Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували з 04.08.2004 р. у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 вересня 2015 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Син проживає разом з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, стан зоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого сина, оскільки аліменти відповідач нікому не платить, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей немає, відповідач офіційно не працює, але дохід має. Самостійно утримувати дитину позивачці важко, оскільки син потребує відповідного харчування, одягу, оздоровчого відпочинку, що і змусило позивача звернутися до суду з даним позовом, а тому вона 24 жовтня 2018 року позивачка звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, 13 листопада 2018 року ухвалою суду її було відмовлено у видачі судового наказу, та розяснено що вона може звернутись до суду в порядку позовного провадження. [PERSON], просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. щомісячно, починаючи стягнення з 24 жовтня 2018 року і до повноліття дитини. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач подав до суду відзив, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 1200 грн. на місяць, та заперечує щодо стягнення аліментів починаючи з 24 жовтня 2018 року. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі, що підтверджується відповідно копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Згідно довідки відділу з питань реєстрації місця реєстрації проживання Васильківської міської ради від 24.10.2018 року, [PERSON], [INFO], дійсно проживає із своєю матірю, [PERSON], за адресою: м. Васильків, вул. Івана Мазепи 35,(а.с. 8) [PERSON] від 24.10.2018 року зверталась до Васильківського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 13.11.2018 року її було відмовлено у видачі судового наказу, та розяснено право звернутись з такими самими вимогами у порядку позовного провадження. Статтею 180\~СК\~України визначено обов'язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положенням статей 181, 182\~СК\~України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. В разі відсутності домовленості між батьками дитини про її утримування, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі її матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України "Про\~застосування судами\~окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства\~та\~стягнення аліментів"\~№ 3\~від 15.05.2006\~року передбачено, що згідно з ч. 3 ст.\~181\~Сімейного\~кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст.\~184\~Сімейного\~кодексу\~України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.191\~Сімейного кодексу\~України аліменти\~на дитину\~присуджуються за\~рішенням суду\~від дня\~пред'явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина - [PERSON], 26.01.2010 р. н., проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., чим не виконано вимоги ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.430 ч.\~1\~п.\~1\~ЦПК\~України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.\~5\~Закону\~України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141\~ЦПК\~України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial