Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що 19.09.2006 р. між Акціонерним комерційним банком «Райфайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі - Банк) та громадянином України [PERSON] (надалі - Відповідач 1) був укладений кредитний договір № СNL-B00/225/2006 (далі - Кредитний договір). Згідно з Кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки Відповідача 1 від 19.09.2006р. та кредитної заявки від 26.06.2006р. Банк надав Відповідачу 1 кредит в сумі 25 970 доларів США. 10.12.2010р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № СNL-B00/225/2006 від 19.09.2006 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором № СNL-B00/225/2006 від 19.09.2006 року, Відповідач 1, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Відповідачем 1 щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів (додаток №1 до Кредитного договору). В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України Відповідачем 1 не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Враховуючи допущені Відповідачем 1 порушення, Позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 1.9 Кредитного договору, пред'явив Відповідачу 1 вимогу про виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі - повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань (досудова вимога № 527 від 11.09.2017р.). Зобов'язання по Кредитному договору Відповідачем 1 не виконані, зокрема не виконується графік платежів, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на 10.11.2017р. заборгованість Відповідача 1 по тілу кредиту за Кредитним договором складає 19 048,87 (дев'ятнадцять тисяч сорок вісім доларів 87 центів) доларів США. Згідно з п. 3.1.1. ст. 3 частини 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, Позичальник (Відповідач 1) зобов'язаний сплатити Банку (Позивачу) пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаногозобов'язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту Відповідачу 1 нарахована пеня в розмірі 195 930,84 (сто дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот тридцять гривен 84 копійок) гривень. Розрахунок пені: непогашена своєчасно сума кредиту помножується на 1% (один відсоток) помножується на кількість прострочених днів. Відповідно до пункту 1.9. Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України в разі порушення Відповідачем 1 своїх зобов'язань за Кредитним договором Позивач має право достроково стягнути заборгованість по Кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за Кредитним договором. 19 вересня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 по Кредитному договору було укладено договір поруки № SR-В00/225/2006 (далі по тексту - Договір поруки № 1) між ЗАТ «ОТП Банк» та громадянином України [PERSON] (далі по тексту - Відповідач 2). 10.11.2015 року в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 по Кредитному договору було укладено договір поруки № SR-В00/225/2006/1 (далі по тексту - Договір поруки № 2) між ЗАТ «ОТП Банк» та громадянином України [PERSON] (далі по тексту - Відповідач 3). Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Договору поруки Відповідач 2 та Відповідач 3 прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником (Відповідачем 1) його зобов'язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Також, п. 1.2 ст. 1 Договору поруки передбачено, що Поручителі (Відповідач 2 та Відповідач 3) і Боржник (Відповідач 1) відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор (Позивач) може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до Боржника (Відповідач 1) так і до Поручителів (Відповідач 2 та Відповідач 3), чи до усіх одночасно. Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 ст. 3 Договору поруки у випадку невиконання Боржником (Відповідач 1) боргових зобов'язань перед Кредитором (Позивачем) за кредитним договором Кредитор (Позивач) має право звернутись до Поручителів (Відповідач 2 та Відповідач 3) з вимогою про виконання Боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Поручителі (Відповідач 2 та Відповідач 3) приймають на себе зобов'язання, у випадку невиконання Боржником (Відповідачем 1) Боргових зобов'язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором, здійснити виконання Боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Кредитором (Позивачем), протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора (Позивача). Вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № СNL-B00/225/2006 від 19.09.2006р. Відповідачу 2 було направлено 11.09.2017р., Відповідачу 3 - 10.11.2017р., однак вони у зазначений строк не виконані. Відповідно до п. 1 ст. 553, п. 1 та п.2 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Невиконанням своїх обов'язків за Договором поруки, Відповідач 2 та Відповідач 3 порушили також положення чинного законодавства України, а саме: ч. 1 ст. 8 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 553, 554 УК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Таким чином, своєю неправомірною бездіяльністю відповідачі порушили прийняті ними зобов'язання, встановлені в Кредитному договорі та Договорах поруки. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], [NUMBER], виданий Вінницьким РВ УМВС України в Вінницькій області 30.12.1997 року); [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], [NUMBER], виданий Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 11.12.1996 року) та [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER], [NUMBER], виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 10.02.2009 року) в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03618, м. Київ, вул. Фізкультури, 28 Д, ідентифікаційний код 36789421, р/р 2600 0 455 046 387 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528), яке у відповідності до ст. 37 ЦПК України є правонаступником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»: -заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № СNL-B00/225/2006 від 19.09.2006 року в сумі 19 048,87 (дев'ятнадцять тисяч сорок вісім доларів 87 центів) доларів США; -пеню за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмірі 195 930,84 (сто дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот тридцять гривен 84 копійок) гривень. Також позивач просить суд стягнути з відповідачів судовий збір в розмірі 10 527,63 гривень. В судове засідання учасники справи не з'явились. Представник позивача за довіреністю [PERSON] попередньо подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, за наявними у справі доказами. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] також попередньо подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та без участі її довірителів, в поданій заяві зазначила, що проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являється без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву у запропонований судом строк ним не подано. 26.03.2018 року представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому зазначає, що позивачем необґрунтована ціна позову. Вказує, що ціна позову має бути обґрунтована належним розрахунком та підтверджена належними і допустимими доказами.Такими доказами єрозрахунок заборгованості з інформацією про суми отриманих коштів, нарахування процентів та штрафних санкцій, платежів по кредиту, платежівпо процентам періодів за які проведено нарахування та зараховано платежі, тощо. Відсутність розрахунку боргу унеможливлює встановлення та обчислення розміру заборгованості Відповідача, оскільки неможливо встановити розмір тіла кредиту та період нарахування пені. Також вважає, що позовні вимоги до поручителя [PERSON] не підлягають до задоволення, оскільки поруку припинено на підставі статті 559 ЦК України, оскільки вимогу до поручителя про виконання нею солідарного з боржником зобов'язання не було пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням. Крім того, зазначає, що оскільки ще станом на 31.03.2015 року існував борг за пенею у розмірі понад 2 мільйони грн., враховуючи право Кредитора нараховувати пеню врозмірі 1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочки, зворотнім розрахунком можна встановити, що пеню нараховано за 392 дні: -521 900,02 грн. (тіло кредиту за матеріалами позову 2015 року) *1% = 5219 грн. |пеня за 1 день прострочення); -2 046 055,20 (розмір пені за матеріалами позову 2015 року) / 5219 = 392 днів (період нарахуванні пені). Викладеним доводиться, що позивач не використав своє право та не пред'явив вимог до поручителів на протязі піврічного терміну, а відтак, договір поруки є припиненим ще у 2014 році. Також вказує, що оскільки при пред'явленні даного позову розрахунок боргу відсутній, а тіло кредиту заявлено до стягнення достроково у розмірі 19 048,87 дол. США, розмір строкового боргу та простроченого не вказано, а пеню при цьому нараховано у гривнях, то ні перевірити нарахування пені ні встановити за який період її нараховано не представляється можливим, тому з цих підстав пеня у визначеному позивачем розмірі до стягнення не підлягає. На підставі викладеного, представник відповідачів просить відмовити у задоволенні позовних вимог до поручителя [PERSON], крім іншого, з підстав припинення поруки на підставі частини 4 статті 559 ЦК України. Відповіді на вказаний відзив позивачем суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 19 вересня 2006р. між Акціонерним комерційним банком «Райфайзенбанк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та громадянином України [PERSON] (надалі - Відповідач 1) був укладений кредитний договір № СNL-B00/225/2006 (далі - Кредитний договір), що підтверджується його копією (а.с. 7-10, 11-13, 14-17). Згідно з Кредитним договором, а також на підставі кредитної заявки Відповідача 1 від 19 вересня 2006р. та кредитної заявки від 26.06.2006р. Банк надав Відповідачу 1 кредит в сумі 25 970 доларів США., з кінцевим терміном повернення кредиту - 18 вересня 2021 року. Відповідач 1, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Відповідачем 1 щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів (додаток №1 до Кредитного договору). 19 вересня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 по Кредитному договору було укладено договір поруки № SR-В00/225/2006 (далі по тексту - Договір поруки № 1) між ЗАТ «ОТП Банк» та громадянином України [PERSON] (далі по тексту - Відповідач 2), що підтверджується його копією (а.с. 21, 22). 10 листопада 2015 року в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 по Кредитному договору було укладено договір поруки № SR-В00/225/2006/1 (далі по тексту - Договір поруки № 2) між ЗАТ «ОТП Банк» та громадянином України [PERSON] (далі по тексту - Відповідач 3), що підтверджується його копією (а.с. 23-25). 10 грудня 2010р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, що підтверджується його копією (а.с. 35-41, 42-44). Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № СNL-B00/225/2006 від 19 вересня 2006 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором № СNL-B00/225/2006 від 19 вересня 2006 року. В зв'язку з порушенням Відповідачем 1 зазначених вище умов Кредитного договору, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 1.9 Кредитного договору, 11 вересня 2017р. пред'явив Відповідачу 1 вимогу № 527 про виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі - повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань, що підтверджується її копією (а.с. 61). Станом на 10 листопада 2017р. заборгованість Відповідача 1 по тілу кредиту за Кредитним договором складає 19 048,87 (дев'ятнадцять тисяч сорок вісім доларів 87 центів) доларів США, що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 26). Згідно з п. 3.1.1. ст. 3 частини 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, Позичальник (Відповідач 1) зобов'язаний сплатити Банку (Позивачу) пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаногозобов'язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту Відповідачу 1 нарахована пеня в розмірі 195 930,84 (сто дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот тридцять гривен 84 копійок) гривень, що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 26). Розрахунок пені проведений позивачем наступним чином: непогашена своєчасно сума кредиту помножується на 1% (один відсоток) помножується на кількість прострочених днів. Так, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом є встановленим, що Банк свої зобов'язання за вищевказаним Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в обумовленому договором розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що також визначено в п. 1.9. Кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплати неустойки. Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Договору поруки Відповідач 2 та Відповідач 3 прийняли на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником (Відповідачем 1) його зобов'язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Також, п. 1.2 ст. 1 Договору поруки передбачено, що Поручителі (Відповідач 2 та Відповідач 3) і Боржник (Відповідач 1) відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор (Позивач) може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до Боржника (Відповідач 1) так і до Поручителів (Відповідач 2 та Відповідач 3), чи до усіх одночасно. Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 ст. 3 Договору поруки у випадку невиконання Боржником (Відповідач 1) боргових зобов'язань перед Кредитором (Позивачем) за кредитним договором Кредитор (Позивач) має право звернутись до Поручителів (Відповідач 2 та Відповідач 3) з вимогою про виконання Боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Поручителі (Відповідач 2 та Відповідач 3) приймають на себе зобов'язання, у випадку невиконання Боржником (Відповідачем 1) Боргових зобов'язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором, здійснити виконання Боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Кредитором (Позивачем), протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора (Позивача). Вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № СNL-B00/225/2006 від 19.09.2006р. Відповідачу 2 було направлено 11.09.2017р., Відповідачу 3 - 10.11.2017р., однак вони у зазначений позивачем строк виконані не були, що підтверджується їх копіями (а.с. 62, 63). Відповідно до п. 1 ст. 553, п. 1 та п.2 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. За ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. У відповідності до правового висновку ВСУ від 19.09.2014р., регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Як встановлено з матеріалів справи, зокрема самого кредитного договору та додатків до нього, сторонами було встановлено розмір та строки внесення чергового платежу, які були порушенні. Останній платіж проведено 12.06.2016р., а позов подано до суду 17.11.2017р., тобто поза межами шестимісячного строку з останнього платежу. А отже, позивачем є втраченим право звернення з вимогою щодо солідарного погашення кредитної заборгованості з поручителів [PERSON] та [PERSON], оскільки закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, так як умовами кредитного договору від 19.09.2006р. передбачено погашення кредиту періодичними платежами. Таким чином, обов'язок щодо повернення кредиту має бути покладено лише на боржника за кредитним зобов'язанням - [PERSON], з якого слід стягнути в повному розмірі тіло кредиту в сумі 19 048,87 доларів США та пеню в розмірі 195 930,84 грн. Також з даного відповідача слід стягнути судові витрати за оплату судового збору в сумі 10 527,63 грн.

Outcome: partial