Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Малаховської Ірини Валентинівни про визнання дій нотаріуса неправомірними, скасування реєстрації, повернення майна, в якому просить: -визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малаховської Ірини Валентинівни в частині реєстрації права власності на автомагазин по [ADDRESS] та реєстрації права власності на земельну ділянку в м. Ужгороді за ТОВ «Кредитні ініціативи» неправомірними; -скасувати реєстрацію права власності на автомагазин по [ADDRESS] та реєстрації права власності на земельну ділянку в м. Ужгороді за ТОВ «Кредитні ініціативи»; -повернути у власність [PERSON] автомагазин по [ADDRESS] загальною площею 1589,2 квадратні метри та земельну ділянку; -покласти на відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне, він є власником автомагазина по [ADDRESS] загальною площею 1589,2 квадратні метри та земельної ділянки, загальною площею 0,081, що розташована по [ADDRESS] кадастровий номер 2110100000:73:001:0010. 5.04.2005\~року позивачем з Акціонерним комерційним\~ промислово - інвестиційним банком в особі начальника юридичного сектору філії «Закарпатське Центральне відділення Промінвестбанку» Кузки Сергія Олександровича укладений Кредитний договір № 13/4-05. Для забезпечення вимог кредитного\~ договору ним з Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі начальника юридичного сектору філії «Закарпатське Центральне відділення Промінвестбанку» Кузки Сергія Олександровича укладено іпотечний договір № 44/23-2005 від 5.04.2005 року. Предметом іпотеки стало майно автомагазин по [ADDRESS] . На момент укладення договору іпотеки, це майно не було зареєстровано у власності позивача, тому не могло бути предметом іпотеки.\~ Викладені обставини засвідчують нікчемність договору іпотеки. Однак позивачем частково виконувались умови\~ обох кредитних договорів до лютого\~2012\~року.\~ Згідно договорів іпотеки № 44/23-2005 від 5.04.2005\~року та № 101/23- 2007 від 28.04.2007\~дія іпотеки передбачена цими договорами зберігається до повного виконання кредитного договору / п.1.1. Договору/. До квітня\~2017\~року визначений кінцевий термін виконання\~ кредитних договорів, та додаткових угод до договору іпотеки № 44/23-2005 від 5.04.2005\~року. В\~2012\~році банк та його відділення з якими укладені договори ліквідований. Про передачу боргів названого банку або про будь які зміни до договору кредиту,заміну сторін позивачу не повідомлялось. Внаслідок чого йому не було відомо на які рахунки продовжувати сплату кредиту по обох договорах, тому часткова заборгованість виникла не з його вини.\~ Банк який став правонаступником ліквідованого, повинен був повідомити банківські реквізити своїм боржникам для продовження виконання кредитних зобов`язань або укласти нові договори з боржниками. Позивач, випадково дізнався\~ що наступником банку з яким укладені договори є товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» ТОВ « Кредитні ініціативи». Останні без повідомлення сторін, переукладення договорів або внесення змін до них, в зговорі із нотаріусом Малаховською Іриною Валентинівною яка є нотаріусом Київського міського нотаріального округу вирішили в незаконний спосіб шляхом підробки та використання підроблених документів заволодіти майном, яке належить позивачу на праві власності, а саме: земельною ділянкою яка належить йому відповідно до Державного акту серії ЗК № 017852\~виданого 21.09.2004\~року та автомагазином по [ADDRESS] .\~ Відповідач нотаріус Малаховська Ірина Валентинівна здійснила перереєстрацію власності згідно іпотечного застереження\~ без належних підстав\~ документів, настання строку виконання основного зобов`язання. Не враховано, положення ст. 33 Закону України «Про Іпотеку», щодо звернення стягнення в обсязі необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про Іпотеку», іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.\~ В даному випадку іпотекодержатель надав документи в яких навмисно занизив ціну об`єктів нерухомості , для того щоб заволодіти в незаконний спосіб всім майном. Оцінка автомагазина та земельної ділянки в 1 000 000 гривень є явно заниженою і не відповідає нормативам оцінки в м. Ужгороді.\~ Відповідач «Кредитні ініціативи» не надав жодних правдивих документі нотаріусу і не повідомив, що\~ він є правонаступником пере боржниками, не повідомляв що позивач знаходиться по договору кредиту з ним у будь яких фінансових зобов`язаннях, не повідомив про наміри укладення змін до договору або нового договору кредиту та іпотеки.\~ Такі дії відповідача це відповідають вимогам ЗУ «Про іпотеку» та порядку вчинення нотаріальних дій. 18.06.2020 року позивачем було подано заяву про зміну (доповнення) підстав позову, у якій він зазначив, що 29.04.2016\~року, на час вчинення нотаріусом [PERSON] оспорюваних дій відносно\~ об`єкта нерухомості в [ADDRESS] . (раніше [ADDRESS] ) вказане майно знаходилося в реєстрі заборони на відчуження.\~ Зокрема, 09.04.2004\~року на майно в [ADDRESS] ) було накладено обтяження за номером 57907 у вигляді арешту зареєстровано Першою ужгородською державною нотаріальною конторою, а 27.08.2015\~Державним реєстратором Ужгородського міськрайонного управління юстиції під номером\~10945108\~зареєстровано обтяження, арешт всього нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови Ужгородського міського відділу ДВС від.25.08.2015.\~ Наведені обтяження не мають відношення до правочинів укладених між сторонами, діяли на\~ момент вчинення нотаріусом Малаховською І.В. оскаржуваних дій і діють до цього часу.\~ Така обставина є безумовною підставою для визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора (нотаріуса) про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, на який було звернуто стягнення за статтею 37 Закону «Про іпотеку»\~\~ \~ Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» не скористався правом на подання заперечень на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент подання позову). Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малаховська Ірина Валентинівна не скористалась правом на подання заперечень на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент подання позову). Представник позивача [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилася. В попередніх судових засіданнях змінені позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. На продовження судового розгляду не з`явилася, подала суду заяву, згідно якої просила суд провести розгляд справи за її відсутності та задоволити позов. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Мус\~В.П. в останнє судове засідання не з`явився. В попередніх судових засіданнях проти позову заперечував. На продовження судового розгляду не з`явився, подав суду клопотання, в якому заперечує проти позову, та просить суд провести розгляд за його відсутності. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малаховська Ірина Валентинівна - в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. А тому суд проводиться розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~ права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За нормою\~статті 5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3\~ст. 13 ЦПК України, учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка в м. Ужгороді, кадастровий № 2110100000:73:001:0010, та об`єкт нерухомості (автомагазин) в по [ADDRESS] , що підтверджено, копією свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 15.11.2005, та копією Державного акту на право власності на земельну ділянку зареєстровану за актовим записом № 0104070000396, виданим 21.09.2004 року Ужгородською міською радою народних депутатів Закарпатської області на підставі договору купівлі-продажу ВВЕ №550288 від 01.07.2004, з якого також вбачається, що вказана земельна ділянка передана позивачу як приватному підприємцю та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] з ЗАТ Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк (ПАТ «Промінвестбанк») укладено ряд договорів, а саме: іпотечний договір № 44/23-2005 від 05.04.2005, договір про іпотечний кредит №73/8-07 від 11.06.2007 та іпотечний договір до нього №157/23-2007 від 13.06.2007; договір іпотеки № 101/23-2007 від 28.04.2007 року, що підтверджено копіями вказаних договорів. Відповідно змісту вищезгаданих іпотечних договорів позивачем передано в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку в м. Ужгороді, кадастровий № 2110100000:73:001:0010, та об`єкт нерухомості (автомагазин) за адресою [ADDRESS] . Згідно з пунктами 5.2.1. іпотечного договору №157/23-2007 від 13.06.2007, іпотечного договору №44/23-2005 від 05.04.2005, іпотечного договору №101/23-2007 від 28.04.2007 року, позасудове врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки встановлено шляхом: продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмету іпотеки будь якій особі на підставі договору купівлі продажу у порядку встановленому\~ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; продажу Іпотекодавцем (або за його дорученням, оформленим відповідною довіреністю іпотекодержателем) Предмету іпотеки третій особі на користь Іпотекодержателя; прийняття Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателем (із погашенням іпотекодавцем за рахунок коштів, отриманих від Іпотекодержателя внаслідок такого прийняття зобов`язань за кредитним договором, або без проведення погашення у такий спосіб); шляхом продажу Предмету іпотеки на біржі (з аукціону, публічних торгів); іншим способом, що не суперечить чинному на момент реалізації Предмету іпотеки законодавством. 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення права вимоги, зокрема і права вимоги за кредитним договором № 47/8-07 від 27.04.2007 року, укладеного з [PERSON] , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 29 квітня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською Іриною Валентинівною було розглянуто заяву представника ТзОВ « Кредитні Ініціативи» - Лисюка Дмитра Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та прийнято рішення за № 29484372 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий №\~2110100000:73:001:0010, за ТзОВ «Кредитні ініціативи» та рішення за № 29483833 про державну реєстрацію права власності на автомагазин, що розташований за адресою [ADDRESS] , кадастровий № 2110100000:73:001:0010, за ТзОВ «Кредитні ініціативи», крім того вирішено відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна. Вказані обставини підтверджуються рішеннями, які наявні в матеріалах реєстраційних справи, копія якої представлена на вимогу суду відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Ужгородської міської ради. Як вже було встановлено судом, порядок звернення стягнення на предмет іпотеки був погоджений в іпотечному договорі №157/23-2007 від 13.06.2007, іпотечному договорі №44/23-2005 від 05.04.2005, іпотечному договорі №101/23-2007 від 28.04.2007 року. Крім того судом встановлено, що 09.04.2004\~року на майно в [ADDRESS] накладено обтяження за номером 57907 у вигляді арешту зареєстрованого Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою, а 27.08.2015\~Державним реєстратором Ужгородського міськрайонного управління юстиції під номером\~10945108\~зареєстровано обтяження, арешт всього нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби від.25.08.2015 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 Цивільного кодексу України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною третьою\~ст. 512 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до 513\~Цивільного кодексу України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення права вимоги, зокрема і права вимоги за кредитним договором № 47/8-07 від 27.04.2007 року. Відповідно до\~ст. 514 Цивільного кодексу України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. (ст. 516 ЦК України). Позивач посилається на той факт,що відповідач ТзОВ «Кредитні ініціативи», не повідомило його, що є правонаступником після ПАТ «Промінвестбанк», а також про те, що він, позивач перебуває з відповідачем у будь-яких фінансових зобов`язаннях по кредитному договору, однак будь-яких належних та допустимих доказів, щодо вказаних обставин суду не надав. Натомість, з оглянутих судом матеріалів справи встановлено, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» неодноразово направляло на адресу позивача [PERSON] вимоги де зазначалась інформація про наявність договору відступлення права вимоги та про необхідність погашення заборгованості, а також попередження про те, що у разі відсутності погашення заборгованості встановлений строк ТзОВ «кредитні ініціативи», як Іпотекодержатель у відповідності до положень Закону України «Про іпотеку» розпочне процедуру звернення стягнення на майно, що було передано в іпотеку згідно іпотечних договорів. Вказані обставини підтверджуються, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення (особисто [PERSON] ), поштовими квитанціями, та реєстрами відправлення цінного листа. Таким чином, суд приходить до висновку, що норми закону передбачені ст. ст. 514-516 ЦК України, відповідачем ТзОВ «Кредитні ініціативи були виконані, а факти вказані позивачем, не знайшли свого підтвердження. Виходячи з характеру спірних правовідносин, порядок звернення стягнення на предмет іпотеки був погоджений в Іпотечному договорі № 157-23-2007 від 30 червня 2007 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору : п. 5.1. іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацію у наступних випадках:\~ якщо у момент настання строку виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені Кредитним договором строки сум відсотків; та/або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки (пені штрафну), що передбачені Кредитним договором;\~ незалежно від настання строку виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за Кредитним договором при виникненні підстав. вказаних у п.3.1.5 цього Договору. п. \~ 5.2. Звернення стягнення на Предмет іпотеки може відбуватися будь-яким із наступних способів на вибір Іпотекодержателя:\~ п. 5.2.1. Позасудове врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки\~шляхом:\~ продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку";\~ продажу Іпотекодавцем (або за його дорученням, оформленим відповідною довіреністю Іпотекодержателем) Предмету іпотеки третій особі на користь Іпотекодержателя;\~ \~ \~ \~ \~ прийняття Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателем (iз погашенням Іпотекодавцем за рахунок коштів, отриманих від Іпотекодержателя внаслідок такого прийняття зобов`язань за кредитним договором, або без проведення погашення у такий спосіб);\~ шляхом продажу Предмету іпотеки на біржі (з аукціону. публічних торгів);\~ \~ \~ \~ \~ іншим способом, що не суперечить чинному на момент реалізації Предмету іпотеки законодавству,\~ Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні Іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.\~\~(ч.1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку») За змістом положень частини 1 та 3\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку»\~передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому\~ст. 37 цього Закону. