Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум актив» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 16657 гривень 00 копійки, вказавши, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» ТОВ «ФК є гроші» та громадянином [PERSON] було укладено договір №3208421950-021279 від 10.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідачу було перераховано позику у розмірі 3000 гривень. Дата повернення позики 09.08.2018 року. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет-сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС-повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору в розділі «Підписи сторін». Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу №1501/1від 15.01.2019року правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯЄ ГРОШІ» щодо кредитної вимоги за договором №2780706778-036331 від 25.08.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ». Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав і станом на 01.11.2018 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобов`язань сума його заборгованості складає 16657 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3000 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 6102 грн. та пеня в розмірі 7555 грн. Представник позивача направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» ТОВ «ФК є гроші» та громадянином [PERSON] було укладено договір №3208421950-021279 від 10.07.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідачу було перераховано позику у розмірі 3000 гривень. Дата повернення позики 09.08.2018 року. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет-сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу №1501/1від 15.01.2019 року правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯЄ ГРОШІ» щодо кредитної вимоги за договором №2780706778-036331 від 25.08.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПРЕМІУМ АКТИВ». Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС-повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору в розділі «Підписи сторін». Виходячи з цього, цей договір є письмовим правочином, який відповідає формі, передбаченій ст.ст. 207,208,1047,1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до п. 2.1. договору, позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов`язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав і станом на 01.11.2018 року внаслідок невиконання ним взятих на себе кредитних зобов`язань сума його заборгованості складає 16657 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3000 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 6102 грн. та пеня в розмірі 7555 грн. Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. За таких обставин суд вважає, що слід зменшити розмір пені та з відповідача стягнути на користь позивача 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6102 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом та 3000 грн. пені. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial