Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем з 05.09.2011р. по 30.04.2014 р., а звільнений з роботи за власним бажанням. В 2014 році [PERSON] перебував на обстеженні та лікуванні в Науково-дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, де йому встановлений діагноз професійних захворювань: - Хронічне обструктивне захворювання легень пилової етиології першої стадії в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень першого ст. Легенева недостатність першого ст. Захворювання професійне (встановлено вперше ППЛЕК 03.09.2014р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ). Вібраційна хвороба другої стадії від впливу локальної вібрації в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з ангіоспазмами пальців рук і вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях в поєднані з міофиброзом м'язів передпліч та плечевого по'ясу, 2-х сторонній плече-лопатковий периартроз, 2-х сторонній деформуючий остеоартроз ліктьових і променевозап'ястнкових суглобів, зі стійким больовим синдромом та порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу локальної вібрації і фізичного перенапруження на виробництві встановлено вперше (ПП ЛЕК 03.09.2014р. НДІ ГП ТА ПЗ ХНМУ) Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху: (третя ступень) за класификацією Остапковича В. О. і Пономарьової Н.І. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (встановлене вперше в ПП ЛЕК 03.09.2014 р. НДІ ГП та ПЗ ХНМУ.» Встановлено, що професійні захворювання працівника виникли під час роботи на АТ Сумський завод «Насосенергомаш» за професією обрубника ливарного цеху. Дана обставина підтверджується повідомленням за фермою П-3 від 03.09.2014 р. № 218. Працездатність обмежена. Також протипоказана робота в умовах впливу небезпечних чинників виробничого середовища. Рекомендований постійний нагляд у лікарів, прийом ліків, санаторно-курортне лікування. 23.09.2014 р. на підставі повідомленням про професійне захворювання за формою П-3, роботодавцем складений Акт № 8 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 за участю представників відповідача, міської санепідемстанції та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. В п. 16 Акту зазначено, що професійні захворювання [PERSON] виникли у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективністю застосування засобів індивідуального захисту. Причина професійних захворювань згідно п. 17 Акту - проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу, фізичного перенапруження. 03.11.2014 року [PERSON] вперше на МСЕК встановлено 40% стійкої втрати працездатності внаслідок професійних захворювань , строком на 3 роки. Згідно ст. 6, 13 Закону України «Про охорону праці», умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, обладнання і інших засобів виробництва повинні відповідати вимогам законодавства, роботодавець повинен створити на робочому місці умови праці відповідно вимогам нормативно - правових актів. Але роботодавець не виконав покладені на нього законом обов'язки. Відповідно до п. 19 Акту №8 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, роботодавець порушив ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкцію з утримання виробничих приміщень» №658-66 п.п 66, 78. Умови праці, внаслідок яких у працівника виникли професійні захворювання та що потягли за собою втрату професійної працездатності на 40%, заподіяли йому моральну шкоду, яку оцінює у сумі 12 000 грн. і обґрунтовує втратою здоров»я [PERSON] та моральними стражданнями, порушенням нормальних життєвих зв'язків та звичок, що потребує додаткових зусиль для організації життя, необхідністю придбання медпрепаратів та ліків. Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя та здоров'я визнаються в Україні є найвищою соціальною цінністю. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави. Враховуючи зазначене, а також відповідно ч. 2 ст. 153, ст. 237-1 КЗпП України , просить ухвалити рішення, яким : -стягнути на користь [PERSON] з відповідача 12 000 грн. на відшкодування спричиненої йому моральної шкоди у зв»язку з профзахворюваннями. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] заявлені вимоги підтримав з зазначених вище підстав. Представник відповідача - ПАТ « Сумський завод «Насосенергомаш» Шепілова Л.І. в судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що моральна шкода повинна відшкодовуватись працівнику як застрахованій особі у відповідності до вимог Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання, які спричинили втрату працездатності». Також на час роботи на підприємстві [PERSON] відповідно до галузевих норм забезпечувався необхідними засобами захисту, які не ефективно використовувались ним самим, і у виникненні профзахворювань вбачається також і його вина. Просить врахувати , що [PERSON] на ПАТ «Насосенергомаш» в умовах впливу шкідливих факторів працював 2 роки 7 місяців з 15 років праці в таких же умовах на інших підприємствах . Отже, за її думкою, і інші підприємства повинні нести солідарну відповідальність за заподіяну шкоду пропорційно відпрацьованого робітником часу. Враховуючи зазначене, просить у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши доводи представників сторін , перевіривши і оцінивши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням вимог ст. 237-1 КЗпП України, ст. ст.1167, 1168 ЦК України і наступних обставин. 1. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем - ПАТ « Сумський завод « Насосенергомаш « з 05.09.2011 р. по 30.04.2014 р., звільнений з роботи за власним бажанням. Зазначена обставина підтверджується копією трудової книжки працівника / а.с. 4-8/. Також встановлено, що в 2014 р. [PERSON] перебував на обстеженні та лікуванні в науково-дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету (далі - НДІ ГП та ПЗ ХНМУ). Внаслідок обстеження працівнику встановлений клінічний діагноз: - Хронічне обструктивне захворювання легень пилової етиології першої стадії в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень першого ст. Легенева недостатність першого ст. Захворювання професійне (встановлено вперше ППЛЕК 03.09.2014р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ). Вібраційна хвороба другої стадії від впливу локальної вібрації в формі вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з ангіоспазмами пальців рук і вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях в поєднані з міофиброзом м'язів передпліч та плечевого по'ясу, 2-х сторонній плече-лопатковий периартроз, 2-х сторонній деформуючий остеоартроз ліктьових і променевозап'ястнкових суглобів, зі стійким больовим синдромом та порушенням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого впливу локальної вібрації і фізичного перенапруження на виробництві встановлено вперше (ПП ЛЕК 03.09.2014р. НДІ ГП ТА ПЗ ХНМУ). Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху: (третя ступень) за класификацією Остапковича В. О. і Пономарьової Н.І.. Захворювання, професійне від тривалого впливу шуму на виробництві (встановлене вперше в ПП ЛЕК 03.09.2014 р. НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. Згідно повідомлення про професійне захворювання від 03.09.2014 року Науково-дослідного інституту гігієни праці та профзахворювань Харківського національного медичного університету , під час лікування і обстеження [PERSON] у клініці інституту виявлені зазначені вище захворювання відносяться до професійних. А найменування факторів виробничого середовища та трудового процесу, що спричинили такі захворювання , є вібрація і шум . Зазначені обставини підтверджуються медичним висновком профпатологічної лікарсько-експертної комісії лікувального закладу, повідомленням Форми П-3 від 03.09.2014 року / а.с. 11, 12 /. На підставі повідомлення про професійне захворювань форми П-3 від 03.09.2014 року, 23.09.2014 р. на підприємстві - АТ « Сумський завод « Насосенергомаш « складений акт №8 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Згідно висновку комісії , професійні захворювання у [PERSON] виникли у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективністю застосування засобів індивідуального захисту. Згідно п.п. 17, 19 Акту , причиною профзахворювань працівника є шкідливі фактори умов його праці : проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу, фізичного перенапруження ; не виконання роботодавцем вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкцію з утримання виробничих приміщень» №658-66 п.п 66, 78. /а.с.13/. 03.11.2014 року [PERSON] вперше на МСЕК встановлено 40% стійкої втрати працездатності внаслідок професійних захворювань , строком на 3 роки , що вбачається з довідки від 15.12.2014 р. серії 10 ААА за № 269205/ а.с. 14 /. Відповідачем не надано суду безсумнівних доказів того, що професійні захворювання отримані працівником з його вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці, а також що ці професійні захворювання отримані ним при роботі у шкідливих виробничих факторах на інших підприємствах. Тому зазначені вище професійні захворювання [PERSON] пов'язані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний зв'язок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками - погіршенням стану здоров'я працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди. 2. Умови праці і внаслідок яких працівник [PERSON] отримав професійні захворювання, заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає у втраті здоров'я , що потягло окремі життєві обмеження, необхідність лікування, позбавлення можливості щодо реалізації у повному обсязі своїх звичок та бажань. Ушкодження здоров'я призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст.ст. 173 , 237-1 КЗпП України. Частина 1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно вимог ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я , пов»язаним з виконанням трудових обов»язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди» , з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоров'я потерпілої особи, характеру та тяжкості захворювання, його наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності , виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Тому суд визначає таку моральну шкоду у сумі 6000 грн. , яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача - АТ « Сумський завод « Насосенергомаш « як з роботодавця, що не забезпечив безпечних умов праці робітника. Суд не може погодитись з думкою відповідача і зазначеній у запереченні на позов , про відшкодування моральної шкоди [PERSON] відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності» та яка повинна здійснюватись Сумською дирекцією Фонду соціального страхування , бо Законом України від 23.02.2007 р. за № 717 внесені зміни до Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування … « та яким виключена відповідальність Фонду щодо відшкодування спричиненої працівникам моральної шкоди. Тому така шкода повинна відшкодовуватись роботодавцем у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди , спричиненої працівнику у зв'язку з не забезпеченням йому роботодавцем безпечних умов праці. Так як права позивача порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial