Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до вироку Артемівського міськрайонного суду від 03.06.2015 року [PERSON] засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 289 ч.2 КК України, до 5 років позбавлення волі з іспитовим строк на 2 роки. В даному кримінальному провадження вона була потерпілою. Внаслідок правопорушення їй були заподіяні фізичні і моральні страждання. Внаслідок втрати її майна, у неї істотно погіршився стан здоровя, постійне нервове напруження, що негативне відбулося на її емоційному стані, вона стала дратівливою, невпевненою у собі, у неї зявилося стан пригніченості, почуття несправедливості. Відповідно до чинного законодавства вона має право на відшкодування моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.. Ці обставини і зявилися підставою позову. В судове засідання позивач не зявилася, надав до суду заяву в якої наполягає на задоволенні позовних вимог та просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася - 04.11.2015 року, 07.12.2015 року. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.4, ч.9 ст.74 ЦПК України. Від нього не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомлений належним чином повторне не зявився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав Згідно вироку Артемівського міськрайонного суду від 03.06.2015 року [PERSON] визнаний винуватим у предявленому обвинуваченні та призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строк на 2 роки. Згідно виписки з амбулаторної карти №47749 [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку та протягом року зверталася до терапевту 09.02.2015 року, 27.04.2015 року, 28.05.2015 року. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справах про відшкодування морального (немайнового) шкоди", під моральною шкодою варто розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань інших негативних наслідків, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших облич. Згідно ст.. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. За наведених обставин позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне стягнути 1000,00 грн., так як діями відповідача позивачу були спричинені моральні страждання та хвилювання, було порушено нормальний склад її життя. Крім того, згідно ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідністю стягнути з відповідачів судовий збір на користь позивача.

Outcome: partial