Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею - спадкоємцем п'ятої черги за законом право на спадщину другої черги за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування доводів посилалась на те, що [INFO] померла її троюрідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та банківських вкладів. [PERSON] в шлюбі ніколи не перебувала та своїх дітей не мала. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON] та вона - позивач [PERSON]. Відповідач [PERSON] є донькою [PERSON] від першого шлюбу, тобто рідною сестрою по батькові померлої [PERSON], а тому є спадкоємцем другої черги. Вона (позивач) є троюрідною сестрою померлої [PERSON] та є спадкоємцем п'ятої черги. Позивач вважає, що рідними людьми для померлої були вона та її мати [PERSON], яка є двоюрідною сестрою [PERSON] - матері померлої. Відповідач [PERSON] ніколи не спілкувалася з рідним батьком та рідною сестрою, не приймала участі у їхньому житті, але після смерті останньої заявила про свої спадкові права. Просила змінити черговість спадкування за законом, визнавши за нею (позивачем) право на спадкування за законом другої черги, оскільки опікувалась померлою, підтримувала з нею постійний зв»язок та родинні стосунки. 26 квітня 2016 року [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що після смерті рідної по батькові сестри [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина, яка складається з квартири та банківських вкладів. Заповіту не має. Вона, рідна сестра спадкодавця по батькові, є спадкоємцем другої черги. Спадкоємців першої черги не має, оскільки у шлюбі [PERSON] не перебувала, дітей не мала. Їх батько [PERSON] помер [INFO]. У спадкодавця [PERSON] була двоюрідна сестра [PERSON], яка також претендувала на спадщину, але остання померла у грудні 2016 року. Ще одна двоюрідна сестра померлої [PERSON] - [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавала. Відповідач по зустрічному позову [PERSON] є спадкоємцем п'ятої черги, тому не може претендувати на спадщину після смерті [PERSON] Вона ( [PERSON] ) спадщину після смерті сестри [PERSON] прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Ключами, а також документами від квартири заволоділа її двоюрідна сестра [PERSON], а після її смерті ключі на квартиру та документи залишилося у її чоловіка [PERSON]. За вказаних обставин просила визнати за нею право на спадщину за законом на квартиру та банківські вклади, що залишились після смерті її рідної про батькові сестри [PERSON]. Рішенням Дзержинського міського суду від 02 березня 2017 року [PERSON] відмовлено в задоволення позову до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування майна, що залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволений. За [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування: на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 63,8 м.кв., яка залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO] і смерті [PERSON], померлої [INFO] та на грошові кошти у розмірі 482,91 (чотириста вісімдесят дві гривні 91 копійку) гривню, які залишились після смерті [PERSON], померлої [INFO] на рахунку [NUMBER] в національній валюті у Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк». В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги про визнання за нею права на спадкування за законом другої черги після смерті [PERSON] та відмовити [PERSON] в задоволенні зустрічного позову про визнання за нею права на спадщину. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що спірна спадкова квартира була приватизована [PERSON] та [PERSON]. Батько відповідача [PERSON] участі у приватизації квартири не приймав, права власності на квартиру не мав. Спадкодавець [PERSON] у шлюбі не перебувала, своїх дітей не мала, єдиними близькими для нею людьми була вона ( позивач) та тітка померлої. Суд не прийняв до уваги те, що вона постійно підтримувала зв»язок із [PERSON] та не задовольнив її клопотання про витребування із мережі МТС відомостей щодо здійснення телефонних дзвінків, що є порушенням ст.. ст.. 27,137,210 ЦПК України. Не прийняв до уваги переписку її родини з померлою сестрою [PERSON] Документи про народження [PERSON], його дітей [PERSON] та [PERSON] не збереглися, але даний факт підтверджений поясненнями свідків. Проте, суд не прийняв до уваги ці пояснення та відмовився долучити до матеріалів справи фотографії. Відповідно до вимог ст. 1259 ЦК України вважає доведеним той факт, що вона здійснювала опіку над померлою, надавала матеріальне забезпечення померлій та вчиняла ці дії протягом тривалого часу. Наполягає на тому, що спадкоємець [PERSON] ухилялась від виконання юридичних та моральних обов»язків щодо догляду за спадкодавцем, тому догляд за нею здійснювали більш далекі родичі. Позивач заперечує проти визнання за відповідачем права власності на майно в порядку спадкування, оскільки такий спосіб є виключним способом захисту, оригінали документів не було втрачено чи знищено, вони є в наявності и можуть бути витребувані. Крім того, зазначає на порушення тайни нарадчої кімнати, за її твердженням в нарадчій кімнаті разом з суддями перебував адвокат відповідача Бойко М.Г. В судовому засіданні апеляційного суду [PERSON] доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсязі. Представник [PERSON] - адвокат Бойко М.Г. просить відхилити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав . Відповідно до ст.309 підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно до вимог статей 1216, 1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої ст.1269 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Відповідно до частини першої ст.1262 Цивільного кодексу України зазначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід, як з боку батька, так і з боку матері. Частиною першою ст.1265 Цивільного кодексу України передбачено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Статтею 1258 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 06.07.1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мали доньку [PERSON], [INFO]. Від першого шлюбу [PERSON] вже мав доньку [PERSON] [INFO]. Таким чином [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами по батьку. Їх батько [PERSON] помер [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.11). Спадкова квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.24) відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 09.04.1993 року належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири, яку [PERSON] прийняла фактично, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно відповіді КП «Торецьккомсервіс» за адресою: [ADDRESS] на день смерті [PERSON], померлої [INFO] була зареєстрована донька [PERSON] (а.с.55) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказану квартиру та банківський вклад, право на яку в порядку спадкування заявили [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відмовляючи [PERSON] в позові суд першої інстанції виходив з того, що нею документально не підтверджений факт родинних відносин ( троюрідна сестра) із спадкодавцем [PERSON] та відсутні підстави зміни черговості у спадкуванні. Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи. Позивач [PERSON] не заперечує та зазначає в апеляційній сказі про те, що свідоцтва про народження [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не збереглися за давністю часу. Питання щодо встановлення факту родинних відносин нею не порушувалось, а пояснення свідків про наявність родинних зв»язків не можуть бути підставою для підтвердження прав позивача на спадкування. Фотографії, на долученні яких в судовому засіданні першої інстанції наполягала позивач, також не можуть підтверджувати право позивача на спадкування, оскільки в законом встановленому порядку факт родинних зв»язків позивача та спадкодавця не встановлений. Крім того, в разі доведення наявності родинних зв»язків позивача [PERSON] та спадкодавця [PERSON] ( троюрідні сестри), позивач може бути віднесена до спадкоємців п»ятої черги. Доводи апеляційної скарги про те, що батько [PERSON] та [PERSON] не приймав участі у приватизації спірної квартири, не впливає на висновок суду щодо визначення кола спадкоємців, оскільки спір виник с приводу оформлення прав на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], а не [PERSON], померлого у 1988 році. Розглядаючи позов, суд першої інстанції також не встановив підстав для зміни черговості спадкування та притягнення позивача до спадкування в порядку другою черги нарівні із рідною сестрою померлої. Статтею 1259 ЦК України встановлено, що зміна черговості можлива за умови, що спадкоємець наступної черги протягом тривалого часу піклується, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК. При розгляді справи судом першої інстанції враховані вимоги вказаної норми матеріального права та приписи п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Встановлено, що спадкодавець [PERSON] не була особою, яка потребує матеріальної допомоги, оскільки була працездатною, до часу смерті працювала в Дзержинському гірничому технікумі на різних посадах, інвалідності або обмежень за станом здоров»я не мала. Доводи апеляційної скарги про те, що між позивачем та спадкодавцем існував постійний мобільний з»язок, підтримувалась переписка, були взаємні відвідування під час відпусток та фактично існували родинні відносини не впливають на висновок суду першої інстанції про недоведеність правових підстав для зміни черговості одержання права на спадщину. Рішення суду першої інстанції в цій частині заявлених позовних вимог є обгрунтованим, об»єктивним, відповідає фактичним обставинам, тому підстав для його зміни чи скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається. Проте, погодитись з висновком суду першої інстанції щодо визнання за [PERSON] прав власності в порядку спадкування на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та грошові кошти на рахунку [NUMBER] в національній валюті у Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» погодитись не можна, оскільки такий висновок є передчасним та зроблений судом без з»ясування кола належних відповідачів по цій справі. З матеріалів спадкової справи №422/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] ( а.с.135) вбачається, що заяви про прийняття спадщини після смерті останньої подали [PERSON] ( а.с.136), [PERSON] ( а.с.138) [PERSON] ( а.с.140). Також о своїх спадкових правах в межах даної спадкової справи заявила [PERSON] ( а.с. 146), яка претендує на спадщину ? частини квартири після смерті [PERSON], померлої [INFO]( а.с. 145) Звертаючись до суду із зустрічним позовом [PERSON] зазначила відповідачем лише [PERSON], інші особи, які також претендують на спадщину, не зазначені. Вирішуючи спір в цій частині суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини та не вирішив питання щодо з»ясування кола належних відповідачів по дані справі. Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. За таких обставин суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання про притягнення до розгляду справи інших осіб, які заявили про свої права на спадкування. Крім того, звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] зазначала, що оригінали документів є в наявності, але вони утримуються особами, які також заявили права на спадщину, тобто документи не втрачено. Вказані обставини у сукупності дають підстави для висновку, що рішення про визнання за [PERSON] права власності на спірну квартиру є передчасним, без з»ясування кола належних відповідачів по справі . За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та відмову в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за вказаних вище підстав. Доводи апеляційної скарги в тій частині, що при винесенні рішення судом першої інстанції була порушена таємниця нарадчої кімнати є неспроможними, оскільки не підтверджені належними доказами, а ґрунтуються на припущеннях позивача. Стаття 196 ЦПК України визначено, що під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Під час перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення рішення у нарадчій кімнаті. Аналогічні приписи містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня 2009 року N 14 Про судове рішення у цивільній справі» дано роз»яснення , що суди повинні суворо дотримуватися таємниці нарадчої кімнати. Під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Вихід судді з нарадчої кімнати до проголошення судового рішення може мати місце під час перерви для відпочинку (протягом робочого часу та після його закінчення). Тому, наприклад, вихід до нарадчої кімнати у п'ятницю та проголошення рішення в понеділок є порушенням її таємниці. При цьому обмін суддею думками з ким-небудь із приводу судового рішення, що ухвалюється, не допускається. Обставин, які б свідчили про те, що адвокат Бойко М.Г. перебував у нарадчій кімнаті, мала місце перерва перед оголошенням судового рішення, судді обмінювались думками з кім-небудь з приводу судового рішення, не встановлено. Та обставина, що адвокат відповідача Бойко М.Г. після судових дебатів покинув зал судового засідання і не був присутнім на оголошенні рішення не дає підстав для висновку, що була порушена тайна нарадчої кімнати. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи,не перешкоджає розглядові справи. Таким чином, апеляційним судом не встановлено порушень норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Outcome: partial