Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 19 грудня 2012 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 287А/12Н. Предметом страхування за договором є майнові інтереси [PERSON], пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом: автомобілем [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності. 19 березня 2013 року приблизно о 19.40 год. внаслідок ДТП на автодорозі [PERSON] автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ Армянського міського відділу ГУ МВС України в АРК. Згідно висновку № 703 від 16.05.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] складає 70 605 грн. 77 коп., а відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт № 2 від 19.03.2013 року вартість послуги з евакуації автомобіля становить 2 800 грн. 18 травня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатила позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 34 101 грн. 66 коп., інша частина страхового відшкодування у сумі 38 504 грн. 11 коп. лишилася не виплаченою. Посилаючись на те, що позивач не погоджується з розміром виплаченого страхового відшкодування, чим порушуються його права як влачника автомобіля на своєчасне відновлення його стану та відповідач у добровільному порядку не виплачує розмір матеріального збитку в повному розмірі, просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на свою користь розмір невиплаченого страхового відшкодування в сумі 38 504 грн. 11 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн. та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі, за тих же підстав просила його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» щодо заявленого випадку склала страховий акт та відповідно до нього виплатила позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 34 101 грн. 66 коп., а тому відповідач належним чином та відповідно до умов договору здійснило врегулювання заявленої події. Вважають, що висновок № 703 від 16.05.2013 року на підставі якого позивач просить виплатити страхове відшкодування не може братися до уваги, оскільки він не повний (а.с. 84-88). Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні 19 грудня 2012 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 287А/12Н. Предметом страхування за договором є майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом: автомобілем марки «Toyota Camry 2.4», д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 5-10). 19 березня 2013 року приблизно о 19.40 год. внаслідок ДТП на автодорозі [PERSON] автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ Армянського міського відділу ГУ МВС України в АРК (а.с. 11). Як пояснила у судовому засіданні представник позивача позивач вчасно, відповідно до умов договору, повідомив страховика про настання страхової події та надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. 20 березня 2013 року страховою компанією було проведено огляд автомобіля [NUMBER] і складено акт огляду з переліком пошкоджень (а.с. 100-102). Згідно звіту № 52-13 вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля складає 70 928 грн. 16 коп. (а.с. 103-131). На підставі даних документів страховою компанією було складено страховий акт № 1.001.13.03151/VESKO 13412 від 11.04.2013 року та перераховано страхове відшкодування у розмірі 34 101 грн. 66 коп. (а.с.143-144). Матеріали справи свідчать, що непогодившись з сумою страхової виплати, позивачем на ім'я відповідача була надіслана претензія про виплату страхового відшкодування в сумі 38 504 грн. 11 грн. (36 504 грн. 11 коп. - частина невиплаченого відшкодування та 2 000 грн. 00 коп. за буксирування автомобіля). Листами від 05 квітня 2013 року, 12 червня 2013 року відповідач у виплаті страхового відшкодування відмовив, оскільки розмір страхового відшкодування за даною страховою подією вираховувався з урахуванням п. 27.8 Договору (а.с. 137-138, 141-142). Обґрунтовуючи позов про відшкодування шкоди у розмірі 38 504 грн. 11 коп. - страхового відшкодування та 2 000 грн. 00 коп. - витрат на буксирування автомобіля, позивач посилався на те, що згідно з висновком № 703 від 16 травня 2013 року, складеного за заявою [PERSON] розмір відновлювального ремонту автомобіля складає 70 605 грн. 77 коп. (а.с. 14-19), страховою компанією було виплачено тільки 34 101 грн. 66 коп., а тому просив стягнути з відповідача різницю. За умовами договору добровільного страхування наземного транспорту № 287А/12Н відповідач взяв на себе зобов'язання при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування, а страхувальник має право при настанні страхового випадку одержати від страховика страхове відшкодування (п. 24.1.3., 24.4.2.). У порядку ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. У судовому засіданні встановлено, що відповідач у порушенні вищезазначених норм та умов договору свої обов'язки перед позивачем не виконав, а саме не виплатив страхове відшкодування у повному розмірі. Згідно ст. ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими. Суд, при визначенні розміру матеріальної шкоди, завданої [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, приймає до уваги висновок № 703 від 16 травня 2013 року, виходячи з наступного. Згідно роз'яснень у п. 15 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Експерт - автотоваровед [PERSON]Є, який надав висновок № 52-13 від 22 березня 2013 року на замовлення СК «АХА Страхування», пояснив, що на визначення розміру вартості відновлювальних робіт вплинуло проведення огляду транспортного засобу у неналежних умовах, оскільки не було доступу до всіх деталей. Зазначив, що якщо був би доступ до всіх деталей, то вартість ремонту могла б збільшитися. Пояснив, що не міг оцінити всі пошкодження, оскільки не було можливо все оглянути (а.с. 171). Крім того, розмір шкоди, зазначений у висновку № 703 від 16 травня 2013 року відповідає сумі, яка зазначена в акті виконаних робіт № ПП00007461 (а.с. 146). Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» несплаченої суми страхового відшкодування завданої шкоди у розмірі 36 504 грн. 11 коп. (70 605, 77 грн. - 34 101, 66 грн.) підлягає задоволенню. Суд не бере до уваги посилання відповідача, що тільки вигодонабувач ПАТ «Райффайзен банк Аваль» має право на отримання страхового відшкодування, оскільки [PERSON] свої зобов'язання перед «Райффайзен банк Аваль» виконав у повному обсязі (а.с. 83). Що стосується вимог про стягнення 2 000 грн. 00 коп. за буксирування транспортного засобу, то вони задоволенню не підлягають, оскільки наданий товарний чек у розумінні ст. ст. 58- 60 ЦПК України є неналежним доказом. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» (чинною на час звернення) витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. Проте, у матеріалах справи відсутній розрахунок вартості юридичних послуг відповідно до пропорційного часу роботи адвоката у зв'язку з наданням правової допомоги у даній справі, не надано доказів того, що позивачем були сплачені кошти за надання правової допомоги, а тому вимоги щодо стягнення 800 грн. 00 коп. за надання правової допомоги задоволенню не підлягають. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 365 грн. 04 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial