Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеною заявою, якою просила суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі розміром 550 гривень. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду справи. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. 1 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.3). Від даного шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог заявник вказує, що відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню дитини, а тому вона вимушена звернутися з позовною заявою до суду. Правовідносини між сторонами регулюються та відповідають нормам сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до часткового задоволення. Частковість задоволення заяви суд аргументує наступним. За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Водночас, враховуючи той факт, що позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривні з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial