Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває справа за позовною заявою [PERSON] до відповідачів обвинувачених [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, поданого в межах кримінальної справи у об`єднаному кримінальному провадженні про обвинувачення [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Позовна заява [PERSON] (правонаступником якого є [PERSON] ), подана у останній редакції мотивована тим, що злочинними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які були підтверджені в ході здійснення слідства та вироком суду від 11.06.2015, йому було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 180 800 грн., що підтверджується договорами №2006 від 03.10.2007, №3004 від 07.02.2008, №2903 від 05.08.2008, №3170 від 07.11.2008, а також доданими до них прибутковими касовими ордерами. Також наголошує, що злочинними діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 589 048 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь майнову шкоду з урахуванням інфляційних збитків у розмірі 282\~590,19 грн. та моральну шкоду у сумі 589 048 грн. Згідно поданої позовної заяви [PERSON] у останній редакції позивач вказує, що злочинними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які були посадовими особами КС «Централь-Старт» було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 182 426 грн., що підтверджується договорами №777 від 04.10.2005, №7028 від 28.03.2007, №2201 від 30.06.2008, №2297 від 07.08.2008, №3321 від 05.09.2008, №3126 від 30.09.2008 та №3171 від 07.11.2008, а також доданими до них прибутковими касовими ордерами. Зазначає, що злочинні дії відповідачів підтверджені в ході здійснення слідства та вироком суду, який набув законної сили. Одночасно вважає, що злочинними діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 643\~000 грн. Враховуючи викладене, просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на його користь майнову шкоду у розмірі 182\~426 грн. та моральну шкоду у сумі 643 000 грн. В матеріалах справи міститься відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Цебрик Л.В., зміст якого зводиться до того, що 05.02.2010 року стосовно відповідачів було порушено кримінальну справу, в межах якої [PERSON] було визнано потерпілим. Вказує, що позивач [PERSON] подав позов до відповідачів під час кримінального провадження та рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2010 у справі №2-2681/10 з кредитної спілки «Централь-Старт» стягнуто на користь позивача заборгованість за тими самими договорами, за якими останній просить стягнути кошти з відповідачів, а саме за договорами № 3004 від 07.02.2008 року, № 2903 від 05.08.2008 року, № 2006 від 03.10.2007 року, № 3170 від 07.11.2008 року. Зазначає, що рішенням суду встановлено існування договірних відносин між кредитною спілкою та [PERSON] , тобто, що кошти, внесені ним у спілку, перейшли у власність спілки. Тому, належним відповідачем у даному спорі є саме кредитна спілка, а не [PERSON] . Крім того, повторне стягнення з відповідача тих сум, які суд вже стягнув з кредитної спілки, буде свідчити про подвійну відповідальність, яка не передбачена законом. Тому, просив відмовити у задоволенні позову. Позивач не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник адвокат Петрунь М.М. подав заяву, згідно якої просив задоволити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористалися правом на участь у судовому засіданні та згідно поданої раніше їх представник адвокатом Краснощок О.Г. заяви він просив розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2015 року у справі № 308/4209/13-к [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України і призначено їй покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями у фінансово-кредитних установах строком на три роки, з конфіскацією усього майна, що належить їй на праві власності; [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України і призначено їй покарання у вигляді восьми років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади із організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями у фінансово-кредитних установах строком на три роки, з конфіскацією усього майна, що належить їй на праві власності. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 25.07.2016 вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2015 року щодо обвинувачених [PERSON] та [PERSON] за ч. 5 ст. 191 КК України скасовано в частині розв`язання цивільного позову, а матеріали провадження в цій частині направлено на новий судовий розгляд до того ж суду в порядку цивільного судочинства. В решті вирок залишено без змін. Тому, суд приходить до висновку, що даний цивільний позов, поданий у межах кримінального провадження, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства та до них повинні застосовуватись норми ЦПК України. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2015 року у справі №308/4209/13-к, яким засуджено [PERSON] та [PERSON] , таким зокрема встановлено, що обвинувачені заволоділи грошовими коштами потерпілих [PERSON] та [PERSON] , які вони вкладали на депозитні рахунки за наступними договорами: №2006 від 03.10.2007, №3004 від 07.02.2008, №2903 від 05.08.2008, №3170 від 07.11.2008, №777 від 04.10.2005, №7028 від 28.03.2007, №2201 від 30.06.2008, №2297 від 07.08.2008, №3321 від 05.09.2008, №3126 від 30.09.2008 та №3171 від 07.11.2008. Цивільний кодекс України у статті 1212 зобов`язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Також, згідно частини 1 статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. На підставі частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, у позивача виникло право на відшкодування йому завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди. З оглянутого рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2010 судом встановлено, що таким частково задоволено позовні вимоги [PERSON] , стягнуто з КС «Централь-Старт» на його користь членські внески та нараховані відсотки за договорами №3004 від 07.02.2008, №2903 від 05.08.2008, №2006 від 03.10.2007, №3170 від 07.11.2008 на загальну суму 290\~788,2 грн. Також, згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2010 судом частково задоволено уточнені позовні вимоги [PERSON] , стягнуто з КС «Централь-Старт» на його користь членські внески та нараховані відсотки за договорами №3004 від 07.02.2008, №2903 від 05.08.2008, №2006 від 03.10.2007, №3170 від 07.11.2008 на загальну суму 213\~920,73 грн. Вказаними рішеннями судів додатково підтверджено факт передачі позивачами власних грошових коштів на депозитні рахунки спілки, якими в подальшому заволоділи відповідачі. Суд не приймає до уваги твердження представника [PERSON] адвоката Цебрик Л.В. про відсутність підстав для задоволення позову до його довірительки з тих підстав, що рішеннями судів уже було стягнуто грошові кошти із кредитної спілки, осікльки вироком суду встановлено, що саме посадові особи КС «Централь-Старт» [PERSON] та [PERSON] заволоділи грошовими коштами вкладників, тому у позивачів виникло право на звернення до суду з позовом до обвинувачених відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Проте, суду не надано належного розрахунку на підтвердження заявлено розміру майнової шкоди, яку позивач [PERSON] (правонаступник [PERSON] ) просить стягнути з відповідачів на суму 282\~590,19 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути грошові кошти на суму, яку позивач надав при укладенні договорів у розмірі 180\~800 грн. За такого, суд вважає за необхідне солідарно стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] завдану майнову шкоду на корить [PERSON] на загальну суму 363\~226 грн. Одночасно, виходячи з положень ст.\~23\~ЦК України позивач просить відшкодувати моральну шкоду. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] (правонаступником якого є [PERSON] ) та [PERSON] про стягнення з [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду на загальну суму 1 232\~048 грн., суд констатує наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає у\~фізичному болю\~та стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім`ї\~чи близьких\~родичів; у\~душевних стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~судам роз`яснено, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Позивач вказав, що неправомірними діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із незаконним заволодінням його грошовими коштами, а тому вважає, що йому завдано моральну шкоду у розмірі 1\~232 048 гривень. Згідно з п. 9 Постанови ВСУ № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. За такого, суд вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин сторін загальної норми цивільного законодавства України щодо підстав для відшкодування моральної шкоди, що найбільш відповідатиме вимогам розумності та справедливості, основним засадам соціальної та правової держави Україна, як закріплено в ст. 3 Конституції України - що саме права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. При цьому, визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд виходить\~із принципів виваженості, розумності та справедливості, враховує глибину понесених позивачем моральних страждань та те, що ним не вказано, які саме негативні наслідки для здоров`я чи його повсякденної діяльності вони спричинили, зважає на погрішення його стану здоров`я, тривалий судовий розгляд кримінального провадження та подальший розгляд справи у порядку цивільного судочинства, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачів на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 300 000 гривень. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем частково було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень та такі не знайшли свого спростування доводами відповідачів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є достатньо обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial