Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання втратившим право користування житловим приміщенням, стягнення витрат по квартирній платі та моральної шкоди, в якому вказував, що відповідач незаконно прописався у квартирі, яка належала позивачу та його дружині. З часу прописки відповідач проживає у своєму приватному будинку та позивачу 6 років необхідно сплачувати усі комунальні послуги за себе та відповідача, сума переплати за відповідача становить 1674 грн. 60 коп. Позивач зазначив, що після смерті його дружини, яка є матір»ю відповідача, відповідач для нього стороння людина та не має право на реєстрацію за місцем його проживання. За тиждень до смерті, матір позбавила відповідача право на спадщину. Своєю поведінкою відповідач завдав позивачу значні моральні страждання, оскільки за його вини він змушений був голодувати та страждати без ліків у зв»язку з тим, о повинен сплачувати за нього комунальні послуги.. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив визнати відповідача, зі дня смерті [PERSON], втративши право на паспортну реєстрацію за місцем проживання позивача; стягнути з відповідача на користь позивача за 2008р. переплату за комунальні платежі у сумі 1674 грн. 60 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 1000 грн. В судове засідання позивач не з»явився, надав суду заяву, в якій підтримав свою уточнену позовну заяву та просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в останнє судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до вимог ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно 09.08.2007р., вбачається, що [PERSON] - позивач та [PERSON] 18.09.1987р. зареєстрували шлюб, актовий запис №926. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11 березня 2003р. за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що за вказаною адресою були зареєстровані позивач, [PERSON] та відповідач, згідно до довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописки від 05.04.2011р. [INFO]. [PERSON] померла, відповідно до свідоцтва про смерть, актова запис № 6097. 10.11.2008р. укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між КП «Теплопостачання міста Одеси» та позивачем по справі. Також між позивачем та КП «Теплопостачання міста Одеси» 23.03.2009р. укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідних органів із заявами про надання йому субсидії, однак йому було відмовлено у зв»язку з тим, що за адресою його проживання зареєстрований відповідач, який не надає своїх доходів. Відповідач не проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS], що підтверджується довідками з Одеської дирекції поштамт - центра поштового зв'язку №1 від 21.06.2011р. про те, що [PERSON] за період з 01.06.2010р. по 20.06.2011р. кореспонденцію не відправляв та не отримував. Згідно до довідки з КУ «Міська поліклініка №16» від 08.07.2011р. амбулаторна картка на ім»я відповідача відсутня, оскільки він після проходження медичного огляду у травні 2011р. медичну картку до реєстратури не повернув. З відказного матеріалу (ЖРЗСП -5246 від 11.06.2007р.) по заяві [PERSON] вбачається, що відповідач був прописаний у спірній квартирі зі згоди своєї матері - [PERSON]. Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 03.10.2013р. визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 44,2 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м. Визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину вказаної квартири. Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В судовому засіданні встановлено, що відповідач за комунальні послуги не платив, в наслідок чого позивачем було сплачено комунальні послуги за відповідача у розмірі 1674 грн. 60 коп., що підтверджується відповідними квитанціями, що є в матеріалах справи. Вказана сума підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 155 Житлового кодексу України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Позовні вимоги щодо втрати права на паспортну реєстрацію за місцем проживання позивача задоволенню не підлягають, оскільки у відповідача є законні підстави на реєстрацію, оскільки за рішенням суду від 03.10.2013р. він є власником 1/4 частини спірної квартири. Позивач просить стягнути на його користь с відповідача моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач , заявляючи свої вимоги щодо стягнення моральної шкоди, вказує на те, що по вині відповідача він, як одинокий малозабезпечений чоловік, змушений сплачувати за нього комунальні послуги із своєї пенсії, якої не вистачає на лікування, у зв»язку з чим несе моральні та фізичні страждання. Суд, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди з'ясовує, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки між протиправними діями відповідача та моральною шкодою, яка завдана позивачу, існує причинний зв»язок, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 500грн. Таким чином, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання втратившим право користування, стягнення витрат по комунальним платежам та моральної шкоди.

Outcome: partial