Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 26.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11044103000. В якості забезпечення виконання зобов'язань з приводу повернення кредитних коштів ( п.2.1 Кредитного Договору), позичальником було надано в приватне обтяження транспортний засіб: марка HYUNDAY, модель Тucson, 2006 року випуску, колір синій, тип ТЗ легковий універсал - В, номери : шасі [NUMBER], рама [NUMBER], кузов [NUMBER], державний номер [NUMBER], відповідно до п. 2.2 Договору про надання споживчого кредиту та застави № 11044103000 від 26.09.2006 р. Заставна вартість предмету застави склала 125800 грн. 00 коп. [INFO] року позичальник [PERSON] помер. З повідомлення приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т. А. позивачу стало відомо, що 21.01.2016 року [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] [INFO] року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 11044103000 від 26.09.2006р. перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». В зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором 27.03.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, було ухвалено рішення по цивільній справі №1003/19914/12 про солідарне стягнення з [PERSON] та фінансового поручителя [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 16 242, 46 доларів США, що еквівалентно 139 601,29 грн. 25.03.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом постановлено ухвалу, якою замінено стягувана ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 1003/19914/12 2/357/329/13, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 23.05.2013 року відносно [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту 139 601,29 грн. та 698, 00 грн. судового збору. Проте, заборгованість за вказаним виконавчим документом відповідач сплатила лише 12.04.2016 року. Отже, позивач зазначає, що спадкоємиця позичальника знехтувала ст. 1282 ЦК України і відповідач, як спадкоємиця у відповідності до ст.. 625 ЦК України, мала б сплатити суму боргу із урахуванням 3% річних та з урахуванням індексу інфляції, що станом на 02.08.2016 року становить 111614 грн. 63 коп. (8972,73 грн. - 3%річних та 105668,90 грн. - індекс інфляції). А тому позивач просить суд в рахунок заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за договором споживчого кредиту та заставу транспортного засобу звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль HYUNDAY, модель Тucson, 2006 року, д.н.з. [NUMBER], зобов'язати відповідача передати даний автомобіль позивачу та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про визнання договору поруки та договору застави припиненими, мотивуючи тим, що строк дії кредитного договору передбачений сторонами в Кредитному договорі визначено з 26.09.2006 року до 26.09.2013 року. Таким чином, сторони встановили строк дії договору до 26.09.2013 року і виконання зобов»язань мало відбуватися зі щомісячним погашенням платежів. В березні 2013 року АКІБ «УкрСиббанк» звернувся в Білоцерківський міськрайонний суд з позовом про дострокове стягнення з [PERSON], [PERSON], солідарно, заборгованість за кредитним договором. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2013р. по цивільній справі №2/357/329/13 задоволено позовні вимоги та вирішено стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "УкрСиббанк" солідарно 139 601, 29 грн. заборгованості по кредиту та по 698 грн. з кожного судового збору. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені за прострочення сплати кредиту і пені за прострочення процентів, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання зобов»язання. Після набрання законної сили вказаним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2013р., позичальник продовжував здійснювати погашення заборгованості по кредитному договору №11044143000 та за період з 25.04.2013р. по 26.12.2014 року, здійснив погашення кредитної заборгованості в розмірі 21816,29грн., що підтверджується копіями квитанцій про оплату. Таким чином, ПАТ «УкрСиббанк», до укладання з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та договору факторингу №17 від 20.04.2015 року, вже реалізувало своє право грошової вимоги до [PERSON] та [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна. 12.04.2016 року відповідач за первісним позовом, яка являється поручителем, дружиною померлого позичальника, погасила заборгованість за кредитним договором в повному обсязі, що підтверджується квитанцією про оплату, постановою державного виконавця про зняття арешту від 15.04.2016 року по виконавчому провадженню №38608134, постановою про закінчення виконавчого провадження від 11.05.2016 року. [PERSON] зазначає, що на неї, як на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину. Разом з тим, умовами договору поруки №11044103000 від 26.09.2006р. не вбачається згоди поручителя ([PERSON].) відповідати за зобов'язаннями спадкоємців у разі прийняття ними спадщини. Позивач за зустрічним позовом, вказує на порушені строки позовної давності, оскільки [INFO] року вона звернулася до Головного управління АТ «Укрсиббанк» з інформацією про смерть свого чоловіка та прийняття подальших дій. ПАТ «Укрсиббанк» надав відповідь №15- 1/24516 від 30.06.2015 року про те, що співчуває та надав роз'яснення про заміну кредитора, повідомив про Договір факторингу №17 від 20.04.2015р. укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК«Довіра та гарантія». Новий кредитор не вжив активних дій щодо реалізації своїх прав, пропустив спеціальний строк встановлений законом для пред»явлення вимог кредитора до спадкоємців, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки для правовідносин, які виникли між сторонами встановлено спеціальний строк позовної давності визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України. [PERSON] вказує, що станом на 23.11.2016р. згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого новий обтяжувач - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не виключено з реєстру обтяжень рухомого майна транспортний засіб марки HYUNDAY, модель Тucson, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER], незважаючи на той факт, що рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2013Р. по цивільній справі №2/357/329/13 про стягнення боргу з [PERSON], [PERSON] виконано в повному обсязі, ВП закінчено та арешт накладений державним виконавцем, знятий. А тому, позивач за зустрічним позовом просить суд визнати поруку припиненою за договором поруки №11044103000 укладеною 26.09.2006року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON]; визнати зобов'язання припиненими за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №11044103000 укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], який помер [INFO] року, виключити (вилучити) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про звернення стягнення рухомого майна №50054739 від 02.08.2016 року зареєстрований філією міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи»; виключити (вилучити) з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про заборону відчуження, зареєстрований 28.09.2006 року та змінений 16.02.2016р. за №3802536 реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі договору факторингу №17, від 20.04.2015р, автомобіля марки HYUNDAY, номер державної реєстрації: [NUMBER], обтяжувач - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в судове засідання не направили свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, подали суду клопотання про розгляд даної справи за відсутності їх представника, позов підтримали. Позивач за зустрічним позовом та її представник в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили задовольнити зустрічний позов. Заслухавши пояснення [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов не підлягає до задоволення, а зустрічний позов слід задовольнити частково. Так, по справі встановлено, що 26.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11044103000. (а.с.6-12). В якості забезпечення виконання зобов'язань з приводу повернення кредитних коштів ( п.2.1 Кредитного Договору), позичальником було надано в приватне обтяження транспортний засіб: марка HYUNDAY, модель Тucson, 2006 року випуску, колір синій, тип ТЗ легковий універсал - В, номери : шасі [NUMBER], рама [NUMBER], кузов [NUMBER], державний номер [NUMBER], відповідно до п. 2.2 Договору про надання споживчого кредиту та застави № 11044103000 від 26.09.2006 р. Заставна вартість предмету застави склала 125800 грн. 00 коп. Встановлено, що [INFO] року позичальник [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний запис за № 924, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22.05. 2015 року (а.с.18). Встановлено, що [INFO] року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №17, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 11044103000 від 26.09.2006 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON], та до [PERSON] за договором Поруку № 11044103000 від 26.09.2006 року перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (а.с.20-23). Встановлено, що первісним кредитором здійснено заміну заставодержателя з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», на підставі чого останній набув права заставодержателя відносно автотранспортного засобу, що виступив гарантом виконання зобов'язань, а саме - транспортний засіб марки HYUNDAY, модель Тucson, 2006 року випуску, колір синій, тип ТЗ легковий універсал -В, номери: шасі [NUMBER], рама [NUMBER], кузов [NUMBER], державний номер [NUMBER], який, згідно п. 2.5 договору про надання споживчого кредиту та застави № 11044103000 від 26.09.2006 року, належав позичальнику на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № СС-0000940 від 14.09.2006 року, зареєстрованого МРЕВ ДАІ Білої Церкви України 21.09.2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER]. Встановлено, що в зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, 27.03.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, було ухвалено рішення по цивільній справі №1003/19914/12 про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту №11044103000 від 26.09.2006 року у розмірі 16 242, 46 доларів США, що еквівалентно 139 601,29 грн. Встановлено, що 25.06.2013 року старшим державним виконавцем Міського відділу державної виконавчої Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Дорошенко Р.С. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №38608134, за якою було постановлено виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2/357/329/13 від 23.05.2013року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» солідарно 139601, 29 грн. заборгованості по кредиту та 698 грн. судового збору. Встановленим є те, що 25.03.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу, якою замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 1003/19914/12 2/357/329/13, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 23.05.2013 року відносно [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту 139 601,29 грн. та судового збору. Встановлено, що вказана заборгованість за виконавчим документом позичальником та в подальшому, після смерті позичальника, [PERSON] була погашена в повному обсязі, 12 квітня 2016 року. Зазначене визнано сторонами. Встановленим є те, що після набрання законної сили вказаним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2013р., позичальник продовжував здійснювати погашення заборгованості по кредитному договору №11044143000 та за період з 25.04.2013р. по 26.12.2014 року, здійснив погашення кредитної заборгованості в розмірі 21816,29грн., що підтверджується копіями квитанцій про оплату, наданими в судовому засіданні для огляду. Встановленим є те, що 21.01.2016 року [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.19). При вирішенні даної справи суд виходить з наступного. Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч. 2 сть. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З матеріалів справи вбачається, що позивач ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виставляє спадкоємцю вимогу про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль [NUMBER], що не узгоджується з положеннями статтей 1281,1282 ЦК України. Відповідно до статті 546 ЦК України застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення. [PERSON] не була стороною кредитного договору та договору застави майна, вона була поручителем за договором про надання споживчого кредиту, тобто фінансовим поручителем, а не майновим. Крім того, первісний позивач зазначає, що нараховував 3% річних та інфляційні втрати на розмір заборгованості строком до 02.08.2016 року, тобто після смерті позичальника [PERSON], померлого[INFO] Сума цих нарахувань становить 105 668,90 грн. та в рахунок даного боргу, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» ставить вимогу до спадкоємця боржника про звернення стягнення на предмет застави. Дані позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно п. 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника (статті 553 - 554 ЦК), а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено у договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Таким чином, на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Але, умовами договору поруки №11044103000 від 26.09.2006р. не вбачається згоди поручителя ([PERSON].) відповідати за зобов'язаннями спадкоємців у разі прийняття ними спадщини. Крім того, суд звертає увагу, що [PERSON], як поручитель, сплатила заборгованість за рішенням суду про дострокове стягнення кредиту, а нарахування інших сум боргу були здійсненні після смерті позичальника. За статтею 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Смерть боржника є обставиною, передбаченою ст. 607 ЦК України, зобов'язання по кредитному договору припинені з моменту смерті боржника, наслідком такого припинення є припинення застави, оскільки, боржник [PERSON] одночасно був і заставодавцем, передавав в заставу автомобіль [NUMBER]. Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред»явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб»єктивне право. 21 січня 2016 року за №4/02-14 Білоцерківського міського нотаріального округу приватним нотаріусом Губенко Т.А. було направлене повідомлення в якому вказувалось про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», так як ПАТ «УкрСиббанк» в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був зазначений як обтяжувач. За вимогами ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Встановлено, що [PERSON] 22.06.2015 року, через місяць після смерті [PERSON] звернулася до Головного управління АТ «Укрсиббанк» з інформацією про смерть позичальника та прийняття подальших дій. АТ «Укрсиббанк» надав відповідь №15- 1/24516 від 30.06.2015 року про співчуття та повідомив, що згідно Договору факторингу №17 від 20.04.2015р. укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК«Довіра та гарантія», здійснив відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором №11044103000 від 26.09.2006 року, укладеним між [PERSON] та банком, де [PERSON] виступала поручителем. Зазначене підтверджено листом АТ «Укрсиббанк» (а.с.85). Таким чином, кредитора було проінформовано про смерть позичальника в червні 2015 року, але до суду подано даний позов, лише, 28 серпня 2016 року. Отже, виходячи з наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що всупереч вимог ст. 1281 Цивільного кодексу України ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», будучи обізнаним про смерть позичальника [PERSON], не зверталося до нотаріальної контори з вимогою повідомити потенційних спадкоємців про наявність боргових ЗОБОВ'ЯЗАНЬ у позичальника [PERSON], який помер [INFO] року, що виникли на підставі кредитного договору від 26.09.2006 року, укладеного між останнім та АКІБ «УкрСиббанк». Та крім того, як було вже зазначено вище, кредитор нарахував відсотки та інфляційні втрати вже після смерті позичальника, станом на 02.08.2016 року, але згідно наведених вище правових норм, спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Тобто, нараховані 3% річних і інфляційні втрати, що нарахував позивач за первісним позовом фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Щодо позовної вимоги за зустрічним позовом про визнання зобов'язання припиненими за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №11044103000 укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] та з цієї підстави вимога - про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про звернення стягнення на рухоме майно, вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про заборону відчуження майна, то суд вважає дану вимогу безпідставною, оскільки [PERSON] не є стороною Договору кредиту та заставу майна №11044103000, вона є поручителем за Договором поруки № 11044103000 від 26.09.2006 року. [PERSON] не ставила вимогу про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про звернення стягнення на рухоме майно і запису про заборону відчуження майна (автомобіля) з інших підстав. Згідно ст.. 88 ЦПК України підлягає стягненню з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на корсить [PERSON] судові витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial