Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач за позовом звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоду спілкуванні та вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши способи його участі у вихованні дітей: - з малолітнім [PERSON] , [INFO] : - двічі на місяць 1-й та 3-й тижні кожного місяця в п`ятницю з 16.00 годин до 20.00 годин неділі за місцем проживання батька [PERSON] : [ADDRESS] з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитину з шкільного навчального закладу); - один раз на тиждень кожного місяця в середу з 16.00 годин до 20.00 годин, за місцем проживання батька [PERSON] : [ADDRESS] з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитину з шкільного навчального закладу); - у період з 28 грудня кожного року до 10 січня кожного наступного року на 1 тиждень за попереднім узгодженням між батьками, [PERSON] та [PERSON] з правом забирати дитину з дошкільного, навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитину з .шкільного навчального закладу); - у період осінніх канікул кожного року - на 3 дня за попереднім узгодженням між батьками, [PERSON] та [PERSON] з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитини з шкільного навчального закладу); - у період весняних канікул кожного року на 3 дні за попереднім узгодженням між батьками, [PERSON] та [PERSON] з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитини з шкільного навчального закладу); - у період з 01 липня по 31 липня кожного року для літнього оздоровлення на 31 день з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитини з шкільного навчального закладу); - у день після дня народження дитини [PERSON] , [INFO] - 03 вересня кожного року з 10.00 години до 19.00 години з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитини з шкільного навчального закладу); - у день народження батька [PERSON] , [INFO] - 31 травня кожного року з 10.00 годин по 20.00 години з правом забирати дитину з дошкільного закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитини з шкільного навчального закладу); - з малолітнім [PERSON] , [INFO] : - двічі на місяць 2-й та 4-й тижні кожного місяця в суботу з 11.00 години до 20.00 години, в неділю з 11.00 години до 18.00 години, за місцем проживання дитини [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , у подальшому з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитини з шкільного навчального закладу); - один раз на тиждень кожного місяця в четвер з 16.00 години до 20.00 годину, за місцем реєстрації та проживання дитини [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] , у подальшому з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитини з шкільного навчального закладу); - у день після народження дитини [PERSON] , [INFO] , 16 вересня кожного року з 12.00 години до 20.00 години за місцем проживання дитини: [ADDRESS] , з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу). В обґрунтування своїх вимог [PERSON] в позовній заяві зазначив, що 25.04.2014 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 144. Від шлюбних відносин у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З 06 квітня 2019 року між ними припинені подружні стосунки, [PERSON] забрала усі свої речі та дітей, переїхала до квартири своїх батьків, на теперішній час вони мешкають окремо. З 06 квітня 2019 року відповідачка перешкоджає йому бачитись та спілкуватись з його дітьми, а відповідно і у вихованні ним його дітей, позбавила можливості виконувати свої батьківські обов`язки. 24 липня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 20 вересня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнала частково, а саме, просила побачення позивача з молодшим сином проводити в присутності матері. Просила розглядати справу за її відсутності. Третя особа - Орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради у судове засідання не з`явились, про час та місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2014 року, що підтверджується копіями паспортів позивача та відповідача (а.с. 10-11, 12-13, 14) та визнано сторонами в судовому засіданні. Від спільного шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис 525 (а.с.16) та актовий запис № 797 (а.с.17). Позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту позову та пояснень позивача вбачається, що після припинення шлюбних стосунків, з квітня 2019 року відповідачка перешкоджає позивачу бачитись та спілкуватися з синами, а відповідно і приймати участь у вихованні ним дітей. Відповідачка позбавила його можливості виконувати свої батьківські обов`язки. З цього приводу він звернувся до суду. Згідно змісту висновку, складеного представниками Органу опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, за місцем проживання відповідача [PERSON] , малолітні діти проживають разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Адміністрація вважає доцільним визначити [PERSON] порядок побачень з малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідно до позовних вимог (а.с. 49-50). Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із частинами 1, 2 статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У відповідності до ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи викладене, з максимально можливим врахуванням інтересів дітей, їх малолітнього віку, стану здоров`я, психологічного стану дітей, зайнятості сторін, звичок та розкладу дня дітей, відносини між батьками, їх стосунки,

Outcome: partial