Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивачка звернулася до відповідачів з позовом, в якому на підставі ст.ст. 1216, 1268 ЦК України просила визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства (Державний акт серія ЯБ №085685, Державний акт ЯА №036544) в порядку спадкування після смерті [PERSON] та [PERSON] , встановити факт належності останньому на праві власності 1/6 частини земельної ділянки. Позов обґрунтувала відмовою нотаріуса оформити за нею спадщину з огляду на наявність інших спадкоємців, які своєчасно не відмовились від спадкування своїх часток. Хоча діти після смерті [PERSON] і прийняли спадщину, не бажають її оформляти та відмовляються від неї. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Від відповідачів надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, визнання позову відповідачами не може бути прийняте судом, оскільки суперечить закону. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] ; згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] ; з свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що вказані особи є батьками позивачки. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2018 року встановлений факт належності Державних актів на земельні ділянки серії ЯБ №085685 від 22 вересня 2004 року, серії ЯА № 036544 від 22 квітня 2004 року [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] заповітом від 16 лютого 2015 року заповів все своє майно дочці [PERSON] . Позивачка [PERSON] , яка відповідно до ст. 1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] та є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавців на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцями та звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори. Згідно довідки Сарненської районної державної нотаріальної контори №684/01-16 від 31 травня 2018 року спадкоємцями на майно померлої [PERSON] станом на 31 травня 2018 року є чоловік [PERSON] , який помер [INFO] , син [PERSON] , 1990 року народження, дочка [PERSON] , 1993 року народження, дочка [PERSON] , 1986 року народження, дочка [PERSON] , 1994 року народження, дочка [PERSON] , 1982 року народження. Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Соколовської М. В. від 31 травня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно з огляду на обставини прийняття спадщини після смерті [PERSON] іншими спадкоємцями в розмірі по 1/6 частині кожен. Згідно із ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суд України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Враховуючи те, що частки у спадщині спадкоємців за законом після смерті [PERSON] є рівними, спадкоємці прийняли спадщину та протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, заяв про відмову від спадщини не подали, правові підстави для спадкування позивачкою 5/6 частини спадкового майна після смерті матері відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити; за [PERSON] слід визнати право власності на 1/6 частину земельних ділянок в порядку спадкування за законом та на 1/6 частину земельних ділянок в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного, ст.ст. 1267, 1268, 1270, 1273 ЦК України,

Outcome: partial