Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 03 липня 2004 року зареєструвала шлюб з позивачем. [INFO] під час перебування у шлюбних відносинах у них народився син [PERSON] 11 січня 2006 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2005 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.06.2005 року і до повноліття дитини. На підставі зазначеного рішення був видано виконавчий лист. Згідно розрахунків по аліментам наданим ДВС Білоцерківського МРУЮ станом на 01 квітня 2014 року заборгованість відповідача складає 12108,75 грн. Аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян не забезпечує можливості належного утримання сина. Добровільно відповідач розмір аліментів не збільшує, хоч має постійне місце роботи і стабільний заробіток. Дитина повністю знаходиться на утримання матері, тому позивач просить змінити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частинини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. Представник позивача в суді позов підтримала та просить його задовольнити, уточнивши позовні вимоги, про стягнення аліментів із всіх видів заробітку (доходу). Відповідач, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 182, 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршенням чи поліпшенням здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі, дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2005 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.06.2005 року і до повноліття дитини. [PERSON] має постійне місце роботи і стабільний заробіток, є інвалідом І групи, має на утриманні дитину від другого шлюбу. Відповідач має доходи: заробітну плату і державну соціальну допомогу інваліда з дитинства І групи. При вирішені позовних вимог по суті суд враховує, що ч. 2 ст. 182 СК України в редакції Закону від 10 січня 2002 року було встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. 15 жовтня 2005 року ч. 2 ст. 182 СК України було викладено в новій редакції, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено зміну матеріального становища відповідача та зміну законодавства. Суд вважає за можливе змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] по 1/4 частині з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення ним повноліття. Згідно п. 9 ч. 5 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Відповідач є інвалідом І групи. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 192 СК України,

Outcome: partial