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.\~\~\~\~(ч. 1\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку») Отже, передбачений вищевказаною нормою договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, повинні відповідати загальним положенням про договір, установленим розділом II книги\~п`ятої Цивільного кодексу України.\~\~ При дотриманні цих умов іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки з дотриманням умов звернення стягнення та порядку реалізації, передбачених\~Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване\~статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволенню судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої\~статтею 38 цього Закону. Водночас, можливість виникнення права власності за рішенням суду\~ЦК України\~передбачає лише у статтях\~335\~та\~376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1\~ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Отже, аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392\~ЦК України\~слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша\~статті 37 Закону України «Про іпотеку»). Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України від 30.03.2016 року у справі №6-1851цс15 та від 14.09.2016 року у справі № 6-1219 цс16, яка з огляду на положення\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов`язковою для застосування судами України. Виходячи з умов Іпотечному договорі № 157-23-2007 від 30 червня 2007 року Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки за своїм вибором у тому числі, шляхом прийняття Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателем (iз погашенням Іпотекодавцем за рахунок коштів, отриманих від Іпотекодержателя внаслідок такого прийняття зобов`язань за кредитним договором, або без проведення погашення у такий спосіб). Тобто, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при реєстрації прав власності на таке майно, правовстановлюючим документом повинен бути Іпотечний договір із відповідним іпотечним застереженням.\~\~\~\~ Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на предмет іпотеки було зареєстровано приватним нотаріусом на підставі Іпотечного договору, № 157-23-2007 від 30 червня 2007 року серія та номер: № 2445, виданий 10.04.2010 року, видавник Нотаріус Дроботя А.В., приватний нотаріус КМНО; Договір про передачу прав, серія та номер № 1423, виданий 17.12.20126, видавник: Кирик О.А., приватний нотаріус КМНО. Преамбулою\~Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Зазначений Закон згідно зі статтею 1 регулює відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з частиною тринадцятою\~статті 15 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України. Кабінет Міністрів України затвердив Порядок реєстрації, який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком (пункти 6,7 Порядку реєстрації, чинний на момент проведення реєстрації). Пунктом 12 Порядку реєстрації передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав . Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру, Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів), а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав(чинний на момент проведення реєстрації). За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені\~Законом України\~Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування\~(пункт 23 Порядку реєстрації (чинний на момент проведення реєстрації). Згідно з пунктом 6 частини 1\~статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо \~наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно ( в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин). Згідно з частиною 2\~статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~за наявності\~підстав для\~відмови в\~державній реєстрації\~прав державний\~реєстратор приймає\~рішення про\~відмову в\~державній реєстрації\~прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття( в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин). Тобто, наявність в Реєстрі запису про арешт майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте. Аналогічні правові висновки міститься у постанові Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справі №21-357а14, постанові великої палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі 755/5072/17. Як з`ясовано судом, 09.04.2004\~року на майно в [ADDRESS] накладено обтяження за номером 57907 у вигляді арешту зареєстрованого Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою, а 27.08.2015\~Державним реєстратором Ужгородського міськрайонного управління юстиції під номером\~10945108\~зареєстровано обтяження, арешт всього нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби від 25.08.2015 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною\~\~3\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що сторони\~\~мають право обґрунтувати\~\~належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Разом з тим, відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малаховська Ірина Валентинівна, не скористались процесуальним правом надати докази, які мали підтвердити той факт, що на момент реєстрації права власності на спірне майно, а саме автомагазин та земельну ділянку по [ADDRESS] , які є предметом іпотеки, в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, були наявні всі передбачені відповідними Законами та Порядком реєстрації документи, те , що нею було перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, що нею були використані всі відомості з Державних реєстрів, як того передбачав п.12 Порядку реєстрації, а відповідно і наявність підстав для проведення державної реєстрації прав. Ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закрапатської області від 31 січня 2017 року в якій відповідачу - було запропоновано надати письмові заперечення проти позову із представленням доказів, залишилась без належного реагування та виконання з боку відповідача. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що при наявності в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження спірного майна державний реєстратор не мав права здійснювати реєстраційних дій поки таке обтяження не буде зняте. Крім того відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотеко держателя (в редакції, яка діяла на момент державної реєстрації прав). Суду не представлено доказів, що на момент переходу права власності тобто станом на 29.04.2016 року проводилась оцінка майна предмету іпотеки, в матеріалах, наданих на вимогу суду відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконавчого комітету Ужгородської міської ради відсутній висновок суб`єкта оціночної діяльності щодо висновку про вартість іпотечного майна на день вчинення реєстраційної/нотаріальної дії. Державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малаховська Ірина Валентинівна, як вже було зазначено, жодних доказів на заперечення вимог позивача не надала. Натомість в матеріалах справи наявні висновки суб`єкта оціночної діяльності щодо висновку про вартість іпотечного майна, представлені позивачем [PERSON] які виконані вже після прийняття рішення про державну реєстрацію іпотечного майна. Ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною, а тому суд вважає, що відсутність відомостей про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, є порушенням яке було допущено при переході права власності на предмет іпотеки. Оскільки вказані обставини не були взяті до уваги приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховською Іриною Валентинівною, її рішення як державного реєстратора підлягає скасуванню. Щодо вимог позивача про повернення у власність спірних автомагазину та земельної ділянки, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що позивач [PERSON] набув на відповідних правових підставах право власності на вказані об`єкти, реалізуючи свої права власника позивач передав об`єкт нерухомого майна в іпотеку, уклавши відповідні договори. В межах даного спору судом встановлено обставини про відсутність у державного реєстратора права здійснювати реєстраційні дії поки не зняті обтяження вказаного майна, що зумовлює у такий спосіб припинення права власності на цей об`єкт нерухомого майна за відповідачем ТзОВ «Кредитні ініціативи», у зв`язку з скасуванням рішенням державного реєстратора, що слугувало підставою для набуття права власності на нерухоме майно. За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про повернення майна у власність, оскільки сам факт укладання договору іпотеки не є підставою припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, та підставою позбавлення власника користуватися належним йому майном переданим в іпотеку, підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, визначений відповідачем, шляхом визнання права власності на спірні об`єкти нерухомого майна в межах даного спору судом визнано неправомірним, \~що зумовлює необхідність скасування рішення про державну реєстрацію прав, що в свою чергу не перешкоджає позивачу реалізувати свої права як власника нерухомого майна, з урахуванням обмежень визначених іпотечними договорам та накладених обтяжень. Інших аргументів та доказів, щодо необхідності повернення майна, тобто доказів, що майно вибуло з фактичного володіння позивача, крім прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на спірні об`єкти за відповідачем, яке скасоване судом, позивачем не представлено. Відповідно до правил\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до положень\~ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позову, суд приходить до висновку що з відповідачів приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Малаховської Ірини Валентинівни та ТзОВ «Кредитні ініціативи» необхідно стягнути на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 826,82 грн., в рівних частках, які сплачено позивачами при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналами платіжних документів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial