Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] зазначила, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] .. Від цих відносин у них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . На даний час фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Дитина проживає разом із нею та знаходяться на її утриманні. Між ними виник спір щодо розміру і порядку матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач є працездатною, фізично та психічно здоровою людиною, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач офіційно не працює, надає різноманітні послуги з перевезення вантажу, має гарний заробіток. Відповідач має на праві приватної власності спеціалізований вантажний автомобіль, сідельний тягач «Сканія». Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак в позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1500 грн. Також зазначив, що він на даний час офіційно не працює, живе разом з батьками. Тримає хазяйство: кури, свині, корову, мають город приблизно 30 соток. Нерухомості не має. Автомобіль «Сканія» він продав в лютому 2020 по довіреності. Інших автомобілів не має. Він допомагав матеріально, платив кошти на дитину по 1000-1500 грн, надавав додатково кошти на одяг та продукти харчування. На даний час він не має постійної роботи, бо склалась важка ситуація. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке. Суд встановив що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] офіційного місця роботи не має. Має у власності автомобіль SCANIA моделі R114, 2000 року випуску. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до положення ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, враховуючи конкретні обставини справи, визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати батько, суд враховує таке. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років з 01 січня 2021 року становить 1921 грн на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину мінімально необхідного для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує наявні дані про стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальне становище [PERSON] та його стан здоров?я, відсутність у нього інших дітей та утриманців. Також суд враховує, що [PERSON] не має офіційного місця роботи, не має стабільного заробітку, однак не відмовляється надавати матеріальну допомогу дитині. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1500 грн. Тому суд вважає, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобов`язаний утримувати власну дитину і спроможний сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2000 грн, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є наближеним до мінімально необхідного для забезпечення нормального функціонування організму дитини. При цьому підлягає врахуванню й те, що з року в рік, а також декілька разів протягом року, зростає встановлений державою та визначений в грошовому еквіваленті розмір прожиткового мінімуму для усіх верств населення. Що відповідно тягне за собою і збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів. Суд враховує, що відповідачем не подано відзиву на позов із зазначенням доказів щодо неможливості сплати аліментів на дитину в розмірі, визначеному судом. Надання відповідачем довідки про те, що на його утриманні перебувають батьки спростовано його ж поясненнями в судовому засіданні про те, що батьки не перебувають на пенсії, є працездатними. Твердження відповідача про те, що він продав автомобіль не підтверджено належними доказами, а посилання на довіреність свідчить лише про уповноваження відповідачем іншої особи користуватись та розпоряджатись належним йому транспортним засобом. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі, більшому, ніж визначено судом. При цьому суд враховує, зокрема, і загальнодоступну інформацію про ймовірну вартість належного відповідачу транспортного засобу, на що посилається позивач. А також відсутність жодних доказів про використання відповідачем автомобіля у підприємницькій діяльності та можливий дохід від цього. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. підлягає стягненню із відповідача в дохід держави. В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: partial