Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивачка звернулася\~до Першотравневого\~районного суду\~м.\~Чернівці з\~позовом до\~[PERSON], третя особа без самостійних вимог: \~Перша державна\~Чернівецька нотаріальна\~контора,\~ про визнання\~права власності\~на частку\~у спільному\~майні подружжя. В обґрунтування позивних вимог посилалась на те, що з 05.06.1960 року по 17.08.2015 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який помер. У Першій Чернівецькій нотаріальній конторі перебуває спадкова справа відкрита за заявами спадкоємців першої черги, а також спадкоємцями за заповітом. Вказувала, що за час перебування у шлюбі, а саме з 01.03.2010 року її покійним чоловіком шляхом приватизації було отримано у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Чернівці, вул. Молодіївська, 31. Вважаючи вищезазначену земельну ділянку обєктом спільної сумісної власності подружжя, позивачка подала до Першої Чернівецької нотаріальної контори заяви про видачу їй правовстановлюючого документу про право власності на 1/2 частину земельної ділянки. Однак нею отримано відповідь з відмовою у вчиненні нотаріальної дії, яка обґрунтована тим, що на спірну земельну ділянку не розповсюджується режим спільного майна подружжя, так як право власності на неї було набуте в процесі приватизації, а тому відповідно до положень ст.. 57 СК України до переліку майна , що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема, земельна ділянка набута ним, нею за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні. З такою позицією вона не згідна, вважала своє право порушеним, оскільки право власності на дану земельну ділянку спадкодавець отримав на підставі рішення від 26.11.2009 року №1125 46 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №898409 виданий 01.03.2010 року та на той час діяла інша редакція ст. 57 СК України у якій не було зазначено, що земельна ділянка набута за час шлюбу внаслідок приватизації є майном, що є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка. На підставі викладеного з посиланням на норми процесуального права просила визнати за нею право власності на часту у спільному майні подружжя, а саме 1/2 частку земельної ділянки по вул. Молодіївській, 31 у м. Чернівці. Крім того просила врахувати, як додаткові правові підстави те, що за час перебування у шлюбі з [PERSON] ними було побудовано житловий будинок, розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Молодіївська, 31, а отже в силу вимог ст.. 120 ЗК України та 377 ЦК України вважає, що її право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя на вказану земельну ділянку є законним та безумовним. Також 18.09.2017 року позивачкою було збільшено позовні вимоги, а саме просила визнати за нею право власності на 7/12 часток земельної ділянки по вул. Молодіївській, 31 у м. Чернівці, обґрунтовуючи тим, що вона є власником 1/6 житлового будинку, як спадкоємець за законом, про що їй видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 23.06.2016 року. 04.04.2018 року [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON],\~[PERSON],\~третя особа\~без самостійних\~вимог Перша\~Чернівецька нотаріальна\~контора про\~визнання права\~власності на\~земельну ділянку. В обґрунтування якого посилався не те, що 16.08.2015 року помер його батько [PERSON]. 07.09.2015 року позивач прийняв спадщину за заповітом посвідченим Першою Чернівецькою нотаріальною конторою 09.04.2010 року за реєстровим номером 3-804. За матеріалами спадкової справи №574/2015 спадкоємцями, що прийняли спадщину окрім нього була дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Вказував, що 30.03.2018 року звернувся до Першої Чернівецької нотаріальної\~контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку приватизованої земельної ділянки з кадастровим номером №7310136600:31:002:0257, площею 0,0604 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в м. Чернівці по вул. Молодіївській при житловому будинку під номером 31, що залишилась після смерті його батька, однак постановою №483/02-31 від 30.03.2018 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що мі спадкоємцями існує матеріальний спір про право, який на даний час вирішується в судовому порядку. Оскільки інші спадкоємці [PERSON] та [PERSON] не визнають його права власності на вказане майно та він не може його успадкувати він змушений звернутися до суду за захистом свої прав. Крім того посилався на те, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.01.2018 року яке вступило у законну силу, перерозподілено частки на право власності на житловий будинок на якому знаходиться спірна земельна ділянка, та виділено в натурі [PERSON] 43/100 частини будинку по вул. Молодіївській, 31 та виділено в натурі [PERSON] 57/100 частини будинку. На підставі викладеного просив, визнати за ним право власності на 43/100 ідеальних частки земельної ділянки з кадастровим номером №7310136600:31:002:0257, площею 0,0604 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в м. Чернівці по вул. Молодіївській при житловому будинку під номером 31. Ухвалою суду від 16.05.2018 року цивільна справа (725/1812/18) за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог Перша Чернівецька нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку обєднана в одне провадження з цивільною справою (725/192/17) за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Перша державна Чернівецька нотаріальна контора, про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя. В судовому\~засіданні [PERSON]\~позов підтримала\~в повному\~обсязі та\~просила його\~задовольнити з\~підстав викладених\~у позовній\~заяві.Проти задоволення позову [PERSON] заперечувала. [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково. Позов [PERSON] підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Представник третьої особи: Перша Чернівецька\~нотаріальна конторав судове засідання 12.11.2018 року не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. При цьому у судовому засіданні 22.11.2017 року представник Першої Чернівецької нотаріальної контори [PERSON] надав суду пояснення, згідно яких вважає, що справа не стосується участі нотаріальної контори, оскільки всі передбачені нотаріальні дії, щодо спадкового майна померлого [PERSON] конторою були вчиненні в межах їх повноважень та на підставі законодавства. Третя особа, яка також є відповідачем - [PERSON] в судове засідання не зявилася незважаючи на те, що була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання 12.11.2018 року не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Зі слів [PERSON] її адвокат зайнятий у іншому процесі. Враховуючи неодноразові відкладення судових засідань за клопотанням представника позивача, а також не повідомлення суду про причини неявки в судове засідання 12.11.2018 року судом на підставі ст.. 223 ЦПК України, продовжено розгляд справи без участі адвоката [PERSON]. Суд заслухавши присутніх учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності\~до ч.1,\~ч.2\~ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~обєктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] з 05.06.1960 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (Т.1 а.с. 5). [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами по вул.. Молодіївській, 31 у м. Чернівці, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія ЯЯЯ №433358 від 09.08.2006 року виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №20/1 від 25.04.2006 року (Т.1. а.с. 67). Крім того [PERSON] на підставі рішення від 26.11.2009 року №1125 46 сесії 5 скликання Чернівецької міської ради було видано Державний Акт ЯИ №898409 від 01.03.2010 року на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:31:002:0257, площею 0,0604 га. розташовану по вул. Молодіївській, 31 у м. Чернівці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (Т.1 а.с. 4). 16.08.2015 року [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть І-МИ №152642) (Т.1 а.с. 6). Після смерті [PERSON] Першою Чернівецькою нотаріальною конторою відкрито 07 вересня 2015 року спадкову справу №574/2015 щодо майна померлого. Спадкоємцями були: [PERSON] (син), [PERSON] (дружина) та [PERSON] (дочка) які спадщину прийняли (Т.1 а.с. 49, 63, 70). [PERSON] 23.08.2016 року видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу, а саме житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, розташованого у м. Чернівці по вул.. Молодіївській, 31 (Т.1 а.с. 146). 23.08.2016 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме 1/6 частку від 1/2 частки житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, розташованого у м. Чернівці по вул.. Молодіївській, 31, тобто 1/12 частку вказаного будинку (Т.1 а.с. 147). [PERSON] на підставі заповіту посвідченого Першою чернівецькою нотаріальною конторою 09.04.2010 року, видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 часток від 1/2 частки житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, розташованого у м. Чернівці по вул.. Молодіївській, 31, тобто 5/12 часток вказаного будинку (Т.1 а.