Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, просить зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 30% всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 610 гривень щомісячно на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначає, що на даний час у нього суттєво змінилися обставини, та не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в зазначеному розмірі виходячи з наступного. На даний час ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. 16 вересня 2011 року одружився з гр. [PERSON], від даного шлюбу у них [INFO] народилася дитина донька [PERSON]. Його дружина [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ ГУ ПФУ в Херсонській області і отримує пенсію за вислугу років. Таким чином, у нього в даний час на утриманні перебуває непрацездатна дружина, яка є пенсіонером і отримує мінімальну пенсію та малолітня донька, в наслідок чого просить зменшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно наданої постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 19.03.2018 року, вбачається що в Інгульському відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області на виконанні перебуває виконавчий лист №2-357 виданий 03.08.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 30% всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, та станом на 01.02.2017 року у боржника утворилась заборгованість по сплаті аліментів, внаслідок чого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості. З розрахунку Інгульського ВДВС м. Миколаїв заборгованості по аліментам від 29.05.2018 року вбачається, що з позивача на утримання сина ВДВС нараховується стягнення в розмірі 1700,00-1900,00 гривень щомісячно, та станом на 01.05.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 86846,58 грн., яку боржник погасив, що підтверджується банківською квитанцією від 13 червня 2018 року. 16 вересня 2011 року, позивач одружився з гр. [PERSON], доказом чого є свідоцтво про шлюб від 16.09.2011 року, серія [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON], [INFO]. На даний час позивач із своєю дружиною та донькою проживає [ADDRESS], доказом чого є довідка Коробківської сільської ради про склад сім'ї від 06.09.2018 року №450. У відповідності до довідок Каховського відділу обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області №309 та №310 від 08.06.2018 року дружина позивача [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ ГУ ПФУ в Херсонській області і отримує пенсію в розмірі 1408,40 грн. за вислугу років. Згідно копії трудової книжки та копії довідки ПРАТ «Каховський ЗЕЗУ» №16-865 від 13.08.2018 року, вбачається, що позивач з 07.05.2012 року звільнений та не працевлаштований. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, pа рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що фактично позивач ставить вимогу про зміну способу стягнення аліментів, оскільки рішенням суду з нього стягнуті аліменти у частці від заробітку, а позивач просить встановити аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. В той же час слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України, де частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджет на 2018 рік" за поданням Міністерства фінансів, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Позивач посилається на те, що він проживає у шлюбі із іншою жінкою, від якого є дитина та для утримання дружини та дитини потребуються додаткові витрати. Позивачем підтверджено зміну його сімейного стану, що є підставою для перегляду розміру аліментів. Таким чином, посилання позивача на зміну його сімейного та матеріального стану є доведеними, враховуючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню враховуючі мінімальний розмір аліментів, який встановлений чинним законодавством на дитину відповідного віку. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial