Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом 24.01.2014 року мотивуючи тим, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.02.2011 року по цивільній справі № 2-625 з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа, виданого за даним рішенням, міським відділом ДВС Білоцерківського МРУЮ ГУЮ у Київській області проводиться примусове стягнення аліментів з відповідача. Внаслідок нерегулярної та неповної сплати відповідачем аліментів станом на 31.10.2013 року за ним утворився борг в сумі 3 914 грн. 70 коп. Заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, хоча він є працездатною особою, здоровим чоловіком, на його утриманні немає інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб. Пеня за прострочення сплати аліментів станом на 31.10.2013 року за період з вересня 2010 року становить 29 745 грн. 65 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь в судовому порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідач є працездатною особою, здоровим чоловіком, на його утриманні не має інших неповнолітніх чи не працездатних осіб, на сьогоднішній день він працює не офіційно та скриває свої доходи, і не в повній мірі сплачує аліменти на утримання сина. Так, рішенням суду було призначено стягнення аліментів починаючи з вересня 2010 року, а відповідач в свою чергу не регулярно і не в повній мірі сплачував аліменти і лише починаючи з серпня 2012 року почав регулярно та в повній мірі сплачувати аліменти і з'являтись до ДВС. Відповідач додаткових коштів на утримання сина не надає, на день народження і новий рік подарував сину велосипед, а його батьки, тобто дідусь і бабуся подарували дитині ноутбук. Через деякий час відповідач заявив, що кошти витрачені на ноутбук та велосипед повинні піти на погашення аліментів, з чим вона не може погодитись. На сьогоднішній день вона працює і отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів не має, сімейне становище не змінилось. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав до суду письмові заперечення та пояснив, що він ніколи не ухилявся від утримання свого сина і виплачував аліменти на його утримання, як було передбачено рішенням суду, окрім цього він також купував дитині речі, а коли син хворіє приймає участь в його лікуванні. Зараз не працює, в центрі зайнятості не перебуває, офіційно працював ще у 2012 році, потім звільнився і працював неофіційно. Також, у нього змінився сімейний стан, а саме: в серпні 2013 року одружився, дружина працює і вони зараз живуть на її заробітну плату і з цих коштів сплачуються аліменти, іншим особам аліменти не сплачує. Окрім аліментів він купував сину велосипед вартість якого перекриває розмір аліментів. В зв'язку з вище викладеним просив в задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 33550198, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 23.02.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було винесено рішення по цивільній справі № 2 - 625/2011 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з 25.11.2010 року, однак відповідач належним чином не виконує дане рішення суду чим спричинив заборгованість, яка станом на 31.10.2013 року становить 3914 грн. 70 коп. (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Однак, відповідачем до суду не надано жодного доказу того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з його вини, тому суд дійшов до висновку, що позивач має право на отримання від відповідача неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу № 2-625/2011 року утворилась за період з вересня 2010 року по жовтень 2013 року і складає 3 914 грн. 70 коп. Суд прийшов до висновку, що сума неустойки (пені) по виконавчому листу № 2-625/2011 року за період з вересня 2010 року по жовтень 2013 року включно складає: 27 675 грн. 12 коп. виходячи з наступного розрахунку: Місяць рокуСума нарахованих та несплачених аліментів1 відсоток від суми несплачених аліментівКількість днів простроченихСума неустойки (пені)Вересень2010 р.231,32,3111272366,70 Жовтень 2010 р.236,102,3610962586,56Листопад2010р.236,102,3610662515,76Гр удень 2010 р.239,702,3910352473,65Січень 2011 р.244,802,4410042449,76Лютий 2011 р.244,802,449762381,44Березень 2011 р.Сплачено 280Квітень 2011 р.Сплачено 280 Травень 2011 рСплачено 280 Червень 2011 р.Сплачено 280 Липень 2011 рСплачено 280 Серпень 2011 р.Сплачено 280 Вересень 2011р.Сплачено 280 Жовтень 2011 р. 1,883158,28Листопад2011р.Сплачено 200 Грудень 2011 р.1881,883158,28Січень 2012 р.1881,883158,28Лютий 2012 р.880,882824,64Березень 2012 р.1881,883158,28Квітень 2012 р.2622,623078,60Травень 2012 р2622,623181,22Червень 2012 р.3093,093092,70Липень 2012 р.3133,133197,03Серпень 2012 р.Сплачено 1000 Вересень 2012р.3223,223096,60Жовтень 2012 р.3333,3331103,23Листопад 2012рСплачено 900 Грудень 2012 р. 3693,6931114,39Січень 2013 р.2372,373173,47Лютий 2013 р.3623,6229104,98Березень 2013 р.2622,623181,22Квітень 2013 р. 3623,6230108,60Травень 2013 р. 2622,623181,22Червень 2013 р.3623,6230108,60Липень 2013 р.3623,6231112,22Серпень 2013 р.3623,6231112,22Вересень 2013р.3623,6230108,60Жовтень 2013 р.3623,6231112,22 Відповідно до п. 22. постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 2 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З матеріалів виконавчого провадження та пояснень сторін судом встановлено, що відповідач, сплачував аліменти, але не щомісячно та в меншому розмірі, що було враховано державним виконавцем при визначенні розміру заборгованості, починаючи з серпня 2012 року сплачує аліменти щомісячно. Суд вважає можливим зменшити розмір неустойки враховуючи матеріальний стан відповідача та те, що він в добровільному порядку сплачував аліменти по мірі можливості, приймає участь у додаткових витратах на дитину ( лікування та розвиток здібностей) тобто не в повному обсязі усунувся від виконання своїх обов'язків щодо утримання сина. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині та стягує з відповідача на користь позивача неустойку ( пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 13 837 грн. 56 коп. та відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пропорційно до задоволених вимог в розмірі 138 грн. 37 коп.

Outcome: partial