Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

У липні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в якому вказує, що вони з відповідачем з 20.09.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, та на утримання малолітніх дітей, які знаходяться повністю на утриманні позивачки. Більше двох років відповідач проживає в окремій кімнаті та самоусунувся від своїх обовязків щодо виховання й розвитку дітей, взагалі не приймає участі у сімейних витратах, заробітну плату витрачає на власні потреби, переважно на алкоголь. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття [PERSON], [INFO], в потім 1/4 частку від доходу відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], [INFO], а також стягнути аліменти на утримання позивачки щомісячно в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги фактично визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] заперечував, посилаючись на те, що не являється біологічним батьком дитини, проти стягнення аліментів на утримання дружини заперечував, вказуючи про безпідставність позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20 вересня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 108380 від 05.02.2010 року, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, та малолітньої доньки [PERSON], 24 березня 2015 року, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 219251 від 07.04.2015 року, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Малолітні діти фактично перебувають на утриманні позивача. Відповідач працює на посаді вантажника в ДП "Рітейл Центр", що підтверджується довідкою про доходи № 42 від 14.06.2017 року, має стабільний заробіток, отримує щомісячно заробітну плату в розмірі 3202,00 грн., проте матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей до досягнення ним повноліття є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи положення ст. 182 СК України, дані про особу відповідача та конкретні обставини справи, з дотриманням співмірності з розміром витрат, які здійснюються на утримання та виховання дітей та забезпечують належний рівень їх життя та розвитку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утриманні малолітніх дітей до досягнення ними повноліття в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2017 року до досягнення дітьми повноліття При вирішенні позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд враховує наступне. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~- батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що малолітні діти сторін фактично знаходяться на утриманні позивачки, на час розгляду справи малолітня [PERSON] не досягла 3-річного віку, а позивач [PERSON] перебуває в декретній відпустці, у звязку з чим не працює та не отримує самостійного доходу, тоді як відповідач [PERSON] має постійне місце роботи та стабільний дохід та має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача на її утримання до досягнення дитиною 3-річного віку є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, з урахуванням факту стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та з огляджу на розмір його доходу, вважає за доцільне стягувати з нього аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) на місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial