Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, а згодом з уточненим позовом, в якому просить визначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] додатковий строк у шість місяців, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Уточнена позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] у м. Воронеж, Росія, помер батько позивача [PERSON] . Відповідно до положень ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~в день смерті батька позивача відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: належну йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.10.2012 виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради Запорізької області частину квартири [ADDRESS] та належну йому на підставі договору дарування від 11.05.1999, посвідченого державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Онищук Н. С. та зареєстрованого в реєстрі за № 592, частину жилого будинку [ADDRESS] . У вересні 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Алейнікова В. Г. з приводу оформлення спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . Відповідно до повідомлення нотаріуса від 22.09.2020 № 120/01-16 на час відкриття спадщини померлий проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Місце проживання позивача зареєстроване і фактично він мешкає за іншою адресою: [ADDRESS] . У визначений ч. 1\~ст. 1270 ЦК України шестимісячний\~строк, позивач не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини та пропустив визначений строк. Позивач пропустив строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про смерть батька. Про смерть батька позивачу стало відомо тільки у 2020 році. Крім того, оскільки спадкодавець помер на території Росії, багато часу знадобилось для оформлення документів, необхідних для звернення до нотаріуса та прийняття спадщини, зокрема копію свідоцтва про смерть батька позивач отримав тільки у вересні 2020 року. У зв`язку із тим, що причини, через які позивач пропустив строк для звернення до нотаріуса є поважними, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Лисенка С.Д. надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача Мелітопольської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, за наявними матеріалами у справі. Представник відповідача Кирилівської\~селищної ради\~Якимівського району\~Запорізької області в судове засідання, призначене на 02.03.2021 року на 10.00 годину не з`явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженої особи за довіреністю «Станової» в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Заяви від представника відповідача про відкладення судового засідання та про проведення судового засідання за його відсутності не надходило. Третя особа приватний нотаріус\~Мелітопольського міського\~нотаріального округу\~Запорізької області\~Алейнікова В.Г. в судове засідання, призначене на 02.03.2021 року на 10.00 годину не з`явилась з невідомої суду причини, про дату, час і місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~з урахуванням\~заяви представника\~позивача та\~представника відповідача\~Мелітопольської міської\~ради Запорізької\~області про\~слухання справи\~за їх\~відсутності та\~у зв`язку\~з неявкою\~представника відповідача Кирилівської\~селищної ради\~Якимівського району\~Запорізької області та третьої особи приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Алейнікової В.Г., фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч. 1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з вимог ст.ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~ Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~ За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що відповідно\~до свідоцтва\~про народження\~позивач [PERSON] \~народився [INFO] ,\~його батьком\~є [PERSON] (а.с.10). [PERSON] належала 1/3 частина квартири [ADDRESS] та 1/4 частина жилого будинку [ADDRESS] . Факт належності [PERSON] зазначеного майна підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 11.05.1999 року посвідченого державним нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Онищук Н. С., 11.05.1999 року та зареєстрованого в реєстрі за № 592 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідно до якої [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.10.2012 виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради Запорізької області, є власником 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.15,16). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.07.2018 року територіальним відділом РАЦС Бобровського району управління РАЦС Воронезької області, [INFO] в м. Вороніж, Воронезької області Росія, [PERSON] помер. Свідоцтво про смерть [PERSON] було перекладено на українську мову та вірність копії посвідчена тимчасово виконуючою обов`язки нотаріуса Тішаніновою С.Л., [PERSON] (а.с.11,12,13-14). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належні йому 1/3 частину квартири [ADDRESS] та 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] . Позивач у вересня 2020 року звернувся до приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Алейнікової В.Г. з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з пропуском встановленого законом строк на подачу такої заяви. Надано письмові роз`яснення, що для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивачу слід звернутись до суду (а.с.17). Встановлюючи поважність причини пропуску строку для прийняттям спадщини позивачем після смерті батька суд виходив з наступного: Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Крім того, згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом\~цієї статті\~поважними причинами\~пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними,\~ непереборними,\~ істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку\~можуть бути, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом\~не можуть бути \~визнані поважними такі причини пропуску строк, як, зокрема: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини; похилий вік; непрацездатність; невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови тощо. Вказані висновки містяться в постанові ВС України у справі № 750/262/20 від 11.11.2020 року . Крім того, якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). З доводів позивача вбачається, що про смерть батька йому стало відомо лише у 2020 році, оскільки, батько помер на території Росії, в зв`язку з чим йому знадобилось багато часу для оформлення документів, необхідних для звернення до нотаріуса та прийняття спадщини. Однак, в розумінні положень закону вказані причини не є поважними причинами пропуску строку, оскільки вони не пов`язані з об`єктивними,\~ непереборними,\~ істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом з\~цим,\~суд враховує\~той факт,\~що позивач\~зареєстрований та\~фактично проживає\~в [ADDRESS] ,\~а спадкове\~майно знаходиться\~в м.\~Мелітополі та\~в смт.\~Кирилівка,\~Якимівського району,\~що свідчить\~про значну відстань між місцем постійного проживання спадкоємця та місцем знаходження спадкового майна, що може бути визнано поважною причиною пропуску такого строку. Крім того, згідно інформації, яка надійшла від приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Алейнікова В.Г. спадкова справа після смерті [PERSON] заведена не була, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №62580831 від 23.11.200 року (а.с. 70, 71). Вказане свідчить про відсутність спору щодо спадкового майна. Будь-яких інших підстав для спростування тверджень позивача судом не встановлено. Крім того, при вирішенні цивільно - правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року\~\~№ 15-рп/2004\~\~у справі № 1-33/2004. Також, відповідно до пунктів 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Встановленим під час розгляду справи обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття. З урахуванням положень\~ст.8 Конституції України щодо верховенства права та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006), суд приходить до висновку про наявність у [PERSON] поважних причин для проступку строку для прийняття спадщини та наявності законних\~підстав для\~часткового задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини 2 місяці, з моменту набрання судовим рішенням законної сили, оскільки, на думку суду, саме такий строк буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: partial