Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів, повернення валютних коштів з поточного банківського рахунку та відшкодування втраченої вигоди, вказавши, що 03 червня 2014 року між позивачем і АТ «Дельта Банк» було укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку в іноземній валюті, на який того ж дня він вніс готівкою 15000 доларів США. На кінець серпня 2014 року на рахунку залишилося 8600 доларів США. 15.08.2014р. позивач звернувся до банку з метою повернення внесених коштів, однак, відповідач свої зобов'язання не виконав, кошти не повернув. 24.08.2014р. позивач звернувся з письмовою заявою до Голови правління АТ «Дельта Банк» Попової Ю.А. з вимогою негайного повернення грошових коштів. 20.09.2014 року він отримав відповідь, згідно якої відповідно до Постанови НБУ, видача валютних коштів обмежена еквівалентом 15000 грн. (1100 доларів США) на добу і ці кошти він може отримати частками, звернувшись до свого відділення банку. У відділенні, куди він звертався щоденно, на протязі вересня йому видали частками 300 доларів США, поставили в якусь чергу, мотивуючи невиплати відсутністю в касі готівкової валюти. В зв'язку із тим, що вищевказану суму 8600 доларів США позивач мав повернути за власним боргом терміново, до 15.09.2014р., він був змушений купувати долари за завищеним курсом по 14,8 грн./1 долар США, в той час, коли в АТ «Дельта Банк» курс становив 12,0 грн./1 долар США, за яким банк пропонував конвертувати долари в гривню і видати готівку. І таким чином, позивач втратив 1,8-12,0х8600=24080 грн. на різниці в курсі. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на його користь 8400 доларів США та втрачену вигоду в сумі 24080 грн. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на його користь 8200 доларів США, втрачену вигоду в сумі 24080 грн., а також моральну шкоду в сумі 3000,00 грн., оскільки він відчував з боку відповідача зневажливе до себе ставлення, приниження честі та гідності при багаторазових візитах до відділення банку, він був змушений випрошувати свої гроші. Представник відповідача позов не визнала, надала суду письмові заперечення проти позову, вказавши, що Правління НБУ Постановами від 30.05.2014р. № 328 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій», від 29.09.2014р. № 540 «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» зобов'язало ряд банків обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків. У п.7 постанови НБУ від 30.05.2014р. № 328 «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» запроваджені такі заходи щодо діяльності фінансових установ, перелік яких наведено в додатку до цієї постанови, як зобов'язання уповноважених банків обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ та не допускати обмежень щодо переказу коштів в іноземній валюті, що належить клієнтам, відповідно до нормативно-правових актів НБУ. Зазначена вимога поширюється на видачу (отримання) готівкових коштів як у межах України, так і за її межами незалежно від кількості рахунків клієнта в одному банку. Постанова набрала чинності з 01.06.2014р. та діє до 02.12.2014р. Ця правова норма є обов'язковою для виконання, а не правом банку на обмеження видачі готівкових коштів. Тобто, позивач не був позбавлений права отримати готівкові кошти в іноземній валюті з депозитного рахунку через касу та банкомат у межах 15000 грн. на добу в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Щодо відшкодування моральної шкоди, відсутні з боку відповідача ознаки протиправності діяння як заподіювача моральної шкоди, а також наявність вини останнього в її заподіянні. До того ж договором на відкриття та обслуговування поточного рахунку від 03.06.2014р., укладений з позивачем, не передбачає можливості відшкодування моральної шкоди. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач має в АТ «Дельта Банк» поточний рахунок в іноземній валюті у сумі 15000 доларів США.З 24.08.2014 року відповідач відмовляє позивачу у видачі грошей з поточного рахунку, видає частково. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1074 ЦК України Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягування з відповідачів втраченої вигоди, то позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Позивачем не надано ніяких доказів того, що він зазнав збитки. З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. Вимоги про інші відшкодування позивач не заявляв. В частині стягнення моральної шкоди вимоги не підлягають задоволенню, оскільки стягнення моральної шкоди даними статтями не передбачено. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави і витрати на оплату судового збору у сумі 1241,48 грн. на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial