Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

У вересні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки у спільній власності подружжя та встановлення порядку користування земельною ділянкою. З урахуванням уточнених позовних вимог просить провести розподіл житлового будинку, надвірних будівель і земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] за третім варіантом висновку судової будівельно - технічної, оціночно - будівельної та земельно технічної експертизи. Просить суд виділити їй: по житловому будинку літ. « А-1» частину коридору 1-1, площею 22,2 кв. м.; житлову кімнату 1-2, площею 12,0 кв.м.; кухню 1-7, площею 11,9 кв.м.; топочну 1-8, площею 5, кВ.м.; по надвірним спорудам: прибудову лі. « а»; ганок літ. «а»; частину балкону літ. « а»; гараж літ. « І»; ? частину навісу літ. « Е»; ? частину огорожі № 1; ? частину воріт № 2; хвіртку № 3; ? частину колодязя № 5 Стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію вартості частки в розмірі 10 525,00 гривень. Встановити наступний порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою [ADDRESS] виділити в користування позивачці ? частину земельної ділянки загального користування (двір) -170 кв.м., земельну ділянку особистого користування ( город) - 330 кв.м; виділити в користування [PERSON] ? частину земельної ділянки загального користування ( двір) -170 кв.м., земельну ділянку особистого користування ( город) -330 кв.м.; залишити в спільному користуванні позивачки та відповідача частину земельної ділянки ( двір) площею 340 кв.м. стягнути з відповідача на користь позивачки ? частину вартості судової експертизи в розмірі 2995,20 грн. Відповідач заперечував проти позову, готов сплатити грошову компенсацію або здійснити розділ житлового будинку, надвірних будівель і земельної ділянки згідно з другим варіантом по ІІ співвласнику висновку судової будівельно - технічної, оціночно - будівельної та земельно - технічної експертизи . Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами і підтверджується наявними у справі доказами, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної належить домоволодіння [ADDRESS] Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим. Визначальним для виділу частини або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній сумісній власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Крім цього, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). З наведених положень випливає, що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім'єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.22, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 6972 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Із висновку судової будівельно - технічної, оціночно- будівельної та земельно - технічної експертизи № 2217/7683/7684 від 27.07.2016 року вбачається, що з технічної точки зору розподілити житловий будинок [ADDRESS] без відступу від ідеальних часток співвласників не представляється можливим. На розсуд суду надано чотири варіанти розподілу житлового будинку та надвірних будівель з відступом від ідеальних часток співвласників ( а.с. 51-98). При вирішення питання щодо обрання одного з варіантів суд враховує питання щодо необхідності здійснення мінімальних затрат як у вигляді грошової компенсації оскільки неможливо розподілити частки ідеально, так і з позиції здійснення непропорціонально великих переобладнань. З цих обставин на думку суду перший варіант виділу часток у домоволодінні є найбільшим сприйнятим. По запропонованому варіанту порядку розподілу домоволодіння [PERSON] виділяється приміщення і надвірні будівлі на суму 1391040,50 грн., що на 10286,00 грн. ( 391040,5-380754,5) більше чим покладено, з площею 59,0 кв.м., що на 6,85 кв.м. (52,15-45,3) менше чим покладено, а [PERSON]- на суму 370468,50 грн.,що на суму 10286,00 грн. ( 380754,5-370468,5) менше чим покладено, з площею 59,0 кв.м., що на 6,85 кв.м. ( 59,0-52-15) більше чим покладено. При таких даних суд вважає, що поділ ( виділ) майна необхідно провести по першому варіанту висновку судової оціночно - будівельної та земельно - технічної експертизи № 2217/7683/7684 від 27.07.2016 року, виділивши [PERSON]: по житловим будівлям А-1: -частину коридору 1-1, площею 12,9 кв.м.; -житлова 1-2, площею 12,0 кв.м.; -житлова 1-3 , площею 20,4 кв.м. по надвірним будівлям: -«а 1» - ганок; -«а-2»- балкон, -« Б» - погріб; «Д»- вбиральня; «Е»- ? частина навісу; « № 1» - ? частина огорожі; «№ 2»- ? частина воріт; «№ 3» - хвіртка, № 5-1/2 частина колодязю. Виділити [PERSON]: по житловим будівлям А-1: частина коридору 1-1, площею 15,1 кв.м.; житлова 1-4, площею 7,9 кв. м.; житлова 1-5, площею 12,1 кв.м.; суміщ. санвузол 1-6, площею 7,0 кв.м.; кухня 1-7, площею 11,9 кв.м.; топочна 1-8, площею 5,0 кв.м. по надвірним будівлям - «а» прибудова, « В» сарай, « Е» -1/2 частина навісу, № 1 ? частина огорожі, № 2 ? частина воріт, № 4 - хвіртка, № 5 -1/2 частина колодязю. Стосовно варіантів користування земельною ділянкою то у висновку експерта зазначається про єдиний варіант встановлення порядку користування, що на думку суду є справедливим, оскільки дозволяє отримати кожному з подружжя в користування рівні частини земельної ділянки та залишення в спільному користуванні частини земельної ділянки площею 340 кв.м., яка є двором, також забезпечить належне та комфортне користування житловим будинком, яке знаходиться в межах спірної земельної ділянки. Варіанти користування земельною ділянкою до першого варіанту розподілу житлового будинку та надвірних будівель: пропонується залишити в спільному користуванні позивачки та відповідача частину земельної ділянки ( двір ) площею 340 кв.м. ( за арифметичним підрахунком площею 634 кв.м.) пропонується виділити у користування [PERSON] земельну ділянку площею 500,00 кв.м. ( за арифметичним підрахунком 642 кв.м.) в тому числі: - ? частина земельної ділянки загального користування ( двір) -170 кв.м. ( за арифметичним підрахунком 307 кв.м.); - земельна ділянка особистого користування ( город) 330 кв.м. Пропонується виділити [PERSON] у користування земельну ділянку площею 500,00 кв.м. ( за арифметичним підрахунком 642 кв.м.) в тому числі: - ? частина земельної ділянки загального користування ( двір) -170 кв.м. ( за арифметичним підрахунком 307 кв.м.); - земельна ділянка особистого користування ( город) 330 кв.м. Варіант порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] між співвласниками домоволодіння показаний у додатка № № 3,4,6,7 до даного висновку. Межа земельних ділянок, що пропонується виділити співвласникам проходить таким чином: Від т. А поділяє межу земельної ділянки по червоній лінії ( [ADDRESS]) на відрізки розмірами 20,0 м та 18,0 м.; Відрізок АБ прокласти до прямій лінії розміром 32,0 м до тильної сторони, поділивши її на відрізки розмірами 21,0 м та 20,0 м; т. В поділяє відрізок АБ на відрізки розміром 16,0 м та 16,0 м; Відрізок ВГ прокласти по прямій лінії довжиною 20,0 м; т. Г поділяє межу земельної ділянки з лівої сторони на відрізки розмірами 17,0 м та 17,0 м. Судові витрати в порядку ст. 88 ЦПК України є обгрунтованими та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також враховуючи те, що встановлена ринкова вартість житлового будинку, що є предметом позову, то зважаючи на положення Закону України "Про судовий збір" слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 866,95 грн.

Outcome: partial