Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Позивач 17.06.2015 року звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло» про відшкодування шкоди та, уточнивши позовні вимоги письмовою заявою від 12.07.2016 року (а.с.221-222), просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 31 316, 98 грн., компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 3000, 00 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 800, 00 грн., судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є власником автомобіля MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, номер свідоцтва [NUMBER]. 23 квітня 2015 року приблизно о 16:00, позивач перебував за кермом вказаного автомобіля та рухався в м. Одеса по вул. Французький бульвар, о 16:05, під час руху автомобіля, стався обрив розтяжки з закріпленими на ній ліхтарями: електричної мережі зовнішнього освітлення, яка була розташована на електроопорі, за адресою Французький бульвар №7, у результаті чого на автомобіль позивача впав ліхтар та чим самим завдав шкоди автомобілю. Після падіння ліхтаря на автомобіль [PERSON] викликав на місце пригоди працівників ДАІ для того, щоб зафіксувати факт пошкодження транспортного засобу. Працівниками ДАІ було складено схему місця ДТП, з якої вбачається, що пошкодження автомобілю відбулося саме внаслідок: обриву розтяжки з закріпленими на ній ліхтарями електричної мережі зовнішнього освітлення. Також позивачем було здійснено фотофіксацію місця пригоди. Внаслідок ДТП [PERSON] була завдана матеріальна шкода. Відповідальність за належний стан зовнішньої освітлювальної мережі, експлуатацію мереж зовнішнього освітлення та світлового оформлення м. Одеси та технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонт електричних мереж та освітлювальних установок, трансформацію та передачу електроенергію несе Комунальне підприємство електричних мереж зовнішнього освітлення «Одесміськсвітло» (далі - КПЕМЗО «Одесміськсвітло). Тому позивач вважає, що КПЕМЗО «Одесміськсвітло» як власник джерела підвищеної небезпеки повинен відшкодувати завдані йому збитки. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження №782 від 09.06.2016 року повна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 31 316, 98 грн.. Крім того, унаслідок винних та неправомірних дій відповідача, [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні його права власності, позивач зазнав немало переживань та страждань з приводу того, що розтяжка з закріпленими на ній ліхтарями знаходилась під електричної напругою та її обрив і падіння на автомобіль становило реальну небезпеку для його життя та здоров'я. Внаслідок даної пригоди, позивач змушений був витрачати значний час на поїздки до станцій технічного обслуговування, оцінювачів, органів влади з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру завданих збитків, усе це спричинило йому ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу. Вказані обставини причинили ряд негативних наслідків та моральні втрати та страждання для позивача та його сім'ї. Розмір заподіяної йому моральної шкоди оцінює у сумі 3 000, 00 грн. У судове засідання 07.09.2016 року позивач не з'явився. Від представника позивача - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 14.08.2015 року) надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у минулих судових засіданнях позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити з урахуванням їх збільшень у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. У минулих судових засіданнях представник відповідача позовні вимоги визнав частково, заперечував проти розміру збитку, про відшкодування якого заявленого позивачем. Також заперечував позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування йому моральної шкоди, вважає, що розмір шкоди не обґрунтовано та дані вимоги заявлені безпідставно. Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, номер свідоцтва [NUMBER] (а.с.14). 23 квітня 2015 року приблизно о 16:00, [PERSON], керуючи автомобілем MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], рухався в м. Одеса по вул. Французький бульвар, о 16:05, під час руху автомобіля, відчув удар, тому що стався обрив розтяжки з закріпленими на ній ліхтарями: електричної мережі зовнішнього освітлення, яка була розташована на електроопорі, за адресою Французький бульвар №7, в результаті чого на автомобіль позивача впав ліхтар. Унаслідок зазначеного транспортному засобу позивача було завдано пошкодження. За цим фактом представниками ДАІ було складено схему місця події та позивачем здійснено фотофіксацію, фотокартки якої наявні у матеріалах справи (а.с.15-16, 41-42). Згідно довідки ІДПС взводу №1 ВДАІ м. Одеса сержанта міліції Слєсаренко О.С., унаслідок події, яка сталася 23.04.2015 року, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження: лівої стійки, деформація та подряпини лівих задніх дверей, пошкодження заднього лівого крила, подряпини заднього бамперу, подряпини накладки багажнику, подряпини скла задніх лівих дверей (а.