Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: с. Тернова, вул. Центральна, 90, Чугуївського району Харківської області; земельну ділянку розміром 7,63 га (рілля), кадастровий номер 6320684000:02:000:0188, розташовану на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю серія IІІ-XP № 039126 виданий на підставі розпорядження Близнюківської райдержадміністрації Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 травня 2016 року померла [PERSON]. Їй на праві власності належало вище вказано майно. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 23.07.2010 року, реєстровий №646, посвідченим нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області, яким своє нерухоме майно заповіла позивачу. У встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вище викладене, оскільки позасудовим шляхом визнати право на спадкове майно позивач не має можливості, він змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 21). Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. За життя, на випадок своєї смерті [PERSON] зробила таке розпорядження : «земельну ділянку розміром 7,63 га, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, кадастровий номер 6320684000:02:000:0188, яка належить мені на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія IІІ-XP № 039126 виданого 25.01.2003 року Близнюківською райдержадміністрацією Харківської області, заповідаю [PERSON]», що підтверджується заповітом від 03.07.2010 року, реєстровий №646, посвідченим нотаріусом Близнюківського районного нотаріального округу Харківської області (а.с. 9). \~ \~ \~ \~30 травня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 548120, виданим виконавчим комітетом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 22.07.1952 р. Лукашівською сільською радою Близнюківського району Харківської області, серія ЯГ № 117541 (а.с. 8), однак на спадщину не претендує, проти розпорядження матері не заперечує. \~ \~ \~ \~ [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як протягом встановленого законом строку з дня її смерті звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1223\~Цивільного кодексу\~України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст.\~1298\~ЦК України встановлює, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №296/05 від 22.02.2012, не передбачено оформлення спадкових прав за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, тому позивач позбавлений права в позасудовому порядку оформити свої спадкові права. \~ \~ \~ \~ Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана правова позиція викладена в п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу\~України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ № 7 від 16.04.2004 року та статті 1225 ЦК України і 131 ЗК України вказують, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1247 ЦК України заповіт укладається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу. Із наданого суду заповіту, вбачається, що він відповідає переліченим вимогам законодавства, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину відповідно до ст. 1269 ЦК України, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 7,63 га (рілля), кадастровий номер 6320684000:02:000:0188, розташовану на території Лукашівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] В іншій частині позову вимоги не були належним чином обґрунтовані, тому суд відмовляє у їх задоволенні.

Outcome: partial