Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач 21.05.2018 року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 29.10.2010 року розірвано. За час даного шлюбу у них народилася одна дитина дочка [PERSON], 16.05.2000року народження. Зазначає, що за рішенням суду від 29.10.2010року на утримання їхньої дочки [PERSON] з відповідача стягувалися аліменти до її повноліття. На даний час дочка досягнула повноліття та продовжує навчання у Самбірському медичному коледжі, у звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Стверджує, що відповідач спроможний надавати таку допомогу, оскільки отримує пенсію по інвалідності. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) та проводити стягнення до закінчення нею навчання, тобто до липня місяця 2019року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, покликаючись на те, що з 2016року він є інвалідом 2 групи, у 2017році втратив роботу у звязку із важким захворюванням та постійним лікуванням, на даний час єдиним джерелом його доходу є невелика пенсія по інвалідності, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони з 21.05.1998року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29.10.2010року розірвано. За час даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON], 19.12.1998року народження, та дочка [PERSON], 16.05.2000року народження. На підставі рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29.10.2010року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На даний час дочка [PERSON] вже досягнула повноліття та навчається з 01.09.2015року у ВНКЗ ЛОР «Самбірський медичний коледж» І рівня акредитації на денній формі навчання (закінчує навчання у липні 2019року), у звязку із чим також потребує матеріальної допомоги. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу [PERSON] встановлена друга група інвалідності загального захворювання на строк до 01.03.2019року, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААА №660637 від 01.03.2018року (а.с.40). Згідно довідки Мостиського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) головного управління ПФУ у Львівській області №3630/02.22-26 від 22.10.2018року (а.с.29), відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в головному управлінні ПФУ у Львівській області та отримує пенсію по інвалідності. Зокрема, з січня по травень 2018року отримував пенсію у розмірі 2989,94гривень щомісяця, з червня по вересень 2018року у розмірі 1494,97 гривень щомісяця. В свою чергу, позивач [PERSON] працює у КЗ ЛОР «Поповицький психоневрологічний інтернат» за основним місцем роботи на посаді медичної сестри та згідно Довідки про заробітну плату та інші прибутки №2 від 02.01.2019року загальна сума її доходу з липня по грудень 2018року становить 34889,63гривні (в середньому 5814,94грн на місяць). Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29.10.2010року у цивільній справі №2-572/2010 про розірвання шлюбу (а.с.5); копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29.10.2010року у цивільній справі №2-571/2010 про стягнення аліментів на утримання дітей (а.с.6); копією свідоцтва пр. народження [PERSON] (а.с.4); копією довідки ВНКЗ ЛОР «Самбірський медичний коледж» №143 від 10.05.2018року; копією Довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №660637 від 01.03.2018року (а.с.40); довідкою Мостиського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) головного управління ПФУ у Львівській області №3630/02.22-26 від 22.10.2018року (а.с.29); Довідкою КЗ ЛОР «Поповицький психоневрологічний інтернат» про заробітну плату та інші прибутки №2 від 02.01.2019року. Відповідно до положень ст.199 СК України якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв'язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов'язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу. Право\~на утримання\~припиняється у\~разі припинення\~навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2019 року становить 1921 гривень. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обвязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, враховуючи наведені вище положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема про те, що повнолітня дочка сторін - [PERSON] на даний час навчається на денній формі навчання, у звязку із чим потребує матеріальної допомоги, обовязок по її утриманні покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дочку та весь тягар по утриманні дочки лежить на позивачці, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач отримує пенсію, тобто останній має можливість надавати дочці матеріальну допомогу, також беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та визначити відповідачу [PERSON] аліменти на утримання його повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Зокрема, згідно вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial