Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини інваліда, в обґрунтування позову вказала, що з 14 квітня 2007 року перебувала у шлюбі з відовідачем, який 17 березня 2010 року був розірваний рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2006 року з відповідача на її користь стягнуто на утримання неповнолітнього сина [PERSON], аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 21 березня 2006 року і до повноліття дитини. 23 вересня 2011 року позивач змінила імя [PERSON] на [PERSON]. Дитина [PERSON] є інвалідом з дитинства та має такі діагнози: хронічна хвороба нирок, кістозна хвороба, тубулоінтерстіціальний нефрит, анемія, полікістоз, варикоцеле та інші. Так як дитина-інвалід за призначенням лікарів потребує постійного контролю аналізів та безперервного лікування, позивач несе значні додаткові витрати, в розподілі яких відповідач в добровільному порядку участі не бере. Позивач понесла додаткові витрати на дитину у розмірі 11993,52 грн. на придбання ліків, медичних процедур, обстежень, проїзду. Так як участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батьків незалежно від сплати аліментів, позивач просить стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат на дитину-інваліда, що становить 5996,76 грн. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час і місце судового засідання до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, на адресу суду наданий відзив на позовну заяву в якому відповідач позовні вимоги визнає частково. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». \~\~\~\~Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14 квітня 2007 року по 17 березня 2010 року, та мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства, проживає з позивачем, та знаходиться на її утриманні. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 2-1689/06 від 10 квітня 2006 року з відповідача на користь позивача стягнуто на утримання неповнолітнього сина [PERSON], аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 21 березня 2006 року і до повноліття дитини. Як вбачається з медичної документації та визнається відповідачем, неповнолітня дитина потребує постійного лікування та додаткових матеріальних витрат на придбання ліків, медичних препаратів, тощо. Судом встановлено, що за період 2015-2017 роки на лікування дитини витрачено в загальному розмірі 10736,20 грн., що підтверджується рахунками, чеками, квитанціями, які містяться в матеріалах справи. Відповідач не визнає тих обставин, що позивачка понесла витрати на лікування сина в розмірі 2851,17 грн., а саме за квитанціями № [NUMBER] від 10.09.2017 року на суму 384,14 грн., № [NUMBER] від 07.09.2017 року на суму 384,14 грн., № [NUMBER] від 07.09.2017 року на суму 190,16 грн., № [NUMBER] від 10.04.2017 року на суму 9,02 грн., № [NUMBER] від 09.08.2017 року на суму 95,65 грн., № [NUMBER] від 19.09.2017 року на суму 21,75 грн., № [NUMBER] від 09.04.2015 року на суму 200,00 грн., № 30000157441 від 29.04.2017 року на суму 38,95 грн., № [NUMBER] від 30.04.2017 року на суму 150,30 грн., № [NUMBER] від 28.04.2017 року на суму 31,01 грн., за копіями чеків А57-086526 від 09.10.2017 року на суму 359,69 грн., А57-091501 від 22.10.2017 року на суму 383,82 грн., придбання проїзних документів на імя позивачки у розмірі 603,54 грн. Інші понесені позивачкою витрати на лікування сина визнав та має намір компенсувати їх половину в розмірі 2360,73 грн. Згідно до ст.\~185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У пунктах 18, 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3\~зазначено, що до передбаченої\~ст. 185 СК України\~участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Так, позивачкою надано відповідні письмові докази, щодо понесених нею додаткових витрат на лікування дитини [PERSON], а саме: медичну документацію, призначення лікарів, консультативні висновки, дианостичні дослідження, рахунки, фіскальні чеки, довідки, проїзні документи, тощо (а.с.9-32, 39-50), які в повній мірі обґрунтовують необхідність та розмір понесених нею витрат викликаних особливими обставинами, в тому числі проведенням операції в ГУ «Інститут патології хребта і суглобів ім. проф. [PERSON] НАМН України» Кліника дитячої ортопедії. При цьому, суд знаходить обґрунтованими вимоги про стягнення витрат на проїздні документи на імя позивачки до м. Харків, так як ці поїздки викликані необхідністю проведення операції та лікування, тобто є повязаними з хворобою дитини, а факт їхнього здійснення підтверджується отриманими в медичних закладах\~консультаціями, послугами, лікуванням, оскільки [PERSON], [INFO] є неповнолітнім та потребує батьківського піклування під час проїзду до іншого міста та перебування у лікувальному закладі. Відповідно до довідки № 52 від 01.09.2018 року [PERSON] є дитиною інвалідом та потребує домашнього догляду. Крім того, відповідача ніхто не позбавляв права та обовязку щодо піклування та супроводжування дитини до лікарського закладу у м.Харків, та нести відповідні витрати. Відповідач за віком і станом здоровя може брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, повязаних із її лікуванням. Всебічно, повно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини по справі (стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан, наявність на утриманні інших осіб тощо), суд приходить до висновку про те, що батьки зобов'язані нести додаткові витрати на утримання дитини у рівних частках, тобто по 1/2 частині, що становить 5368,10 грн.. З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню частково як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений обставинами, встановленими судом під час перевірки їх належними, достовірними та допустимими доказами. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial