Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет обтяження (застави): автомобіль марки JАС моделі J5, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) Y6LJ51113ЕL200041, об'єм двигуна 1499 куб. см, тип - ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення позивачем від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №768К від 05.02.2014 року в сумі 98 924,43 грн. Початкову ціну продажу вказаного автомобіля встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності; надати право позивачеві в особі її уповноваженого представника підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою- покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення в Регіональних сервісних центрах МВС України (або їх правонаступниках) та інших органах, до компетенції яких належить облік та реєстрація транспортних засобів, а також повноваження на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на предявлення вказаного автомобіля для огляду; витребувати у [PERSON] предмет обтяження- вказаний автомобіль та передати у володіння позивачу для проведення процедури звернення стягнення; зобовязати [PERSON] передати позивачу документи на автомобіль; та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 1483,86 грн. В обґрунтування своїх вимог посилався на наступне. 05.02.2014 року між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір №768К, на виконання якого позичальником отримано в кредит грошові кошти в загальній сумі 91\~446,88 грн. на строк до 04.02.2019р. з зобовязанням їх повернення згідно з графіком та сплатою відсотків у розмірі 18,99 % річних. Цілове призначення кредиту- придбання автомобіля. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 05.02.2014р. позичальник [PERSON] передав позивачу в заставу придбаний за кредитні кошти автомобіль JАС моделі J5, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) Y6LJ51113ЕL200041, об'єм двигуна 1499 куб. см, тип - ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер [NUMBER], який на той час належав [PERSON] на праві власності. [PERSON] не виконав умови кредитного договору щодо повернення частини кредиту та сплати відсотків. Крім того, [PERSON] також порушив умови договору застави і незаконно здійснив зняття з реєстрації придбаного за кредитні кошти та переданого у заставу транспортного засобу, з передачею прав на це майно іншій особі [PERSON] зі зміною реєстраційного номера автомобіля на АХ8142ЕН. Позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно. 17.12.2015 року рішенням Київського районного суду м. Харкова, яке набуло чинності, позов Кредитної спілки «Фінансова підтримка», зокрема звернуто стягнення на вказаний автомобіль. Проте, в процесі виконавчого провадження було встановлено, що [PERSON] здійснив без згоди позивача відчуження вказаного автомобіля на користь відповідача [PERSON] зі зміною державного номера на АН2716ЕХ. Оскільки відповідач [PERSON] придбав предмет застави за наявності відомостей про обтяження зазначеного автомобіля, то він не є добросовісним набувачем. Відповідно, він набув право власності на автомобіль разом з обтяженням, накладеним позивачем, отже, він є заставодавцем, і тому позивач має законне право вимагати від нього виконання цивільного зобовязання в натурі шляхом примусового стягнення предмету застави. В судове засідання представник позивача [PERSON] зявилась, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись, що він нічого сплачувати не буде, оскільки він купував спірний автомобіль без обтяжень, про що йому повідомили співробітники ВДАІ. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно про день, час та місце слухання справи. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. 05 лютого 2014 року між позивачем та [PERSON] укладено Кредитний договір № 768К та додатковий договір №1 до нього, згідно якого кредитодавець надав [PERSON] кредит на купівлю автомобіля у сумі 91 446,88 грн. на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а останній зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 18,99 % річних на строк з 05.02.2014р. до 04.02.2019р. (а.с.13-17). 05.02.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого в забезпечення зобовязань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу транспортний засіб, а саме автомобіль марки JАС моделі J5, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) Y6LJ51113ЕL200041, об'єм двигуна 1499 куб. см, тип - ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер [NUMBER], який належав йому на праві власності. (а.с. 18-21). Згідно розрахунку, наданого позивачем сума заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором становить 98 924,43 грн., у т.ч.: тіло кредита 77\~669,14 грн., відсотки за кредитом 21 255,20 грн. (а.с. 11-12). Згідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526,527 ЦК України, зобовязання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України визначено недопустимість односторонньої відмови від зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому \~відповідно до ст. 1048 ЦК України. В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України боржником [PERSON] не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2015 року було накладено арешт та заборону відчуження (перереєстрації) зазначеного автомобіля. (а.с. 27). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року, яке набуло чинності, позов Кредитної спілки «Фінансова підтримка» задоволено, та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Фінансова підтримка» заборгованість за кредитним договором №768К від 05.02.2014 року в сумі 82648,98 грн., звернуто стягнення на предмет застави, тобто на автомобіль та витребувано у [PERSON] предмет обтяження, тобто спірний автомобіль. ( 25-26). Відповідно до п. 1.7 Договору застави, відчуження предмету застави заставодавцем дозволяється лише за письмовою згодою заставодержателя. Але, як вбачається з повідомлення Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області, на даний час власником спірного автомобіля є відповідач [PERSON] (а.с. 28). Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу»). В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої\~статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом\~статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до\~статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Це правило відповідає речовій природі застави як способу забезпечення, що отримало назву «право слідування».\~\~ За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтями 25,26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Така сама правова позиція висловлена й у постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року № 6-7 цс13. Як вбачається з матеріалів справи, на час реалізації заставленого майна обтяження на предмет застави припинено не було. Відповідно до приписів ст. 20 Закону України «Про заставу» до третьої особи, яка задовольнила в повному обсязі вимоги заставодержателя, переходить разом з правом вимоги забезпечена нею застава у встановленому законодавством порядку. Згідно абз. 1 п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Звернення стягнення на предмет застави відповідно до\~статті 590 ЦК України\~здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, передбачених\~статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. У відповідності до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, та звернути стягнення на предмет обтяження (застави): автомобіль марки JАС моделі J5, рік випуску 2013, номер шасі (кузова, рами) Y6LJ51113ЕL200041, об'єм двигуна 1499 куб. см, тип - ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер [NUMBER] шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення Кредитною спілкою «Фінансова підтримка» від імені відповідача [PERSON], договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №768К від 05 лютого 2014 року в сумі 98 924,43 грн. Початкову ціну продажу вказаного автомобіля встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. Надати право Кредитній спілці «Фінансова підтримка» в особі її уповноваженого представника підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладення з іншою особою -покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення в Регіональних сервісних центрах МВС України (або їх правонаступниках) та інших органах, до компетенції яких належить облік та реєстрація транспортних засобів, а також повноваження на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на пред'явлення вказаного автомобіля для огляду, та витребувати у [PERSON] вказаний автомобіль та передати у володіння Кредитній спілці «Фінансова підтримка» для проведення процедури звернення стягнення. Що стосується вимоги позивача щодо зобовязання відповідача [PERSON] передати позивачу документи на автомобіль, то в даній частині слід відмовити, оскільки він вже не є власником автомобіля, та позивачем не зазначено які саме документи на автомобіль він хоче отримати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру позовних вимог.

Outcome: partial