Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивачка 21.07.2020 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача недонараховану суму заробітної плати у розмірі 12575,19 грн. В обґрунтування позову послалась на те, що з 01.04.2016 перебувала у трудових відносинах з Комунальною установою «Попаснянська центральна районна лікарня» на посаді завідувача фізіотерапевтичним відділенням, що підтверджується записом у трудовій книжці. Розпорядженням в.о. голови Попаснянської районної державної адміністрації - керівника Попаснянської військово-цивільної адміністрації від 31.01.2020 №213 КУ «Попаснянська ЦРЛ» перетворено у Комунальне некомерційне підприємство «Попаснянська центральна районна лікарня». Наказом директора КНП «Попаснянська ЦРЛ» №45 від 31.03.2020 фізіотерапевтичне відділення КНП «Попаснянська ЦРЛ» перейменовано на Відділення фізіотерапевтичних, лабораторних, діагностичних та консультативних послуг за зверненням громадян (господарсько-розрахункове відділення) з повним робочим днем. З квітня 2020 року в порушення законодавства про оплату праці та п. 10.8 Статуту КНП «Попаснянська ЦРЛ» стала отримувати заробітну плату у розмірі, меншому за встановлений законодавством розмір мінімальної заробітної плати: за квітень 2020 року - 1012,39 грн, за травень 2020 року - 539 грн, за червень 2020 року - 41,71 грн. При цьому, за березень 2020 року їй було нараховано 10 293,36 грн. Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на 2020 рік, вважає, що сума недонарахованої заробітної плати складає: за квітень 2020 року - 3 710,61 грн (4723 - 1012,39=3710,61); за травень 2020 року - 4 184 грн (4723 - 532=4184); за червень 2020 року - 4681,29 грн (4723 - 41,71=4681,29), а всього 12 575,19 грн, які просила стягнути з відповідача. 24.07.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 02.09.2020, надано відповідачу 15-денний строк на подання відзиву, витребувано від відповідача докази. 02.09.2020 від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, у яких відповідач позов не визнав, оскільки позивачка отримала нараховану за квітень-червень 2020 року заробітну плату у повному обсязі. Так, у липні 2020 року було проведено перерахунок заробітної плати позивачці та доплачено до мінімальної заробітної плати за травень 2020 року - 4191 грн, за червень 2020 року - 4681,29 грн. В квітні 2020 року позивачці з 01.04.2020 по 06.04.2020 нараховано та виплачено 1012,39 грн, а з 07.04.2020 позивачка перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. 23.12.2020 позивачка надала заяву про збільшення позовних вимог, у якій, на підставі наданих відповідачем документів, визначила та просила стягнути з відповідача заборгованість по недонарахованій заробітній платі у сумі 27 855,01 грн за період з 01.04.2020 по 01.10.2020 та судові витрати у сумі 3000 грн. Зазначила, що наказом №98/ос від 01.10.2020 вона звільнена з посади завідувача господарсько-розрахункового відділення фізіотерапевтичних, лабораторних, діагностичних та консультативних послуг за зверненням громадян КНП «Попаснянська ЦРЛ» на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників. Пунктом 10.8 Статуту КНП «Попаснянська ЦРЛ» передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, Генеральною та Галузевою угодами. Аналогічні положення містяться в п. 2.2. Методичних рекомендацій з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства, що схвалені МОЗ України 14.02.2018, а саме: до моменту втрати ЗОЗ статусу бюджетної установи умови оплати праці їх працівників перебувають у сфері державного регулювання і визначаються, зокрема: ст. 98 КЗпП, ст. 8, 13 Закону про оплату праці, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.10.2005 за № 1209/11489). Крім того, з метою забезпечення справедливого підходу до оплати праці у реформованому ЗОЗ його власник (тобто відповідна місцева рада) має забезпечити рівень оплати праці працівників на рівні, не нижче, ніж встановлений для бюджетних ЗОЗ. Відповідні фінансові ресурси мають бути передбачені у місцевому бюджеті. Зокрема, відповідно до частини 5 статті 3 Закону про державні гарантії органи місцевого самоврядування можуть фінансувати місцеві програми розвитку та підтримки ЗОЗ?комунальне некомерційне підприємство, зокрема щодо підвищення оплати праці медичних працівників. Також, відповідно до підпункту 3 пункту 5 статті 5 Закону України «Про підвищення доступності та якості медичного обслуговування у сільській місцевості» органи місцевого самоврядування впроваджують додаткові стимули для залучення на роботу висококваліфікованих медичних працівників шляхом запровадження мотиваційних пакетів, зокрема щодо додаткової оплати праці та інше. Так, договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій №0704-Е420-Р000 укладений між Національною службою здоров`я України та КНП «Попаснянська ЦРЛ» і діє з 01.04.2020 по 31.12.2020. Колективний договір між адміністрацією Комунальної установи «Попаснянська ЦРЛ» та профспілковим комітетом КУ «Попаснянська ЦРЛ» був укладений 06.04.2018 на 5 років та діє до укладення нового договору. Згідно ч.5 ст. 9 Закону України «Про колективні договори та угоди» у разі реорганізації підприємства колективний договір зберігає чинність протягом строку, на який його укладено, або може бути переглянутий за згодою сторін. Згідно діючого з 01.04.2020 штатного розпису господарсько-розрахункового відділення фізіотерапевтичних, лабораторних, діагностичних та консультативних послуг за зверненням громадян КНП «Попаснянська ЦРЛ» оклад завідувача відділенням складає 4901,60 грн. Порядком виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я, затвердженим постановою КМУ №1418 від 29.12.2009, передбачено виплату надбавки за вислугу років, яка встановлюється медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я залежно від стажу роботи. Пунктом 4.4.4 Колективного договору встановлено надбавку за вислугу років лікарям, в тому числі працюючим на госпрозрахунковій основі у розмірі 30% посадового окладу при стажі роботи понад 20 років. Оскільки вона має стаж роботи у закладах охорони здоров`я понад 20 років, то має право на надбавку у розмірі 30% посадового окладу, яка їй виплачувалась до 01.04.2020. Отже, щомісячна набавка за вислугу років складає 1470,48 грн (4901,60х30%=1470,48). Крім того, 23.09.2019 внесено зміни до п. 4.2.7 Колективного договору: доповнено підпунктом «з», за яким встановлено надбавку за роботу з особливими умовами праці працівникам державних та комунальних підприємств, розташованих на лінії розмежування - до 50% посадового окладу. Надбавка встановлюється за період до завершення проведення дій по забезпеченню національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні військової агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. Ця набавка їй виплачувалась до 01.04.2020. Після цієї дати нарахування надбавки припинено з невідомих причин. Розмір надбавки на місяць складає 2450,80 грн (4901,60х50%=2450,80). Таким чином, місячний фонд її заробітної плати складає 8822,88 грн (4901,60 + 1470,48 + 2450,80 = 8822,88, де 4901,60 грн - оклад, 1470,48 грн - набавка за вислугу років, 2450,80 грн - надбавка за роботу на лінії розмежування). Отже, мало бути нараховано за період з 01.04.2020 по 01.10.2020 заробітну плату у розмірі 52 937,28 грн (8822,88 х 6). Фактично відповідачем нараховано за цей період 28 946,33 грн, отже розмір не донарахованої заробітної плати складає 23 990,95 грн. (52 937,28 - 28 946,33). На підставі ст. 44 КЗпП України при звільненні їй була виплачена вихідна допомога у розмірі одного середньомісячного заробітку, яка склала 4958,82 грн. Однак розмір допомоги мав складати 8822,88 грн. Отже, не донараховано 3864,06 грн вихідної допомоги. Таким чином, загальна сума до стягнення складає 27 855,01 грн. Просила також стягнути витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн на підставі п. 