Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач з урахуванням заяви про зміну предмету позову звернувся до суду з позовом до [PERSON] 3-я особа Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення порядку участі у вихованні дитини в якому просив змінити участь батька у вихованні дитини на наступний: визначити спосіб участі батька - [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] у формі зустрічей кожного вівторка, четверга в період часу з 18-00 годин до 20-00 годин та кожної неділі в період часу з 11-00 до 15-00, в присутності матері [PERSON] . У святкові дні (державні свята, день народження дитини) визначити спосіб участі батька - [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] у формі зустрічей протягом чотирьох годин в присутності матері. Визначити місцем зустрічі батька - [PERSON] з дитиною - [PERSON] , [INFO] адресу місця фактичного проживання дитини, а саме: [ADDRESS] , біля під`їзду будинку. Свої позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2016 року позовні вимоги [PERSON] про визначення порядку участі у вихованні дитини [PERSON] були задоволені частково. Згідно даного рішення визначити спосіб участі батька - [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] у формі зустрічей кожного вівторка, четверга в період часу з 18.00 годин до 20.00 годин та кожної неділі в період часу з 10.00 годин до 13.00 годин, в присутності матері - [PERSON] . В святкові дні визначити спосіб участі батька - [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] у формі зустрічей протягом двох годин за попередньою домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] та в її присутності. Позивач звернувся до органу опіки та піклування Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з проханням надати висновок про можливість його як батька бачитися та проводити час зі своїм сином без присутності матері мотивуючи тим, що у зв`язку із зайнятістю матері у встановлений судом порядок зустрічей з дитиною не виконується і унеможливлює участь батька у вихованні дитини. Адміністрація дошкільного закладу на прохання батька щодо зустрічі зі своєю дитиною посилається на умову зустрічей викладену в судовому рішення - «у присутності матері». Таким чином, всі ці обставини унеможливлюють участь батька у вихованні і його побачень зі своїм сином. Відповідачем було подано заперечення на заяву про зміну предмету позову в яких остання просила встановити такий порядок участі позивача у вихованні дитини: кожний перший та третій вівторок місяця з 18:00 години до 20:00 години за попередньою домовленістю з матір`ю та у присутності матері дитини з урахуванням стану здоров`я дитини; кожної другої та четвертої неділі місяця з 11:00 до 13:00 за попередньою домовленістю з матір`ю та у присутності матері дитини з урахуванням стану здоров`я дитини. Щодо визначення в рішенні суду місця проведення зустрічей за місцем реєстрації по [ADDRESS] . Оскільки сім`я відповідача проживає за іншою адресою, яка знаходиться на значній відстані від адреси реєстрації, що у разі встановлення буде вимагати додаткових зусиль від [PERSON] для проведення таких зустрічей. Позивач в судовому засіданні позовну заяву з урахування заяви про зміну предмету позову підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 березня 2017 року провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року клопотання представника відповідача про призначення судово-психологічної експертизи задоволено. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи та надання висновку. 16 травня 2019 року на адресу суду від КНДІСЕ надійшов висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи від 10 квітня 2019 року № 23103/17-61. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року поновлено провадження у справі та призначено у судове засідання. 08 липня 2019 року позивачем було подано заяву про зміну предмету позову. 30 липня 2019 року відповідачем подано заперечення на заяву про зміну предмету позову. Протокольною ухвалою від 12 серпня 2019 року клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи Орган опіки та піклування при Новопетрівській сільській раді Вишгородського району Київської області було задоволено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року зобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві адміністрації надати висновок щодо порядку участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 07 лютого 2020 року на адресу суду надійшов висновок Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи. Повно та всебічно з`ясувавши всі обставини по справі суд дійшов висновку про наступне. З пояснень та матеріалів справи, що сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . За погодженням позивача, місце проживання малолітньої дитини визначено з її матір`ю, відповідачем по справі. З пояснень сторін слідує, що між позивачем та відповідачем склалися складні стосунки. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2016 року визначено спосіб участі батька - [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] у формі зустрічей кожного вівторка, четверга в період часу з 18.00 годин до 20.00 годин та кожної неділі в період часу з 10.00 годин до 13.00 годин, в присутності матері - [PERSON] . В святкові дні визначити спосіб участі батька - [PERSON] у вихованні дитини - [PERSON] , [INFO] у формі зустрічей протягом двох годин за попередньою домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] та в її присутності. Звертаючись до суду з даним позовом позивач мотивував свої вимоги тим, що відповідач не виконує рішення суду та чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною. Також позивач просив визначити місце зустрічі: [ADDRESS] , оскільки відповідач постійно маніпулює та ухиляється від зустрічей дитини з батьком. У відповідності з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ч.1 та ч.2 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст.ст.3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За нормою ч.1 статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Права батьків щодо виховання дитини та на спілкування з дитиною врегульовані ст.ст.151, 153 Сімейного Кодексу України. Позивач, як батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , має рівні з матір`ю дитини [PERSON] права та обов`язки щодо сина незалежно від того, що [PERSON] проживає окремо від дитини. Таке рівне право на спілкування з обома батьками має й дитина. Позивач визнає свій обов`язок щодо участі у вихованні дитини та її розвитку та має намір активно приймати участь у вихованні дитини. Відповідачем не надано доказів того, що спілкування батька з сином суперечить інтересам дитини та є обмеженим законом. Створення відповідачем перешкод батькові у спілкуванні з дитиною порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу, порушує права та суперечить інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.ч.1-3 ст. 157 СК України). Сторони після припинення стосунків питання виховання дитини спільно не вирішили. Батько проживає окремо від дитини, однак має право на особисте спілкування з дитиною, а щодо його участі у виховані дитини, то це є також його обов`язком. Відповідач перешкоджає позивачу у реалізації прав та у виконанні обов`язків щодо дитини. Саме по собі подання позову про визначення порядку спілкування з дочкою та фактичне заперечення відповідача про його задоволення, свідчить про наявність таких перешкод. Самостійно вирішити питання між собою щодо участі у спілкуванні та вихованні спільної дитини сторони не можуть. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч.2 ст. 159 СК України). Частини 1, 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвалою Дніпровського районного суду від 07 листопада 2017 року по справі було призначено судово-психологічну експертизу на вирішення якої було постановлено наступне питання: Яким чином може вплинути на психологічний стан малолітнього [PERSON] , з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, його віку, рівня розумового розвитку та умов оточуючого його середовища - спілкування з біологічним батьком, [PERSON] , в якості батька, за відсутності при такому спілкуванні, його матері [PERSON] ? За результатами проведення судової психологічної експертизи було надано висновок № 23103/17-61 від 10 квітня 2019 року відповідно до якого зазначено таке: спілкування малолітнього [PERSON] зі своїм біологічним батьком - [PERSON] в якості батька за відсутності при такому спілкуванні його матері - [PERSON] може негативно вплинути на психологічний стан малолітнього [PERSON] з урахуванням його емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, його віку, рівня розумового розвитку та умов оточуючого його середовища. Також, ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року зобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві адміністрації надати висновок щодо порядку участі у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наданого висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини (протокол засідання Комісії №2 від 22 січня 2020 року) між батьками дитини [PERSON] , та [PERSON] виник спір щодо визначення годин спілкування батька з сином. Батько дитини із зазначеним питанням звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва. На засіданні Комісії [PERSON] підтвердив, що він бажає бачитися та спілкуватися з сином, брати участь у його вихованні та утриманні. [PERSON] повідомила, що вона не заперечує, щоб батько спілкувався з сином, але в її присутності. На підставі зазначених обставин, орган опіки та піклування в своєму висновку визначив участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у формі спілкування з малолітнім сином щовівторка, щочетверга з 18-00 години до 20-00 години та щонеділі з 11-00 години до 13-00 години в присутності матері дитини [PERSON] . Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а саме висновок судової психологічної експертизи, висновок органу опіки та піклування, фактичні взаємовідносини сторін по справі, а також беручи до уваги відсутність підстав для обмеження спілкування будь-якою стороною з дитиною, виходячи з інтересів дитини суд вважає за можливе визначення наступного способу участі позивача у вихованні та спілкуванні у формі зустрічей кожного вівторка, четверга в період часу з 18-00 годин до 20-00 годин та кожної неділі в період часу з 11-00 до 14-00, в присутності матері [PERSON] . Також суд вважає за доцільне визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дитини у святкові дні (державні свята, день народження дитини) у формі зустрічей протягом чотирьох годин в присутності матері. Крім цього, позивач також просив визначити місце зустрічі батька - [PERSON] з дитиною - [PERSON] , [INFO] адресу місця фактичного проживання дитини, а саме: [ADDRESS] , біля під`їзду будинку. Щодо даної позовної вимоги суд враховує наступне. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що відповідач разом зі своїм сином [PERSON] фактично проживають за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] , а адреса зазначена позивачем є місцем реєстрації відповідача. Позивач в судовому засіданні не заперечував щодо зміни місця зустрічі та визначити [ADDRESS] біля під`їзду будинку. Таким чином, з урахуванням інтересів дитини та того, що позивач фактично не заперечував щодо зміни визначеного місця зустрічі на іншу адресу, а ніж ту, що він зазначав, то суд вважає за доцільне задовольнити дану вимогу частково та визначити місце зустрічі батька - [PERSON] з дитиною - [PERSON] , [INFO] адресу місця фактичного проживання дитини, а саме: [ADDRESS] , біля під`їзду будинку. Такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який не буде порушувати виховний та життєвий графік. Даний спосіб надасть можливість батькам піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього. У разі зміни обставин, що стали підставою для ухвалення такого рішення, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, кожна зі сторін не позбавлена в майбутньому права звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу його участі у вихованні дочки, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial