Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 15.09.2018. У сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Фактично шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, відсутності сімейного вогнища. Просить розірвати шлюб, прізвище " [PERSON] " залишити без змін. Стягнути аліменти з [PERSON] , на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подачі заяви до повноліття дитини. Стягнути з відповідача на її користь 1/2 сплаченого судового збору в розмірі 420,40 грн. Також, уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її утримання, як матері дитини, що не досягла трирічного віку, в розмірі 2500,00грн. на місяць, а також встановити місце проживання дитини [PERSON] з матір`ю - [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Ухвалою суду вимогу позивача в частині визначення місця проживання дитини [PERSON] залишено без розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не надав, причини неявки суду не відомі, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України. Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони, уклали шлюб 15 вересня 2018 року, зареєстрований Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області, актовий запис № 91, Серія [NUMBER] (а.с. 7). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї. Основна причина розпаду сім`ї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Отже, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого дана вимога підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками дитини - доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки виданої Новофедорівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області від 12.05.2020 №34/02-29, дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] та проживає по [ADDRESS] (а.с.12). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 ч.1 ст.430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що позивачка займається вихованням дитини, повністю утримує, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В частині стягнення коштів на утримання дружини в сумі 2500,00 грн., щомісячно слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно наданих суду доказів не можливо встановити чи має змогу відповідач сплачувати вказану позивачем суму, тому суд вважає, достатнім стягнути на утримання дружини 2000,00грн, щомісячно до досягнення трирічного віку. На підставі ст.141 ЦПК України на користь [PERSON] , також підлягають стягненню з відповідача судові витрати у розмірі 420,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial