Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [PERSON] про виплату страхового відшкодування, посилаючись на те, що 01.10.2012 року [PERSON] на перехресті проспектів Космонавтів та Гвардійського в місті Сєвєродонецьку, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, державний номер [NUMBER], виїхав на заборонений сигнал світлофору та здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген кадді» та автомобілем позивача «Фольксваген гольф», державний номер [NUMBER]. За кермом автомобіля позивача знаходилась [PERSON], яка керувала автомобілем на підставі довіреності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача були спричинені механічні ушкодження. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.12.2012 року по справі про адміністративне правопорушення №1227/9188/2012 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Таким чином, протиправні дії водія [PERSON], які виразились в порушенні ним Правил дорожнього руху і призвели до дорожньо - транспортної пригоди, знаходяться в прямому причинному зв'язку з наслідками, що настали в результаті ДТП - спричиненні механічних пошкоджень належному позивачу автомобілю. Відповідно до полісу № АВ/4744312 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність [PERSON] перед третіми особами під час зазначеної ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Провідна». Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №598 від 19.11.12 року щодо оцінки шкоди, завданої власнику транспортного засобу (виконаний на підставі угоди на проведення незалежної оцінки № 93 від 01.11.13р. між ТОВ «Ленкор» та [PERSON], яка діяла на підставі довіреності) сума матеріальної (майнової) шкоди, завданої внаслідок ДТП позивачу (власнику автомобіля «Фольксваген гольф», державний номер [NUMBER]) на момент ДТП складає 44740 грн. 07 копійок. [PERSON] акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна», в якій [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність, сплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 17808 грн. 98 коп., але ця сума не покриває фактичних витрат (реальних збитків), які позивачу потрібно сплатити за відновлюваний ремонт свого автомобіля. Згідно листа Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» № 17-12/1245 від 01.02.13 року сума виплаченого позивачу страхового відшкодування в розмірі 17808 грн. 98 коп. виходить із вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу ВАЗ 2107, р/н [NUMBER], яка була визначена ПрАТ «СК «Провідна» на підставі експертного дослідження, виконаного незалежною експертною організацією ДЕКРА ЕКСПЕРТ. При цьому, в листі зазначений не автомобіль позивача, внаслідок чого позивач приходить до висновку, що розрахунки на вартість відновлювального ремонту її автомобіля відповідачем здійснювались невірно. Таким чином, виплативши частину страхового відшкодування відповідач визнав сам факт необхідності сплатити позивачу відшкодування в межах ліміту відповідальності. В той же час, позивач повинен відшкодувати завдані [PERSON] збитки в повному обсязі, а саме: сплатити позивачу різницю між реальними збитками на ремонт пошкодженого автомобіля та сумою страхового відшкодування, яке позивач отримала від відповідача раніше у розмірі 17808 грн. 98 коп. Тому загальна сума завданих позивачу збитків складає: 44740грн.07 коп. - 17808грн.98 коп. = 26931 грн.09коп. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити та стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» на користь [PERSON] 26931,09 грн. Відповідач [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» про день, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, але їх представник у судове засідання не зявився, згідно наданого заперечення позовні вимоги не визнав, просив розглядати справу у їх відсутність та пояснив, що діючим законодавством встановлено порядок здійснення страхових виплат страховиком потерпілому у ДТП у разі настання цивільно-правової відповідальності власника ТЗ (страхувальника). На виконання ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «СК «Провідна» здійснила огляд пошкодженого ТЗ позивача та звернулася до незалежного субєкта оціночної діяльності ПП «Екорт», регіонального партнера «Декра Експерт Україна» для здійснення розрахунку вартості матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженому ТЗ позивача. Відповідно висновків вказаного субєкта оціночної діяльності № 121017-06327 від 19.10.2012 року сума вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу склала 18308 грн. 98 коп. без урахування ПДВ, а отже 18308 грн. 98 коп. - 500 грн. (франшиза) = 17808 грн. 98 коп. Саме вказану суму було перераховано на імя позивача. При цьому, висновок № 598 від 19.11.2012 року ТОВ «Лінкор» не відповідає ст. 29, 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 196 Податкового кодексу України, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна в України від 23.11.2003 №142/5/2092, та не можуть прийматися судом як належний доказ. Таким чином, ПрАТ «СК «Провідна» жодним чином не порушувала прав позивача на отримання відшкодування у порядку, встановленому Законом, не вчиняла дій, які б свідчили про невизнання або оспорювання такого права. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та без участі його представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причин неявки суду не повідомила. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов наступних висновків та встановив відповідні правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Із змісту пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В судовому засіданні було встановлено, що 01.10.12 року [PERSON] на перехресті проспектів Космонавтів та Гвардійського в місті Сєвєродонецьку, керуючи автомобілем [NUMBER], виїхав на заборонений сигнал світлофору та здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген кадді» та автомобілем «Фольксваген гольф», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON]. За кермом автомобіля позивача знаходилась [PERSON], яка керувала автомобілем на підставі довіреності. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача були спричинені механічні ушкодження. Вказані обставини визнаються особами, які беруть участь у справі та підтверджуються матеріалами справи, а саме копією довідки від 01.10.2012 року, виданою [PERSON] інспектором ВДАІ Сєвєродонецького міського відділу ГУМВС України в Луганській області області; копією постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.12.2012 року по справі про адміністративне правопорушення № 1227/9188/2012; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2005. Відповідно до копії полісу № АВ/4744312 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність [PERSON] перед третіми особами під час зазначеної ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Провідна». Згідно копії висновку експертного автотоварознавчого дослідження №598 від 19.11.2012 року щодо оцінки шкоди, завданої власнику транспортного засобу, сума матеріальної (майнової) шкоди, завданої внаслідок ДТП позивачу на момент ДТП складає 44740 грн. 07 копійок. В той же час, згідно копії звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу № 121017-06327 від 19.10.2012 року сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу позивача, з урахуванням зносу, склала 18308 грн. 98 коп. без урахування ПДВ. Згідно копій листів ПрАТ «СК «Провідна» № 17-05/1906 від 07.02.2013 року та № 17-12/1245 сума виплаченого позивачу страхового відшкодування внаслідок настання страхової події 01.10.2012 року в розмірі 17808 грн. 98 коп. виходить із вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, яка була визначена ПрАТ «СК «Провідна» на підставі експертного дослідження, виконаного незалежною експертною організацією ДЕКРА ЕКСПЕРТ. Наданий позивачем висновок експертного дослідження ТОВ «Ленкор» не може бути прийнятий до уваги, оскільки виконаний з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Таким чином, суд робить висновок про те, що предметом спору по даній справі є визначення розміру витрат, які повинні бути відшкодовані відповідачем позивачу у звязку із пошкодженням транспортного засобу, який належить позивачу. Згідно висновку експерта № 75/13 про оцінку транспортного засобу, наданого експертом-автотоварознавцем [PERSON] на виконання ухвали суду від 19.08.2013 року, залишкова (ринкова) вартість транспортного засобу автомобілю Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2005, станом на момент ДТП 01.10.2012 року складає 100347 грн. 00 коп., а вартість матеріальних збитків, завданих володільцю автомобілю [NUMBER], рік випуску 2005, станом на момент ДТП 01.10.2012 року складає 43212 грн. Оцінюючи вказаний висновок експерта за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України суд зазначає, що згідно опису проведеного дослідження вартість матеріальних збитків у розмірі 43212,00 грн., яка відображена у висновку, складається із вартості відновлювального ремонту з урахуванням податку на додану вартість та коефіцієнта фізичного зносу у розмірі 40743,05 грн. та значення втрати товарної вартості у розмірі 2469,08 грн. Згідно ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З огляду на викладене суд зазначає, що до складу суми страхового відшкодування, яку позивач просить стягнути з відповідача, не може бути включено значення втрати товарної вартості у розмірі 2469,08 грн., а можуть бути включені лише витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Згідно висновку експерта № 75/13 вказані витрати із урахуванням ПДВ складають 40743,05 грн. Згідно підпункту 196.1.3 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування ПДВ операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також повязаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Відповідно до статті 9 Закону України від 7 березня 1996 року N 85/96-ВР «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Пунктом 10 Підрозділу 2 Прикінцевих положень Податкового кодексу