Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що вона та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між нею та відповідачем син залишився проживати разом з нею, відповідач проживає окремо. За рішенням Кролевецького районного суду від 03 листопада 2014 року з відповідача [PERSON] на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісяця з індексацією відповідно до закону, до повноліття сина. Вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів є недостатнім для належного забезпечення дитини, з урахуванням вартості цін на товари і послуги. На сьогодні сину виповнилось шістнадцять років, він навчається у Глухівському агротехнічному інституті Сумського НАУ, збільшились його потреби на харчування, проживання в гуртожитку по місцю навчання, придбання підручників та канцтоварів, проїзд додому та інше. Її (позивачки) матеріальний стан значно погіршився у зв'язку із значним збільшенням витрат на утримання сина. Відповідач не проявив ініціативи щодо сплати коштів на утримання сина в більшому розмірі, ніж визначено в рішенні суду, сплачує аліменти в розмірі, який менше 1/3 частини прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, а тому на її думку, мусить сплачувати аліменти на дитину в розмірі, який забезпечить їй належні умови для розвитку. Відповідач з 13 березня 2017 року зареєстрований як фізична особа-підприємець з видом діяльності «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами». Він сам визнає себе таким, що має достатній дохід, що підтверджується судовою справою № 579/629/18, яка розглядалась Кролевецьким районними судом за позовом [PERSON] до неї про визнання права власності та поділ майна подружжя. Свою вимогу про визнання за ним права власності на 4/5 частини незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями він обгрунтував тим, що "одноосібно займався будівництвом, як під час шлюбу, так і після розірвання шлюбу", що не відповідає дійсності. Однак обсяг будівельних робіт, виконаних ними в період шлюбу, свідчить про платоспроможність відповідача. Відповідач є власником житлового будинку загальною площею 88,0 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, та господарських будівель, що розташовані в [ADDRESS]. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, позивачка просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 03 листопада 2014 року шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 25-27), у якому він зазначив, що з позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину не підлягають задоволенню. Зазначає, що згідно довідки Кролевецького відділу ДВС до вересня 2018 року він сплачував на користь позивачки аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду, 600 грн., згідно із змінами в законодавстві з вересня 2018 року він сплачує на утримання дитини 972 грн., заборгованості не має. Крім того, він додатково надає матеріальну допомогу сину, майже кожної суботи чи неділі син приходить до нього на ринок і отримує від нього кошти в розмірі 300-400 грн. щоразу. Він є приватним підприємцем, його доходи є нестабільними, на даний час з ростом інфляції незначними для достатнього рівня проживання. Він офіційно неодружений, але перебуває у фактичних шлюбних відносинах 4 роки, в сім'ї він єдиний працюючий, інших дітей у нього немає. Щодо коштів на будівництво будинку по [ADDRESS] - частину коштів він отримав від своєї сестри шляхом займу, до даного часу кошти не виплачені. Власником будинку за адресою [ADDRESS] є його брат [PERSON], який купував цей будинок за власні кошти, а будинок лише зареєстрований на його ім'я. Він намагається підтримувати сина, не обмежуючись лише сплатою встановленого розміру аліментів. Збільшення розміру аліментів поставить його в невигідне становище, внаслідок чого утвориться заборгованість по виплаті. Позивачкою подано до суду відповідь на відзив (а.с. 31-32), в якій зазначає, що аліменти в розмірі 600 грн. були визначені рішенням суду ще в 2014 році. Здійснюючи торгівлю на ринку міста Кролевець, відповідачу добре відомо, наскільки підвищилась вартість хоча б продуктів харчування. Відповідач почав сплачувати аліменти в більшому розмірі лише після внесення змін до ст.182 СК України, ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто не з власної ініціативи. Неправдивою є інформація відповідача про те, що майже кожної суботи чи неділі син приходить до відповідача на ринок і отримує від нього кошти 300-400 грн. щоразу. Син рідко спілкується з відповідачем. В судовій справі № 579/629/18, яка розглядалась Кролевецьким районними судом, не знайшло свого підтвердження те, що частина коштів на будівництво будинку була отримана відповідачем шляхом займу в сестри. На даний час у власності відповідача є житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS]; 1/2 частина незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], на підставі рішення Кролевецького районного суду по справі № 579/629/18, яке він оскаржує. 19 жовтня 2018 року відповідачем було придбано у спільну часткову власність 1/2 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З врахуванням того, що їх син є єдиною дитиною відповідача, вважає, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному нею в позові. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 35). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, згоден сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. щомісяця (а.с.36). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу в їх відсутність. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] і [PERSON] (а.с.7), дитина проживає та зареєстрована разом з матір'ю (а.с. 14). Рішенням Кролевецького районного суду від 03 листопада 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісяця, з індексацією відповідно до закону, до повноліття дитини (а.с.9-10). Згідно довідки Глухівського коледжу Сумського НАУ №345 від 21 вересня 2018 року [PERSON] навчається на 2 курсі Глухівського коледжу Сумського НАУ, денної форми навчання, спеціальність «Агроінженерія», і не знаходиться на повному державному утриманні. Період навчання з 01.09.2017р. по 30.06.2021р. (а.с. 13). У статті 19 та частинах 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України (із змінами згідно ЗУ №2475-VIII від 03.07.2018 року) мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, встановленого з 1 січня 2019 року складає 2027 грн., тому розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 1013 грн. 50 коп. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). За таких умов, зважаючи на законодавчо змінений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також збільшення вікових потреб дитини з часу присудження аліментів у 2014 році, їхній розмір 600 грн., визначений рішенням суду від 03 листопада 2014 року, не може задовольнити необхідні потреби дитини, та не в повній мірі відповідає вимогам ст.141 СК України стосовно рівності обов'язків батьків щодо дитини. Суд враховує, що відповідач є працездатним, здійснює підприємницьку діяльність, отримує дохід (а.с. 11, 37), інших осіб на утриманні не має, повинен влаштовувати своє життя так, щоб забезпечувати свою дитину. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Позивачка не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що розмір аліментів повинен становити розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та наявність у відповідача на час подачі та розгляду позову достатності заробітку (доходу). Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 03 листопада 2014 року і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на сина [PERSON], [INFO], розмір яких суд визначає 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз'яснення, суд вважає за необхідне стягнути аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необґрунтованістю. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 03 листопада 2014 року по справі № 579/1454/14-ц 2/579/351/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial