Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанк(далі Банк) 15.09.2015 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору, вказавши в обґрунтування наступне. 31.10.2007 р. між Банком та [PERSON] укладений договір б/н , відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 250 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості. Отримавши гроші, [PERSON] в односторонньому порядку належним чином не виконує зобовязання, до цього часу гроші Банку не повернув, внаслідок чого, виникла заборгованість. Просять суд стягнути 10254 гр.89 коп. в рахунок заборгованості, з яких: 1649 гр. 12коп. тіло кредиту, 5679 гр. 35 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2200 гр. 00 коп. заборгованість з пені та комісії за користування кредитом, штрафи: 250 гр. (фіксована частина) та 476 гр. 42 коп. (процентна складова), і відшкодувати понесені судові витрати. Представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив справу розглянути за його відсутністю про що надав письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином і суд розглянув справу у його відсутності, на підставі наданих доказів, заочно. Суд, вивчивши надані письмові докази, приходить до наступного. 31.10.2007 р. між Банком та [PERSON] укладений договір б/н , відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 250 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується змістом заяви позичальника. Кредитний договір оформлений сторонами письмово, у вигляді заяви аркш.10. Відповідно до ст.1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язаний надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки. Як встановлено судом, відповідач кредит не повернув, щомісячні платежі у встановлені строки не сплачує, заборгованість за тілом кредиту станом на 02.09.2015 р. становить 1649 гр. 12 коп. При укладанні Договору сторони письмово домовились про розмір щомісячних платежів, розміру щомісячних відсотків та винагороди, що підтверджується Заявою позичальника з особистими підписами представника Банку та [PERSON] (аркш.10) Отже, заборгованість за кредитом, процентам та комісією належать безумовному стягненню із відповідача і в цієї частини позов належить задоволенню. Одночасно, Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач та які містяться в матеріалах цивільної справи, мають загальний характер і стосуються необмеженого кола осіб; безпосередньо [PERSON] не підписані; доказів того, що саме ці Умови та Правила… булі доведені до Боржника суду не надано. Зміст цих Умов не містить в собі дати їх прийняття, що унеможливлює суд надати оцінку стосовно їх дії в часі. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3), а суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ч.4). Відповідно ст. 213 ЦПК України: " Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні." Отже, судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях. Вищеозначене дає суду підстави критично оцінити твердження позивача щодо правильності та законності нарахування [PERSON] штрафних санкцій, оскільки, суд позбавлений можливості безпосередньо дослідити належні докази (тобто такі, що містять інформацію щодо предмета доказування) та перевірити на яких умовах відповідач отримав у Банку споживчій кредит, які негативні наслідки у разі неналежного виконання взятих на себе обовязків відповідач має, в якому розмірі та чи було стосовно цього волевиявлення відповідача. Тому, в частині позову про стягнення штрафу суд відмовляє. Судові витрати в порядку ст.88 ЦПК України суд стягує пропорційно сумі задоволених вимог майнового характеру.

Outcome: partial