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України. Відповідач надав відзив на заяву від 23.12.2020, у якому позовні вимоги у збільшеному розмірі не визнав, оскільки надбавка за роботу з особливими умовами праці встановлена у розмірі до 50% посадового окладу та нараховується працівникам у межах фонду оплати праці. Господарсько-розрахункове відділення фізіотерапевтичних, лабораторних, діагностичних та консультативних послуг за зверненням громадян КНП «Попаснянська ЦРЛ» не має коштів на таку доплату. З 06.04.2020 позивачка, як працівник господарсько-розрахункового відділення, заробляла кошти собі сама. Їй нараховувався 41% виручки за надані послуги за місяць. Здійснювалась доплата до розміру мінімальної заробітної плати. Вихідна допомога нарахована, виходячи з розміру середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, і склала 4958,82 грн. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у збільшеному розмірі та просила їх задовольнити, зазначивши, що доплата до розміру мінімальної заробітної плати їй здійснена після звернення до суду. Всі нараховані відповідачем суми заробітної плати, станом на цей час, вона отримала. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив викладене у заяві від 23.12.2020, зазначивши, що надбавка за роботу з особливими умовами праці виплачується всім працівникам лікарні у розмірі 50% посадового окладу до цього часу. Відпустка без збереження заробітної плати у квітні 2020 року тривала більше 14 днів, що суперечить трудовому законодавству, тому має бути стягнута заробітна плата за цей період. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеному у відзивах. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Позивачка 01.04.2016 була прийнята на посаду завідувача фізіотерапевтичним відділенням Комунальної установи «Попаснянська центральна районна лікарня», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-10). Розпорядженням в.о. голови Попаснянської районної державної адміністрації - керівника Попаснянської військово-цивільної адміністрації від 31.01.2020 №213 КУ «Попаснянська ЦРЛ» перетворено у Комунальне некомерційне підприємство «Попаснянська центральна районна лікарня», що підтверджується записом у трудовій книжці позивачки (а.с.7-10), копією розпорядження (а.с.51). Згідно п.4 Розпорядження в.о. голови Попаснянської районної державної адміністрації - керівника Попаснянської військово-цивільної адміністрації від 31.01.2020 №213, п. 1.3 Статуту КНП «Попаснянська центральна районна лікарня» (далі Статут) КНП «ПЦРЛ» є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків Комунальної установи «Попаснянська центральна районна лікарня», що в свою чергу є правонаступником Державного закладу «Вузлова лікарня Попаснянської районної ради Луганської області» (а.с.51, 90-98). Наказом директора КНП «Попаснянська ЦРЛ» №45 від 31.03.2020 фізіотерапевтичне відділення КНП «Попаснянська ЦРЛ» перейменовано на Відділення фізіотерапевтичних, лабораторних, діагностичних та консультативних послуг за зверненням громадян (господарсько-розрахункове відділення) з повним робочим днем, що підтверджується копією наказу (а.с.12). 01.10.2020 позивачку звільнено з посади завідувача господарсько-розрахункового відділення фізіотерапевтичних, лабораторних, діагностичних та консультативних послуг за зверненням громадян КНП «Попаснянська ЦРЛ» на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату, що підтверджується копією наказу про звільнення №98/0с від 01.10.2020. У наказі зазначено: вихідна допомога 4958,82 грн (а.с.64). Згідно штатного розпису працівників відділення фізіотерапевтичних, лабораторних, діагностичних та консультативних послуг за зверненням громадян КНП «Попаснянська ЦРЛ» на 01.04.2020 посадовий оклад завідувача, лікаря-фізіотерапевта складає 4901,60 грн, надбавки обов`язкового характеру - 1470,48 грн, всього місячний фонд заробітної плати - 6372,08 грн (а.с.49). Згідно наказу директора КНП «Попаснянська ЦРЛ» №44 від 30.03.2020 встановлено для працівників лікарні шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем, початок та закінчення робочого часу: понеділок - п`ятниця 8-00 - 15-00; субота - 8-00 - 13-00 (а.с.135), тобто встановлено 40-годинний робочий тиждень. Згідно довідки про доходи від 11.05.2021 позиваці нараховано (а.с.138): -за квітень 2020 року 1012,39 грн, відпустка без збереження заробітної плати 24 календарних дні, -за травень 2020 року 4723 грн, -за червень 2020 року 4723 грн, -за липень 2020 року 4723 грн, -за серпень 2020 року 6937,36 грн, -за вересень 2020 року 6632,45 грн. Згідно копії заяви [PERSON] від 06.04.2020 та витягу з наказу №4 від 01.04.2020 позивачці надано відпустку без збереження заробітної плати на один місяць з 07.04.2020 по 07.05.2020 включно за сімейними обставинами (а.с.29,30). Згідно довідки про доходи від 11.05.2021 №714 позивачка перебувала у відпустці без збереження заробітної плати у квітні 2020 року 24 календарних дні; заробітна плата за травень 2020 нарахована, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, за повний робочий місяць (а.с.138), що також визнано сторонами. Табель обліку робочого часу представником відповідача не надано. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Після перетворення закладу охорони здоров`я у комунальне некомерційне підприємство організація оплати праці працівників переходить до сфери договірного регулювання, що передбачено ст. 97 КЗпП, ст. 15, 16 Закону про оплату праці, Законом України «Про колективні договори і угоди», положеннями Генеральної угоди про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні від 23.08.2016, відповідними галузевими та регіональними угодами. За умови отримання реорганізованими ЗОЗ дотацій із бюджету, додатково регулювання оплати праці здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31.08.1997 № 948 «Про умови і розміри оплати праці працівників підприємств і організацій, що дотуються з бюджету» (п.2.2.1. Методичних рекомендацій з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства, що схвалені МОЗ України 14.02.2018). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Статтею 15 цього Закону передбачено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті. 06.04.2018 між адміністрацією та профспілковим комітетом Комунальної установи «Попаснянська ЦРЛ» укладено колективний договір (зі змінами), який 15.09.2020 перейменовано на «Колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом КНП «ПЦРЛ», що є чинним до цього часу (а.с.99-134). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Пунктом 4.1.1 Колективного договору встановлено, що оплату праці працівників установ, організацій, підприємств охорони здоров`я здійснювати згідно з постановою КМУ №1298 від 30.08.2002 і №790 від 22.08.2005 та Умовами оплати праці працівників установ охорони здоров`я і соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці і соціальної політики, Міністерства охорони здоров`я від 05.10.2005 №308/519. Зазначеними підзаконними нормативно-правовими актами врегульовано розміри оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, виходячи з тарифної системи оплати праці. Колективний договір не містить відомостей про встановлення на підприємстві іншої системи оплати праці. Отже, у КНП «ПЦРЛ» діє тарифна система оплата праці. Згідно ст. 6 Закону України «Про оплату праці» тарифна система оплати праці включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики). Посилання представника відповідача на те, що з 06.04.2020 позивачка, як працівник господарсько-розрахункового відділення, заробляла кошти собі сама, їй нараховувався 41% виручки за надані послуги за місяць та здійснювалась доплата до розміру мінімальної заробітної плати, суперечать чинному законодавству та умовам колективного договору, оскільки на підприємстві не запроваджено інші системи оплати праці, зокрема пряма відрядна система оплати праці. Таким чином, оплата праці позивачки мала здійснюватись відповідно до встановленого у штатному розписі окладу за умови повного відпрацювання робочого часу. Згідно штатного розпису на 01.04.2020 посадовий оклад позивачки становив 4901,60 грн. (а.с.49), який мав бути нарахований позивачці за відпрацьований робочий час. Пунктом 4.4.4 Колективного договору встановлено надбавку за вислугу років лікарям, в тому числі працюючим на госпрозрахунковій основі, залежно від стажу роботи: понад 20 років - 30% посадового окладу (а.с.104 зворот), що не суперечить умовам, порядку та розміру такої надбавки, передбаченої Порядком виплати надбавки за вислугу років медичним та фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров`я, затвердженим постановою КМУ від 29.12.2009 №1418. Цей вид надбавки, згідно зазначеного Порядку, є обов`язковим та відноситься до додаткової заробітної плати, тобто включається в структуру заробітної плати. Згідно копії трудової книжки позивачка має понад 20 років стажу роботи на посаді лікаря у медичних закладах (а.с.7-10). Отже, відповідач зобов`язаний до нарахування позивачці надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу за відпрацьований робочий час. 23.09.2019 сторонами Колективного договору погоджено доповнення у розділ IV «Оплата праці», а саме пункт 4.2.7 доповнено підпунктом «з»: «На підставі постанови КМУ від 05.06.2019 №468 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №708» встановити надбавки за роботу з особливими умовами праці працівникам державних і комунальних підприємств, розташованих на лінії зіткнення, - до 50% посадового окладу. Надбавка встановлюється на період до завершення проведення дій по забезпеченню національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях» (а.с.132 зворот). Цей пункт Колективного договору не містить переліку підрозділів підприємства чи посад, яким ця надбавка не встановлена, а також не містить застереження щодо її нарахування залежно від фінансового стану підприємства (за наявності коштів). Оскільки умови Колективного договору є обов`язковими для адміністрації, то позивачці мала бути нарахована ця надбавка. Розмір надбавки встановлено - до 50%. Враховуючи, що позивачці до 01.04.2020 нарахована та виплачена надбавка у розмірі 50%, наказу керівництва щодо зміни розміру надбавки з 01.04.2020 суду не надано, то суд вважає обґрунтованою позицію позивачки щодо розміру надбавки у 50% від посадового окладу. Наказом директора КНП «ПЦРЛ» від 02.11.2020 №136 встановлено надбавку за роботу з особливими умовами праці працівникам лікарні, які фінансуються НСЗУ відповідно Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, за липень - жовтень 2020 року у розмірі 50% посадового окладу (а.с.136). Цей наказ суперечить пп. «з» п. 4.2.7 Колективного договору та виданий після звільнення позивачки. Отже, місячний фонд оплати праці позивачки за період з 01.04.2020 по 01.10.2020 склав 8822,88 грн: оклад - 4901,60 грн, набавка за вислугу років - 1470,48 грн, надбавка за роботу з особливими умовами праці - 2450,80 грн. Згідно наказу директора КНП «Попаснянська ЦРЛ» №44 від 30.03.2020 встановлено для працівників лікарні шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем, початок та закінчення робочого часу: понеділок - п`ятниця 8-00 - 15-00 (тобто по 7 годин на день, а всього 35 годин); субота - 8-00 - 13-00 (5 годин), тобто встановлено 40-годинний робочий тиждень (а.с.135). Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку лікарі мають перерви санітарно-оздоровчого характеру та для прийому їжі, які не впливають на робочий час (а.с.128). У квітні 2020 року позивачкою відпрацьовано з 01.04.2020 по 06.04.2020 включно 33 години згідно графіку роботи встановленого наказом №44 від 30.03.2020. Позивачка перебувала у відпустці без збереження заробітної плати з 07.04.2020 по 30.04.2020, що підтверджується довідкою про доходи від 11.05.2021 та визнано сторонами. Тривалість норми робочого часу (для 40-годинного робочого тижня) у квітні 2020 року складає 167 годин. Отже, за квітень 2020 року (з 01.04.2020 по 06.04.2020 включно) позивачці мало бути нараховано 1743,44 грн (8822,88 : 167 х 33, де 8822,88 грн. - заробітна плата за повний місяць роботи; 167 - норма тривалості робочого часу у годинах для 40-годинного робочого тижня; 33 - кількість відпрацьованих годин згідно графіку роботи: 01.04.-03.04.2020, 06.04.2020 по 7 годин на день, 04.04.2020 - 5 годин на день). Позивачці нараховано та виплачено за квітень 1012,39 грн, отже заборгованість за квітень 2020 року складає 731,05 грн (1743,44 - 1012,39=731,05). Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата виплачується за виконану роботу, отже підстави для нарахування заробітної плати за час перебування позивачки у відпустці без збереження заробітної плати відсутні. За травень, червень, липень 2020 року позивачці мало бути нараховано по 8822,88 грн на місяць. Нараховано та випалчено 4723 грн на місяць. Заборгованість складає по 4099,88 грн на місяць, тобто за травень, червень, липень 2020 - всього 12 299,64 грн. Позивачка перебувала у щорічній відпустці з 11.08.2020 по 10.09.2020 включно, що визнано сторонами. За серпень 2020 року відпрацьовано з 01.08.2020 по 10.08.2020 8 робочих днів або 52 робочих години за встановленим графіком. Отже, за період з 01.08.2020 по 10.08.2020 включно має бути нарахована заробітна плата у сумі 2867,44 грн (8822,88 : 160 х 52, де 160 годин - тривалість робочого часу у годинах на серпень 2020 року для 40-годинного робочого тижня, 52 години - відпрацьований час). За період з 11.08.2020 по 31.08.2020 заробітна плата має нараховуватись у розмірі середньої заробітної плати, виходячи з виплат за останні 12 місяців, згідно п.2 розділу ІІ постанови КМУ №100 від 08.02.1995. Суду не надано довідки про розмір виплат позивачці за період з 01.08.2019 року, що унеможливлює розрахунок середнього заробітку позивачки на час відпустки з 11.08.2020 по 10.09.2020. Згідно довідки від 11.05.2021 позивачці за серпень 2020 року нараховано 6937,36 грн, з них згідно наданого позивачкою розрахункового листка (а.с.65) відпустка за серпень - 5673,78 грн. Отже, нарахована відповідачем заробітна плата з 01.08.2020 по 10.08.2020 включно склала 1263,58 грн (6937,36 - 5673,78=1263,58). Таким чином, недонарахована заробітна плата за період з 01.08.2020 по 10.08.2020 включно склала 1603,86 грн (2867,44 - 1263,58=1603,86). У вересні 2020 року позивачка відпрацювала з 11.09.2020 по 30.09.2020 17 робочих днів або 113 годин згідно графіку роботи, оскільки інше відповідачем, на якого покладено обов`язок доведення у трудових спорах, не доведено. Отже, за період з 11.09.2020 по 30.09.2020 включно має бути нарахована заробітна плата у сумі 5664,69 грн (8822,88 : 176 х 113, де 176 годин - тривалість робочого часу у годинах на вересень 2020 року для 40-годинного робочого тижня, 113 години - відпрацьований час). Згідно довідки від 11.05.2021 позивачці за вересень 2020 року нараховано 6632,45 грн, з них згідно наданого позивачкою розрахункового листка (а.с.65) відпустка за вересень - 2701,80 грн. Отже, нарахована відповідачем заробітна плата з 11.09.2020 по 30.09.2020 включно склала 3930,65 грн (6632,45 - 2701,80=3930,65). Таким чином, недонарахована заробітна плата за період з 11.09.2020 по 30.09.2020 включно склала 1734,04 грн (5664,69 - 3930,65=1734,04). Отже, заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2020 по 01.10.2020 склала 16 368,59 грн (731,05 + 12299,64 +1603,86 + 1734,04=16368,59). Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Згідно п. 2 розділу ІІ постанови КМУ №100 від 08.02.1995 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Враховуючи, що у серпні та вересні 2020 року позивачка перебувала у відпустці, то середня заробітна плата, виходячи з розміру заробітної плати, яка належала до нарахування за червень та липень 2020 року, складає 8822,88 грн. Отже, розмір вихідної допомоги, яка належала до нарахування, 8822,88 грн. Позивачці нараховано 4958,82 грн вихідної допомоги (а.с.64). Недонарахована сума складає 3864,06 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню недонараховані суми заробітної плати у загальному розмірі 20 232,65 грн. Так як позовні вимоги про нарахування зарплати за повний місяць - квітень 2020 року є необґрунтованими, а також принцип розрахунку заборгованості по заробітній платі, наведений у заяві 23.12.2020, застосований невірно, позовні вимоги у сумі 7 622,36 грн (27 855,01 грн. - 20232,65 = 7622,36) задоволенню не підлягають. На підставі ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягнення понесені нею та підтверджені належним чином (а.с.67-72) витрати на правову допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 2179,07 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору (ст. 5 ч.1 п. 1 Закону України «Про судовий збір»), з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який мав бути сплачений при зверненні до суду 21.07.2020 фізичною особою з майнових позовних вимог - 840,80 грн., пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 610,72 грн. У іншій частині судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial