Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], 2009р.н. з 1600 грн. на суму 800 грн. щомісячно на утримання лише [PERSON] до досягнення нею повноліття; звільнити позивача від заборгованості по аліментах в сумі 28800 грн., яка виникла у період з 01.01.2014 року по 01.01.2017 рік та від сплати аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в подальшому, з 01.01.2017 року, до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві покликається на те, що 18 лютого 2013 року рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області було задоволено позов [PERSON], на користь останньої вирішено стягувати з нього аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину. За даним рішенням відділом ДВС Городенківського РУЮ щомісячно проводиться нарахування аліментів на користь [PERSON] в сумі по 1600 грн. на двох дітей. Однак, так склалося, що сторони більше трьох років проживають окремо, позивач в с. Сороки Городенківського району, а відповідачка перебуває за кордоном. Сторони домовилися, що їх дочка [PERSON] проживатиме з мамою за кордоном, а старша дочка [PERSON] проживає з позивачем. Відповідно, починаючи з кінця 2013 року - початку 2014 року дочка [PERSON] проживає з позивачем, навчається у Сороківській загальноосвітній школі та перебуває повністю на його утриманні. Підтвердженням доводів позову є довідки із Сороківської загальноосвітньої шкоди № 63 від 30.08.2016 року, № 104 від 21.12.2016 року про те, що [PERSON] дійсно навчається у даному навчальному закладі, та довідки Сороківської сільської ради № 447 від 07.09.2016 року, № 666 від 21.12.2016 року про те, що [PERSON] дійсно проживає з 2014 року з батьком. Отже, враховуючи той факт, що одна із дочок, на утримання якої відповідачка має отримувати аліменти від позивача, проживає з ним, то відповідно у цій частині розмір аліментів необхідно зменшити на половину, залишити в сумі 800 грн. щомісячно, тільки на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з мамою. Відповідно до виконавчого листа № 342/10/13-ц та розрахунку по аліментах, наданого позивачу старшим державним виконавцем ВДВС Городенківського РУЮ, заборгованість по аліментах в цілому становить 74329,05 грн. З них за період з січня 2014 року по січень 2017 року на одну дитину припадає 28800 грн., від сплати яких позивач просить суд його звільнити. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з наведених в ньому підстав. Позивач пояснив, що дочка [PERSON] дійсно проживає з 2014 року в с. Сороки разом з ним та його батьком, навчається в 9 класі Сороківської школи. Протягом цього часу він повністю утримував дочку, купував одяг, турбувався про її харчування, навчання. Мати [PERSON] виїхала в Чехію, забрала до себе дочку [PERSON]. Біля трьох місяців [PERSON] проживала в двоюрідної сестри відповідачки [PERSON] в с. Сороки. Одного разу вона прийшла до батька і попросила, що хоче жити разом з ним. Узгодивши питання про місце проживання дочки з її матірю, [PERSON] залишилась проживати у нього в с. Сороки по вул. Чорновола, 9, де постійно проживає його батько [PERSON], а мама [PERSON] на роботі в Італії, приїздить тільки у відпуск. У вересні 2016 р. три тижні дочка проживала в матері в Чехії. Позивач перебував за кордоном: з 11.09.2015р. по 20.11.2015 р. в Чеській республіці, з 10.10.2016 р. по 16.10.2016 р. в Польщі, з 15.12.2016 р. до січня 2017р. та з 28.01.2017р. по 07.03.2017 р. - в Польщі. Під час його відсутності за адресою зареєстрованого місця проживання - в с. Сороки, дочка [PERSON] проживала разом з його батьком [PERSON] Відповідачка один раз передавала гроші на виготовлення віз на обох дітей, дід їздив з дітьми до Львова. Також пояснив, що дозволи на виїзд дітей за кордон він надавав добровільно, судом не приймались рішення про надання дозволів про виїзд дітей за кордон без його згоди. Пояснив, що він сплачував аліменти на дітей за судовим рішенням від 18.02.2013 р., оплату проводив поштовими переказами на імя відповідачки в с. Топорівці та через банк. Деякий час в нього було скрутне становище, перебував на лікуванні, взяв кредит, тому не сплачував аліменти в повному обсязі. Не заперечив, що в м. Коломия має сімю. Представник позивача [PERSON] суду пояснила, що хоча згідно судового рішення з позивача стягуються аліменти в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину, на двох дітей, однак, одна з дочок, - [PERSON], на утримання якої позивач сплачує аліменти відповідачці, фактично проживає разом з ним. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просять відмовити в задоволенні позову. Суду відповідачка пояснила, що вона проживає в Чехії, де має приватне підприємство. Разом з нею проживає молодша дочка сторін [PERSON]. Її старша дочка [PERSON] проживає в Україні в с. Сороки по вул. Чорновола, 9, разом з батьком позивача. В 2014 р., коли дочка [PERSON] була в 6 класі, то проживала в її сестри [PERSON] в с. Топорівці і доїжджала до школи в с. Сороки. В 2015 р. дочка мала йти в 7 клас, вона пропонувала, щоб дочка жила в м. Коломия з батьком і там відвідувала школу, але батько не мав такої можливості, тому залишила дочку проживати в своєї двоюрідної сестри в с. Сороки, звідки вона пізніше пішла проживати до батька. В 2016 р. відповідачка отримала громадянство Чехії, в серпні забрала з собою обох дітей, мала намір дати їх там до школи, але в старшої дочки закінчувався термін дії документів, і щоб її не депортували, була вимушена відправити дочку в Україну. Після закінчення 9 класу дочка повинна приїхати до неї в Чехію, щоб там продовжувати навчання. Протягом 2013-2014р. батько частково сплачував аліменти, але в 2017 р. ніяких оплат не надходило. Вона зверталась з приводу обмеження батька у виїзді за кордон у звязку з несплатою аліментів. Представник відповідача [PERSON] вважає позов безглуздим, так як батько не надає дочці [PERSON] повноцінного виховання, оскільки не постійно проживає разом з дочкою. Мама, яка проживає в Чехії, приймає участь у вихованні цієї дочки, спілкується з нею через «вайбер»; якщо виникають якість проблеми, то дід телефонує до відповідачки. Не надаючи дозволу на виїзд дитини за кордон, батько штучно створює ситуацію, щоб мама не змогла вивезти дитину за кордон, та ухиляється від сплати аліментів, тому порушене кримінальне провадження за ухилення від сплати аліментів. З даних ДВС видно, що несплата батьком аліментів на утримання дітей призвела до виникнення заборгованості. Суд, вислухавши сторони, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч.3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2001 р. Від шлюбу мають двоє дітей: [PERSON] та [PERSON]. Про те, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], свідчить копія її свідоцтва про народження серії 1-НМ № 146012, виданого 18.06.2002 р. виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2013 року по справі № 342/10/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [INFO], жителя [INFO] вирішено стягувати з відповідача на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі по 800 (вісімсот) гривень, щомісячно на кожну дитину; стягнення аліментів розпочати з 04.01.2013 року і проводити до досягнення дітьми повноліття. Із змісту рішення вбачається, що діти перебувають на утриманні і вихованні позивачки, батько в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. На час розгляду даного позову сторони спільно не проживають. Згідно відмітки в паспорті позивача [PERSON] серії СЕ № 543211, виданого 14.10.2010 р. Городенківським РВ УМВС України в Івано-Франківській області, його зареєстрованим місцем проживання є с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до розрахунку про розмір заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 03.01. 2017 року, борг [PERSON] по виконавчому листу № 342/10/13-ц , виданому 18.02.2013 р. Городенківським районним судом, за аліментами в користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей за період з січня 2013 року по грудень 2016 року складає 74329, 05 грн. За вказаний період предявлено 6 квитанцій на суму 2316,10 грн. Як вбачається із довідок, виданих виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO], з 2014 р. проживає в с. Сороки (№ 447 від 07.09.2016 р., № 666 від 21.12.2016 р., № 132 від 03.04.2017 р.). В довідці № 132 зазначено, що вона проживає в господарстві [PERSON], вул. Чорновола, 9 с. Сороки; в довідці № 666 відображено, що вона проживає [INFO], але не зареєстрована. Виданими Сороківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів довідками стверджено, що [PERSON], [INFO], дійсно була учнем школи з 01.09.2014 р. по 30.08.2016 р. (№ 63 від 30.08.2016 р.), з 01 вересня 2014 р. навчається в [PERSON] ступенів і станом на 21 грудня 2016 р. є ученицею 9 класу даної школи (№ 104 від 21.12.2016 р.), дійсно була учнем школи з 01.09.2014 р. по 30.08.2016 р., з 26.09.2016 р. по даний час навчається в 9 класі (№ 10 від 10.03.2017 р.), станом на 03 квітня 2017 р. є учнем Сороківської [PERSON] ступенів (№ 14 від 03.04.2017 р. з 01.09.2014 р.). Висновком інспектора Городенківського ВП від 23.03.2017 р. стверджено, що в діях [PERSON] відсутній склад злочину, відповідальність за який передбачена ст. 164 КК України, та встановлено, що одна з дочок, на яку він повинен сплачувати аліменти в користь [PERSON], - [PERSON], фактично проживає разом з батьком. Ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно положень ст.160 СК України - місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. [PERSON] досягла віку 14 років 22.05.2016 р. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст. 12 Конвенції про права дитини, ст.171 СК України передбачено забезпечити дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. А тому в судовому засіданні, з дотриманням вимог ст. 182 ЦПК України, із видаленням із зали судового засідання за ухвалою суду позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON], 20.04.2017 р. допитана [PERSON]. Дитина суду пояснила, що вона навчається в 9 класі Сороківської школи. З другої половини навчального року 7 класу вона проживає в [INFO] з своїм дідом [PERSON] та батьком [PERSON]. Ствердила, що під час її проживання в будинку дідуся, куди вона прийшла жити від двоюрідної тітки, про неї дбають як тато, так і мама. Однак, мама приділяє більше уваги її молодшій сестрі, яка проживає з мамою, а тато приділяє більше уваги своєму молодшому синові, який проживає в м. Коломия. За час проживання в с. Сороки, в будинку дідуся, на її утримання батько витрачає більше коштів, він купує як продукти харчування, так одяг, і все, що потрібне для дому; за цей час саме дідусь став для неї і матірю, і батьком. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є батьком позивача. Його онука [PERSON] з 2014 р. навчалась в Сороківській школі, де він працював в котельній. Спочатку онучка жила в родичів невістки в с. Топорівці, доїздила до школи в с. Сороки. Потім жила в с. Сороки в двоюрідної сестри колишньої невістки [PERSON]. Одного разу в школі він побачив, що в дитини синці на руках, запитав що сталось, вона заплакала, і попросилась жити з ним. Він переговорив з невісткою [PERSON], з сином, і після того з другого півріччя 2014-2015 навчального року [PERSON] постійно жила в належному йому будинку. Його син [PERSON] живе і в Сороках, і в Коломиї, а також виїжджає на заробітки. Коли не перебуває на заробітках, то 2-3 рази в тиждень відвідає дочку в с. Сороки, привозить продукти. Протягом канікул [PERSON] жила в Коломиї разом з татом, але можливості проживати в Коломиї постійно, - не було. Свідок пояснив, що з 2014 р. два рази відповідачка присилала йому на карточку по 50 доларів. Також пояснив, що він утримує домашнє господарство: корову, свині, кури, а внучка, по мірі можливостей, допомагала йому по господарству, він контролював і допомагав їй у навчанні. В наданих до суду 11.07.2017 р. додаткових письмових поясненнях представник відповідача [PERSON] пояснив, що [PERSON] закінчила навчання в Сороківській школі і разом з мамою виїхала за кордон для оформлення документів та влаштування там дитини в школу. За весь період судового розгляду батько сплатив на утримання дітей аліменти в розмірі 3 тис. грн., при тому що заборгованість по сплаті аліментів, за даними ДВС, складає біля 90 тисяч гривень. Представник покликається на письмове повідомлення до суду [PERSON] стосовно її неправдивих пояснень на суді з метою уникнення на неї тиску зі сторони батька і дідуся. Повідомляє, що батьком надано дозвіл на виїзд [PERSON] на навчання за кордон. До додаткового пояснення додані ксерокопії: заяви батька [PERSON] про дозвіл на виїзд за кордон [PERSON] та паспорта [PERSON] з відміткою про перетин кордону України 08.07.2017 р. 27.04.2017 р. до суду по пошті (з відміткою на конверті м. Івано-Франківськ) поступила заява [PERSON], датована 20.04.2017 р., в якій зазначено, що в судовому засіданні вона не зовсім правильно та ясно надала пояснення, бо хвилювалася, і зараз стверджує, що вона проживає з дідусем [PERSON] в с. Сороки по вул. Чорновола, 9, а батько проживає з своєю сімєю в м. Коломия і іноді навідується до неї; вона хоче, щоб батько надалі сплачував аліменти на її утримання. Вона влітку хоче поїхати з мамою за кордон, насправді її вихованням займається дідусь, а не батько. В подальшому, 15.06.2017 р. по пошті (з відміткою на конверті с. Сороки) поступила заява [PERSON], датована 13.06.2017 р., в якій вона просить суд врахувати її свідчення, які вона давала в судовій залі без мами і тата, а також зазначає, що заяву від 20 квітня вона писала під диктовку [PERSON] Даним письмовим поясненням спростовуються посилання представника відповідача стосовно неправдивих пояснень [PERSON] в судовому засіданні 20.04.2017 р. Ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України визначає, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В даному випадку іншою істотною обставиною, що має істотне значення для часткового звільнення позивача [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами є те, що дочка [PERSON], на утримання якої судом присуджені аліменти з позивача в користь відповідачки в розмірі по 800 грн. щомісяця, з січня 2015 р. до 08.07.2017 р. не проживала разом з відповідачкою, а перебувала на матеріальному утриманні батька - позивача [PERSON] Тому суд приходить до висновку, що позивача слід звільнити від сплати заборгованості по аліментах, яка виникла в період з 01.01.2015 р. по 01.01.2017 р., в сумі 19200 грн. (800 грн. х 24 місяці =19200 грн.), що стягуються з нього на користь [PERSON], які присуджені рішенням Городенківського районного суду від 18 лютого 2013 року в справі № 342/10/13-ц, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В позові [PERSON] ставив вимогу про звільнення його від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в подальшому, з 01.01.2017 р. до досягнення нею повноліття. Оскільки неповнолітня [PERSON] з 01.01.2017 р. по 08.07.2017 р. перебувала на матеріальному утриманні батька - позивача [PERSON], тому є підстави для звільнення його від сплати аліментів з 01.01.2017 р. до 08.07.2017 р. на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що присуджені рішенням Городенківського районного суду від 18 лютого 2013 року в справі № 342/10/13-ц. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Неповнолітня дочка сторін - [PERSON] 08.07.2017 р. разом з відповідачкою [PERSON] виїхала в Чеську Республіку, що в судовому засіданні 11.07.2017 р. ствердила представник позивача. Про виїзд [PERSON] за межі України свідчить ксерокопія її закордонного паспорта з відміткою про перетин 08.07.2017 р кордону України. Отже, з 08.07.2017 р. вона не проживає разом з батьком та не перебуває на його матеріальному утриманні, тому відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 1600 грн. на суму 800 грн. щомісячно на утримання лише [PERSON] до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст. 182, 183, 192, 197 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial