Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

До Ананьївського районного суду звернулася позивач [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки з відповідача [PERSON] .. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає в позовній заяві, що 17 жовтня 2018 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу в них є двоє доньок, одна з яких є неповнолітньою, а саме [PERSON] , [INFO] , яка в даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Батько [PERSON] не надає підтримки матеріального характеру неповнолітній дитині. Позивач зазначає, що відповідач працював в місті Одеса, але в даний час в неї відсутня інформація стосовно того, чи має відповідач офіційне місце роботи, та відповідно яку саме суму доходу останній отримує щомісяця, але згідно діючого законодавства він зобов`язаний утримувати їхню неповнолітню дитину, крім того, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для розвитку неповнолітньої доньки. Позивач вимушена самостійно піклуватися про доньку, купувати необхідні для життєдіяльності дитини речі, такі як одяг, продукти харчування, а також оплачує інші витрати, пов`язані із побутом, вихованням та навчанням спільної дитини. В січні 2018 року відповідач надав 500 гривень на потреби доньки, зі вказаного часу останній жодного разу більше не надсилав їй в якості аліментів грошових коштів на утримання дитини. В ситуації, яка склалася, позивач змушена звернутись до суду з даною позовною заявою, так як її не влаштовує те, що всі витрати по утриманню їхньої неповнолітньої доньки, фактично вона, як мати, несе самостійно, а відповідач зі своєї сторони, взагалі не цікавиться матеріальним станом дитини, не пропонує підтримки матеріального характеру, як батько спільної неповнолітньої доньки. Крім того, позивач в позовній заяві вказує, що розірвання їхнього шлюбу не звільняє відповідача, як батька доньки, від обов`язку по належному утриманню неповнолітньої дитини. Відповідач у судове засідання з розгляду справи не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи (а.с.36). Судом встановлено, що відповідно до вимог ч.7 ст. 178 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не було надано до суду відзив на позовну заяву позивача та заперечення. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення відповідача, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача. У судове засідання з розгляду справи з`явилася позивач. В судовому засіданні [PERSON] , позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Позивач пояснила, зі слів старшої доньки їй відомо, що [PERSON] працює далекобійником, тому вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в заявлених нею вимогах. Також пояснила, що нею витрачаються кошти на лікування зору неповнолітньої доньки, в підтвердження чого, надала копію медичного висновку з медичного центру «Тарус» (а.с.39) та щоденно витрачаються кошти на інші потреби доньки. У судове засідання на розгляд справи з`явився представник відповідача [PERSON] , повноваження якого підтверджуються ордером від 17 вересня 2019 року, серії ОД №368785 (а.с.30). В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що зі слів його довірителя, йому відомо, що [PERSON] хворів, в підтвердження чого представник відповідача надав суду копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №9.11781 (а.с.42-43). В зв`язку з чим майже рік ніде не працював та на даний час роботи немає, однак інколи має мінімальний дохід від заробітків. Також, [PERSON] надав в судовому засіданні копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків (а.с.44), стосовно його довірителя та просив її приєднати до матеріалів справи. Окрім вище викладеного, представник відповідача [PERSON] , зазначив, що позовні вимоги його довіритель визнає частково, а саме [PERSON] може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1000 гривень 00 копійок. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка зареєстрована та мешканка [ADDRESS] (а.с.4-5). Відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженець та зареєстрований за адресою [ADDRESS] та фактично [ADDRESS] [ADDRESS] (а.с.6). Позивач та відповідач мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Гандрабурівською сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.8). Відповідно до довідки виданої 25 квітня 2019 року за №854 Гандрабурівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, на повному утриманні [PERSON] перебуває неповнолітня дитини - [PERSON] , 2008 року народження, яка проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З довідки виданої 25 квітня 2019 року за №855 Гандрабурівською сільською радою Ананьївського району Одеської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично тривалий час за вказаною адресою не проживає (а.с.10). Крім того, встановлено, що 17 жовтня 2018 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією рішення Ананьївського районного суду Одеської області (а.с.11). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, аст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності дост.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. У відповідності дост.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно дост.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч.3ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 т.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Зі змісту ч.2 ст. 184 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто 23 травня 2019 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, задовольняючи позовні вимоги частково, суд зазначає, що позивачем не доведено витрати на утримання дитини в заявленому розмірі 1500 гривень 00 копійок, однак беручи до уваги пояснення позивача, представника відповідача, докази наявні в матеріалах справи та необхідність забезпечення неповнолітній дитині належного та гармонійного рівня розвитку, суд вважає необхідним та достатнім призначити стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень 00 копійок, щомісяця, з індексацією відповідно до закону, до повноліття дитини, починаючи з дня пред`явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та того, що позивач у справах про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідним покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial