Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

позивачі звернулися до суду із позовними вимогами до відповідачів, третіх осіб, вимоги за якими в процесі розгляду справи уточняли. Згідно останньої редакції позовних вимог від 20.08.2019 просять визнати недійсним та скасувати рішення 25 сесії сьомого демократичного скликання Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області від 12 лютого 2019 року № 206-25/2019 «Розгляд заяв земельного характеру» про затвердження акту узгоджувальної комісії про встановлення меж земельної ділянки від 08 лютого 2019 року та закріплення межі земельної ділянки площею 0,50 га, яка надається [PERSON] у приватну власність згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом; заборонити ПП «Земексперт-ІФ» здійснювати господарську і комерційну діяльність в галузі землеустрою і анулювати відповідні сертифікати та дозволи, стягнення судових витрат по справі. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що у власності [PERSON] , дружини [PERSON] , знаходиться земельна ділянка площею 0,10 га з кадастровим номером 2620855100030010262 в [ADDRESS] . По сусідству з ними, а саме за адресою: [ADDRESS] на даний час проживають треті особи [PERSON] , [PERSON] , які успадкували дане майно після смерті матері. При оформленні права на спадщину, зокрема земельні ділянки, вони виготовили технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Виготовленням такої документації займалося ПП «Земексперт-ІФ», яке в протиправний спосіб погоджувало межі земельної ділянки, без них, як суміжних землекористувачів. Лише, [PERSON] та [PERSON] звернулися до них з проханням підписати їм акти узгодження меж, на що вони відмовили, оскільки виявили порушення чинних норм земельного законодавства, зокрема Інструкції встановлення (відновлення) зовнішніх меж в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Вважають, що виконавцем робіт ПП «Земексперт-ІФ» протиправно не зібрано відомостей про наявність спірних питань щодо земельної ділянки, не повідомлено про дату, час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельних ділянок в натурі, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки здійснено без їх присутності. З приводу незоконності виготовлення технічної документації, [PERSON] зверталася до Верховинської селищної ради, яка незважаючи на її звернення, 12.02.2019 винесла спірне рішення, яким затвердила акт узгоджувальної комісії про встановлення меж земельної ділянки від 08.02.2019 та закріплення межі земельної ділянки площею 0,50 га, яка надається [PERSON] у приватну власність. Участі в роботі узгоджувальної комісії вони не брали, про таке їх не повідомляли. А тому просять позов задовольнити. Ухвалою суду від 22.02.2019 позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 05.03.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідачем Верховинською селищною радою 19.03.2019 надано відзив на позов, яким проти позову заперечив, вказав, що комісія селищної ради неодноразово виходила на місце щодо розгляду спірного питання з встановлення заїзду до господарства [PERSON] , однак врегулювати дане питання не виявилося можливим, оскільки земельна ділянка позивача в кадастровій карті не встановлена в координатах, а сам позивач добровільно не захотів зробити встановлення відновлення меж в натурі, що і не дав зробити селищній раді. А оскільки селищна рада не вправі змушувати власника земельної ділянки вчиняти такі дії, постійна комісія селищної ради узгодила межі земельної ділянки між землекористувачем [PERSON] та [PERSON] згідно встановленої огорожі. Просить в задоволенні позові відмовити. На підставі ухвали суду від 28.05.2019 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області та витребувано докази. Ухвалами суду від 02.07.2019 витребувано докази та за заявою позивача змінено процесуальний статус третьої особи ПП «Земексперт-ІФ» залучивши його до участі в справі в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 30.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, подала заяву де позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити без її участі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Додатково вказав, що рішенням від 12.02.2019 порушуються майнові права [PERSON] , оскільки земельна ділянка, яка перебуває у її власності, не межує із земельними ділянками третіх осіб. Вказав, що ними повідомлялося відповідача про наявність спору щодо встановлення межі, однак вказані обставини відповідачем не враховано, оцінку таким не надано, проведено обстеження земельної ділянки узгоджувальною комісією без їх участі. Представник відповідача Верховинської селищної ради, Тонюк Л.М. в судовому засіданні проти позову заперечила, вказала, що після звернення [PERSON] комісія із земельних питань виходила на місце та оглядала межі земельних ділянок, де було встановлено, що земельна ділянка позивача не встановлена в координатах в кадастровій карті. А тому, постійна комісія селищної ради актом узгодила межі земельної ділянки між землекористувачем [PERSON] та [PERSON] згідно встановленої огорожі, який пізніше було затверджено оспорюваним рішенням. Вважає таке рішення законним. Просить в задоволенні позову відмовити. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги заперечили, просять в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд задовольняє позов частково виходячи з наступного. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №303723 від 12.05.2006 виданого на підставі договору дарування від 13.12.2005 ВСЕ 367228, [PERSON] являється власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, цільове призначення для індивідуального житлового будівництва, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Крім цього, [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 21.06.2018 (а.с.60-61 том 1) належать по Ѕ земельної ділянки площею 0,50 га, кадастровий номер 2620855100:02:002:0558 та Ѕ земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер 2620855100:02:002:0559, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . Судом встановлено, що земельні ділянки третіх осіб є суміжними із земельною ділянкою позивача, фактично розділені встановленою раніше огорожею. При цьому, позиція позивача про відсутність межі між цими ділянками судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються іншими доводами позивача про наявність спору внаслідок неправильного визначення межі земельних ділянок. Крім цього, вказані обставини випливають з правовстановлюючих документів про перебування у власності цих суміжних земельних ділянок у попередніх власників [PERSON] та [PERSON] . Також, в судовому засіданні встановлено, що після прийняття спадщини, [PERSON] та [PERSON] замовили у відповідача ПП «Земексперт-ІФ» виготовлення двох пакетів технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 0,50 га та 0,15 га. В процесі виготовлення та погодження цієї технічної документації між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] виник спір щодо узгодження меж земельних ділянок з земельною ділянкою позивача, акт визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки площею, 0,50 га, кадастровий номер 2620855100:02:002:0558, підписаний стороною позивача не був. Рішенням 25 сесії сьомого демократичного скликання Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області від 12 лютого 2019 року № 206-25/2019 (а.с.37 том1) затверджено Акт узгоджувальної комісії про встановлення меж земельної ділянки від 08 лютого 2019 року та закріплено межі земельної ділянки площею 0,50 га, яка надається [PERSON] у приватну власність згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Частина друга ст.19 Конституції України та ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України. Згідно ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання - вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст.26 Закону). До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин належить вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом. Статтею 59 вказаного закону передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Згідно із вимогами ч.ч. 1, 3, 5 ст. 158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. З наведених правових норм убачається, що дійсно Верховинська селищна рада, будучи органом місцевого самоврядування, уповноважена на врегулювання земельних спорів між суміжними землекористувачами, в тому числі щодо визначення та встановлення меж земельних ділянок, однак таке врегулювання повинно відбуватися відповідно до встановлених правил. Зокрема, згідно зі ст.ст. 159, 160 ЗК України, земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання,- розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. Сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору, і, у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його. Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Проте, таких вимог закону при прийнятті рішення від 12 лютого 2019 року № 206-25/2019 (а.с.37 том1) про затвердження акту узгоджувальної комісії про встановлення меж земельної ділянки, відповідачем не було дотримано. Зокрема, як встановлено судом, що ще на стадії виготовлення проектної документації ПП «Земексперт-ІФ» та визначенні меж земельних ділянок позивача та третіх осіб, виник спір з приводу місця розташування межі земельних ділянок, про що 02 жовтня 2018 року позивач [PERSON] повідомила Верховинську селищну раду відповідною заявою (а.с.39 том 1). Факт отримання вказаної заяви відповідачем визнається. Як вбачається із технічної документації на земельну ділянку площею, 0,50 га, кадастровий номер 2620855100:02:002:0558 та показів допитаного в якості свідка землевпорядника [PERSON] не був врегульований даний спір і на стадії погодження меж земельних ділянок землевпорядною організацією, що знайшло своє відображення у не підписаному позивачем акті. Однак, розглядаючи заяву [PERSON] про затвердження акту погодження меж земельної ділянки, достеменно знаючи про наявність спору щодо місця розташування межі земельної ділянки з земельною ділянкою позивача, Верховинська селищна рада не забезпечила позивачу, як заінтересованій особі, можливість взяти участь в розгляді земельного спору. Зокрема, як вбачається із самого акту від 08 лютого 2019 року, обстеження земельної ділянки проводилося комісією Верховинської селищної ради у складі депутатів сільської ради Рибенчука В.В., Дроняка В.І., Ванджурака Ю.В., Шекеряка І.В. спеціалістав ПП "Земексперт-ІФ" Остафійчука І.В., спеціалістів 1-ої категорії с/р [PERSON] , [PERSON] , землекористувачів [PERSON] , [PERSON] , без участі позивачів. При цьому, даних про те, що позивачі повідомлялися про розгляд земельного спору та повторно не з`явилися, в акті не зазначено. Не надано таких доказів і в судовому засіданні. Дійсно, в матеріалах справи міститься лист Верховинської селищної ради від 22.11.2018 (а.с.38 том 1), вручений [PERSON] . Однак вказаний лист судом не приймається до уваги як належне повідомлення про розгляд земельного спору з наданням можливості взяти участь в такому розгляді, оскільки такий інформує позивача про проведене обстеження земельної ділянки без її участі та встановлення обставин відсутності земельної ділянки в системі координат Публічної кадастрової карти України, в той час органом як не встановлено розміри, конфігурацію та фактичне місце розташування земельної ділянки, їх відповідність до належного права власності на нерухоме майно. Зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та ч.10 ст.59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді земельного спору за заявою [PERSON] було порушено право позивача на участь в такому розгляді, як зацікавленої особи, внаслідок чого було позбавлено її можливості надавати свої докази, клопотання, знайомитися із зібраними даними в результаті обстежень земельних ділянок, брати участь в проведенні таких обмірів. А тому, прийняте рішення про затвердження акту погодження меж земельних ділянок є таким, що прийняте з порушенням способу здійснення повноважень органу місцевого самоврядування та підлягає скасуванню, як незаконне. У зв`язку із цим позовні вимоги слід задовольнити в цій частині. Одночасно, інші доводи позивача щодо незаконності рішення органу місцевого самоврядування судом до уваги не приймаються, як безпідставні та такі, що не стосуються заявленого предмета спору, а саме погодження меж земельної ділянки, яка не охоплюється оскаржуваним рішенням органу місцевого самоврядування. В частині позовних вимог в частині заборонити ПП «Земексперт-ІФ» здійснювати господарську і комерційну діяльність в галузі землеустрою і анулювання відповідних сертифікатів та дозволів, то в їх задоволенні суд відмовляє, оскільки така вимога не відповідає способу захисту порушеного цивільного права позивачів згідно з положеннями ст.16 ЦК України. Крім цього, відповідно до ст.19 Господарського кодексу України забороняється незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб, а будь-яких обґрунтованих доводів необхідності такого втручання судом в діяльність ПП «Земексперт-ІФ» позивачами не наведено. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача Верховинської селищної ради на користь позивача понесені нею судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial