Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача інфляційних виплат, 3% річних та збитків за змінами валютного курсу, посилаючись на те, що 29.01.08р. було винесено рішення про стягнення з відповідача на їх користь суму боргу у розмірі 50500 грн. В провадженні Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби знаходиться на виконанні виконавчий лист, але жодної суми виконавцями не стягнуто. На теперішній час сума боргу збільшилася. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Відповідно до розрахунків за період прострочення 1938 днів за період з 30.01.08р. по 20.05.2013р. інфляційні виплати будуть складати у розмірі 21 500,38 грн., а 3% річних - 8087,86 грн. Збитки у зв'язку з послабленням курсу гривни складають 29 430 грн. ( курс гривни складає 799,300 грн. за 100 дол. США). Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання рішення суду і тому вони вимушені звертатися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в у судовому засіданні позовні вимоги підтримувала в повному обсязі і дала пояснення про обставини, викладені вище Позивач [PERSON] надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні від 20.12. 2013року, позов не визнав і пояснив, що 29.01.2008р. Фрунзенським районнім судом м. Харкова було винесено заочне рішення про стягнення з нього боргу, яке набрало законної сили тільки 07.08.2008р. 19.09.2008 року було відкрито виконавче провадження на підставі заяви стягувача від 16.09.2008 року. Він, як боржник, 16.03.10р.оскаржував дії державного виконавця та було скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження Ухвалою суду від 07.07.2010 р. задоволено заяву [PERSON], [PERSON] про виправлення помилок у виконавчих листах. Отже, період розрахунків позивачів з 30.01.2008р. по 20.05.2013р.є невірним та безпідставним. Крім того позивачі посилаються на бездіяльність і винуватість відділу державної виконавчої служби, вказуючи, що у Фрунзенському ВДВС Харківського МУЮ знаходиться на виконанні виконавчий лист, але "жодної частки виконавцями не стягнуто" і тому він на є неналежним відповідачем. Ним, на вимогу державної виконавчої служби було надано для збуту книжкову продукцію на суму стягнення, але позивачі відмовились авансувати її оцінку, а тому не сприяли якнайскорішому отриманню суми, що стягується. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.02.2013р. визнано таким, що не підлягає виконанню, дублікат виконавчого листа № 2-161/08, виданий 03.12.2010р. Фрунзенським районним судом і. Харкова [PERSON] і постановою від 13.05.2013р. державного виконавця закінчено виконавче провадження по вказаному дублікату. На виконанні Фрунзенського ВДВС на цей час перебуває тільки один виконавчий лист [PERSON], який виданий Фрунзенським райсудом м. Харкова 03.12.2010 року, що підтверджує , що вжитий нею період нарахування, починаючи з 30.01.2008 року є помилковим. Проте, це виконавчий документ не може бути виконаний, так як він за своїм змістом не відповідає резолютивної частині судових рішень та вимогам ч.2 ст.3 залишено без змін рішення Ленінського райсуду м. Харкова від 12.10. 2010 року про відмову у стягненні з нього аналогічної заборгованості Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено рішенням Фрунзенського райсуду м. Харкова від 29 січня 2008 року [PERSON] 25.11.2005 року позичив у [PERSON] та [PERSON] 10 000 доларів США, про що була складена розписка у письмовій форм. Згідно вказаного рішення з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачів солідарно суму боргу за договором позики у розмірі 50 500 грн. Відповідач [PERSON] знаючи про існуючий борг добровільно його не сплатив, чим порушив права позивачів на отримання вказаної суми протягом тривалого часу. Згідно зі ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за ст. 559 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова було постановлено 29 січня 2008 року, після чого зобов'язання відповідача по сплаті грошового зобов'язання не припиняються і тому позивачі обґрунтовано пред'явили вимоги щодо стягнення передбачених законом виплат. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін і не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд не бере до уваги доводи відповідача стосовного того, що період розрахунків позивачів з 30.01.2008р. по 20.05.2013р. є невірним у зв'язку з тим, що у вказаний період часу подавалися скарги на дії державного виконавця, вирішувалися питання стосовно визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, розглядалися також питання про видачу дублікатів виконавчого листа і тощо, і що ці дії свідчать про те, що за цей період не повинні були нараховані будь які суми. Боржник зобов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення виконання зобов'язань, тому винесення рішення Фрунзенським райсудом м. Харкова 29.01.2008 року не припиняє виконання зобов'язання по виплаті грошових сум. Відповідно до розрахунків наданими позивачами сума інфляційних виплат за період прострочення 1938 днів, починаючі з 30.01.08р. по 20.05.2013р. будуть складати у розмірі 21 500 грн.,а три проценти річних від простроченої суми - 8 087,86 грн. Суд погоджується з даним розрахунком, який зроблений відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України та статистичних даних про рівень інфляції. Що стосується вимог позивачів щодо стягнення збитків у зв'язку з послабленням курсу гривни у розмірі 29 430 грн., то в цій частині вимог треба відмовити, так як ці вимоги необґрунтовані і не опираються на норми закону. Відповідно до ст.. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати зі сплати судового збору..Позивачем [PERSON] при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 295 гривен. З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути вказані витрати

Outcome: partial