України встановлено, що за податковими зобовязаннями з податку на додану вартість, що виникли з 1 січня 2011 року до 31 грудня 2014 року включно ставка податку становить 20 відсотків. Відповідач посилається в своєму запереченні на статтю 196 Податкового кодексу України. Як видно з даної статті, відповідач в обґрунтування вимог щодо нарахування експертом на вартість відновлювальних робіт ПДВ у розмірі 20%, посилається на п. 196.1.3 ст. 196 Податкового кодексу України, згідно якого не є обєктом оподаткування операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів; надання послуг із загальнообов'язкового державного соціального страхування (у тому числі пенсійного страхування), недержавного пенсійного забезпечення, залучення та обслуговування пенсійних вкладів та рахунків учасників фондів банківського управління, адміністрування недержавних пенсійних фондів. Однак, згідно листа Державної Податкової служби України від 18.01.2012 року № 2573/К/15-3414-26, згідно підпункту 196.1.3 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI (далі - Кодекс), не є обєктом оподаткування ПДВ операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Відповідно до статті 9 Закону України від 7 березня 1996 року N 85/96-ВР «Про страхування», зі змінами та доповненнями, страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Оскільки надання послуг із страхування і перестрахування не є об'єктом оподаткування, то виплата страхових платежів також не є об'єктом оподаткування ПДВ, і при здійсненні страхових виплат страхова компанія не повинна ні додавати суму податку на додану вартість до страхового платежу, ні зменшувати страховий платіж на суму податку на додану вартість. У разі, оплати страховою компанією за рахунок страхових виплат ремонту застрахованого автомобіля слід врахувати наступне. Відповідно до підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 Кодексу операції з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (визначається за правилами, встановленими статтею 186 Кодексу) є об'єктом оподаткування ПДВ. Тобто послуги з ремонту автомобіля, який потрапив у ДТП, є обєктом оподаткування ПДВ незалежно від того, за рахунок чого платнику податку, який здійснює такий ремонт, надходить на його рахунок компенсація витрат на проведення такого ремонту: чи у вигляді страхових виплат від страхової компанії, чи у вигляді покриття франшизи від страхувальника, та підлягають оподаткуванню податком на додану вартість у загальновстановленому порядку за ставкою 20 відсотків. А тому, у разі, якщо страхові суми спрямовуються страховою компанією або потерпілим на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості ремонту, і виділяються особою, яка здійснює такий ремонт, окремим рядком у розрахункових документах. У разі, якщо придбання страховою компанією або потерпілим послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого обєкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), здійснюється у особи, яка не є зареєстрованим платником податку на додану вартість, то таке придбання здійснюється без урахування сум податку на додану вартість, оскільки особа, не зареєстрована платником податком на додану вартість, не має права нараховувати і виділяти окремим рядком суму податку на додану вартість. Отже, суд вважає, що оскільки у вартість відновлювального ремонту транспортного засобу включено окрім самих послуг по ремонту і варіть комплектуючих, які є обєктом оподаткування ПДВ у розмірі 20 % на території України, і покупці, які не є юридичними особами, при придбанні цих комплектуючих сплачують також продавцю їх вартість з урахуванням ПДВ у розмірі 20 %, то ця сума також повинна відшкодовуватись страховою компанією, а отже посилання відповідача на ст. 196 Податкового кодексу України є безпідставним, так як страхова компанія не повинна ні додавати суму податку на додану вартість до страхового платежу, ні зменшувати страховий платіж на суму податку на додану вартість у випаду нарахування їх особі, яка здійснює відновлення транспортного засобу за рахунок комплектуючих, які є обєктом оподаткування на території України. На підставі викладеного, суд робить висновок про доведеність невідшкодованого розміру витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу «Volkswagen Golf», р/н [NUMBER], рік випуску 2005, внаслідок ДТП 01.10.2012 року. При цьому розмір шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, без урахування втрати товарного вигляду та суми, яка вже була відшкодована позивача відповідачем суд визначає у розмірі 22933,94 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд зазначає, що понесення позивачем судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 269 грн. 31 коп. підтверджується квитанцією № 147 від 03.04.2013 року. У звязку із викладеним суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат у розмірі 229,33 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а також вартість висновку експерта № 75/13 у розмірі 500 грн.

Outcome: partial