Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

ПАТ "Брокбізнесбанк" (далі Банк) звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, вказуючи, що 11.12.2013 року між Банком та відповідачем укладено договір №338392100591998 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки, відповідно до якого [PERSON] був відкритий спеціальний поточний рахунок [NUMBER] та укладено додаткову угоду №1, відповідно до якої банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 20 000 грн. на строк 11.12.2013р. по 10.12.2015р. зі сплатою за користування кредитними коштами процентів у розмірі 38,00% річних. Відповідно до умов додаткової угоди № 1 до договору, [PERSON] зобов'язувався щомісячно здійснювати повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем у якому нараховані проценти. Позивач зі своєї сторони виконав свої зобов'язання за договором, а відповідач в порушення договору не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості. Таким чином, станом на 17.02.2015р. сума заборгованості за кредитом складає 19503грн. 45коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Представник позивача в позові просив розгляд справи здійснювати без участі представника банку. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав частково, вказуючи, що 11.03.2015р. ним було сплачено в рахунок заборгованості за вказаним кредитним договором 10336,30грн., та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2013 року між Банком та відповідачем укладено договір №338392100591998 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки, відповідно до якого останньому був відкритий спеціальний поточний рахунок [NUMBER] та укладено додаткову угоду №1, згідно якої банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом у сумі 20 000 грн. на строк 11.12.2013р. по 10.12.2015р. зі сплатою за користування кредитними коштами процентів у розмірі 38,00% річних. Відповідно до умов додаткової угоди № 1 до договору, [PERSON] зобов'язувався щомісячно здійснювати повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем у якому нараховані проценти. Відповідно до п.14 Додаткової угоди №1 до Договору у разі порушення строків погашення заборгованості за кредитною лінією та/або строків сплати процентів користування кредитною лінією, а також інших платежів власник рахунку сплачує банку штраф за кожний факт такого порушення у розмірі 100грн.Сплата штрафу не звільняє власника рахунку від виконання зобов'язань за Договором та цією Додатковою угодою, штраф сплачується щомісячно до моменту такого порушення. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що станом на 17.02.2015р. відповідач має перед позивачем заборгованість на загальну суму 19503,45грн., до якої входять заборгованість за кредитом в сумі 7094грн., за процентами - 3116,83 грн., неустойка (штраф) за прострочення сплати кредиту - 900грн., неустойка (штраф) за прострочення сплати процентів - 6800грн., 1173,84 грн. сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту, 229,41 грн. сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам, 3% річних (заборгованість по кредиту) - 156,26грн., 3% річних (заборгованість по процентам) - 33,11грн. . Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трипроценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З квитанції №1, наданої відповідачем, вбачається, що він 11.03.2015р. добровільно сплатив в рахунок погашення боргу за кредитом 10336,30грн. Таким чином, позов підлягає часовому задоволенню на суму 9167,15грн. (19503,45-10336,30грн.) Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідач на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial