Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

Представник позивача - адвокат Зятковський Т.В. звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 10 вересня 2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області було складено відповідний актовий запис № 14 від 10.09.2015 року та видано свідоцтво про шлюб . Під час перебування у шлюбі 18.04.2019 року сторонами за спільні кошти було придбано у власність автомобіль марки «DAWOO Sens T 1311» 2005 року випуску (номер шасі [NUMBER] ), державний номерний знак [NUMBER] . При цьому, даний транспортний засіб було зареєстровано у державних органах на ім`я відповідача. Станом на дату звернення до суду із цим позовом, виходячи із середньої вартості аналогічних транспортних засобів, позивач вказує, що ринкова вартість оспорюваного автомобіля складає 80550,00 грн. Таким чином вартість 1/2 частини спірного транспортного засобу складає 40275,00 грн. Просить здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнавши за позивачкою право власності на Ѕ ідеальну частку автомобіля марки «DAWOO Sens T 1311» 2005 року випуску (номер шасі [NUMBER] ), державний номерний знак [NUMBER] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від. 04.06.2020 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до підготовчого судового засідання на 19.06.2020 року . В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином . Представник позивача Зятковський Т.В. в підготовче засідання також не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву про проведення підготовчого засідання в справі без його участі . Відповідач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив підготовче засідання проводити без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень проти позову не має . Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Статтею 200 ЦПК України визначено, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач проти задоволення позову щодо поділу майна не заперечив, про що свідчить його заява . Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому судовому засіданні встановлено, що учасники справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10.09.2015 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області актовий запис № 14 . Під час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано у власність автомобіль марки «DAWOO Sens T 1311» 2005 року випуску (номер шасі [NUMBER] ), державний номерний знак [NUMBER] . Вказаний автомобіль 18.04.2019 року був зареєстрований у державних органах на ім`я відповідача [PERSON] .. Відповідно до ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд а дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до ст. 61 СК України визначено, що об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором - є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За таких умов автомобіль марки «DAWOO Sens T 1311» 2005 року випуску (номер шасі [NUMBER] ), державний номерний знак [NUMBER] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У статтях 316 та 317 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Зі ст.ст. 368, 372 ЦК України, слідує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Також, стаття 369 ЦК України вказує, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до п.п. 22,23,25,30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»- вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статт і60,69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2,3ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути : квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК України. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Суд, оцінивши докази в їх сукупності дійшов висновку, щодо часткового задоволення позову Оскільки добровільної згоди між позивачкою та відповідачем щодо поділу спірного автомобіля не досягнуто, а сам автомобіль, будучи річчю неподільною, не може бути реально поділений між сторонами, суд визначає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу із залишенням зазначеного автомобіля у їх спільній частковій власності. За таких обставин за позивачкою слід визнати право власності на Ѕ ідеальну частку автомобіля марки «DAWOO Sens T 1311» 2005 року випуску (номер шасі [NUMBER] ), державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Разом з тим витрати на професійну правничу допомогу судом не можуть бути задоволені з підстав не надання до суду підтверджуючих з цього приводу документів. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з наданої квитанції від 02.06.2020 року, позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., виходячи з розміру, встановленого підпункту 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" . Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку про повернення [PERSON] з Управління Державної казначейської служби України у Голованівському районі Кіровоградської області 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а саме: в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. з рахунку № UA 578999980313121206000011111, отримувач коштів УК у Голованівському районі/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код за ЄДРПОУ 37791599, код класифікації доходів бюджету 22030101, а також стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] половину сплаченого нею судового збору, а саме в розмірі 420 ( чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Outcome: partial