Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, вказавши, що з нею перебував у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003 року, який було розірвано рішенням суду від 23.03.2015 року. За час шлюбу у них народилася дитина син [PERSON] [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено з січня 2015 року. З народження їх син проживав за адресою своєї реєстрації [ADDRESS]. Після сварки, його дружина забрала дитину та проживає за адресою : [INFO]. Між ним та відповідачкою не досягнуто згоди з приводу виховання дитини. З січня 2015 року нею створюються перешкоди йому у спілкуванні з дитиною. Відповідачка позбавляє його можливості бачитися з власною дитиною, займатися його вихованням та доглядом. 05.05.2015 року рішенням суду йому відмовлено у визначенні місця проживання дитини з ним, а визначено місця проживання малолітньої дитини - [PERSON] [PERSON] Дмитровича, [INFO] з його матірю [PERSON] за місцем її проживання. 26.05.2015 року органом опіки та піклування було винесено рішення, яким встановлено йому дні та години для спілкування із малолітнім [PERSON] [PERSON] Дмитровичем : кожного тижня з 16.00 год. до 19.00 год., щосереди з 16.00 год. до 19.00 год., щороку в день народження батька 07 квітня з 15.00 год. до 19.00 год., а також надавати можливість спільного відпочинку дитини з батьком протягом кожного останнього тижня липня під час планової відпустки з можливістю виїзду до оздоровчо-санаторних закладів України. Але і після цього відповідачка чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитиною. 24.02.2015 року, 06.03.2015 року ним було надіслано листи [PERSON] з проханням не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, які залишилися без відповіді. 07.05.2015 року [PERSON] звернулася з заявою до завідуючої дитячого садка № 4, в якому просила віддавати [PERSON]-А. тільки матері, батьку дозволяти спілкуватися з дитиною в межах дитячого садка в присутності вихователів. З заявами про здійснення перешкод у спілкуванні з дитиною він звертався до правоохоронних органів. 27.05.2015 року, 03.06.2015 року та 10.06.2015 року позивачка також чинила перешкоди в побаченнях з дитиною, не надавши йому можливості побачитися з дитиною. Просив суд встановити йому регламент побачень з малолітнім сином [PERSON] - [PERSON] Дмитровичем, [INFO], щотижня з 16.00 год. пятниці до 8.00 год. неділі, щосереди з 16.00 год. до 19.00 год., щороку в день його народження 07 квітня з 15.00 год. до 19.00 год. з можливістю перебування дитини за його місцем проживання за адресою : [INFO] без присутності матері [PERSON] Встановити можливість спільного відпочинку між ним [PERSON] та малолітнім сином [PERSON] [PERSON] Дмитровичем, [INFO], протягом кожного останнього тижня липня під час планової відпустки з можливістю виїзду до оздоровчо-санаторних закладів України. В судовому засіданні позивач, її представник підтримали позов з підстав, в ній викладених. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що [PERSON] не була ознайомлена з рішенням органу опіки та піклування, яким [PERSON] встановлено регламент побачень з дитиною, тому не могла ухилятися від його виконання. На даний час [PERSON] проживає в м. Сімферополь, тому дитині буде важко покидати своє місце проживання, де він ходить до дитячого садка і перебувати у батька [PERSON] Представник служби в справах дітей Новокаховської міської ради Херсонської області [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на те, що [PERSON] звертався до органу опіки та піклування з заявою про встановлення йому регламенту побачень з дитиною [PERSON] [PERSON], було прийнято рішення та встановлено спосіб спілкування батька з дитиною, в подальшому [PERSON] звертався до органу опіки та піклування за порадами, як йому поводити себе в разі невиконання рішення органу опіки та піклування. [PERSON] була присутня на засіданні органу опіки та піклування, коли обговорювалося питання побачення [PERSON] з дитиною. Після винесення рішення органу опіки та піклування вона телефонувала [PERSON] та повідомляла про прийняте рішення, зазначала про можливість його отримання, але [PERSON] проігнорувала і не прийшла отримати рішення. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] [PERSON] народився 15 березня 2012 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 05.05.2015 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] [PERSON] Дмитровича, [INFO] з його матірю [PERSON] за місцем її проживання. 26.05.2015 року органом опіки та піклування в особі виконавчого комітету Новокаховської міської ради було прийнято рішення № 212 «Про вирішення спорів щодо участі батьків у вихованні малолітніх дітей» та встановлено [PERSON] дні та години для спілкування із малолітнім [PERSON] [PERSON] Дмитровичем, [INFO] - кожного тижня з 16.00 год. пятниці до 8.00 год. неділі, щосереди з 16.00 год. до 19.00 год., щороку в день народження батька - 07 квітня з 15.00 год. до 19.00 год.; також надати можливість спільного відпочинку дитини з батьком протягом кожного останнього тижня липня під час його планової відпустки з можливістю виїзду до оздоровчо-санаторних закладів України за попередньою домовленістю із матірю дитини та з урахуванням стану здоровя хлопчика. Матері дитини [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні батька із дитиною. 07.05.2015 року [PERSON] звернулася з заявою до завідуючої дитячого садка з проханням віддавати дитину з дитячого садка тільки матері. Батьку дозволяє спілкуватися з дитиною в межах дитячого садка в присутності вихователів. 05.06.2015 року [PERSON] звертався до Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області з заявою про те, що [PERSON] не дає можливості йому бачитися з їх спільною дитиною. 24.02.2015 року та 06.03.2015 року представником позивача були надіслані листи [PERSON] з метою врегулювання днів побачень з дитиною та з проханням не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною, листи отримані відповідачкою, але відповіді не надано. З відповіді Державної прикордонної служби України слідує, що [PERSON] , 15.03.2012 року виїхав 04.07.2015 року без нотаріально посвідченої згоди батька на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим через контрольний пункт вїзду - виїзду «Чаплинка» в супроводі матері [PERSON] З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] слідує, що під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON], батько постійно займався вихованням дитини, дитина була привязана до батька, він був гарним батьком. Після розірвання шлюбу [PERSON] забороняла [PERSON] бачитися з дитиною, а потім забрала дитину і виїхала до м. Сімферополь, де проживає її мати. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що між [PERSON] та [PERSON] були напружені стосунки, спочатку [PERSON] приходив до сина і [PERSON] не створювала йому перешкоди. Останнім часом [PERSON] приходив до дитини, приносив ліки, але [PERSON] не давала дитину [PERSON], бо боялася, що він може забрати її. Він та його дружина не перешкоджали бачитися з дитиною, але і не втручалися у відносини [PERSON] та [PERSON] З пояснень свідка [PERSON] слідує, що на підставі заяви [PERSON] він приходив до [PERSON] та повідомляв їй про наявність визначених [PERSON] рішенням органу опіки та піклування днів побачень з дитиною, але вона зазначала, що їй повинні вручити рішення особисто і вона нікому не довіряє. В телефонній розмові забороняла [PERSON] бачитися з дитиною. Відповідно до ст. 9,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що дитина яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. За змістом ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Положеннями ст. 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків зі своїми дітьми, служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина має рости під опікою і відповідальністю обох батьків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] [PERSON], [INFO], рішенням суду визначено місце проживання дитини з матірю [PERSON] за місцем її проживання. З цього часу як слідує з матеріалів справи та підтверджується поясненнями свідків відповідачка почала створювати перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, у звязку з чим [PERSON] звернувся до органу опіки і піклування з заявою про встановлення регламенту побачень з дитиною. Рішенням виконкому Новокаховської міської ради від 26.05.2015 року [PERSON] визначено дні та часи побачень, зобовязано [PERSON] не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною. Проте зазначене рішення органу опіки та піклування [PERSON] не виконувалося, позивач продовжував звертатися до компетентних органів за захистом своїх прав. Натомість [PERSON] було незаконно, без дозволу батька дитини вивезено дитину за межі м. Нова Каховка на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим, що розцінюється судом як ухилення від виконання рішення органу опіки та піклування та створення перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною. Суд критично відноситься до пояснень представника відповідача стосовно того, що [PERSON] не знала про встановлення регламенту побачень з дитиною [PERSON] та рішення органу опіки та піклування їй не вручалося, оскільки вони заперечуються поясненнями представника органу опіки та піклування [PERSON] про те, що [PERSON] була присутня під час засіданні органу опіки та піклування, на якому розглядалася заява [PERSON], з нею проводилася бесіда з приводу надання можливості [PERSON] спілкування з спільною дитиною, після винесення рішення в телефонному режимі її повідомлено про прийняття рішення та можливість його отримання, але вона не зявилася та не одержала рішення органу опіки та піклування. До того ж свідок [PERSON] пояснив, що приходив до [PERSON], показував їй рішення органу опіки та піклування і вказував на встановлення днів побачень [PERSON] з дитиною. Суд критично відноситься до заяви [PERSON] про неналежну поведінку [PERSON], оскільки рішення з приводу цієї заяви компетентними органами не приймалося. За таких підстав, суд вважає, що в інтересах дитини буде встановлення позивачу регламенту побачень з дитиною, яка повинна виховуватися обома батьками, і не існує жодних обмежень для спілкування з дитиною. Представник відповідачки заперечував проти визначення трьох днів на тиждень для побачень з дитиною через дальність її проживання та зайнятість в дитячому садку, що створить незручності, тому у суду є підстави встановити [PERSON] дні та години спілкування з сином [PERSON] [PERSON], виходячи з рівності прав батьків на побачення з дитиною, з урахуванням визначення місця проживання дитини з матірю в м. Сімферополь, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, що створює складнощі при переїзді до м. Нова Каховка : щотижня з 16.00 год. пятниці до 8.00 год. неділі, щороку в день народження батька дитини [PERSON], 07 квітня з 15.00 год. до 19.00 год. з можливістю перебування дитини за його місцем проживання за адресою : [INFO] без присутності матері [PERSON] з попереднім повідомленням матері дитини. Суд вважає доцільним, виходячи з найвищих інтересів дитини, яка повинна гармонійно розвиватися і проводити час разом з обома батьками надати позивачу можливість спільного відпочинку з малолітнім сином [PERSON] [PERSON] Дмитровичем, [INFO], протягом кожного останнього тижня липня під час планової відпустки з можливістю виїзду до оздоровчо-санаторних закладів України з узгодженням з матірю дитини, враховуючи малолітній вік дитини. Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: partial