Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом обгрунтовуючи його тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2017 року діти відповідачки були від неї відібрані без позбавлення її батьківських прав. Розпорядженнями Черкаської районної державної адміністрації дітям надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та згодом вони були влаштовані у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON] Відповідачці був наданий дозвіл на побачення з дітьми. Протягом 2017 року відповідачка декілька разів телефонувала дітям, протягом 2018 року двічі телефонувала і двічі зустрічалася з ними. З травня по серпень 2018 року не виявляла бажання спілкуватися та зустрічатися з дітьми. Відповідачка часто змінювала місце свого проживання. Станом на 24 вересня 2018 року із заявою про повернення їй дітей до суду не зверталася. У зв'язку з тим, що відповідачка не в змозі у повному обсязі та належним чином забезпечити виконання своїх батьківських обов'язків відносно своїх дітей, позивач просить позбавити її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка позовні вимоги визнала та пояснила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей, оскільки дійсно не приймає участі у їхньому вихованні та вимушена часто змінювати місце проживання. Позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Представник третьої особи 1 у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи 2 та третя особа 3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно: серії [NUMBER] від 28 липня 2005 року, серії [NUMBER] від 17 травня 2010 року, серії [NUMBER] від 23 липня 2015 року. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2017 року було вилучено дітей у відповідачки, а також на їх користь стягуються аліменти з відповідачки у розмірі 1/2 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Розпорядженнями Черкаської районної державної адміністрації від 27 липня 2017 року № 240, 241, 242 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно із розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації від 10 серпня 2017 року № 267 діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] влаштовані у прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON], які є третіми особами по справі та проживають в с. Руська Поляна, Черкаського району, Черкаської області. Рішенням № 8 комісії з питань захисту прав дитини Черкаської районної державної адміністрації на заяву відповідачки про визначення форми спілкування з її дітьми було надано дозвіл на побачення з дітьми за погодженням з прийомними батьками та участю представника центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Відповідно до інформації Черкаського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 281/02-09 від 13 вересня 2018 року фахівець із соціальної роботи [PERSON] проводила роботу та надавала соціальні послуги відповідачці, а саме: неодноразово проводились бесіди щодо підвищення виховного потенціалу матері, налагодження матеріально-побутових умов проживання. Надавалися рекомендації та консультації щодо забезпечення базових потреб, як для себе так і для дітей, речей першої необхідності, планування сімейного бюджету. Відповідачка часто змінювала місце проживання та не йшла на співпрацю. Про своє місце проживання не повідомляла, що ускладнювало роботу. Була проведена робота із [PERSON], яка проживає за адресою [ADDRESS], та яка надавала тимчасове житло відповідачці і складено акт оцінки потреб особи, в якому [PERSON] повідомила, що відповідачка за час проживання в будинку проявила себе з негативної сторони : із співмешканцем [PERSON] часто вживали алкоголь та билися. Відповідачка з травня 2018 р. з нею не проживає. Було опитано мешканців [ADDRESS], які повідомили, що близько півроку відповідачка не з'явлалася в селі, у зв'язку з чим робота з нею не проводилася. Як вбачається з пояснень відповідачки від 17 вересня 2018 року, вона не має місця проживання з належними умовами для дітей. Працює, однак офіційно не оформлена за місцем роботи. Як вбачається з інформації Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 388 від 24 вересня 2018 року за час перебування дітей у прийомній сім'ї, відповідачка двічі зустрічалася з ними. Зустрічі відбувалися 08 січня 2018 року та 18 квітня 2018 року в м. Черкаси, на території дитячого розважального центру «Країна свят». Під час першої зустрічі відповідачка привезла дітям солодощі. Зустріч відбувалася в дружній, теплій атмосфері. Діти скучили за матір'ю та мали бажання її побачити. На другу зустріч діти підготували для мами поробки та подарували їй. Відповідачка прийшла на зустріч без подарунків, посилаючися на відсутність коштів. З боку дітей не було помітно особливої зацікавленості у спілкуванні з матір'ю. Протягом 2017 року телефонувала до дітей 5-7 разів, з них 4 рази до Вячеслава, коли він перебував у лікарні. У 2018 році відповідачка телефонувала до дітей двічі. З травня і до 30 серпня 2018 року ніяких повідомлень від [PERSON] не було, вона не телефонувала, не виявляла бажання спілкуватися та зустрічатися з дітьми. Адаптація дітей в прийомній сім'ї пройшла успішно. Станом на 24 вересня 2018 року найменший [PERSON] вважає своєю мамою [PERSON], яка є третьою особою по справі. Відповідачку він не пам'ятає та не згадує про неї. Після влаштування у прийомну сім'ю протягом першого півроку найчастіше згадував про матір [PERSON]. Відповідачка постійно обіцяла дітям, до забере їх додому, але ініціативи зустрітися з дітьми не проявляла. Наразі діти взагалі не розмовляють про матір. У прийомній сім'ї діти мають власну окрему кімнату, повною мірою забезпечені необхідним сезонним одягом та речами, мають доступ до інтернету, влітку оздоровлювалися на морі. Прийомні батьки ставляться до дітей з любов'ю та турбою, поважають їхню точку зору, беруть до уваги їхню думку. Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовних розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови свідомого нехтування батьками своїми обов'язками. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачкою позову про позбавлення батьківських прав відносно її дітей не суперечить нормам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідачки на користь її дітей, суд вважає за необхідне відмовити у цій позовній вимозі, оскільки як зазначено вище, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06 липня 2017 року на їх користь вже стягуються аліменти з відповідачки у розмірі 1/2 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Жодних обгрунтувань щодо необхідності зміни розміру стягуваних аліментів позивачем не наведено ні у позовній заяві, ні під час судового засідання. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 2114 грн. 40 коп. за три задоволених позовних вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial