Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 31 грудня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві. Відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит, в зв`язку з чим станом на 31 січня 2019 року утворилась прострочена заборгованість в сумі 12749 грн. 26 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в сумі 3654 грн. 88 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 2546 грн. 13 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 4914 грн. 95 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 550 грн., а також штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 583 грн. 30 коп. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь несплачену заборгованість за кредитним договором в сумі 12749 грн. 26 коп., а також судові витрати в сумі 1921 грн. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в суді. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31 грудня 2016 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір №б/н, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в заяві (а.с.7-23). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит, в зв`язку з чим станом на 31 грудня 2016 року утворилась прострочена заборгованість в сумі 12749 грн. 26 коп., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в сумі 3654 грн. 88 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 2546 грн. 13 коп., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 4914 грн. 95 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 550 грн., а також штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 583 грн. 30 коп. (а.с.5-6). Відносно позовної вимоги про стягнення з відповідача 500грн. штрафу (фіксована частина) та 583 грн. 30 коп. штрафу (процентна складова) необхідно зазначити наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно достатті 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третястатті 549 ЦК України). За положеннямистатті 61 Конституції Україниніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно достатті 549 ЦК Україништраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок Верховний Суд України виклав у постанові 21 жовтня 2015 року в справі 6-2003цс15. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час тарифами обслуговування кредитних карт передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобов`язанням. Отже, вимога банку про стягнення з відповідача штрафу є подвійною відповідальністю і суперечить статті 61 Конституції України. А тому в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 583 грн. 30 коп.штрафу (процентна складова) має бути відмовлено. Таким чином враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також умови кредитного договору, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 11665 грн. 96 коп. Відповідно достатті 141 ЦПК Україниз відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати відповідно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 1757 грн. 77 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial