Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

В жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до повноліття дітей. В обгрунтування позову зазначила, що з 03.12.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому мають двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, відповідач участі в утриманні дітей не приймає, хоча офіційно працевлаштований та має постійний заробіток. Відповідно до наведеного, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, до повноліття дітей. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання заявлених позовних вимог. Вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від його заробітку, оскільки офіційно працевлаштований, від свого батьківського обовязку стосовно утримання дітей не відмовляється. Судом ухвалено про слухання справи за відсутності сторін. Вивчивши доводи позовної заяви і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У відповідності зі статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а статті 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з досліджених матеріалів справи, 03 грудня 2005 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON] (свідоцтво про шлюб І-ФП № 011472, видане відділом РАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області.) Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвами про народження дітей. З лютого 2017 року подружжя [PERSON] не проживають разом, неповнолітні\~діти залишились проживати\~з позивачкою. Домовленність\~щодо утримання\~дітей\~між сторонами\~відсутня. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», з-за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання їхніх спільних дітей у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають значення. Частиною 2 ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При винесені рішення про визначеня розміру аліментів, суд бере до уваги надану згоду відповідача платити аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки його дохідів, санкцію\~ст. 182 СК України, яка передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, враховуючи, що в\~Законі України "Про державний бюджет України на 2017рік", \~прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років складає 1426 грн., з 01.12.2017 року він складатиме 1492 грн.; на дітей віком від 6 до 18 років станом на теперішній час складає 1777 грн., з 01.12.2017 року складатиме 1860 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти розміром 1/3 частини всіх видів його заробітку. Як вбачається з письмової заяви відповідача, він офіційно працевлаштований на підприємстві філії «Молоко» ТОВ «Фуддевелопшент», має офіційний дохід, має намір і в подальшому надавати позивачу матеріальну допомогу в додаткових витратах на дітей. Окрім того, слід врахувати і зміну майнового стану відповідача, який працевлаштований. При цьому суд не бере до уваги посилання позивача про те, що відповідач отримує пенсію як інвалід 3 групи в розмірі 1473 грн. та страхові виплати розміром 2602 грн., оскільки позивач, всупереч вимог 10, 60 ЦПК України, \~не довела належними і допустими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а саме те, що відповідач дійсно отримує страхові виплати та являється інвалідом 3 групи і отримує пенсію по інвалідності саме в такому розмірі. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аналізуючи зібрані докази, враховуючи інтереси дітей, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1\~ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти із [PERSON] в користь [PERSON] в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно на утримання двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б переконували суд у необхідності стягнення аліментів у більшому розмірі. На підставі ч.1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів як на утримання дітей необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 04 жовтня 2017 року. В силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі\~640,00 грн. та в порядку\~ст. 367 ЦПК України, рішення, в частині стягнення аліментів , підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць. \~

Outcome: partial