Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Просив: 1) зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином, [PERSON] ; 2) визначити способи його участі як батька у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: побачення, спілкування та спільний відпочинок першої і третьої суботи та неділі місяця з 10 год. до 17 год., спільний відпочинок протягом першої половини літніх канікул, необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; 3) зобов`язати [PERSON] за два дні до зустрічі з сином надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування, проживання дитини; 4) у випадку тривалої відсутності відповідача за місцем проживання, передати на утримання та виховання дитину позивачу. Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] з [INFO] У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2015р. шлюб між ними розірвано, малолітнього сина залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяючи йому бачитися із сином та приймати участь у його вихованні. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА від 17.08.2018 р. вирішено вважати за доцільне надати право [PERSON] спілкуватися та брати участь у вихованні сина. Розпорядженням Тисменицької РДА від 22.08.2018 р. № 481 «Про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] » йому надано право спілкуватися та брати участь у вихованні сина у першу та третю суботу і неділю місяця з 10.00 години по 17.00 годину. Однак, відповідач ігнорує вказане рішення органу опіки та піклування, чинячи йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідач ігнорує його неодноразові прохання надати можливість бачитися з дитиною. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із сином завдасть шкоди дитині, не існує. Позивач та його представник подали заяву про слухання справи без їх участі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Представник третьої особи\~органу опіки та піклування Тисменицької РДА у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності. Ухвалою суду від 02.10.2018 р. у справі призначено підготовче засідання у рамках її розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.03.2019 р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони\~позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 08.08.2011 р. до 25.12.2015 р., коли набрало законної сили рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2015 р. про розірвання між ними шлюбу, перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно вказаного судового рішення малолітнього сина [PERSON] залишено проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА від 17.08.2018 р. вирішено вважати за доцільне надати право [PERSON] спілкуватися та брати участь у вихованні сина. (а.с.8). Розпорядженням Тисменицької РДА від 22.08.2018 р. № 481 «Про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] » йому надано право спілкуватися та брати участь у вихованні сина у першу та третю суботу і неділю місяця з 10.00 години по 17.00 годину. (а.с.10). Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що відповідач не виконує вказане рішення органу опіки та піклування, чинячи позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено право позивача на участь у вихованні малолітнього сина, на безперешкодне особисте спілкування з ним. При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права. У відповідності з вимогами ч.3 ст.9 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до положень ст.18 вказаної Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Вказаний принцип покладений в основу\~Закону України «Про охорону дитинства», ч.3 ст.11 якого встановлює, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, а ч.1 ст.12 передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно\~ст.15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до\~ст.153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2\~ст.157 СК України\~встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.3 цієї статті той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до вимог\~ст. 158 СК України\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно з ч. 1, 2\~ст.159 СК України\~суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З урахуванням викладеного, беручи до уваги ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, якій виповнилось чотири роки дев`ять місяців, який, починаючи з однорічного віку, проживає з матір`ю після того, як батьки розлучились; з огляду на те, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню і розвиткові дитини та сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини сторін,\~суд приходить до висновку про часткове задоволення заявленого позову. Суд визначає спосіб участі позивача у вихованні малолітнього сина у формі побачень, спілкування та спільного відпочинку кожної першої та третьої суботи та неділі місяця з 10 год. до 17 год.; спільний відпочинок з сином у літній період за взаємною згодою між батьками; необмежене спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; та зобов`язує відповідача не чинити позивачу перешкод у спілкуванні із сином та у його вихованні у час, визначений для побачень, спілкування та спільного відпочинку батька і сина, а також повідомляти за два дні до зустрічі з сином точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини. В задоволенні інших вимог відмовити. З огляду на те, що позивач не ставив питання щодо відшкодування йому відповідачем понесених судових витрат, суд дане питання не вирішує. На підставі наведеного, відповідно дост.9,18 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21грудня 1995р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 153, 157, 158, 159\~СК України, ст.\~11,\~12,\~15 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial