Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 17.12.2018 р. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 21000,00 грн., та аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 21000,00 грн., до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 11.08.2007 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Від шлюбу вони мають двох спільних дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на дату звернення до суду з даним позовом про стягнення аліментів, шлюб між ними не розірвано. Позивач з дітьми проживають в квартирі, що належить їй на праві особистої приватної власності за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач, з вересня 2018 р. відповідач самоусунувся від утримання малолітніх дітей, хоча вона неодноразово зверталась до нього та нагадувала про необхідність утримання дітей, зокрема, купівлі продуктів харчування та одягу, сплати за навчання доньки в школі та сина в садочку, розвиваючих гуртків, курсів, репетиторів для дітей. Позивач посилається на те, що за період з вересня по грудень 2018 р. відповідачем було надано кошти на утримання дітей в розмірі 7000,00 грн. на банківську карту позивача. Разом з тим, вони з відповідачем здійснювали щомісячні витрати на утримання доньки [PERSON] в розмірі приблизно 20580,00 грн. та на утримання сина [PERSON] в розмірі приблизно 20435,00 грн. Таким чином, щомісячно на утримання двох дітей необхідно витрачати не менш ніж 41015,00 грн. Тому, коштів, які надає відповідач, недостатньо для утримання двох дітей та забезпечення належних умов життя: витрати на харчування, купівля одягу, шкільних речей, відвідування гуртків, екскурсій, курсів, репетиторів, навчання в школі та садочку, організація дозвілля дітей, тощо. При цьому, як вказує позивач, вибір школи, садочку, репетиторів відбувався кожного разу за погодженням з відповідачем, тобто він не тільки не заперечував, але й надавав згоду на відвідування дітьми освітньо-розвиваючих заходів. Крім того, діти потребують систематичного медичного обстеження та лікування, що також потребує додаткових затрат. Так, огляд доньки [PERSON] лікарем-офтальмологом Клініки «Новий Зір» обумовлений тим, що донька носить нічні лінзи Парагон, які призначені в зв`язку з тим, що у неї міопія середньої складності і міопічний астигматизм обох очей високого ступеню. Дитина знаходиться на постійному контролі у спеціалістів клініки «Новий Зір», починаючи з 2014 р. Огляд сина [PERSON] кардіологом та суміжними спеціалістами зумовлений тим, що в сина виявили аномалію будови аортального клапана. Дитина знаходиться на постійному контролі спеціалістів клініки «Добробут», починаючи з 2013 р. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей між ними не досягнуто. Як вказує позивач, відповідач іншим особам аліменти не виплачує, батьків на утриманні не має, має успішний ресторанний бізнес, зареєстрований як фізична особа - підприємець, здає квартири в найм (оренду) на платній основі та отримує стабільний щомісячний прибуток, придбаває автомобілі, а тому позивач вважає, що він може сплачувати визначений нею розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Враховуючи зазначені обставини, позивач звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 19.12.2018 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.02.2019 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки відсутні підстави для стягнення з нього в примусовому порядку аліментів, адже він від утримання дітей не ухиляється, надає кошти на їх утримання шляхом перерахування на банківську картку позивача, також в добровільному порядку забезпечує дітей одягом, їжею, оплачує школу та дитячий садок, тобто не ухиляється від своїх батьківських обов`язків, в свою чергу, позивачем не надано будь-яких достовірних доказів про розмір її доходу (заробітку) та несення самостійних витрат на утримання дітей. При цьому, твердження позивача про те, що він самоусунувся від утримання дітей, є абсолютно неправдивими та такими, що не відповідають дійсності. 07.03.2019 р. до суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник повністю підтримує заявлені позовні вимоги, просить позов задовольнити, а заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, вважає необґрунтованими. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 21000,00 грн., та аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 21000,00 грн., до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей визнали частково, посилаючись на підстави, які викладені у відзиві на позовну заяву, та надані докази. Відповідач зазначив про відсутність підстав для стягнення з нього в примусовому порядку аліментів, адже він від утримання дітей не ухиляється, надає кошти на їх утримання шляхом перерахування на банківську картку позивача, також в добровільному порядку забезпечує дітей одягом, їжею, оплачує школу та дитячий садок, тобто не ухиляється від своїх батьківських обов`язків. Відповідач вказав на те, що ним надано до суду достатньо належних та допустимих доказів, що підтверджують його постійну та стабільну участь у матеріальному забезпеченні дітей. Розмір аліментів на утримання дітей, що визначений позивачем в сумі 43000,00 грн. щомісячно, вважав завищеним та необґрунтованим. Відповідач погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.06.2019 р. і до повноліття дітей. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача та його представника, врахувавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає частковому задоволенню таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 серпня 2007 р. у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2182. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 09.07.2009 р.; та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 07.08.2012 р. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.06.2019 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.08.2007 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї (актовий запис № 2182) розірвано. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач [PERSON] посилається на те, що неповнолітні діти: донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею. Відповідач кошти на утримання дітей надає нерегулярно та в розмірі, недостатньому для утримання двох дітей та забезпечення належних умов життя. Так, витрати на харчування, купівля одягу, шкільних речей, відвідування гуртків, екскурсій, курсів, репетиторів, навчання в школі та садочку, організація дозвілля дітей, тощо становлять приблизно 42000,00 грн. на місяць. При цьому, діти мають хворобливий стан та потребують систематичного медичного обстеження та лікування, що передбачає постійні значні грошові кошти. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання неповнолітніх дітей між ними не досягнуто, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України. Як встановлено судом, неповнолітні діти сторін: донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , станом на день розгляду справи проживають разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає окремо. Зазначене не заперечувалось сторонами у справі та повністю підтверджується наданими сторонами доказами. Згідно довідки № 110 від 23.11.2018 р., неповнолітня [PERSON] , [INFO] , навчається в 4-Г класі спеціалізованої школи І ступеня №324 Солом`янського району м. Києва з 01.09.2015 р. по теперішній час. Зазначене також підтверджується довідкою від 23.11.2018 р. №53. Як вбачається з характеристики [PERSON] - учениці 4-Г класу спеціалізованої школи І ступеня № 324 м. Києва, рівень навчальних досягнень - високий. Дівчина бере активну участь у всіх громадських, позашкільних та шкільних заходах. Як вбачається з педагогічної характеристики дитини (дитячий клуб «Кіт Муркіт »), малолітній [PERSON] , [INFO] , відвідує дитячий заклад з 2013 р. по теперішній час. Крім того, неповнолітні діти сторін: донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , відвідують навчально-виховні та інші заклади, в тому числі ті, що надають послуги з вивчення іноземних мов та гуртки з розвитку здібностей дітей, що підтверджується наданими суду наступними документами. Так, довідка від 22.10.2018 р., виданої АК «Росток» Палацу культури, про те, що [PERSON] є учеником Karate School TempoDodjo при ДК «Росток» з 01.09.2018 р. по теперішній час. Фінансові витрати в 2018-2019 році складаються з щомісячної оплати в розмірі 600,00 грн. та додаткових витрат на участь у спортивних змаганнях, спортивний одяг та взуття; Довідка б/н, видана Дитячим клубом « Кіт Муркіт » про те, що [PERSON] займається в дитячому клубі шахами, театральній студії, малювання та музичні заняття з 01.09.2014 р. по теперішній час. Фінансові витрати на навчання в 2018-2019 році складаються з щомісячної оплати за навчання в розмірі 7500,00 грн., додаткових витрат на екскурсію, необхідну літературу. Додатково сплачуються індивідуальні заняття з підготовки до школи в розмірі 1600,00 грн. та заняття з англійської мови в розмірі 1600,00 грн.; Довідка, видана Дитячим клубом «Кіт Муркіт» про те, що [PERSON] є ученицею розмовного клубу з англійської мови з 01.09.2014 р. по теперішній час. Фінансові витрати на навчання в 2018-2019 році складаються з щомісячної оплати в розмірі 650,00 грн., додаткових витрат на екскурсію та необхідну літературу; Довідка, видана АК «Росток» Палацу культури про те, що [PERSON] є ученицею Центру східної культури «Роксана» при ДК «Росток» з 01.09.2014 р. по теперішній час. Фінансові витрати на навчання в 2018-2019 році складаються з щомісячної оплати на навчання східними танцями в розмірі 650,00 грн., річного фондового внеску в розмірі 600,00 грн., додаткових витрат на виступи та поїздки, витрати на необхідний танцювальний одяг та взуття; Довідка, видана Дитячим клубом « Кіт Муркіт» про те, що [PERSON] є ученицею розмовного клубу вихідного дня з англійської мови з 01.09.2017 р. по теперішній час. Фінансові витрати на навчання в 2018-2019 році складаються з щомісячної оплати в розмірі 500,00 грн., додаткових витрат на екскурсії та витрат на необхідну літературу; Довідка, видана АК «Росток» Палацу культури про те, що [PERSON] є ученицею зразкової студії сучасного естрадно-спортивного танцю «Атлантида» при ПК «Росток» з 01.09.2013 р. по теперішній час. Фінансові витрати на навчання складаються з щомісячної оплати в розмірі 700,00 грн., річного фондового внеску в розмірі 500,00 грн., додаткових витратах на поїздки та витрат на необхідний танцювальний одяг та взуття. Також встановлено, що неповнолітні діти сторін: донька - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , мають певні захворювання, що підтверджується медичними довідками. Відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець, що підтверджується даними роздруківки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманої з Міністерства юстиції України. Як вбачається з податкових декларацій за 2017 - 2018 р.р., загальна сума доходів [PERSON] за 2017 р. склала 52972,17 грн., за 2018 р. - 48673,59 грн. Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №143400584 від 31.10.2018 р., вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належать: 1-кімнатна квартира [ADDRESS] ; 3-кімнатна квартира [ADDRESS] ; 1-кімнатна квартира [ADDRESS] ; 2-кімнатна квартира [ADDRESS] . Позивач вказала, що орієнтовний розмір витрат на двох дітей за один місяць становить 42000,00 грн., обґрунтовуючи вказану суму коштів витратами на харчування, купівлю одягу, шкільних речей, відвідування гуртків, екскурсій, курсів, репетиторів, навчання в школі та садочку, організація дозвілля дітей, тощо. При цьому, як вказала позивач, вибір школи, садочку, репетиторів відбувався кожного разу за погодженням з відповідачем, тобто він не тільки не заперечував, але й надавав згоду на відвідування дітьми освітньо-розвиваючих заходів. Крім того, позивач вказала на ту обставину, що діти потребують систематичного медичного обстеження та лікування, що також потребує додаткових затрат. В підтвердження чого суду надано копії відповідних квитанцій та чеків. Будь-яких доказів в підтвердження свого матеріального стану, позивачем суду не надано. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.06.2019 р. і до повноліття дітей. Як вбачається з наданих суду квитанцій, чеків, банківських виписок, які містяться в матеріалах справи, [PERSON] періодично надає матеріальну допомогу дружині на утримання неповнолітніх дітей шляхом грошових переказів на банківську картку позивача. Матеріалами справи підтверджується те, відповідач працює, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. Судом встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову. При цьому, суд зважає, що обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аналізуючи матеріали справи щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітніх дітей сторін, з врахуванням: віку дітей, стану здоров`я, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинок, а відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття, згідно ст. 180 СК України, і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Так, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні та надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог/заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати своїх неповнолітніх дітей на підставі описаних вище норм права, а тому суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі по 21000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, є завищеним. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з 17.12.2018 р. та до повноліття дітей. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дітей. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Крім того, позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь витрат на лікування або навчання дитини в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України. Так, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена від його сплати на підставі закону. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial