Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі розміром 600 гривень на утримання їх спільної неповнолітньої дочки, а також аліменти в твердій грошовій сумі розміром 600 гривень на утримання іншої повнолітньої дочки, у звязку з продовженням її навчання у вищому навчальному закладі. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, заявлений позов підтримала та просила його задовольнити, а також не заперечувала щодо заочного порядку вирішення справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 27 грудня 1996 року між сторонами укладено шлюб (а.с.3), від якого народились діти [PERSON], [INFO] (а.с.7) та [PERSON], [INFO] (а.с.4), які зареєстровані та проживають разом з матірю (а.с.12). Згідно довідки № 10548/277 від 16 жовтня 2015 року, виданої Житомирським державним університетом ім. І.Франка (а.с.5), дочка сторін [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання за контрактом (а.с.6) з терміном навчання до 30 червня 2017 року. Дані правовідносини регулюється наступними нормами матеріального права. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). Підсумовуючи наведене суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу як на утримання так і на навчання спільних з позивачем дітей, заява підлягає до беззаперечного задоволення в цій частині. Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 150 гривень на правову допомогу, суд вирішує, відмовити на підставі наступного. За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Окрім цього, так як позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи, що позивача було звільнено від сплати судового збору, на підставі положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 974,40 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial