Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з погосподарськими, надвірними будівлями. В ході судового розгляду змінив предмет позову та просив визнати за ним право спільної сумісної власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобов"язати [PERSON] та [PERSON] не створювати перешкод [PERSON] в користуванні будинком та господаськими будівлями будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що 05 листопада 2005 року, він зареєстрував шлюб з своєю дружиною [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів Розношенської сільської ради, Ульяновського району, Кіровоградської області, зроблено актовий запис за №7 від 05.11.2005 року і підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. [INFO], при народженні дитини, його дружина [PERSON], [INFO] померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, 08.05.2015 року зроблено відповідний актовий запис №350. Дитина народилась. Син - [PERSON], [INFO], про що Виконавчим комітетом Розношенської сільської ради Ульяновського району, Кіровоградської області складено відповідний актовий запис за №3 від 19.05.2015 року. 19 лютого 2004 року, до укладення шлюбу, за свої кошти, його дружина придбала по договору купівлі - продажу зареєстрованого в реєстрі під №236, житловий будинок в [ADDRESS] під літерою «А», глинобитний, обкладений цеглою, житловою площею 48,9 кв. м., що мав слідуючі надвірні споруди: веранда під літ. «а», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д», розташований на земельній ділянці Розношенської сільської ради, Ульяновського району Кіровоградської області. Договір купівлі-продажу домоволодіння був нотаріально оформлений лише на прізвище дружини позивача [PERSON]. З 08 грудня 2005 року, позивач із своїм новонародженим сином [PERSON], [INFO], та пасинком [PERSON], [INFO], проживають в будинку за [ADDRESS]. [PERSON] прожив в зареєстрованому шлюбі із своєю дружиною - спадкодавцем в зазначеному будинку більше десяти років. Як вбачається з висновку про вартість нерухомого майна, а саме всього житлового будинку [ADDRESS] становить 59 527 (п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот двадцять сім) гривень. Відповідно до договору купівлі - продажу будинку від 09 лютого 2004 року, відповідно до відомостей викладених у довідці-характеристиці, виданій Ульяновським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації 12 лютого 2004 року за №50, дійсна вартість жилого будинку з надвірними будівлями що відчужується з урахуванням коефіцієнтів індексації вартості об'єктів житлового фонду становить 18 763 (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят три) гривні, що менше за вартість цього будинку станом на сьогодні більше як на половину, а саме 33 764 грн. Дана вартість будинку збільшилася внаслідок здійснення капітального ремонту будинку та добудов за рахунок сімейного бюджету позивача із спадкодавцем. Дані факти підтверджуються висновками оцінки вартості об'єкта та опису у вище зазначеному договорі купівлі-продажу будинку, накладними щодо придбання будівельних матеріалів витрачених для проведення ремонтних та будівельних робіт. Завершений з ремонтними роботами житловий будинок за адресою: [ADDRESS] значно відрізняється від не відремонтованого, придбаного згідно договору купівлі-продажу в 2004 році цього ж житлового будинку. Таким чином, цей новий об'єкт нерухомого майна створений за рахунок будівельних матеріалів та робіт проведених самостійно та оплачених спільними коштами подружжя [PERSON] та спадкодавця [PERSON]. А тому, при таких обставинах спадковий будинок з господарськими спорудами який розташований по [ADDRESS] належить спадкоємцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. Таким чином він має право на 1/2 частину спірного будинку на праві особистої власності при поділі спільної сумісної власності подружжя. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили в повному обсязі та просили в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 05 листопада 2005 року, позивач зареєстрував шлюб з своєю дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] ( а.с10). [INFO], при народженні дитини [PERSON], ( копія свідоцтва про народження а.с.12), дружина [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.11). За життя 19 лютого 2004 року, до укладення шлюбу, дружина [PERSON] придбала житловий будинок в [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу ( а.с.14). З 08 грудня 2005 року, позивач зареєстрований та проживає в будинку за [ADDRESS], що підтверджується ( а.с.а.с.7,8,9). У відповідності до вимог ст.160 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку(квартирі), що належить громадянину на праві приватної власності, користуються нарівні з ним усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму приміщення. Згідно з ст. 57 СК України, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного із них. Відповідно до ч.1 ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з'ясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості об'єкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення. Судом встановлено, що [PERSON] до шлюбу придбала житловий будинок за 18763 грн. ( а.с.14), згідно звіту про проведення незалежної оцінки житлового будинку ( а.с.а.с.15-54) - ринкова вартість житлового будинку станом на 25.12.2015 року, що знаходиться за адресою:[ADDRESS] складає - 59 527 грн. Згідно консультативного висновку ( а.с.а.с.103-107) вартість спірного житлового будинку станом на 14 квітня 2016 року становить 63000 грн. Ремонтні роботи будинку проводились внаслідок трудових та грошових затрат подружжя [PERSON], що не заперечується відповідачами, які в ході судового засідання пояснили, що позивач [PERSON] спільно із дружиною проводили ремонтні роботи спірного будинку. Крім того, данний факт підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи накладними про придбання будівельних матеріалів ( а.с.а.с.80-89,07-102) . Виходячи із вищезазначеного суд критично відноситься до наданого відповідачами консультативного висновку ( а.с.а.с.103-107) в якому зазначено, що вартість спірного будинку не збільшилась, а навпаки зменшилась. Аналізуючи викладене, суд доходить до висновку, що спірний житловий будинок істотно збільшився у своїй вартості. Згідно п.1 ст.70 ЦК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов в частині визнання права спільної сумісної власності [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] - підлягає до задоволення. Позовні вимоги в частині зобов"язання [PERSON] та [PERSON] не створювати перешкод [PERSON] в користуванні будинком та господаськими будівлями будинку [ADDRESS] - задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено факту створення відповідачами перешкод в користуванні будинком та господаськими будівлями будинку [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial