Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивачка 07.10.2013р. звернулася в суд з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 16.12.2011 року о 15год.15хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Ніссан Санні», реєстраційний номер [NUMBER] в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця, перетнув подвійну суцільну лінію, здійснюючи поворот ліворуч, допустив зіткнення з її автомобілем марки «Део Ланос» реєстраційний номер [NUMBER]. Внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, її дочка [PERSON] отримала також тілесні ушкодження. Вироком Івано-Франківського міського суду від 11.07.2012р. відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, а цивільний позов залишено без розгляду. Неправомірними діями відповідача їй заподіяно матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля в розмірі 50133,83грн., за проведення повної експертизи додатково виконувалися роботи на суму 742грн.50коп., за послуги евакуатора 600грн., за послуги експерта 600грн. Також станом на 28.11.2012р. понесені нею витрати на лікування склали 4281,28грн. Крім того, до аварії вона щоранку відвозила дочку до школи в м. Івано-Франківськ та забирала зі школи своїм автомобілем, оскільки робочий графік чоловіка розписаний погодинно. Тому чоловікові довелося укласти договір на перевезення їхньої дочки із службою таксі, так як самостійно вона не може добиратися до школи, і витрати за період з 21.12.2001р. по 29.02.2012р. становлять 8650,47грн. Також син [PERSON] до моменту ДТП перебував на грудному вигодовуванні, а після аварії вона змушена була перевести дитину на штучне годування, на яке вона додатково витрачала в місяць близько 300грн. Крім того, внаслідок ДТП їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю і її, і дочки [PERSON], душевних стражданнях та переживаннях членів родини за її життя, у порушенні нормальних життєвих зв»язків. У зв»язку з цим на лікарняному перебувала її мати [PERSON], яка втрачає відповідні надбавки за виконану роботу в розмірі від 1500грн. до 2000грн. в місяць. На даний час відповідачем [PERSON] частково відшкодована моральна шкода в розмірі 5000грн., відповідачем ПАТ СК «Провідна» відшкодовано 34645,29грн. за пошкодження автомобіля та 3848,59грн. витрати на лікування. Позивачка 21.01.2014р., уточнивши свої позовні вимоги, просила стягнути з відповідача [PERSON] в її користь матеріальну шкоду в сумі 21553,70грн. та моральну шкоду в сумі 62500грн., з відповідача ПАТ СК «Провідна» 7170,63грн. витрат, пов»язаних з пошкодженням транспортного засобу та 2500грн. моральної шкоди. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задоволити позов відповідно до уточнених позовних вимог позивачки. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, просив врахувати те, що він являється інвалідом третьої групи, його пенсія становить 994грн., крім того на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, а також те, що 5000грн. моральної шкоди він уже сплатив позивачці. Проти часткового задоволення позову не заперечував. Представник відповідача ПАТ «Страхова Компанія Провідна», який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 16 грудня 2011 року о 15год. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Ніссан Санні», реєстраційний номер [NUMBER] в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця, в порушення Правил дорожнього руху України допустив зіткнення з автомобілем марки «Део Ланос» реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок даного зіткнення остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров»я і не є небезпечними для життя в момент спричинення. Згідно вироку Івано-Франківського міського суду від 11.07.2012року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України; цивільний позов [PERSON] залишено без розгляду (а.с.8-11). З полісу № АА /4824323 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів(а.с.7) вбачається, що [PERSON] застрахував свій автомобіль у ПАТ «»СК «Провідна» в період з 20.07.2011р. по 19.07.2012р., з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю(на одного потерпілого) в розмірі 100000 гривень., за шкоду, заподіяну майну(на одного потерпілого) 50000грн. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно висновку №22 експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Део Ланос» реєстраційний номер [NUMBER] складає 42315грн.92коп.(а.с.42-50). Як вбачається з листа №17-05/11760 від 21.08.2012р. ПАТ «СК «Провідна» відшкодовано позивачці 34645,29грн. страхового відшкодування(а.с.101), про даний факт не заперечив і представник позивачки. Оскільки ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 50000грн. згідно полісу страхування, тому з відповідача ПАТ «СК «Провідна» слід стягнути в користь позивачки залишок на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7170,63грн. (42315,92грн.-34645,29грн.-500грн.франшиза). Відповідно до ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Також позивачці внаслідок ДТП спричинено матеріальну шкоду, яка полягає у витратах, пов'язаних із лікуванням потерпілої [PERSON] на суму 432,69грн.(а.с.20-21), із проведенням додаткових робіт для проведення експертизи на суму 742,50грн.(а.с.32), із проведенням експертизи на суму 600грн., та надання послуг евакуатора на суму 600грн.(а.с. 41), всього на загальну суму 2375,19грн., які підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] Що стосується вимоги позивачки про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди за автомобіль в сумі 8317,91грн., то дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки виплата відшкодування за пошкоджений автомобіль здійснюється відповідачем ПАТ «СК»Провідна», а тому не може бути стягнена одночасно з двох відповідачів. Також не підлягають до задоволення вимоги позивачки про стягнення з [PERSON] суми за послуги таксі-8560,47грн. за перевезення дочки [PERSON] у школу, за дитяче харчування-300грн. для сина [PERSON] та за недоотриману заробітну плату матір»ю позивачки [PERSON] 2000грн., оскільки відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток(дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. При визначенні розміру моральної шкоди заподіяної позивачці, суд враховує перенесений нею фізичний біль та страждання, яких вона зазнала у зв»язку з ушкодженням здоров»я, душевні страждання внаслідок протиправної поведінки відповідача [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, спричинені життєві незручності, які полягають у порушенні звичного способу життя. Не заперечуючи глибини душевних страждань позивачки, суд вважає, що будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням потерпілої, а тому має суто умовний характер. Тому з урахуванням суті позовних вимог, обсягу спричинених позивачці моральних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, те, що відповідач [PERSON] отримує мінімальну пенсію по інвалідності, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, а також з врахуванням раніше сплаченої [PERSON] суми в розмірі 5000грн. на відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що з останнього слід стягнути на користь позивачки 5000грн. заподіяної моральної шкоди. Також підлягає до задоволення позовна вимога позивачки до відповідача ПАТ «СК»Провідна» про відшкодування моральної шкоди в сумі 2500грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів також слід стягнути на користь держави судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених вимог. На підставі наведеного, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1166, 1167, 1190, 1194, 1195 ЦК України, ст. 6, ст..9, п. 9.3, ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial