Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем з 02.05.1999 перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14.03.2003 було розірвано Тульчинським районним судом Вінницької області. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. До досягнення сином повноліття відповідач за рішенням суду сплачував на його утримання аліменти. На даний час син є повнолітнім та навчається у Вінницькому торговельно-економічному інституті Київського національного торговельно-економічного університету в м.Вінниця на 1 курсі денної форма навчання за умовами договору про навчання факультету торгівлі, маркетингу та сфери обслуговування, закінчує навчання у червні 2023, стипендію не отримує. Після досягнення сином повноліття відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід. Вона одна утримувати сина, який навчається, не в змозі. В зв`язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином 23-х років, за умови, що він буде продовжувати навчання. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винечення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, і не повідомив суд про причини своєї неявки, у встановлений судом строк відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14.03.2003 було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 14.03.2003 серія [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження від 26.02.2002 серії [NUMBER] (а.с. 7), сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Згідно копії довідки Вінницького торговельно-економічного інституту Київського національного торговельно-економічного університету від 10.02.2020 №32 (а.с.4) [PERSON] є здовувач 1 курсу денної форма навчання, який навчається за умовами договору про навчання факультету торгівлі, маркетингу та сфери обслуговування Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ, закінчує навчання у червні 2023 року, стипендію не отримує. Згідно довідки, виданої виконкомом Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 13.02.2020 №239 (а.с.8) склад сім`ї [PERSON] , 1973 року народження, жительки [ADDRESS] : дочка [PERSON] , 2000 року народження та син [PERSON] , 2002 року народження. Згідно довідки, виданої Тульчинським районним відділом державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 24.02.2019 №69 (а.с.9) вбачається, що [PERSON] за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 дійсно отримала аліменти від [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 12000 грн. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В судовому засіданні підтверджено, що повнолітній [PERSON] є сином відповідача, продовжує навчання, влаштуватись на роботу не має можливості, оскільки навчається на денній формі навчання. Оскільки повнолітній син [PERSON] проживає разом із матір`ю - позивачем у даній справі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на його утримання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітнього [PERSON] , який навчаються на денній формі навчання, в зв`язку з чим не має можливості працювати і потребує матеріальної допомоги, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітнього сина у період навчання, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі однієї чверті всіх видів його заробітку (доходів). Щодо визначення періоду стягнення аліментів суд враховує наступне. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 26.02.2020, тому суд присуджує аліменти саме з цієї дати. Враховуючи, що повнолітній [PERSON] закінчує навчання у червні 2023, тобто раніше досягнення ним двадцяти трьох років, тому суд вважає неохідним присудити аліменти до припинення ним навчання, до 30.06.2023, а не до досягнення двадцяти трьох років, як про те просить позивач. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial