Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Первісний позов: у вересні 2016 року ТОВ «Порше Мобіліті»(Позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (Відповідач) про стягнення заборгованості та збитків за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] кредитний договір № 50006174 від 28.09.2012 року, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачеві кредит у сумі 370825,00 грн., що еквівалентно на дату укладання кредитного договору 45500,00 дол. США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням: для придбання автомобіля марки VW, модель Touareg NF, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 2967 куб. см., рік випуску 2012, а відповідач зобов`язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути позивачеві кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно із графіком погашення кредиту, що становить невід`ємну частину договору. З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань 02.10.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено договір застави, згідно з яким останній передав у заставу товариству автомобіль марки VW, модель Touareg NF, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 2967 куб. см., рік випуску 2012, реєстраційний номер [NUMBER] , заставною вартістю 529,750,00 грн. Крім того, відповідно до договору про внесення змін/Додаткової угоди №1 від 05.09.2013 року до Кредитного договору № 50006174 від 28.09.2012 року(далі - додатковий кредитний договір) Позивачем було надано Відповідачеві додатковий кредит у сумі еквівалентний 14456,00 дол. США в українських гривнях, що на дату укладення додаткового кредиту становило 117816,40 грн. Цільове призначення додаткового кредиту: сплата страхових платежів за договором страхування, укладеним на виконання умов Кредитного договору. Починаючи з березня 2014 року [PERSON] систематично порушував свої зобов`язання за договором щодо сплати щомісячних платежів, сплачуючи їх з порушенням встановленого терміну сплати, а з липня 2014 року взагалі припинив виконувати свої зобов`язання за Договором, у зв`язку із чим станом на 18.07.2016 року у останнього перед товариством виникла заборгованість за несплаченими платежами за кредитним договором на загальну суму 282106,62 грн. (частково за липень 2014 року та повністю за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2015 року). На підставі п.3.3. кредитного договору, у зв`язку невиконанням Відповідачем зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів, у Позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредитних коштів. ТОВ «Порше Мобіліті» на адресу Відповідача була направлена вимога вих. № 50006174 від 05.10.215 року щодо дострокового повернення кредиту, який станом на поточну дату становить еквівалент 20922,66 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» складає 442179,50 грн та сплати заборгованості за кредитним договором в сумі 370921,20 грн несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу та 29046,49 грн штрафних санкцій відповідно до ст..8.3.Договору. Позивач зазначає, що в казану вимогу було отримано [PERSON] 26.04.2016 року, проте Відповідач вимогу не виконав. Позивач зазначає, що станом на 18.08.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 1115555,58 грн та складається з: суми кредиту за основним договором, за виключенням заборгованості за щомісячними платежами яка підлягає достроковому поверненню станом на 18.08.2016 року становить еквівалент 20922,66 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют ПАТ «Креді Агріколь Банк» чинного станом на 17.08.2016 року складає 524531,09 грн. заборгованості за несплаченими щомісячними платежами за основним кредитним договором за період з липня 2014 року по 05.10.2015 року - 282106,62 грн розміру процентів за користування кредитними коштами за основним кредитним договором в розмірі 524531,09 грн (еквівалент 20922,66 доларів США станом на 17.08.2016 року) за період з 01.11.2015 по 18.08.2016 року - 41975,60 грн заборгованості за несплаченими щомісячними платежами за додатковим кредитним договором(Додаткова угода № 1 до кредитного договору) за період з липня 2014 року по 15.08.2016 року - 163551,60 грн інфляційних втрат відповідно до ст..625 ЦК України, нарахованих на прострочені суми щомісячних платежів за Основним кредитним договором за період з 16.07.2014 по 18.08.2016 року - 77576,24 грн інфляційних втрат відповідно до ст..625 ЦК України, нарахованих на прострочені суми щомісячних платежів за додатковим кредитним договором за період з 16.07.2014 по 18.08.2016 року - 25814,43 грн. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача. Також Позивач просить стягнути з відповідача суму збитків, завданих у зв`язку із порушенням останнім своїх зобов`язань в розмірі 8400,00 грн, яка була витрачена у зв`язку зі зверненням позивача до спеціалізованої організації - ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» з метою стягнення заборгованості за договором, представництва інтересів позивача в суді. Всього позивач просить стягнути з відповідача загальну суму в розмірі 1123955,58 грн (1115555,58 + 8400,00) та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. та понесений судовий збір в розмірі 16859,34 грн. Зустрічний позов(а.с.23-27 т.2): У лютому 2017 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов, в якому просив визнати недійсним кредитний договір № 50006174 від 28.09.2012 року. Мотивуючи зустрічний позов позивач вказував, що відповідач всупереч принципу добросовісності включив до договору умови про визначення грошового еквіваленту та суми додаткового кредиту в іноземні валюті, визначення платежів за Договором за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, зазначеному в договорі, відповідно до ст.1.3. Загальних умов кредитування, яке є несправедливими, оскільки мають своїм наслідком істотний дисбаланс прав та обов`язків на шкоду споживача. Крім того позивач зазначає, що відповідач фактично надав йому споживчий кредит на умовах його повернення в іноземній валюті в період дії заборони надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті. Таким чином позивач вважає, що умови договору суперечать статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Також позивач посилається на те, що йому, при укладені кредитного договору, не було надано повної та достовірної інформації про кредит, детально не проінформовано про умови Договору, зокрема про умови кредитування та сукупну вартість споживчого кредиту. Вважає, що у Договорі неналежним чином визначено реальну ціну Договору, недостатньо було його проінформовано як споживача, що кожного разу платіж в гривневому еквіваленті може збільшуватися, що порушує принцип добросовісності при укладенні договору. Вважає, що кредитодавець не виконав свого обов`язку, відповідно до положень ст..ст.11,18,21 ЗУ «Про захист прав споживачів» та п.3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою № 168 Правління НБУ від 10.05.2007 року та не попередив його, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за договорами несе саме споживач. Вважає несправедливими умови Кредитного договору в частині прив`язки кредитних платежів, визначених в доларах США, що є способом зловживання правом коли всі ризики знецінення національної валюти України шляхом порушення вимог закону, фіанансова установа перекладає виключно на спожива-позичальника, що на його думку є грубим порушенням ч.3 ст.13 ЦК України, де вказується, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Крім того позивач вказує на те, що кредитний договір, наданий ТОВ «Порше Мобіліті», як доказ по справі, підписаний невстановленою особою, повноваження якої не підтверджено. На підставі вказаного просив визнати кредитний договір недійсним. Пояснення сторін. Представник позивача ТОВ «Порше Мобіліті» в судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в ньому та просив задовольнити їх в повному обсязі та надав пояснення, які є аналогічними тим, що викладені у письмових відповідях на відзив відповідача (а.с.97-102 т.5) та письмових поясненнях (а.с.1-3 т.3), що містяться в матеріалах справи. Зустрічні позовні вимоги відповідача не визнав, з підстав викладених в письмових запереченнях від 20.03.2017 року (а.с.124-136 т.2). Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом оголошення виклику на сайті «Судова влада України». Представник відповідача - адвокат Ворон А.І. в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» визнав частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.154-165 т.5), а саме не заперечував проти стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 452626,30 грн., з яких: 282106,62 грн. - заборгованість за щомісячними платежами за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року (по основному кредитному договору), яка розрахована на день виставлення рахунків за вказаний період 170519,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту (неповернута частина тіла кредиту, яку мав повернути відповідач з 05.10.2015 року до 15.10.2017 року) станом на 05.10.2015 року (еквівалент 20922,66 доларів США розрахований на день укладення кредитного договору). Щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам за період з 01.11.2015 року по 18.08.2016 року в розмірі 41975,60 грн. заперечував, посилаючись на те, що після дострокового припинення кредитного договору, а саме з 26.04.2016 року, позивач взагалі втратив право на нарахування процентів, оскільки строк дії договору є припиненим, а до 26.04.2016 року позивачем вже були нараховані проценти, що підтверджується виставленими на протязі з 01.11.2015 року до 26.04.2016 року щомісячними рахунками, в яких вже зазначені суми процентів, що підлягають сплаті. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за додатковим кредитом в розмірі 163551,60 грн представник відповідача заперечував, оскільки суми, визначені у щомісячних звітах не збігаються із сумами, що визначені у розрахунку заборгованості за додатковим кредитом. Також вказував на незаконність вимог позивача щодо стягнення з відповідача сум інфляції відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки втрати від знецінення національної валюти, визначеної еквівалентом в іноземній валюті, внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Також заперечував проти стягнення з відповідача збитків у сумі 8400,00 грн, посилаючись на те, що вказані суми, в розумінні ст..22 ЦК України не є збитками. Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. 28 вересня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладений кредитний договір № 50006174 на суму 370825,00 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 45500,00 дол. США, строком на 60 місяців, процентна ставка 9,9 % річних, разова комісія 2,5 % річних. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки VW, модель Touareg NF, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 2967 куб.см, рік випуску 2012. Вказаний договір складається з кредитного договору, Загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту, а також додаткових угод та інших документів, що можуть бути укладені або підписані Сторонами та Поручителем у відношенні Кредиту (а.с.12 т.1). 05 вересня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладений договір про внесення змін до кредитного договору № 50006174 від 28 вересня 2012 року (додаткова угода № 1), за яким позичальнику надана додаткова сума кредиту у розмірі еквівалентній 14456,00 доларів США, що у гривні дорівнює 117816,40 грн на сплату страхових платежів відповідно до Договору страхування № стР234709Га/13скв від 03.10.2013 року. Строк кредитування за Додатковою угодою дорівнює строку, що лишається до припинення Кредитного договору(п.1.10.3 Додаткової угоди). У зв`язку з укладенням додаткової угоди змінено графік погашення кредиту (а.с.29-30). Відповідно до п. 1.6 загальних умов кредитування виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором забезпечується заставою майна відповідно до укладеного сторонами договору застави, а також усім майном позичальника, на яке може бути звернено стягнення за законодавством України. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 50006174 від 28.09.2012 року ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] 02.10.2012 укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02.10.2012 року та зареєстровано в реєстрі за № 3078. Відповідно до п. 1.1 договору застави заставодавець з метою забезпечення виконання викладених нижче зобов`язань заставляє майно, а саме автомобіль марки VW, модель Touareg NF, кузов № [NUMBER] , об`єм двигуна 2967 куб. см., рік випуску 2012, колір: чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . За домовленістю сторін заставна вартість предмета застави становить 529,750,00 гривень. Предмет застави є власністю заставодавця на підставі договору купівлі-продажу № 389К від 28 вересня 2012 року, укладеного заставодавцем з Тріол-Авто, ТОВ та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , виданого ВРЕР № 3 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 02.10.2012 року. Право власності на заставлене майно, яке є предметом застави за цим договором, залишається у заставодавця. За умовами вказаного кредитного договору п.1.2. Загальних умов кредитування (а.с.13-20 т.1) позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит та Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Кредиту та Додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору. Сторони погодились, що кошти у повернення Кредиту та Додаткового кредиту Позичальником відображають справедливу вартість Кредиту та Додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання ТОВ «Порше Мобіліті» очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено Сторонами у Кредитному договорі. Відповідно до п. 1.3.1 загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено у гривні на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі. Позитивне або від`ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунку та датою отримання суми еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшився більше ніж на 2 %, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником. Відповідно до п.1.4.2 Загальних умов кредитування повернення кредиту здійснюється позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту (стаття 3). Відповідно до п.1.4.3 Загальних умов кредитування та Графіку погашення кредиту (а.с.29-31 т.1), до 15 числа кожного місяця компанія надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту. У разі, якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, позичальник не пізніше ніж за 3 робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення кредиту звертається до компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів у повернення кредиту. Компанія має право надсилати рахунки за поштовою адресою позичальника, а також електронною поштою, а позичальник зобов`язується забезпечити отримання рахунків та їх вчасну сплату. Відповідно до п.3.2.1. Загальних умов, сторони погодились, що Компанія має право вимагати достроково розірвання Кредитного договору у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту відповідно до графіку погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць. В судовому засіданні встановлено, що починаючи з березня 2014 року [PERSON] систематично порушував свої зобов`язання за договором щодо сплати щомісячних платежів, сплачуючи їх з порушенням встановленого терміну сплати, а з липня 2014 року взагалі припинив виконувати свої зобов`язання за Кредитним договором. У зв`язку з порушенням зобов`язань 05.10.2015 року(вих.№ 50006174) позивач направив відповідачу [PERSON] вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (а.с.55 т.1). Вказана вимога позивачем направлялась шляхом кур`єрської служби «Експрес Мото Україна». З листа ТОВ «Експрес Мото Україна» № 196-3 від 27.04.2016 року (а.с.57 т.1) вбачається, що вказаним товариством було прийнято відправлення від ТОВ «Порше Мобіліті», а саме вимогу [PERSON] щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором,яку було доставлено адресату 26.04.2016 року. Факт отримання [PERSON] вказаної вимоги 26.04.2016 року представник відповідача в судовому засіданні заперечував. Відповідно до вимоги про дострокове повернення кредиту (а.с.55 т.1), ТОВ «Порше Мобіліті» вимагало від [PERSON] достроково повернути суми кредиту у повному обсязі та заборгованості до умов Договору, що разом станом на поточну дату(тобто на 05.10.2015 року) становить 842147,19 грн та складається з: дострокове повернення невиплаченої суми кредиту, що станом на поточну дату становить еквівалент 20922,66 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» складає 442179,50 грн, несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу): 370921,20 грн, штрафні санкції відповідно до ст..8.3 Договору: 29046,49 грн. Відповідно до п. 3.3 загальних умов кредитування(з урахуванням внесених змін згідно Додаткової угоди № 1) позичальник зобов`язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Поизчальником розраховується Компанією і вказується у повідомленні Компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Судом також встановлено, що з наведених розрахунків, які зазначені в графіку погашення кредиту, усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до п.1.3 загальних умов кредитування, із зазначенням у графіку еквіваленту щомісячного платежу в доларах США. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що з липня 2015 року по жовтень 2015 року позивачем виставлялись рахунки-фактура (а.с.39-54) відповідачу [PERSON] чергових платежів за кредитним договором, але останній належним чином своїх зобов`язань не виконував. Також з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Порше Мобіліті» позичальник виставлялись рахунки чергових платежів за додатковим кредитом за період з листопада 2015 року по серпень 2016 року включно. Згідно пояснень представника позивача встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі, яка виникла станом на день складання позову (18.08.2016 року), в розмірі 1012164,91 грн. (41975,60 грн. + 282106,62 грн + 524531,09 + 163551,60) та яка складається з : 282106,62 грн - це загальна сума невиконаних щомісячних платежів за відповідними рахунками за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року за основним кредитним договором 524531,09 грн - сума тіла кредиту, яка підлягає достроковому поверненню за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року згідно графіку погашення кредиту (еквівалент 20922,66 доларів США за обмінним курсом валют - 25,070 грн станом на 17.08.2016 року). 41975,60 грн. - сума процентів за користування кредитними коштами в розмірі 524531,09 грн за період з 01.11.2015 року по 18.08.2016 року (524531,09 грн х 9,9% х 219 день/360 днів) 163551,60 грн - сума невиконаних щомісячних платежів за відповідними рахунками за період з липня 2014 року по серпень 2016 року за додатковим кредитним договором. Сума боргу за виставленими банком рахунками(грн.), з урахуванням ПДВЗаборгованість відповідача(грн.) № рахунку та датаОсновний кредитДодатковий кредитОсновний кредитДодатковий кредит тіло%тіло% 00188413 від 02.07.2014 року за липень 2014 року5658,875818,682454,541158,9011477,553298,81 00194869 від 04.08.2014 року за серпень 2014 року5705,576273,522454,541316,7911979,093771,33 00209043 від 04.09.2014 року За вересень 2014 року5752,606689,452454,541462,5412442,053917,08 00213847 від 01.10.2014 року За жовтень 2014 року5800,116690,172454,541477,7312490,283932,27 00221839 від 03.11.2014 року За листопад 2014 року5847956642,332454,541477,7312490,283932,27 00227494 від 03.12.2014 року За грудень 2014 року5896,208822,072454,542179,1614718,274633,70 00235000 від 12.01.2015 року За січень 2015 року5944,8511599,412454,543068,8517544,265523,39 00241869 від 02.02.2015 року За лютий 2015 року5993,8413489,062454,543679,1919842,906133,73 00248229 від 06.03.2015 року За березень 2015 року6043,3118069,192454,545136,7124112,507591,25 00254907 від 06.04.2015 року За квітень 2015 року6093,1816572,572454,544681,2122665,757135,78 00259919 від 06.05.2019 року За травень 2015 року6143,4714193,982454,543948,2220337,456402,76 00265836 від 04.06.2015 року За червень 2015 року6194,1614082,522454,543929,0920276,686383,63 00270945 від 03.07.2015 року За липень 2015 року6245,2614033,352454,543929,7020278,616384,24 00276374 від 03.08.2015 року За серпень 2015 року6296,7714051,292454,543951,5620348,066406,10 00281418 від 02.09.2015 року За вересень 2015 року6348,6914730,462454,544181,7321079,156636,27 00286484 від 05.10.2015 року За жовтень 2015 року6401,0913982,652454,543962,8020383,746417,34 Всього станом на 05.10.2015 року (на момент дострокового припинення договору)96365,92185740,7039272,6449541,91282106,6288499,92 00291926 від 02.11.2015 року За листопад 2015 року 2454,544532,45-6986,99 00296777 від 04.12.2015 року За грудень 2015 року 2454,544544,59-6999,13 00300346 від 06.01.2016 року За січень 2016 року 2454,544772,33-7226,87 00305207 від 02.02.2016 року За лютий 2016 року -7732,45 00309013 від 04.03.2016 року За березень 2016 року 2454,545490,46-7945,00 00312457 від 05.04.2016 року За квітень 2016 року 2454,545399,06-7853,60 00316253 від 06.05.2016 року За травень 2016 року 2454,545173,15-7627,69 00319788 від 03.06.2016 року За червень 2016 року 2454,545154,93-7609,47 00323954 від 05.07.2016 року За липень 2016 року 2454,545080,53-7535,07 00327334 від 02.08.2016 року За серпень 2016 року 2454,545080,84-7535,38 Всього станом на 18.08.2016 року (на момент складання позовної заяви) 282106,62163551,60 Також позивач просить стягнути з відповідача вищевказаний борг з урахуванням встановленого індексу інфляції відповідно до ст..625 ЦК України, а саме: інфляційні втрати відповідно до ст..625 ЦК України, нараховані на прострочені суми щомісячних платежів за Основним кредитним договором за період з 16.07.2014 по 18.08.2016 року в розмірі - 77576,24 грн інфляційні втрати відповідно до ст..625 ЦК України, нараховані на прострочені суми щомісячних платежів за додатковим кредитним договором за період з 16.07.2014 по 18.08.2016 року в розмірі - 25814,43 грн. Також Позивач просить стягнути з відповідача суму збитків, завданих у зв`язку із порушенням останнім своїх зобов`язань в розмірі 8400,00 грн, яка була витрачена у зв`язку зі зверненням позивача до спеціалізованої організації - ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» з метою стягнення заборгованості за договором, представництва інтересів позивача в суді. Всього позивач просить стягнути з відповідача загальну суму в розмірі 1123955,58 грн (1115555,58 + 8400,00) та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. та понесений судовий збір в розмірі 16859,34 грн. Вирішуючи про те, яка ж сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] суд виходить з такого. Відповідно до п.3.3. Загальних умов кредитування (з урахуванням внесених змін згідно Додаткової угоди № 1) позичальник зобов`язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Позичальником розраховується Компанією і вказується у повідомленні Компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Тобто, відповідно до вказаного пункту, сума заборгованості, яка підлягає поверненню позичальником достроково, розраховується Компанією і вказується у відповідному повідомленні. Як вбачається з досліджених матеріалів справи у зв`язку з порушенням зобов`язань 05.10.2015 року(вих.№ 50006174) позивач направив відповідачу [PERSON] вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (а.с.55 т.1) та в ній же вказав суму заборгованості за кредитом, яка підлягає поверненню. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував отримання [PERSON] вищевказаного повідомлення про дострокове повернення кредиту. Належних та допустимих доказів отримання вказаної вимоги відповідачем, позивачем суду надано не було. Наданий суду лист ТОВ «Експрес Мото Україна» (а.с.57 т.1), який згідно пояснень представника позивача є підтвердженням вручення відповідачу вимоги про дострокове повернення кредиту, на думку суду не свідчить про вручення його [PERSON] , оскільки вказаний лист не містить особистого підпису відповідача про отримання. Враховуючи наведене, а також вимоги п.3.3. Загальних умов кредитування, позичальник повинен був достроково повернути кредит протягом 30 днів з 05.10.2015 року. Тобто, таким чином вбачається строк дії кредитного договору був достроково припинений 05.10.2015 року. Звертаючись до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредитних коштів, позивач в своїй вимозі визначив загальну суму заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 05.10.2015 року в розмірі 842147,19 грн, яка складається з сум: дострокове повернення невиплаченої суми кредиту, що станом на поточну дату становить еквівалент 20922,66 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ «Креді Агріколь Банк» складає 442179,50 грн, несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 370921,20 грн. З досліджених матеріалів також вбачається, що сума несплачених чергових платежів в розмірі 370921,20 грн. (96365,92 грн + 185740,70 грн +39272,64 грн + 49541,91 грн), зазначених в повідомленні про дострокове повернення кредиту, розрахована станом на 05.10.2015 року і складається з: 96365,92 грн - несплачені щомісячні платежі по тілу основного кредиту за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року 185740,70 грн - несплачені щомісячні платежі по процентам на тіло основного кредиту за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року 39272,64 грн - несплачені щомісячні платежі по тілу додаткового кредиту за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року 49541,91 грн - несплачені щомісячні платежі по процентам на тіло додаткового кредиту за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що станом на день складення позову (18.08.2016 року), позивачем частково був сплачений щомісячний платіж за додатковим договором за липень 2014 року (рахунок № [NUMBER] від 02.07.2014 року за липень 2014 року) в сумі 314,63 грн (вказане підтверджується змістом позовної заяви а.с.5 т.1 п.2.1. п.2.2). Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути суму в розмірі 812786,07 грн, яка складається з сум: 442179,50 грн - сума дострокового повернення невиплаченої суми кредиту, що станом на 05.10.2016 року становить еквівалент 20922,66 доларів США. 370606,57 грн (370921,20 грн - 314,63 грн) - несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума боргу) станом на 05.10.2016 року. Вказана сума в розмірі 812786,07 грн утворилась станом на 18.08.2015 року і підлягає стягненню з відповідача, оскільки була нарахована відповідно до п.1.3.1.Загальних умов кредитування, що підтверджується наданими рахунками, які протягом вказаного періоду виставляв банк [PERSON] .. Що стосується вимог позивача щодо повернення суми основного кредиту в розмірі 524531,09 грн, тобто суми, яка підлягає достроковому поверненню за період з листопада 2015 року по жовтень 2017 року згідно графіку погашення кредиту (еквівалент 20922,66 доларів США, що розрахований позивачем за обмінним курсом валют - 25,070 грн станом на 17.08.2016 року), то суд вважає, що повернення вказаної частини кредиту позивачем розраховано не вірно виходячи з такого. Розраховуючи залишок суми боргу за тілом кредиту станом на 05.10.2016 року, позивач безпідставно використовує обмінний курс на день подання позовної заяви - 17.08.2016 року, оскільки умови кредитного договору не передбачають можливості перерахунку еквіваленту суми боргу за тілом кредиту у гривню за курсом саме на день подання позову у разі дострокового повернення кредитних коштів у повному обсязі, а лише на день виставлення рахунку, в даному випадку днем виставлення рахунку є повідомлення від 05.10.2015 року про дострокове погашення кредит. Що стосується вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості по процентам за період з 01.11.2015 року по 18.08.2016 року в розмірі 41975,60 грн.(сума процентів за користування кредитними коштами в розмірі 524531,09 грн), то суд вважає вказані вимоги задоволенню не підлягають виходячи з такого. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно із частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В оцінці застосування наведених норм права Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, надіславши відповідачу 05.10.2015 року вимогу про дострокове погашення кредиту ТОВ «Порше Мобіліті» скористався передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України правом та змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому з вказаної дати кредитний договір припинив свою дію і позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором. Враховуючи наведене, у суду не має передбачених законом підстав стягувати проценти (в розмірі 9.9%), нараховані після звернення з вимогою про дострокове погашення кредиту (жовтень 2015 року). Що стосується вимог позивача про стягнення заборгованості нарахованої за Додатковим кредитом за період з 01.11.2015 року по 18.08.2016 року в розмірі 75051,68 грн, розрахунок якої складається з такого: Сума боргу за виставленими банком рахунками(грн.), з урахуванням ПДВЗаборгованість відповідача(грн.) № рахунку та датаДодатковий кредитДодатковий кредит тіло% 00291926 від 02.11.2015 року За листопад 2015 року2454,544532,456986,99 00296777 від 04.12.2015 року За грудень 2015 року2454,544544,596999,13 00300346 від 06.01.2016 року За січень 2016 року2454,544772,337226,87 00305207 від 02.02.2016 року За лютий 2016 року 7732,45 00309013 від 04.03.2016 року За березень 2016 року2454,545490,467945,00 00312457 від 05.04.2016 року За квітень 2016 року2454,545399,067853,60 00316253 від 06.05.2016 року За травень 2016 року2454,545173,157627,69 00319788 від 03.06.2016 року За червень 2016 року2454,545154,937609,47 00323954 від 05.07.2016 року За липень 2016 року2454,545080,537535,07 00327334 від 02.08.2016 року За серпень 2016 року2454,545080,847535,38 Всього 75051,68 То вказані вимоги позивача задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Зі змісту Додаткового договору (а.с.25 т.1) вбачається, що позичальник доручив Компанії перераховувати страхові премії на користь страхової компанії рівними місячними платежами (п.1.4 Додаткового договору). Пунктом 1.2. Додаткового договору передбачено, що сума Додаткового кредиту дорівнює сумі страхових платежів, які має сплатити Позичальник відповідно до Договору страхування за весь час, що залишається до припинення Кредитного договору. Відповідно до п.1.5. Додаткового договору, позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Компанії Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування Додатковим кредитом відповідно до умов Кредитного договору та цієї Додаткової угоди. Відповідно до п.1.10.2 Додаткового договору, повернення Додаткового кредиту здійснюється Позичальником у повному обсязі в строки, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту (стаття 3 Загальних умов кредитування). Строк кредитування за Додатковою угодою визначений в п.1.10.3 і дорівнює строку, що лишається до припинення Кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що позивач змінив строк виконання основного зобов`язання, надіславши відповідачу 05.10.2015 року вимогу про дострокове погашення кредиту ТОВ «Порше Мобіліті», а тому з вказаної дати кредитний договір припинив свою дію. Враховуючи наведене строк кредитування за Додатковою угодою з 05.10.2015 року також припинив свою дію. Надсилаючи відповідачу 05.10.2015 року вимогу про дострокове погашення кредиту ТОВ «Порше Мобіліті», позивач в своїй вимозі визначив загальну суму заборгованості [PERSON] по кредитному договору станом на 05.10.2015 року в розмірі 842147,19 грн, в яку також входять : несплачені щомісячні платежі по тілу додаткового кредиту за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року в розмірі 39272,64 грн; несплачені щомісячні платежі по процентам на тіло додаткового кредиту за період з липня 2014 року по жовтень 2015 року в розмірі 49541,91 грн. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості нарахованої за Додатковим кредитом за період з 01.11.2015 року по 18.08.2016 року в розмірі 75051,68 грн задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтованими. В судовому засіданні представником позивача не було надано пояснень з приводу того на якій підставі позивач після припинення строку дії Кредитного договору (05.10.2015 року) продовжував перераховувати страховій компанії щомісячні платежі. Що стосується вимог щодо стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів, то суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Як вбачається із змісту кредитного договору та додатків до нього, сторони при укладанні договору встановили умову - повернення кредиту проводиться частинами, у гривні, але кожний черговий платіж визначається як еквівалент у доларах США з таким розрахунком, щоб сума повернутого кредиту в гривнях відповідала сумі 45500,00 доларів США(за кредитним договором) та 14560,00 доларів США (за додатковою угодою). Таким чином кредитор забезпечив повернення виданого кредиту від інфляції національної валюти - гривні шляхом прив`язки її до долара США. Тому суд вважає, що кредитор внаслідок повернення кредиту в еквіваленті до долара США не поніс збитків викликаних знеціненням гривні. Що стосується позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення з відповідача збитків, завданих позивачу у зв`язку з порушенням відповідачем свої зобов`язань за кредитним договором у 8400,00 грн., то з приводу цих вимог суд зазначає таке. Позивач в своєму позові зазначає, що з метою стягнення з відповідача існуючої заборгованості, він змушений був звернутися до спеціалізованих організацій, а саме ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі», у зв`язку з чим поніс витрати за надання вказаним товариством юридично-консультаційних послуг, відповідно до договору від 21.06.2012 року в розмірі 7000,00 грн без ПДВ, а оскільки позивач є платником вказані збитки, на думку позивача, підлягають стягненню з урахуванням податку на додану вартість у розмірі 8400,00 грн. На підтвердження наданих послуг позивачем надано суду: договір про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 року, укладений між ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі»(Агенство) та ТОВ «Порше Мобіліті»(Замовник) предметом, якого є надання Агенством Замовнику юридично-консультаційних послуг, зазначених в п.1.10 даного договору (а.