с. 194). [PERSON] звернулася до Першої чернівецької нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва свідоцтва про право власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя після смерті чоловіка [PERSON], а саме земельну ділянку площею 0,0604 га по вул. Молодіївській, 31 у м. Чернівці. На що отримала відповідь про те, що видача свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя на вказану земельну ділянку, суперечить законодавству, оскільки зазначена земельна ділянка є особистим майном померлого чоловіка (Т.1 а.с. 214-215). Відповідно до ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно,\~набуте нею,\~ним до\~шлюбу; майно,\~набуте нею,\~ним за\~час шлюбу,\~але на\~підставі договору\~дарування або\~в порядку\~спадкування; майно,\~набуте нею,\~ним за\~час шлюбу,\~але за\~кошти,\~які належали\~їй,\~йому особисто; Житло,\~набуте нею,\~ним за\~час шлюбу\~внаслідок його\~приватизації відповідно\~до\~Закону України\~"Про\~приватизацію державного\~житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. [PERSON] у свою чергу посилається на те, що на час набуття її чоловіком спірної земельної ділянки у власність в порядку приватизації діяла інша редакція ст. 57 Сімейного кодексу України де не було визначено, що земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, а отже дана земельна ділянка має бути визнаною спільним майном подружжя. Даючи оцінку доводам позивачки, суд виходить з того, що дійсно на момент приватизації та отримання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0604 га по вул. Молодіївській, 31 у м. Чернівці згідно Сімейного кодексу України, а саме ст. 57 не було визначено таку земельну ділянку особистою власністю одного з подружжя. Разом з тим [PERSON] в той час не оспорювала набуття її чоловіком у приватну власність даної земельної ділянки. Спір, щодо даної земельної ділянки виник уже після смерті чоловіка, і на той момент діючою редакцією Сімейного кодексу України дана категорія земельних ділянок уже віднесена до особистої приватної власності одного із подружжя, а в даному випадку [PERSON]. Таким чином суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на частку у спільному майні подружжя, а саме земельної ділянки площею 0,0604 га по вул. Молодіївській, 31 у м. Чернівці, задоволенню не підлягають. При цьому за змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. [PERSON] як на підставу своїх вимог посилалась також на те, що вона є власником житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, розташованого на спірній земельній ділянці у м. Чернівці по вул.. Молодіївській, 31. Як було\~встановлено судом\~[PERSON]\~було видано\~ 23.08.2016 року свідоцтво про право власності на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу та видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме 1/6 частку від 1/2 частки житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, розташованого у м. Чернівці по вул.. Молодіївській, 31, тобто фактично вона володіла 7/12 часток житлового будинку. Разом з тим рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.01.2018 року №725/1457/17 у справі за позовом [PERSON] до\~[PERSON] про\~поділ житлового\~будинку в\~натурі між\~співвласникамиподілено в натурі житловий будинок №31, який знаходиться по вул. Молодіївська, в м. Чернівці, а саме виділено в натурі [PERSON] 43/100 частини будинку та [PERSON] 57/100 частини будинку №31, з надвірними будівлями, який знаходиться по вул. Молодіївська, в м. Чернівці. Дане рішення вступило в законну силу. Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Отже виходячи з того, що на даний час рішенням суду, яке набрало законної сили [PERSON] виділено в натурі у власність 57/100 житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, який знаходиться на спірній земельній ділянці по вул.. Молодіївській, 31 у м. Чернівці, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на 57/100 часток земельної ділянки з кадастровим номером №7310136600:31:002:0257, площею 0,0604 га., що є трохи меншим ніж 7/12 часток, а отже позов [PERSON] до [PERSON] третя особа\~без самостійних\~вимог:\~\~Перша державна\~Чернівецька\~нотаріальна\~контора,\~\~про визнання\~права\~власності\~на частку\~у\~спільному\~майні подружжяпідлягає частковому задоволенню. Таким чином враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], а тому позов [PERSON] до\~ [PERSON],\~[PERSON],\~третя особа\~без самостійних\~вимог Перша\~Чернівецька нотаріальна\~контора про\~визнання права\~власності на\~земельну ділянку слід задовольнити. Враховуючи викладене та

Outcome: partial