Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про звільнення його від аліментів, присуджених з нього за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.11.2014 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 27.04.2020 року та стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаю з 27.04.2020 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем він перебував в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 1994 року по 23 січня 2015 року. Під час шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.11.2014 по справі № 398/6071/14-ц з позивача стягнуто на користь колишньої дружини [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , щомісячно, починаючи з 10 вересня 2014 року до його повноліття, тобто до [INFO] . Вказане рішення суду ним виконується в повному обсязі та кошти стягуються з його грошового забезпечення. Відповідно до довідки квартального комітету №52 від 14 квітня 2020 року позивач проживає за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] . Разом з ним зареєстрований син [PERSON] , який з 01 січня 2020 року постійно проживає разом з ним. Зважаючи на те, що з 01 січня 2020 року дитина фактично проживає з ним в будинку, що є зареєстрованим місцем проживання його, дитини та відповідача, проте, остання там фактично не проживає, дитина знаходиться на його утриманні, вказані обставини, на його думку, мають істотне значення, які у відповідності до ч. 2 ст. 197, ст. 181 СК України дають підстави для звільнення його від сплати аліментів і для стягнення аліментів з матері дитини. 26.08.2020 року відповідач надала відзив на позову, в якому позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти звільнення позивача від сплати аліментів, оскільки дитина на даний час дійсно проживає з позивачем. Проти задоволення позову про стягнення з неї на користь позивача аліментів на утримання дитини заперечувала з тих підстав, що вона працює молодшою медичною сестрою, має низьку заробітну плату, яка на період карантину складає 2/3 заробітку в зв`язку з простоєм, доходи позивача набагато більші, вона винаймає квартиру, витрачає гроші на продукти харчування та інші свої побутові потреби,за станом здоров`я вона потребує оперативного втручання та подальшої реабілітації, що вимагає додаткових матеріальних витрат. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити, зазначив, що на даний час він звільнений з військової служби, працює директором КП "Зеленгосп" та його заробітна плата складає близько 8500 грн. на місяць, відповідач проживає з повнолітнім сином, інших утриманців не має. Представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, в відзиві зазначила про розгляд справи без її участі. Представник Олександрійського міськрайонного\~відділу державної\~виконавчої служби\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро) в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без представника. Неповнолітній свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання, відповідно до яких він з січня 2020 року проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на повному його утриманні, батько купує одяг, продукти харчування, приладдя для школи, мати жодної матеріальної допомоги чи іншої допомоги не надає. Вислухавши вступне слово учасників, показання свідка, дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до таких висновків. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180 - 182, 183 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2017 року з [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] , але не менше 30% \~прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.09.2014 року. \~ Постановою ВДВС Олександрійського МРВ ГТУЮ в Кіровоградській області від 23.02.2015 року, було звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , щомісячно, починаючи з 10.09.2014 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , проводиться щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належать до виплати боржнику, після відрахування податків провести утримання в розмірі 50% до погашення боргу, а потім по 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.09.2014 року. Відповідно до довідки ВЧ 2269 №82 від 21.04.2020 року, [PERSON] за період з 01.01.2018 року по 31.03.2020 року нараховане грошове забезпечення (заробітну плату) в сумі 537\~363,34грн., з яких: утримано аліментів в сумі 88\~234,77грн., отримано на руки 441\~068,11грн.. Згідно довідки ВЧ 2269 №83 від 21.04.2020 року, за період з 01.01.2018 року по 31.03.2020 року сплачені аліменти з грошового забезпечення [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 88\~234,77грн.. Відповідно до довідки голови квартального комітету №15 [PERSON] від 14.04.2020 року за №52, в будинку [ADDRESS] зареєстровані власник [PERSON] , [INFO] , син власника [PERSON] , [INFO] .. За даною адресою [PERSON] зареєстрований за місцем реєстрації і проживає разом з батьком з 01 січня 2020 року по теперішній час постійно. Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою\~статті 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Частина 1статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст.197 Сімейного Кодексу України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови №3Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Аналогічна вимога визначена положеннями\~ст. 273 СК України, відповідно до яких якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273СК України\~має на меті скасування їх присудження. Аналіз фактичних обставин справі і зібраних у справі доказів свідчить про те, що неповнолітній син позивача та відповідача з 01 січня 2020 року фактично проживає разом зі своїм батьком позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні, що не заперечується відповідачем. Доказів того, що кошти, які стягуються з позивача на користь відповідачки за судовим рішенням від 27 листопада 2014 року, з січня 2020 року використовуються в інтересах дитини сторін, матеріали справи не містять. Не містять матеріали справи і доказів щодо участі матері в утримання дитини. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Зважаючи на те, що з 01 січня 2020 року дитина фактично проживає разом з батьком та знаходиться на його повному утриманні, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, вказані обставини, з врахуванням загальних принципів регулювання сімейних відносин, способів захисту сімейних прав, на думку суду, мають істотне значення, які у відповідності до ч.2 ст.197, ст.181 СК України\~дають підстави для звільнення батька від сплати аліментів і для стягнення таких аліментів з матері дитини. На думку суду, звільнення батька, з яким проживає дитина, від обов`язку сплачувати аліменти на утримання цієї дитини на користь матері, відповідає інтересам дитини. Відсутність судового рішення про визначення місця проживання дитини не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів з матері, яка проживає окремо від дитини. Крім цього, з урахуванням матеріального становища позивача та відповідача, стану здоров`я відповідача, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на сина [PERSON] в тому розмірі, що стягувались з позивача за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.11.2014 року, а саме в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до \~ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача підлягає стягненню сума судового збору за вимогу про звільнення від сплати аліментів та з відповідача підлягає стягненню в дохід держави сума судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial