Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому в обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 26 серпня 2016 року між громадянином України [PERSON] та громадянином [PERSON] Арабської Республіки [PERSON] було укладено договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №3126, у відповідності до умов якого відповідачу була надана позика у розмірі 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) гривень, з терміном повернення - 26 жовтня 2016 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 26.08.2016 року, іпотеки, згідно умов якого позивачу в іпотеку було передано квартиру під № 16 що знаходиться в будинку під № 12 по вул. Рішельєвській, м. Одеса, Одеської області, що складається з 4-х житлових кімнат та приміщень, загальною площею 170,2 кв.м., у тому числі 109,2 кв.м. У порушення норм закону та умов договору позики відповідач зобов'язання за\~\~договором позики не виконав, в результаті чого станом на 27.10.2016 року у останнього виникла заборгованість в розмірі 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) гривень, у зв'язку з чим позивач просить: - звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 26 серпня 2016 року, а саме на квартиру під № 16 що знаходиться в будинку під № 12 по вул. Рішельєвській, м. Одеса в рахунок погашення заборгованості за Договором позики від 26 серпня 2016 року, розмір якої становить 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) гривень, на користь позивача; - визначити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки - продаж позивачем від свого імені квартири під № 16 що знаходиться в будинку під № 12 по вул. Рішельєвській, м. Одеса, Одеської області, що складається з 4-х житлових кімнат та приміщень, загальною площею 170,2 кв.м., у тому числі 109,2 кв.м., будь-якій особі-покупцеві в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», з можливістю здійснення Іпотекодержателем всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу Предмету іпотеки (в т.ч., але не обмежуючись отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, наданням права на отримання будь-яких документів, що необхідні для укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки, а також наданням Позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки) та кошти, отримані від реалізації предмета іпотеки, направити на погашення заборгованості за договором Договір позики від 26 серпня 2016 року за реєстровим №3126, розмір якої становить 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) гривень, на користь позивача; - встановити початкову ціну предмета іпотеки, за ціною, яка встановлена позивачем та відповідачем в п. 1.9. договору іпотеки від 26 серпня 2016 року за реєстровим №3128, у розмірі 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) гривень; - визнати вищий пріоритет позивача на предмет іпотеки за договором іпотеки від 26 серпня 2016 року за реєстровим №3128. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, представник позивача [PERSON] надав суду заяву, згідно якої позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та розглянути справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу за його відсутністю та відсутністю відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26 серпня 2016 року між [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] було укладено договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №3126. У відповідності до п. 1.1. договору позики позивач передає відповідачу грошові кошти, у сумі 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) грн. 00 коп. на безпроцентній основі, а відповідач зобовязується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Кінцевим терміном повернення\~наданої позики\~є 26.10.2016 року (п. 4. Договору позики). З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 26.10.2016 року, який зареєстрований в реєстрі за № 3128, згідно умов якого позивачу в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме квартиру під № 16 що знаходиться в будинку під № 12 по вул. Рішельєвській, м. Одеса, Одеської області, що складається з 4-х житлових кімнат та приміщень, загальною площею 170,2 кв. м., у тому числі 109,2 кв. м. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №6838. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) гривень грн. 00 коп. Предмет іпотеки оцінений за згодою Сторін, з врахуванням звіту про оцінку майна, виданого на підставі візуального огляду і проведення оціночних процедур із застосуванням порівняльного підходу суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «ВОСТОК-ОЦЕНКА» станом на 04 серпня 2016 року, що діє на підставі сертифікату суб'єкта оціночної діяльності № 15668/13 від 03.12.2013 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 5972 від 24.05.2008 року. Судом встановлено, що відповідач зобов'язань за\~\~договором позики від 26.08.2016 року не виконав, надані грошові кошти у встановлений строк не повернув, в результаті чого станом на 27.10.2016 року у останнього виникла заборгованість в розмірі 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) гривень грн. 00 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекод ержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань за Основним договором, вони не будуть виконані (п. 2.1.7.1. Договору іпотеки). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права Іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. І договором, і законом передбачена також можливість продажу предмета іпотеки за рішенням суду з визначенням способу реалізації Предмета іпотеки із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж Предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу. Пунктом 3.2 Договору іпотеки визначено, що Іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за Основним договором і за Договором іпотеки, яке виникає у Іпотекодержателя у випадку невиконання (часткового невиконання) Іпотекодавця своїх зобовязань за Основним договором, у випадку невиконання (часткового невиконання) Іпотекодавцем своїх зобовязань за Договором іпотеки та і в інших випадках, передбачених Договором іпотеки. Пунктами 3.3, 4.1. Договору іпотеки визначено, що в разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Основним договором, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Квартиру, в рахунок виконання зобов'язань за Основним договором у порядку, передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», а саме: шляхом продажу Предмета іпотеки за рішенням суду з визначенням способу реалізації Предмета іпотеки із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж Предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, з можливістю здійснення Іпотекодержателем всіх передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу Предмету іпотеки, та за рахунок продажу Предмету іпотеки задовольнити свої вимоги по зобовязанням Іпотекодавця за Основним договором. 26 листопада 2016 року, у відповідності до вимог ст. 35 ЗУ "Про іпотеку", Позивач звернувся до Відповідача з письмовою вимогою про усунення порушення за договором позики 26 серпня 2016 року за реєстровим №3126 та про повернення коштів. 10.01.2017 року Іпотекодавець надав відповідь на вимогу Позивача та повідомив, що у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем не має змоги погасити наявну заборгованість у вищезазначений договором строк. Згідно п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Повноваження, надані законом іпотекодержателю на здійснення дій з продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві, також містяться у договорі іпотеки, укладеному між Відповідачем та Позивачем. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотекиабо передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації. Абзацом 7 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, у рішенні суду зазначається початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації. Щодо початкової ціни предмета іпотеки слід зазначити наступне. Згідно з положенням ст. 5 Закону України «Про іпотеку», вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Крім того, за правилами ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Пунктом 1.9. Договору іпотеки сторонами договору узгоджено вартість предмета іпотеки, а саме вартість квартири під № 16 що знаходиться в будинку під № 12 по вул. Рішельєвській, м. Одеса, Одеської області, що складається з 4-х житлових кімнат та приміщень, загальною площею 170,2 кв.м., у тому числі 109,2 кв.м., за домовленістю сторін оцінена у сумі 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) грн. 00 коп. Предмет іпотеки оцінений за згодою Сторін з врахуванням звіту про оцінку майна, виданого на підставі візуального огляду і проведення оціночних процедур із застосуванням порівняльного підходу суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «ВОСТОК-ОЦЕНКА» станом на 04 серпня 2016 року, що діє на підставі сертифікату суб'єкта оціночної діяльності № 15668/13 від 03.12.2013 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 5972 від 24.05.2008 року. Відповідно до відомостей, викладених у звіті про оцінку майна, виданого суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «ВОСТОК-ОЦЕНКА» станом на 04 серпня 2016 року, що діє на підставі сертифікату суб'єкта оціночної діяльності № 15668/13 від 03.12.2013 року, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 5972 від 24.05.2008 року, вартість квартири під № 16 що знаходиться в будинку під № 12 по вул. Рішельєвській, м. Одеса, Одеської області, що складається з 4-х житлових кімнат та приміщень, загальною площею 170,2 кв.м., у тому числі 109,2 кв.м., що складає Предмет іпотеки, становить 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) грн. 00 коп. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки за рішенням суду з визначенням способу реалізації Предмета іпотеки із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право іпотекодержателя на продаж Предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зважаючи на викладене, початкова вартість предмета іпотеки має бути встановленою у розмірі 870060 (вісімсот сімдесят тисяч шістдесят) грн. 00 коп., тобто за ціною, встановленою за згодою між міжіпотекодавцем та іпотекодержателем. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги в частині визнання вищого пріоритету позивача на предмет іпотеки, суд зазначає, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, єдиним обтяженням щодо нерухомого майна є договір іпотеки. Крім того, обраний позивачем засіб захисту порушеного права, не передбачений законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем по справі було сплачено судовий збір у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, підлягає стягнення з Відповідача. На підставі викладеного, та

Outcome: partial