Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він працював на посаді водія в КП «Лозівський Райсількомунгосп» в період з грудня 1984 року по жовтень 1992 рік. 19 серпня 2012 року в електропотязі у нього викрали сумку з документами, в якій знаходились паспорт, водійське посвідчення та трудова книжка. На даний час заявник звернувся до УПФУ в Лозівському районі Харківської області з заявою про оформлення пенсії та йому було запропоновано надати довідки для підтвердження трудового стажу. Заявник отримав архівну довідку, видану Лозівським районний трудовим архівом Лозівської районної державної адміністрації Харківської області та архівну довідку, видану архівним відділом Лозівської міської ради Харківської області, де зазначено, що до архівних відділів документи КП «Лозівський Райсількомунгосп» на державне зберігання не передавались. Згідно даних довідок УПФУ в Лозівському районі Харківської області позбавлено можливості провести нарахування пенсії за віком. А тому заявник по справі просить встановити факт того, що він працював в комунальному підприємстві «Лозівський Райсількомунгосп» на посаді водія в період часу з грудня 1984 року по жовтень 1992 року. Заявник в судове засідання не з’явився, але надав суду свою заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, залучив до матеріалів справи пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], на підтвердження того, що заявник в період часу з грудня 1984 року по жовтень1992 рік включно працював в КП «Лозівський Райсількомунгосп». Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області в судове засідання не з’явився, але надав суду свої пояснення в яких просить розглянути справу без участі представника. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 234 ЦПК України передбачає, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку при неможливості отримання зацікавленими особами відповідних документів, що засвідчують ці факти. У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 19 серпня 2012 року в електропотязі № 6522 сполученням «Лозова-Харків» у заявника [PERSON] викрали сумку з документами, в якій знаходились паспорт, водійське посвідчення та трудова книжка на його ім’я. Даний факт підтверджується копією постанови ЛВ на ст. Лозова УМВС України в Харківській області від 29.08.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи. На даний час [PERSON] досяг пенсійного віку та звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області з заявою про призначення йому пенсії за віком. Перед тим, як звернутися до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області з заявою про нарахування пенсії заявник отримав 19 вересня 2013 року з Лозівського районного трудового архіву Лозівської районної державної адміністрації довідку в якій зазначено, що до фонду районного трудового архіву документи Лозівського райкомунгоспу не надходили. Також, заявник звертався до архівного відділу Лозівської міської ради Харківської області з заявою про надання довідок на підтвердження трудового стражу та нарахування заробітної плати. 23 вересня 2013 року він отримав з архівного відділу Лозівської міської ради Харківської області довідку в якій зазначено, що до архівного відділу Лозівської міської ради документальні матеріали КП «Лозівський Райсількомунгосп» на державне зберігання не передавались. При зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області заявнику було запропоновано надати документи, які підтверджують його наявний трудовий стаж. В зв’язку з втратою трудової книжки та у відповідності до довідок архівного відділу Лозівської міської ради Харківської області та Лозівського районного трудового архіву Лозівської районної державної адміністрації заявник не має можливості підтвердити свій трудовий стаж за період з грудня 1984 року по жовтень 1992 року до загального стажу для призначення пенсії. Відповідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пункт 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року за № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року № 110 (зі змінами) передбачає, що всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення – у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Згідно п. 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про період роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків. Також у відповідності до п. 18 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, зазначено, що за відсутності документів про наявний трудовий стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи чи організації, або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені у п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Так, з письмових пояснень свідка [PERSON] та копії трудової книжки, вбачається, що він з 20 лютого 1985 року по 25.09.1990 року працював в Лозівському райкомунгоспі на посаді водія та йому достовірно відомо, що [PERSON] з цього часу та по день його звільнення працював водієм Лозівського райсількомунгоспа. Письмові пояснення свідка [PERSON] та копія його трудової книжки, також свідчать про те, що він з 10 березня 1988 року по 25.02.1993 року працював на посаді головного інженера, а з 25.03.1993 року по 09.08.2001 рік працював на посаді начальника Лозівського райсількомунгоспа та йому достовірно відомо, що [PERSON] працював на посаді водія в Лозівському райсількомунгоспі в період з 10.03.1988 року по жовтень 1992 року. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення об’єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що факт роботи [PERSON] водієм в Лозівському райсількомунгоспі з грудня 1984 року по жовтень 1992 року знайшов часткове підтвердження, а саме з 20 лютого 1985 року по жовтень 1992 року, що підтверджується поясненнями, наданими свідками та документами про їх роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання пенсії і законом не визначений інший порядок встановлення даного факту. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту роботи водієм в Лозівському райсількомунгоспі , що передбачено ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: partial