с.81-88 т.1); акт наданих послуг № 188 за 31.05.2016 року (а.с.91 т.1), відповідно до якого вбачається, що Агенством Замовнику надано юридично-консультаційні послуги відповідно до п.3.5.2. Договору(щодо вчинення виконавчого напису) по клієнту Вітязь О.М. загальною вартістю 3500,00 грн; акт наданих послуг № 200 за 16.06.2016 року (а.с.95 т.1) відповідно до якого вбачається, що Агенством Замовнику надано юридично-консультаційні послуги відповідно до п.3.5.6. Договору по клієнту [PERSON] загальною вартістю 3500,00 грн; рахунок фактура № [NUMBER] за 31.05.2016 року (а.с.89 т.1), рахунок фактура № 200 за 16.06.2016 року (а.с.93 т.1); платіжні доручення № 50008922 від 13.06.2016 року, № 50009007 від 22.06.2016 року (а.с.96,92 т.1). Пунктом 8.5 загальних умов кредитування визначено, що збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом першим та другим статті 22 ЦК України визначено, що збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. З наданих суду вищевказаних доказів вбачається, що витрати ТОВ «Порше Мобіліті», пов`язані з укладанням договору про надання юридичних послуг від 21.06.2012 року, не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 8400,00 грн, як збитків. Тому, в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Стосовно зустрічної позовної вимоги [PERSON] до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору недійсними, суд вважає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають виходячи з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, положення чинного законодавства хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, проте не містять заборони щодо визначення грошового еквівалента зобов`язань в іноземній валюті. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (частина перша статті 632 ЦК України). В кредитному договорі (а.с.12 т.1) вказано, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до ст.1.3 Загальних умов кредитування. Зі змісту кредитного договору вбачається, що сума кредиту становить 370825,00 грн, що еквівалентно сумі кредиту у іноземній валюті в розмірі 45500,00 доларів США. Пунктом 1.3.1 договору (Загальних умов кредитування) встановлено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено у гривні на день укладення кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі. Позитивне або від`ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунку та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних в графіку погашення кредиту, враховується як корегування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунку та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшується більше ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником. Додатково позичальник зобов`язується компенсувати компанії витрати, що пов`язані зі сплатою податку з доходів фізичних осіб (або іншого аналогічного податку), у зв`язку з виникненням у позичальника доходу, пов`язаного зі зміною курсу іноземної валюти, прийнятої сторонами у кредитному договорі, по відношенню до української гривні. Таким чином, в договорі було встановлено, що орієнтовна вартість кредиту змінюється щомісяця, враховуючи щомісячний розмір оплат, передбачений Графіком погашення кредиту, та порядок розрахунку щомісячного платежу, встановлений в п.1.3.1 Загальних умов кредитування, і такі умови та порядок були оговорені, погоджені, підписані сторонами, що останніми не оспорювалося та не заперечувалося. При цьому, слід зазначити, що в даному випадку кредит видано у гривні, що відображено в договорі, проте зазначено еквівалент у доларах США, що узгоджується з положенням чинного законодавства. Отже, коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні щодо долара США), прямо не заборонена і не суперечить загальним засадам цивільного законодавства щодо свободи договору (стаття 627 ЦК України) та вільного встановлення у договорі ціни як його умови (стаття 632 ЦКУкраїни ) . Вказаний вище пункт кредитного договору був погоджений сторонами, про що свідчить підписання сторонами договору. Крім того, за вказаним пунктом договору ТОВ «Порше Мобіліті» здійснювалися розрахунки розмірів щомісячних платежів і [PERSON] ці розрахунки сплачувалися щомісяця з часу укладення договору до липня місяця 2014 року. Крім того, в пункті 9.5 Загальних умов кредитування, які є додатком до Кредитного договору №50006174 від 28.09.2012 року, зазначено, що підписанням Загальних умов кредитування позичальник підтверджує, що компанія належним чином ознайомила позичальника із інформацією, передбаченою ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", а також, що позичальник ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією. Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається [PERSON] заявляючи зустрічні вимоги, передбачено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Доводи позивача [PERSON] про те, що застосування грошового еквівалента зобов`язань в іноземній валюті суперечить статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції чинній на час укладення оспорюваного кредитного договору, суд вважає безпідставними, оскільки вказана норма не містить заборони на вираження грошового зобов`язання у гривні із визначенням грошового еквіваленту в іноземній валюті, а забороняє укладення договорів споживчого кредитування в іноземній валюті, що не є тотожними поняттями. За вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що умови кредитного договору порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, завдають шкоди споживачеві. Крім того, слід зазначити, що позичальник був ознайомлений з умовами договору, всіма істотними обставинами та наслідками його підписання, що підтверджується його особистим підписом. За вказаних обставин, суд вважає, що [PERSON] під час укладання оспорюваного договору мав змогу оцінити надану йому кредитодавцем інформацію та не погодитися на отримання кредиту на умовах, викладених у договорі, які були погоджені сторонами, що передбачено ст. ст. 6, 627 ЦК України. Таким чином підстави, наведені у зустрічному позові для визнання оспорюваного кредитного договору недійсним є необґрунтованими і зводяться до неправильного тлумачення відповідачем норм матеріального права. Що стосується доводів позивача - [PERSON] на підставу недійсності кредитного договору, внаслідок того, що договір підписаний фізичною особою - [PERSON] без вказування її ідентифікаційних даних, її посади та без зазначення документів, що підтверджуються її повноваження, то до вказаних доводів суд відноситься критично виходячи з такого. Для підписання правочинів є ряд обов`язкових вимог, дотримання яких є необхідним для чинності правочину. Серед вимог, встановлених на законодавчому рівні, є такі: особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин повинен вчинятися у формі, встановленій законом, тощо (стаття 203 Цивільного кодексу (ЦК) України). Загальна норма, закріплена в ч.1 ст. 639 Цивільного кодексу України, передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Обов`язкова письмова форма кредитного договору, прямо встановлена спеціальною нормою законодавства, а саме ст..1055 ЦК України, недодержання якої має наслідком нікчемності таких договорів. Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що Кредитний договір № 50006174 від 28.09.2012 року (а.с.12 т.1) підписаний сторонами. Від імені кредитодавця юридичної особи - ТОВ «Порше Мобіліті» вказаний договір підписаний уповноваженою особою - Марченко. На підтвердження повноважень Марченко позивачем надано суду копію довіреності від 31.05.2012 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу - Копійкою В.В.(зареєстровано в реєстрі за № 2624,2625), якою підтверджується, що ТОВ «Порше Мобіліті» в особі директора громадянина Австрійської Республіки [PERSON] було надано [PERSON] укладати та підписувати від імені Товариства на умовах на його розсуд будь-які кредитні договори, договори застави, додатки та додаткові угоди. Договори про внесення змін та/або доповнень до укладених договорів тощо(а.с.195-196 т.2). Таким чином, досліджена судом довіреність підтверджує право Марченко на підписання від імені Товариства кредитного договору № 50006174 від 28.09.2012 року з [PERSON] , а тому доводи позивача щодо підписання кредитного договору не уповноваженою на те особою є безпідставними. Що стосується судових витрат, то суд виходить з такого. Згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України вбачається, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, згідно ст..133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із матеріалів справи вбачається, що позивач укладав дві угоди про надання йому юридично-консультаційних послуг. 21 червня 2012 року між ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено договір про надання юридично-консультаційних послуг. Відповідно до акту наданих послуг № [NUMBER] за 31 травня 2016 року вартість надання юридично-консультативних послуг згідно п.6.1.7.2 Договору по клієнту [PERSON] складає 3 500 гривень без ПДВ (т. 1 а.с. 81-91). При цьому слід зазначити вказаний акт не містить детального опису робіт (наданих послуг), а зазначеного в акті п. 6.1.7.2 в Договорі про надання юридично-консультаційних послуг взагалі не існує. Відповідно до акту наданих послуг № [NUMBER] за 16 червня 2016 року вартість надання юридично-консультативних послуг згідно п.6.1.7. Договору по клієнту [PERSON] складає 3 500 гривень без ПДВ (т. 1 а.с. 95). Детального опису робіт (наданих послуг) конкретно по клієнту [PERSON] вказаний акт не містить. Пункт 6.1.7. договору про надання юридично-консультаційних послуг від 21.06.2012 року відсилає до п.3.5.6. Договору, який визначає які саме послуги надає Агенство та їх перелік. Тобто, вказаний акт також не містить переліку послуг, які були надані за вказаним актом. 15 жовтня 2010 року між ТОВ «Юридична фірма Вернер і Партнери» та ТОВ «ПоршеМобіліті» укладено договір про надання юридичних послуг № 24/2010. Згідно із Актом № 1046 від 01 вересня 2016 року вартість юридично-консультаційних послуг по клієнту [PERSON] складає 5 000 гривень без ПДВ (т. 1 а.с. 113). Але, вказаний акт містить суперечності, а саме зі змісту акту вбачається, що замовником є ТОВ «Порше Мобіліті» і в той же час підписує даний акт в якості замовника директор ТОВ «Порше Лізинг Україна». При цьому даних, як співвідносяться вказані два товариства, до матеріалів справи не надано. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем належним чином не підтверджено вартість послуг на правову допомогу, оскільки з вказаних документів не можливо встановити які ж саме послуги були надані замовнику (відсутня конкретизація наданих послуг), що в свою чергу ставить під сумнів їх надання. Що стосується судового збору, то враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» задоволені частково, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь товариства підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, за подання позовної заяви ТОВ «Порше Мобіліті» сплатило судовий збір у сумі 16859,34 грн (ціна позову 1123955,58 грн). Судом задоволені вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» на суму 812786,07грн, що становить 72,31%. Таким чином з відповідача на користь ТОВ «Порше Мобіліті» належить стягнути понесених судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 12190,98 грн.

Outcome: partial