Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, у якому прохала стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою. Дитина перебуває на обліку в лікарні та потребує збалансованого харчування, відвідує платні гуртки, тому у позивача не вистачає коштів на її утримання, фізичний та розумовий розвиток. Відповідач є працездатним та має змогу надавати допомогу на утримання дитини. 01 жовтня 2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 19.10.2018 року відповідачем направлено відзив, в якому зазначав, що працює на постійній основі у ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату в розмірі 3900 на місяць, а тому враховуючи рівність прав батьків в частині утримання спільної дитини, позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 850 грн., що не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач погодилась на стягнення аліментів в зазначеному відповідачем розмірі по 850 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] підтримав поясненні викладені у відзиві. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №251420 виданого 21.12.2016 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 395 (а.с. 4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01.12.2017 року (а.с.3). Згідно пояснень позивача, що не заперечувалось відповідачем, дочка [PERSON] проживає із матір'ю - позивачем [PERSON]. Між сторонами не досягнуто домовленості про порядок та розмір утримання дитини. Згідно зі\~ст.180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України\~у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом. Аналогічна правова позиція викладена у п. 17\~ Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~року \~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів\~» , відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч.1\~ст.184 СК України\~вбачається, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] інших утриманців не має, стан здоровя задовільний, працює у ФОП [PERSON] на посаді приймальника товарів та отримує заробітну плату в розмірі 3900 щомісячно ( а.с. 33). Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законом України "Про державний бюджет на 2018 рік"\~ встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 січня 2018 року в розмірі 1492\~ грн. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягання з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 850 грн.. Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача у дохід держави стягується судовий збір 704,80 грн. Згідно\~ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial