Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON], з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягнути з приватного малого підприємства «Обрій» м. Козятина (ПМП«Обрій») на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.11.2009 року по 20.06.2016 року в загальній сумі 89500 гривень, а також зобовязати приватне мале підприємство «Обрій» м. Козятина повернути їй трудову книжку, зазначивши у ній нову дату звільнення дату фактичного вручення їй трудової книжки(а.с.1-3, 41, 61). Позивачка\~\~посилається на те, що 11 липня 2005 року між нею та ПМП «Обрій» була укладена трудова угода і її було зараховано на посаду пекаря, трудову книжку вона передала адміністрації ПМП «Обрій». У звязку з тим, що підприємство перестало виплачувати їй заробітну плату, вона подала заяву про звільнення, у якій просила звільнити її з 28.08.2007 року за угодою сторін. На день звільнення ПМП «Обрій» з нею розрахунків не провело, трудову книжку не повернуло, наказ про звільнення виданий не був. Це змусило її звернутися до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області із позовом до ПМП «Обрій» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.06.2010 року у справі № 2-14/2010 встановлено, що зі сторони відповідача мала місце невиплата їй заробітної плати та затримка розрахунку при звільненні. На її користь в загальній сумі було стягнуто 3078 гривень, за винятком коштів за час затримки розрахунку при звільненні. Додатковим рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.07.2014 року у справі № 133/1087/14-ц стягнуто із ПМП «Обрій» на її користь середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період із 28.08.2007 року по 04.11.2009 року в сумі 12692 грн. 65 коп. Таким чином, судами визнано правомірність її вимог про стягнення із ПМП «Обрій» коштів за час затримки розрахунку при звільненні. До цього часу відповідачем розрахунок з нею не проведено, трудова книжка не повернута. Отже зі сторони відповідача продовжує мати місце затримка розрахунку при звільненні. На той час, коли вона працювала, її середньомісячний заробіток дорівнював середньомісячній мінімальній заробітній платі і складав 482 грн. на місяць. Виходячи із розміру середньомісячної мінімальної заробітної плати за період затримки розрахунку при звільненні з 5 листопада 2009 року по 20 червня 2016 року, за її підрахунками, середній заробіток складає 89500 грн. . В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та підтвердили зазначені вище обставини. Позивачка також пояснила, що після того, як вона залишила роботу в ПМП «Обрій», вона більше ніде не працювала, оскільки трудова книжка залишилась у відповідача. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що відповідно до рішення Козятинського міськрайсуду Вінницької області від 17.06.2010 року (справа № 2-14/2010 р.) та додаткового рішення Козятинського міськрайсуду від 16.07.2014 року (справа № 133/1087/14-ц) розмір середнього заробітку [PERSON] в ПМП «Обрій» складава 482 грн. Додатковим рішенням Козятинського міськрайсуду від 16.07.2014 року стягнуто з ПМП «Обрій» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.08.2007 року по 04.11.2009 року в сумі 12692 грн. 65 коп. При цьому судом було встановлено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] в ПМП «Обрій» складала 22 грн. 95 коп. Можлива заборгованість ПМП «Обрій» перед [PERSON] згідно ст. 117 КЗПП України за період з 04 листопада 2009 року по 20 червня 2016 року може складати суму 38261,55 грн. Представником відповідача були подані письмові заперечення проти позову. в яких він посилається на те, що можлива заборгованість ПМП «Обрій» перед [PERSON] згідно ст. 117 КЗПП України за період з 04 листопада 2009 року по 20 червня 2016 року може складати суму 38261,55 грн.(а.с.83-84). Також представником відповідача була подана заява про застосування строку давності, в якій він посилається на те, що вимоги позивачки про повернення трудової книжки задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст. 233 КЗпП України строк звернення до суду для вирішення трудового спору станеовить три місяці. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, в сумі 38261,55 грн. В решті вимог просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 11.07.2005 року [PERSON] була прийнята на роботу в ПМП «Обрій» пекарем(а.с.105-111). У серпні 2007 року позивачка подала заяву про звільнення за угодою сторін з 28.08.2007 року і 28.08.2007 року залишила роботу, однак наказ про її звільнення з ПМП «Обрій» не був виданий, позивачці не була видана на руки трудова книжка та не був проведений розрахунок. Зазначені обставини були встановлені рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.06.2010 року у справі № 2-14/2010. Також зазначеним рішенням на користь [PERSON] з ПМП «Обрій» стягнуто нараховану, але невиплачену їй при звільненні з роботи заробітну плату за червень, липень і серпень 2007 року в сумі 1263 гривні 97 коп., невиплачену їй при звільненні з роботи компенсацію за невикористану відпустку 50 календарних днів за період з 11.07.2005 року по 28.08.2007 року в сумі 814 грн. 64 коп., а також 1000 грн. у відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, а всього з ПМП «Обрій» на користь [PERSON] стягнуто 3078 грн. 61 коп. У рішенні суд дійшов висновку, що «позивачка на даний час має вважатися звільненою з роботи і днем звільнення з роботи має вважатися останній день роботи позивачки 28 серпня 2007 року(а.с.5-7). Додатковим рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.07.2014 року у справі № 133/1087/14-ц стягнуто із ПМП «Обрій» на користь [PERSON] середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні за період із 28.08.2007 року по 04.11.2009 року в сумі 12692 гривні 65 копійок (а.с.8-10). Судом встановлено з пояснень сторін, що до цього часу зазначені рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області не виконано, наказ про звільнення [PERSON] з роботи не виданий, не виплачені кошти та не видана трудова книжка. Судом також встановлено, що Козятинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області [PERSON] призначено пенсію. При призначені пенсії [PERSON] трудову книжку не подавала, згідно заяви від 25.06.2009 року про відсутність трудової книжки (а.с.32). При призначенні пенсії до трудового стажу були зараховані періоди роботи з 13.07.1972 року по 01.09.1999 року. Пенсія призначалась на підставі п. 3 Постанови КМ України від 12.08.1993 року № 637 (а.с.93-97). Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлені трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Згідно ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Відповідно до ч.4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з вини відповідача було порушено передбачене Конституцією України право позивачки на працю, а саме: їй не була видана трудова книжка та не була проведена виплата заробітної плати за період затримки видачі трудової книжки, а відтак вимоги позивачки про стягнення з ПМП «Обрій» на її користь середнього заробітку за період з 05.11.2009 року по 20.06.2016 року, підлягають задоволенню. Визначаючи розмір середнього заробітку за період з 05.11.2009 року по 20.06.2016 року, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Суд критично ставиться до твердження представника відповідача про те, що рішенням Козятинського міськрайсуду від 17.06.2010 року у справі № 2-14/2010 було встановлено, що середньоденна заробітна плата [PERSON] в ПМП «Обрій» складала 22 грн. 95 коп., а відтак можливу заборгованість ПМП «Обрій» перед [PERSON] згідно ст. 117 КЗПП України за період з 04 листопада 2009 року по 20 червня 2016 року слід обраховувати, виходячи із середньоденної заробітної плати в розмірі 22 грн. 95 коп.. Мінімальний місячний розмір заробітної плати це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Відтак можливу заборгованість ПМП «Обрій» перед [PERSON] згідно ст. 117 КЗПП України за період з 04 листопада 2009 року по 20 червня 2016 року слід обраховувати, виходячи із законодавчо встановленого мінімального місячного розміру заробітної плати. Відповідно до Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" № 1646-VI від 20.10.2009 р. розмір мінімальної заробітної плати у листопаді грудні 2009 року становив 744 грн., з 01.01.2010 року 869 грн., з 01.04.2010 року - 884 грн., з 01.07.2010 року -888 грн., з 01.10.2010 року 907 грн., з 01.12.2010 року - 922 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік розмір мінімальної заробітної плати у 2011 році становив: з 01.01.2011 року 941грн., з 01.04.2011 року - 960 грн., з 01.10.2011 року 985 грн., з 01.12.2011 року - 1004 грн. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік розмір мінімальної заробітної плати у 2012 році становив у місячному розмірі: з 1 січня - 1073 гривні, з 1 квітня - 1094 гривні, з 1 липня - 1102 гривні, з 1 жовтня - 1118 гривень, з 1 грудня - 1134 гривні. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік розмір мінімальної заробітної плати у 2013 році становив у місячному розмірі: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік розмір мінімальної заробітної плати у 2014 році становив у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік розмір мінімальної заробітної плати у 2015 році становив у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік розмір мінімальної заробітної плати у 2016 році становить у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень. Виходячи із зазначених розмірів мінімальної місячної заробітної плати, сума заборгованості відповідача перед позивачкою буде становити за період з 05.11.2009 року по 20.06.2016 року: 1) У 2009 році: У листопаді 2009 року 21 робочий день. з 05.11.2009 року за 18 робочих днів - 637,74 грн. (744 : 21 робочий день = 35.43 Х 18 = 637,74 грн.). у грудні 2009 року 744 грн. Всього за 2009 рік 1381,74 грн. 2) У 2010 році: з 01.01.2010 по 01.04.2010 ( 869 грн.х3) 2607 грн. з 01.04.2010 по 01.07.2010 - (884 грн.х3) 2652 грн. з 01.07.2010 по 01.10.2010 - (888 грн.х3) 2664 грн. з 01.10.2010 по 01.12.2010 - (907 грн.х2) 1814 грн. з 01.12.2010 по 01.01.2011 - 922 грн. Всього за 2010 рік 10659 грн. 3) У 2011 році: з 01.01.2011 по 01.04.2011 (941грн.х3) 2823 грн. з 01.04.2011 по 01.10.2011 - (960 грн.х6) 5760 грн. з 01.10.2011 по 01.12.2011 (985 грн.х,2) 1970 грн. з 01.12.2011 по 01.01.2012 - 1004 грн. Всього за 2011 рік 11557 грн. 4) У 2012 році: з 01.01.2012 по 01.04.2012 -(1073 грн.х3) 3219 грн. з 01.04.2012 по 01.07.2012 - (1094 грн.х3) 3282 грн. з 01.07.2012 по 01.10.2012 - (1102 грн.х3) 3306 грн. з 01.10.2012 по 01.12.2012 - (1118 грн.х2) 2236 грн. з 01.12.2012 по 01.01.2013 - 1134 грн. Всього за 2012 рік 13177 грн. 5) У 2013 році: з 01.01.2013 по 01.12.2013 (1147 грн. х11) 12617 грн. з 01.12.2013 по 01.01. 2014 - 1218 грн. Всього за 2013 рік 13835 грн. 6) У 2014 році: з 01.01.2014 по 01.01.2015 - (1218 грн. х12) 14616 грн.. Всього за 2014 рік 14616 грн. 7) У 2015 році: з 01.01.2015 по 01.09.2015 - (1218 грн. х8) 9744 грн. з 01.09.2015 по 01.01.2016 - (1378 грн. х4) 5512 грн. Всього за 2015 рік 15256 грн. 8) У 2016 році: з 01.01.2016 по 01.05.2016 (1378 грн. х4) 5512 грн. з 01.05.2016 по 01.06.2016 - 1450 грн . У червні 2016 року 19 робочих днів з 01.06. по 20.06. 13 робочих днів ( 1450 :19 = 76.32 х 13) = 992.16 Всього за 2016 рік 7954,16 грн. Всього сума заборгованості відповідача перед позивачкою за період з 05.11.2009 року по 20.06.2016 року становить 88435,9 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що позивачка до цього часу не звільнена з роботи, трудова книжка їй не видана та знаходиться на підприємстві. Суд вважає, що ч. 1 ст. 233 КЗпП України, згідно з якою працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, у даному випадку не підлягає застосуванню. Відтак заява представника відповідача про застосування положення ч. 1 ст. 233 КЗпП України також не підлягає. задоволенню. Правовівносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 2 ст. 233 КЗпП України, згідно з якими у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. а також вимогам ч.4 ст. 235 КЗпП України, згідно з якими у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, та вимогам п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, згідно з якими власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. На підстві наведенного,

Outcome: partial