Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: зобов'язати [PERSON], [INFO], не чинити [PERSON], [INFO], перешкоди у спілкуванні з дитиною - [PERSON] [INFO], визначити години зустрічей з батьком: щосереди кожного тижня кожного місяця з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем перебування батька [PERSON] без присутності матері дитини, з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад - з правом забирати дитину з шкільного навчального закладу); двічі на місяць 1-й та 3-й тижні кожного місяця з 16:00 години п'ятниці до 20.00 години суботи за місцем перебування батька [PERSON] без присутності матері дитини, з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад - з правом забирати дитину з шкільного навчального закладу); у період з 5 січня кожного року до 10 січня кожного наступного року - на 5 днів за місцем перебування батька [PERSON] без присутності матері дитини, з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад - з правом забирати дитину з шкільного навчального закладу); у період з 01 червня по 31 серпня кожного року для літнього оздоровлення, з 01 червня по 07 червня - 7 днів, з 01 липня по 07 липня - 7днів, з 1 серпня по 07 серпня - 7 днів за місцем перебування батька [PERSON] без присутності матері дитини, з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад з правом забирати дитину з шкільного навчального закладу); у дні після дня народження: дитини [PERSON] ([INFO].) - 29 січня кожного року з 16:00 години до 20.00 години; батька [PERSON] ([INFO]) - 22 лютого кожного року з 16:00 години до 20.00 години без присутності матері дитини, з правом забирати дитину з дошкільного навчального закладу (після вступу дитини в шкільний навчальний заклад - з правом забирати дитину з шкільного навчального закладу). На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 07 жовтня 2011 року він, [PERSON] знаходиться у шлюбі з [PERSON], на теперішній час шлюбні стосунки між ними припинені. Від спільного життя у них [INFO] народився син [PERSON]. Після припинення шлюбних стосунків відповідачка забрала сина та пішла жити до батьків. З травня 2017 року відповідачка перешкоджає йому бачитись та спілкуватися з його сином, а відповідно і у вихованні ним дитини. Відповідачка позбавила його можливості виконувати свої батьківські обов'язки. Зазначає, що він любить свого єдиного сина більше життя, а дитина любить його та скучає за ним, тому їм треба проводити час разом. Позивач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на зазначеному у позові порядку та способі участі у вихованні дитини, з висновком, наданим органом опіки та піклування не згоден, наполягав на зазначеному у позові порядку та способі участі у вихованні сина [PERSON] [INFO]. Представник позивача [PERSON] - адвокат Долгов О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання з'явилася, в судовому засіданні зазначила, що вона частково заперечує проти запропонованого порядку участі позивача у вихованні їх дитини, а саме вважає недоцільним перебування дитини у батька двічі на місяць двічі на місяць 1-й та 3-й тижні кожного місяця з 16:00 години п'ятниці до 20.00 години суботи за місцем перебування батька [PERSON] без присутності матері дитини, а також у період з 5 січня кожного року до 10 січня кожного наступного року - на 5 днів за місцем перебування батька [PERSON] без присутності матері дитини; у період з 01 червня по 31 серпня кожного року для літнього оздоровлення, з 01 червня по 07 червня - 7 днів, з 01 липня по 07 липня - 7днів, з 1 серпня по 07 серпня - 7 днів за місцем перебування батька [PERSON] без присутності матері дитини, оскільки вважає, що син ще дуже маленький. Крім того зазначила, що з урахуванням розпорядку дня дитини та стану її здоров'я, зустрічі батька з дитиною не можуть відбуватися у пізній час доби, при цьому не заперечувала проти зустрічей батька із дитиною у період часу з 17:00 години до 19:00 години без її присутності. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника, просив винести рішення на розсуд суду. Надав суду висновок про визначення порядку побачення гр. [PERSON] з малолітнім [PERSON] [INFO], відповідно до якого зазначив, що сторони перебували у шлюбі, однак з початку 2017 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, зараз шлюб розірвано та малолітній [PERSON] [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. За актами обстеження і за умовами проживання батька в за умовами проживання матері створені умови для виховання та розвитку дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини гр. [PERSON] пояснив, що не бачив сина три місяці. Зазначає, що не варто на тривалий час розлучати дитину з матір'ю. Дані обставини відповідають нормам комфорту для дитини відповідного віку та жодним чином вплинуть на її моральне чи психологічне здоров'я. Узявши до уваги рекомендації з питань захисту прав дитини від 08.08.2017 року, вирішено визначити гр. [PERSON] наступний порядок побачення з малолітнім сином [PERSON] [INFO]: двічі на місяць у вихідні (ураховуючи графік роботи батька); двічі на тиждень (за попередньою домовленістю сторін) упродовж 3-х годин з можливістю забирати дитину з дошкільного навчального закладу. На період адаптації зустрічі проводити у присутності матері дитини. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], яка є сусідкою позивача, пояснила, що вихованням малолітньої дитини [PERSON] [INFO], займалися як позивач так і відповідач, зазначила, що зустріч дитини з батьком може відбуватися і без присутності матері. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], який є товаришем позивача, пояснив, що позивач та відповідач разом займаються вихованням дитини, піклуються про сина. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], зазначив, що родина позивача та відповідача дуже люблять свого сина та разом займаються його вихованням. Вважає, що батько наодинці, без присутності матері справляється зі своїми батьківськими обов'язками. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], зазначив, що у відповідача з дитиною дуже гарні відносини, батько піклується про дитину, може впоратися з обов'язками батька самотужки. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], яка є матір'ю позивача, пояснила, що батьки відповідачки забороняють її сину спілкуватись з дитиною, хоча він бажає приймати участь у її вихованні, купує необхідний одяг, продукти харчування для дитини, доглядає за нею. Коли відповідач працювала, син залишався сам із дитиною, до того ж коли дитина хворіла, родина жила разом із нею. Зазначила, що дитина однаково ставиться до батька та матері, у присутності дитини між батьками конфліктів не виникає. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON], який є другом сім'ї, зазначив, що у позивача з дитиною дуже гарні відносини, батьки разом доглядають дитину, матеріальне забезпечення дитини у більшій мірі здійснює батько. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.10.2011 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.07.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7), копією рішення суду (а.с.49-51). Сторони від шлюбних відносин мають малолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.07.2017 p., з позивача стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO], що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.07.2017 року (а.с.52-53). Зі змісту позову вбачається, що після припинення шлюбних стосунків відповідачка забрала сина та пішла жити до батьків. З травня 2017 року відповідачка перешкоджає йому бачитись та спілкуватися з його сином, а відповідно і у вихованні ним дитини. Відповідачка позбавила його можливості виконувати свої батьківські обов'язки. Зазначає, що він любить свого єдиного сина, а дитина любить його та скучає за ним, тому їм треба проводити час разом. Як вбачається з матеріалів справи, малолітня дитина - [PERSON] [PERSON], [INFO], відвідує групу ДНЗ-ЦРД № 30 «Мальва». Згідно листа, наданого завідувачем ДНЗ-ЦРД № 30 «Мальва», вихованням дитини займаються батько та мати разом, піклуються про здоров'я хлопчика, батьки забезпечили дитину всім необхідним для навчально-виховного процесу, режим розкладу не порушували. Хлопчик завжди чистий, охайно одягнений. Зауважень щодо виконання батьками своїх обов'язків немає. Зазначає, що з квітня 2017 року до дитячого садка [PERSON] приводить та забирає мати, але батько відвідує групу та цікавиться життям сина (а.с.21). Згідно актів обстеження умов проживання, складених представниками служби у справах дітей Адміністрації за місцем мешкання позивача за адресою: [ADDRESS] та за місцем мешкання відповідача за адресою: [ADDRESS], сторонами створені належні умови для проживання дитини, що підтверджується копією акту обстеження умов проживання від 03.07.02017 року, від 04.08.2017 року (а.с.26, 27). Як вбачається з матеріалів справи, а також зазначено позивачем у судовому засіданні, між позивачем та відповідачем часто виникають непорозуміння щодо вирішення питання про виховання сина, його спроби нормальним, безконфліктним шляхом домовитись та скоригувати графік побачень з донькою не знаходять відгуку з боку відповідача. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із частинами 1, 2 статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У відповідності до ч.4-6 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з'ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Згідно висновку Органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради Дніпропетровської області про визначення порядку побачення гр. [PERSON] з малолітнім [PERSON] [INFO], зазначено, що сторони перебували у шлюбі, однак з початку 2017 року шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, зараз шлюб розірвано та малолітній [PERSON] [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. За актами обстеження і за умовами проживання батька в за умовами проживання матері створені умови для виховання та розвитку дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини гр. [PERSON] пояснив, що не бачив сина три місяці. Зазначає, що не варто на тривалий час розлучати дитину з матір'ю. Дані обставини відповідають нормам комфорту для дитини відповідного віку та жодним чином вплинуть на її моральне чи психологічне здоров'я. Узявши до уваги рекомендації з питань захисту прав дитини від 08.08.2017 року, вирішено визначити гр. [PERSON] наступний порядок побачення з малолітнім сином [PERSON] [INFO]: двічі на місяць у вихідні (ураховуючи графік роботи батька); двічі на тиждень (за попередньою домовленістю сторін) упродовж 3-х годин з можливістю забирати дитину з дошкільного навчального закладу. На період адаптації зустрічі проводити у присутності матері дитини (а.с. 24-25). Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши зазначений висновок органу опіки та піклування та беручи його до уваги при вирішенні спору по суті, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача [PERSON], [INFO], не чинити позивачу [PERSON], [INFO] перешкоди у спілкуванні з дитиною - [PERSON] [INFO]. Крім того, з огляду на вищевикладене, з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, її малолітнього віку (три повних роки), стану здоров'я, психологічного стану дитини, зайнятості сторін, звичок та розкладу дня дитини, відносини між батьками, їх стосунки,

Outcome: partial