Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася з позивними вимогами до відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" про зобов'язання знести незаконно встановлені перегородки та відшкодування моральної шкоди в розмірі 6 000,00 грн. - по 1200 грн. з кожного відповідача. Під час розгляду справи позивач збільшила розмір позовних вимог, просила, крім вищезазначеного, усунути перешкоди шляхом встановлення безперешкодного та постійного доступу позивача до місць загального користування (коридорів №2, №7; ванних кімнат №4, 17; кухонь №5,16; вбиральних №3, 18; кладових №6,15). Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником однієї кімнати (№4) - частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Квартира є комунальною та складається з семи кімнат, в шести з яких проживають відповідачі. Рішенням суду було зобов'язано відповідачів знести незаконно встановлені перегородки, якими був перекритий доступ попередніх власників кімнати №4 до місць загального користування і вказане рішення суду було виконано добровільно усіма відповідачами. Після закінчення виконавчого провадження відповідачі знову самовільно, не маючи відповідної дозвільної документації, встановили перегородки з дверима, які закрили прохід до місць загального користування (кухні, ванної кімнати, вбиральні). В цей час позивач стала новим власником кімнати №4 і перегородки створюють їй перешкоди для використання місцями загального користування. Ключі від дверей, які знаходяться в перегородках, відповідачі позивачу не надають, що і стало підставою для звернення позивача до суду. Підтримавши позовні вимоги, представник позивача просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судових засідань у справі вважаються повідомленими належним чином, - згідно вимог ст. 74 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Представник третьої особи - КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначив, що дозволу на встановлення перегородок відповідачі в установленому законом порядку не отримували. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до частини третьої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.05.2013 року, що набрало законної сили, встановлено, що відповідачі є співвласниками комунальної квартири [ADDRESS]; призначенням місць загального користування, а саме - кухні, ванної кімнати, вбиральні та кладової є забезпечення потреб усіх власників квартири. Коридори №1, №2, №7; кухні №5, №16; ванні кімнати №4, №17; вбиральні №3, №18 та кладові №6, №15, згідно з планом квартири, є місцями загального користування сторін, тому всі співвласники квартири мають рівні права щодо користування цими місцями. Як встановлено судом, позивач є власником 12/100 частин вказаної квартири на підставі Договору дарування частини квартири від 13.09.2012р., укладеного між нею та попередніми власниками [PERSON], [PERSON]. Згідно поповерхового плану квартири, частка, належна позивачці є кімнатою №4. Отже, позивач, як співвласник квартири, нарівні з відповідачами має право користування місцями загального користування у вказаній квартирі. Згідно зі ст. 152 Житлового кодексу УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Як вбачається з наявного в матеріалах справи технічного плану квартири [ADDRESS], відповідачами встановлені додаткові дверні блоки в коридорах і перекрито доступ до кухні, ванної кімнати, комор та вбиралень. Дозвіл на переобладнання квартири, згідно примітки Київського БТІ, відсутній. Враховуючи вищезазначені обставини, позовні вимоги про усунення перешкоди у користуванні приміщеннями загального користування шляхом зобов'язання [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] привести у відповідність до поверхового плану квартири [ADDRESS] шляхом знесення незаконно встановленої перегородки з дверима на загальному коридорі №1, які закривають прохід до місць загального користування (коридорів №2, №7; ванних кімнат №4, 17; кухонь №5,16; вбиральних №3, 18; кладових №6,15) є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачів моральної шкоди, оскільки вони є недоведеними. Так, відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивачем не зазначено і не доведено того, що внаслідок дій відповідачів вона зазнала душевних страждань чи фізичного болю, не обґрунтовано розмір моральної шкоди та не доведено ступінь вини кожного відповідача, як підставу для стягнення 1200 грн. на користь позивачки. За таких обставин позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідачів підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача пропорційно до задоволеної частини вимог позивача - в розмірі 243,60 грн., а саме по 48 грн. 72 коп. з кожного відповідача.

Outcome: partial