с.17). Факт наявності ушкоджень транспортного засобу позивача підтверджується у службовій записці від 06.05.2015 року, складної [PERSON] на ім'я директора КПЕМЗО «Одесміськсвітло». Зовнішній огляд транспортного засобу був здійснений 06.05.2015 року о 10.00 годині за адресою м. Одеса, вул.. Люстдорфська дорога, 5, СТО офіційного дилера «АДІС АВТО» у присутності володільця транспортного засобу [PERSON] та представника КП «Одесміськсвітло» [PERSON]. За результатами огляду було складено акт №5381 огляду транспортного засобу с фотофіксацією ушкоджень (а.с.34), підписаний сторонами, у тому числі представником відповідача. Згідно акту огляду, були встановлені пошкодження, зосереджені в задній лівій частині кузову з деформаціями, заломами, розривами і руйнуванням складових, ушкодженням лакофарбованого покриття. СПД судовим експертом Федотовим Ф.В. було здійснено експертне автотоварознавче дослідження автомобіляMITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], та згідно висновку експерта №5381 від 16.05.2015 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 23 191, 86 коп. (а.с.21-25). Відповідач про час та місце огляду експертом транспортного засобу позивача був сповіщений. Позивач звертався до відповідача з письмовою претензією щодо відшкодування завданих йому збитків (а.с.8-12), яка була отримана представником відповідача 22.07.2015 року, про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, наявне у матеріалах справи (а.с.13). Проте, вказана вимога добровільно виконана не була, у зв'язку з чим [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом. За клопотання представника відповідача - Стоян К.М. з метою визначення завданого позивачу розміру збитку ухвалою суду від 02.02.2016 року по справі було призначено судову комісійну транспортно-трасологічну та автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз. Згідно висновку №781 судової транспортно - трасологічної експертизи по дослідженню слідів і ушкоджень на автомобілі MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], складеного 08.06.2016 року (а.с.211-212), на досліджуваному автомобілі було встановлено наступні ушкодження і сліди: - на поверхні даху з лівої сторони на ділянці від задньої кромки 110+42 см на висоті (тут і далі висота зазначена від рівня опорної поверхні) 144-150 см є орієнтовані у напрямку спереду назад потертості лакового шару й нашарування шару корозії (фото 2); - по поверхні задніх лівих дверей на висоті 92-116 см і на ділянці від задній кромки дверей 0-32 см є відшарування й потертості власного барвистого покриття й нашарування шару корозії (фото 3,4); - по поверхні рукоятки задніх лівих дверей на висоті 92-95 см є зчоси і подряпини власного барвистого покриття й нашарування шару корозії (фото 5); - по поверхні декоративного дефлектора вікна задніх лівих дверей (вігровика) на висоті 141-142 см і на ділянці від задньої кромки 138+8 см є подряпини полімерної підстави які супроводжуються нашаруванням шару корозії (фото 6); - по поверхні ущільнювача скла двері в задній частині на рівні одного з відшарувань є зріз полімерної підстави (фото 4); - по зовнішній накладці шахти задніх лівих дверей є потертості підстави (фото 7); - по поверхні задній лівій боковині кузова на висоті 90-114 см в напрямку задній лівій кутовій частині автомобіля поширюються потертості, відшарування і нашарування власного барвистого покриття, аналогічні потертості, відшаруванням і нашаруванням на задніх лівих дверях. Нашарування на крилі наприкінці свого поширення звивається по діагоналі вниз (8-11); - по поверхні задній лівій боковині кузова на висоті 66-100 см і на ділянці від задній кромки автомобіля 86+39 см є полога увігнутість, величиною близько 0,5 см. Центром зазначеної ввігнутості є розташований на висоті 75-84 см неправильної форми розруб металу, що супроводжується відшаруваннями власного барвистого покриття (фото 12, 13); - по поверхні лівій боковині заднього бампера по висоті 88 і 62-64 см є відшарування власного барвистого покриття й орієнтована по діагоналі зверху вниз потертість власного барвистого покриття (фото 14); - по поверхні заднього бампера ззаду, знизу, зліва на ділянці від лівої кромки 16-18 см є орієнтовані зверху вниз потертості власного барвистого покриття (фото 15); - нижня декоративна накладка бампера на висоті 31-34 см і на ділянці від лівої кромки 0-32 см відклеєна від бампера в її лівій кутовій частині є орієнтовані зверху потертості власного барвистого покриття які супроводжуються нашаруванням шару корозії (фото 15); - по поверхні спойлера кришки багажника в лівій боковій частині є потертості власного барвистого покриття (фото 16). Зафіксовані на автомобілі MITSUBISHI LANCER і перечисленні вище сліди і ушкодження вираженого ударно-динамічного характеру, спрямовані переважно зверху вниз і спереду назад, та відображають фазу контактної взаємодії з об'єктом який має рівноміцні металу слідоутворюючі кромки, у тому числі покриті корозійним шаром. У висновку також зазначено, що представлена для дослідження лампа освітлення, будь-яких пошкоджень корпуса не має, по поверхні її є лише сліди корозії. Лампа освітлення, яка була розташована на місці ДТП і відображена на фотографіях в матеріалах справи (а.с.41) має деформації корпусу (фото 24). Тобто для дослідження була представлена інша аналогічна лампа. У завершальній частині висновку експерта, зазначено, що механізм утворення ушкоджень і слідів на автомобілі MITSUBISHI LANCER, наступний: контактна взаємодія, розтяжки (дроту), що обірвалася, провисала з наступним падінням розтяжки з поверхнею декоративного дефлектора вікна задніх лівих дверей і дахом автомобіля з наступним падінням розтяжки й ліхтаря вниз і переміщенням їх щодо напрямку руху автомобіля назад, що обумовив утворення усіх інших і слідів, і ушкодженням на автомобілі. Всі ушкодження, перераховані в рамках висновку експерта Федотова Ф.В. №5381 від 16.05.2015 (наданого позивачем до позову), є ушкодженнями утвореними в результаті розглянутої події (тобто ДТП від 23.04.2015 року). Згідно висновку №782 від 09.06.2016 року судової автотоварознавчої експертизи за визначенням суми матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу автомобіля MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого у ДТП, вартість матеріального збитку на 09.06.2016 року була визначена на суму 21 204, 00 гривень (а.с.196-201). Згідно калькуляції, яка приводиться в додатку до висновку (а.с.206-208), повна вартість відновлювального ремонту становить 31 316, 98 грн. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 3 ЦПК України, статей 11, 15, 16, 22, 23 ЦК України потерпіла особа, якій завдано збитків або завдано моральної шкоди внаслідок порушення її прав, має право на звернення до суду за захистом своїх прав. Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК і проводиться як у договірних зобов'язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов'язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків. Спір між сторонами виник з приводу відшкодування шкоди, завданої пошкодженням майна позивача, та за відсутності договірних зобов'язань між позивачем та відповідачами. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об'єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, завдані збитки та інша майнова шкода завдані фізичній особі відшкодовуються у повному обсязі особою, яка їх завдала. Згідно з ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З листів КПЕМЗО «Одесміськсвітло» від 29.07.2015 року (а.с.70), від 28.09.2015 року (а.с.76), підписаних директором підприємства Прокопець А.В., вбачається, що власником розтяжки, на якій були розташовані ліхтарі, розташованої між будинками №5 та №7 по Французькому бульварі у м. Одеси, є КПЕМЗО «Одесміськсвітло». Зазначене підтверджується також довідкою КПЕМЗО «Одесміськсвітло» вих.. №02-762 від 04.11.2015 року (а.с.99). Крім того у вказаній довідці вих.. №02-762 від 04.11.2015 року, підписаної директором підприємства Прокопець О.В., зазначено, що 23.04.2015 року у результаті заміни службами КП «ОГЕТ» та Центральним РЕС ПАТ Обленерго, електроопори з металевої на залізобетонну, та спилюванням дерева, на якому тимчасово висіла розтяжка з двома ліхтарями знята з металевої електроопори, - розтяжка раптово зірвалась з дерева, та впала одним кінцем на повітряну розтяжку КП «ОГЕТ», а потім на тротуар збоку правової проїжджої частини дороги, що і стало причиною наїзду на перешкоду та пошкодження кузова автомобіля позивача (а.с.99-100). Таким чином, судом встановлено, що ушкодження транспортного засобу позивача були отримання унаслідок падіння на нього розтяжки. При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» коли відшкодування шкоди в натурі не можливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ,усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля),були використані нові вузли, деталі,комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів,особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Згідно ч.2 ст.22 ЦК України збитками є; 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачу дійсно було завдано матеріальні збитки, які підлягають стягненню з відповідача, а тому вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду згідно судової експертизи у розмірі 31 316 (тридцять одну тисячу триста шістнадцять) грн.. 98 коп.. Також, з пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що за проведення експертного дослідження для визначення розміру збитків, завданих власнику автомобіля, [PERSON] сплатив кошти на суму 800, 00 грн. (а.с.18), які за висновком суду також підлягають стягненню з відповідача. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проте, дослідивши матеріали справи, суд вбачає, що позовна заява не містить відомостей, у чому саме полягає моральна шкода, завдана позивачу, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір такої шкоди. Під час судового розгляду справи суду також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження даних вимог. Враховуючи, що судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, з огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди з їх безпідставності та необґрунтованості Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з КПЕМЗО «Одесміськсвітло» на користь позивача суму сплаченого судового збору. Згідно квитанції №0.0.421764693.1 від 14.08.2015 року (а.с.1) та № [NUMBER] від 12.07.2016 року (а.с.221) позивач сплатив судовий збір на суми 269, 93 грн. та 281, 27 грн.

Outcome: partial