Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 09 листопада 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути аліменти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином трирічного віку. Свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів, позивач обґрунтовує тим, що дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач працює в Усатівському відділені Біляївського ВП ГУНП в Одеській області, а тому має можливість належним чином фінансово забезпечити свою дитину. Матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини відповідач не надає, має міцне здоров'я. У зв'язку з тим, що позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі їй не вистачає утримувати сина для забезпечення життєвого рівня сім'ї, а тому вона звернулась до суду з даною заявою. 2. У судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні своїх позовних вимог та надала копію рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Пояснила, що відповідач не допомагає та не піклується про дитину. На даний час вона не працює, а тому потребує матеріальної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку. 3. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує, щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, заперечує та надав довідку про доходи з місця роботи, свідоцтво про шлюб та ультразвукове дослідження № 355 щодо стану здоровя його дружини. Пояснив, що на теперішній час в нього інша сім'я та дружина вагітна, а тому вважає що не має утримувати бувшу дружину. ІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 4. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року. (а.с. 20-21) 5. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 496810. (а.с. 5) 6. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 3166 від 06 листопада 2018 року, виданою Дачненською сільською радою Біляївського району Одеської області. (а.с. 6) 7. Відповідно до довідки про доходи відповідач працює у Головному управлінні Національної поліції в Одеській області на посаді оперуповноваженого та його дохід з липня 2018 року по грудень 2018 рік складає 63042,50 грн. (а.с. 19). 8. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД 348173, виданого Малиновським районним у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3562 (а.с. 23) 9. Відповідно до ультразвукового дослідження № 355 [PERSON] вагітна (а.с. 22). ІІІ. Оцінка Суду. 10. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 11. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 12. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 13.Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 14. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 15. Відповідно до статті 181\~СК України \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 16. Відповідно до\~статті 182 СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 17. Відповідно до частин першої та пятої статті 183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 18. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно. 19. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. 20. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. 21. Згідно із статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини»: ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. 22. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. 23. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. 24. Відповідно до статей\~12,\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 26.\~Так,\~у ході\~розгляду справи\~відповідачем було\~надано довідку про доходи, свідоцтво про шлюб та ультразвукове дослідження № 355, які були долучені до матеріалів справи. 27. При визначенні розміру аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку суд враховує матеріальний стан відповідача, надані відповідачем документи та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає можливим визначити аліменти у розмірі 1/8 частини, від усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно. 28. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. 29. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 30. Отже, у зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial