 2013 року. В даному будинку зареєстрований її батько - [PERSON], але не проживає. З вересня місяця 2013 року відповідач вибув з будинку і переїхав на інше постійне місце проживання. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не бажає, в зв'язку з чим позивач просить визнати його таким, що втратив право на користування жилим будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в позові вказала про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи мається підтвердження. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляду справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку в [ADDRESS], що підтверджується договором дарування серії ВТК № 821187 від 16 вересня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабак О.В. (а.с.5). В даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], але не проживає. З вересня місяця 2013 року відповідач вибув з будинку і переїхав на інше постійне місце проживання (а.с.8-9). Викладені обставини підтверджуються копіями паспорта позивача, договору дарування жилого будинку, довідкою Лящівської сільської ради про реєстрацію відповідача в будинку позивача та про те, що [PERSON] фактично не проживає в даному будинку. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі його відстутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Враховуючи, що [PERSON] понад рік не проживає у жилому приміщенні за адресою реєстрації без поважних причин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Разом з тим, вимога про зобов'язання зняти [PERSON] з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною і достатньою підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". На підставі викладеного вище,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дочки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Мотивує заяву тим, що добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити в його відсутність, позов визнав. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як зазначено в позові та не заперечується відповідачем, з 2010 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 4) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матірю позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 139 від 12.03.2018 року та перебуває на її утриманні (а.с. 5). Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, працездатний, інших утриманців не має, але добровільно допомоги на утримання дитини не надає, беручи до уваги визнання ним позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А відтак, аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 12 березня 2018 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи: Дергачівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ібрагіма про захист порушених та невизнаних прав, визнання права на спадкування, скасування постанов нотаріальної контори, визнання свідоцтв про право на спадщину за законом частково недійсним. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про вжиття заходів по забезпеченню позову, мотивуючи її тим, що відповідач по справі має намір на заволодіння всього майна та створення штучних умов для позбавлення [PERSON] права на спадкування. Ухвалою Дергачівського районного суду від 22.06.2015 року заява [PERSON] була задоволена частково. 22.07.2015 року представник позивача [PERSON]- [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про розяснення ухвали суду від 22.06.2015 року, посилаючись на те, що в резолютивній частині ухвали не вказана вся необхідна інформація про позивача та відповідачів,що унеможливлює виконання ухвали про забезпечення позову. Сторони в судове засідання не зявилися, що не перешкоджає розгляду питання про розяснення судового рішення. У відповідність до ст.221 ЦПК України,якщо рішення суду є незрозумілим,суд за заявою осіб які брали участь у справі може постановити ухвалу, в якій розяснює своє рішення,не змінюючи при цьому його змісту.. Як вбачається з матеріалів справи ухвала Дергачівського районного суду від 22.06.2015 року має недоліки, так як в ній відсутні достатньо чітка інформація про відповідачів,що робить ухвалу не зрозумілою і ускладнює її виконання. Із матеріалів справи, наданих позивачем і його представником вбачається, що : -місце проживання або перебування та індивідуальний номер позивача [PERSON] :провулок Лісний №2-А с.Подвірки Дергачівського району Харківської області 62370 (тел 067-238-51-79),реєстраційний номер облікової картки платника податків-2171201423. - місце проживання або перебування та індивідуальний номер відповідача [PERSON] /реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], паспорт громадянина України, серія та номер: МН734013, виданий 12.01.2005, видавник: Ленінський РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, країна громадянства: Україна, адреса: Харківська обл., м. Харків, вулиця Червоноармійська, будинок 8/10, корп. "з", квартира 11.; - місце проживання або перебування та індивідуальний номер відповідача [PERSON] Ібрагім /реєстраційний номер картки платника податків: [NUMBER], паспорт громадянина України, серія та номер: ЕТ247601, виданий 22.07.2010, видавник: Центральний РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в Криму, країна громадянства: Україна, адреса: [ADDRESS]. -- місце проживання або перебування та індивідуальний номер відповідача [PERSON] /реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], паспорт громадянина України, серія та номер: МТ149092, виданий 15.04.2011, видавник: ЦВМ Дзержинського PB ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області, країна громадянства: Україна, адреса реєстрації: [ADDRESS]. Адреса постійного проживання: [INFO]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання. В судове засідання позивач не з"явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/6 частини. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.12.2000 року, батьком [PERSON], [INFO], записаний відповідач [PERSON] (а.с. 3). Згідно довідки від 12.11.2018 року № 1219, [PERSON] є студенткою 1 курсу, групи ГРТС - 68, денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури, термін навчання з 01.09.2018 року по 30 червня 2022 року (а.с. 6). Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч.1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 2). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою пред'явлення позову є 27.11.2018 року. Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів доходів щомісячно, починаючи стягнення з 27.11.2018 року до закінчення навчання [PERSON], тобто до 30.06.2022 року. В силу статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір у доход держави в сумі 704, 80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, в якій зазначає, що її донці [PERSON] [INFO], виповнилося 18 років. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження. З 1 вересня 2015 року [PERSON] навчається в Запорізькому національному технічному університеті (IV рівень акредитації) денної форми навчання. Термін навчання 4 роки. Дата закінчення 30.06.2019 року. Тому просить стягнути щомісячно з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 усіх його видів заробітку, якими на даний момент є пенсія та 1,5 ставки в НВК № 1 с. Велика Білозерка, Великобілозерського району, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до закінчення навчання доньки [PERSON], або досягнення 23 років. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та показала, що разом із відповідачем мають двох спільних дітей. Відповідач до січня місяця виплачував аліменти на двох дітей, а з січня з часу коли старшій дочці виповнилося 18 років почав виплачувати аліменти на одну дитину. В даний час старша донька якій виповнилося 18 років почала навчатися в Запорізькому національному технічному університеті, тому вона звернулася в суд, щоб на цю дитину відповідач знову почав виплачувати аліменти на час навчання в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та показав, що він згоден виплачувати аліменти на старшу доньку на період її навчання але розмір аліментів повинен бути меншим ніж 1\\4 частина оскільки він продовжує виплачувати аліменти на молодшу доньку в розмірі 1\\6 частини Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов повинен бути задоволений частково. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 10 лютого 1998 року Великобілозерським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізької області [PERSON] народилася [INFO] і її батьком записаний [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї Великобілозерської сільської ради № 53 від 14.01.2016 року, [PERSON] має склад сім'ї: мати - [PERSON], 1975 року народження, сестра [PERSON], 2002 року народження. Згідно довідки Міністерства освіти і науки України Запорізького Національного технічного університету Економіко - гуманітарного інституту № 52-24/2077 від 01.03.2016 року [PERSON] є студенткою бюджетної форми навчання I курсу (ФЕУ 615, фах 03050901 «Облік і аудит», денної форми навчання) факультету економіки та управління Запорізького національного технічного університету IV рівня акредитації. Згідно ст. 199 СК України "Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років…". Таким чином суд вважає, що оскільки повнолітня дочка сторін продовжує навчатися і потребує матеріальної допомоги відповідач повинен сплачувати аліменти на її утримання досягнення нею 23 років. Враховуючи матеріальне становище сторін, те що, відповідач сплачує молодшій доньці аліменти у розмірі 1\\6 частини суд вважає, що аліменти на утримання старшої дочки повинні стягуватись у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. . На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23.07.2016 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 926. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача [PERSON], та судові витрати покласти на сторони порівну. Вказувала, що на даний час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через відсутність взаєморозуміння, постійні конфлікти та суперечки, різні погляди на життя та ведення спільного господарства, небажання відповідача брати участь в матеріальному забезпеченні сім'ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та небажання їх відновити, спільне господарство сторони не ведуть, проживають окремо. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач,[PERSON] у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що спору про поділ майна між сторонами немає.\~Також вказувала, що шлюбні відносини припинені з 28 серпня 2016 року, та саме з цього часу сторони почали жити окремо. Зазначила, що просить після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище " Омеляненко ". Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій з позовом погодився та просив справу розглянути за його відсутності. Зазначив, що фактично шлюбні стосунки припинені з 28 серпні 2016 року, спору про поділ майна немає.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 23.07.2016 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 926. Дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені 28 серпня 2016 року та носять формальний характер черезвідсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо.\~ На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище «Омеляненко». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача половини суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial