Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Комунальне підприємство «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про визнання права та стягнення боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що за обліковими даними комунального підприємства станом на 01.09.2016 року значиться заборгованість з надання послуг водопостачання за абонентом [PERSON] на загальну суму 2408,39 грн. Пояснює, що відповідач відмовлявся укладати договір надання послуг водопостачання з позивачем, але згідно виписки з особового рахунку № 20401, фактично отримував їх в період з 15.06.2008 року по 01.06.2016 року. На зареєстрованій площі відповідача проживають 3 людини і нараховується оплата за проживання з 3 осіб, однак оплату абонент практично ніколи не здійснював. Так, між сторонами відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, проте послугу відповідачу з водопостачання та водовідведення надавалися, а відповідач їх приймав. Враховуючи, що відповідач отримував послуги, то він й погодився з умовами типового договору. У звязку із тим, що споживач не визнає права виконавця послуг, позивач був вимушений звернутися до суду із позовом, в якому просить визнати, що між Комунальним підприємством «Генічеське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» та [PERSON] укладено договір надання послуг з водопостачання та водовідведення на умовах, передбачених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» з 2012 року та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість із сплати послуг за водопостачання за період з 01.01.2015 року по 01.07.2016 року в сумі 2408,39 грн. та судові витрати. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що погоджується із тим, що користувалась послугами позивача. Вказує, що погасила заборгованість із водопостачання. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] вказав, що оскільки під час перебування справи на розгляді відповідачем було погашено заборгованість, то він як уточнює позов та просить визнати договір між сторонами укладеним та стягнути судові витрати. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, дійшов наступного висновку. Постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»\~встановлено типовий договір про надання послуг з водопостачання. Згідно\~ст. 630 ЦК України, договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Відповідно до ч.3\~ст.6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін, положень актів цивільного законодавства, випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Статтею 627 ЦК України\~визначено, що відповідно до\~статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли зголи з усіх істотних умов договору. Згідно ч.1\~ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що між КП «Генічеське ВУВКГ» та відповідачкою відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, проте послуги відповідачці з водопостачання надавалися, а відповідачка їх приймала та ними користувалась, у звязку з чим між сторонами виникли відносини, що породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до п.1 ч. 3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір з підприємством - постачальником: (виконавцем) житлово-комунальних послуг, від чого відповідач ухиляється. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до положень\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, яким визначено, що у разі невизнання споживачем права виконавця послуг, таке право підлягає захисту судом на підставі п.1 ч.2\~ст. 16 ЦК України, шляхом визнання договору\~укладеного на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії. Обов'язок відповідачки укласти договір визначений положеннями ст.ст.\~20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що отримуючи послуги від КП «Генічеське ВУВКГ» з водопостачання, [PERSON] погодилась з умовами типового договору, передбаченими\~постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, тому вважає, що вимоги про визнання договору про надання послуг з водопостачання з 2012 року укладеним є обґрунтованими, позов в цій частині підлягає задоволенню. Як вбачається з відомостей та розрахунку КП «Генічеське ВУВКГ» - абонент № 20401 [PERSON] проживає за адресою [INFO], фактично в квартирі мешкає 3 людини, та відповідно оплата за споживання послугами розраховується на 3 осіб. Відповідно до наданого розрахунку, борг абонента станом на 01.09.2016 року становить 2408,39 грн. Рішенням Генічеської міської ради № 53 від 16.02.2012 року «Про тарифи на послуги КП Генічеське ВУВКГ» було встановлено тарифи на послуги з водопостачання в розмірі 4,50 грн. за 1 м3 та 6,10 за водовідведення 1м3, а за № 145 від 31.05.2016 року встановлено, що вартість послуги водопостачання для населення з 01.06.2016 року складає 5,20 грн. за 1м3 та 7,60 за водовідведення 1м3. Згідно\~ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"\~за\~N1875-IV від 24.06.2004 року\~(далі\~Закон N1875-IV) споживач фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Пункт 1 ч.1\~\~ст.13 Закону N1875-IV\~визначає, що послуга з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення відноситься до комунальних послуг. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.32 Закону N1875-IV, п.п.17, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630\~(далі\~Правила за №630) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. За змістом ст.ст.67,\~68,\~162\~ЖК України,\~ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~за\~№2918-ІІІ від 10.01.2002 року\~(далі\~Закон №2918-ІІІ) та п.30 Правил за №630 громадяни зобовязані своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за користування квартирою, але й за комунальні послуги, зокрема за централізоване постачання холодної та гарячої води і водовідведення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Так судом встановлено, що відповідачем 16.03.2017 року було сплачено суму боргу за сповіщенням № 153 у розмірі 2823,35 грн. Цей факт підтверджується наданою у судовому засіданні, завіреною контролером Генічеського ВУВКГ 17.03.2017 року копією квитанції та сповіщення. Відповідачем також не заперечувалась дана обставина. Отже, оскільки фактично у абонента № 20401 відсутня заборгованість перед Генічеським ВУВКГ, то вимога про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги\~\~КП «Генічеське ВУВКГ» до [PERSON] підлягають задоволенню частково. У відповідності до вимог\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1450,00 грн.

Outcome: partial