Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що відповідач, який є батьком їхніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживає окремо оскільки шлюб між сторонами розірвано 11.05.2016 року і матеріальної допомоги їй на утримання дітей не надає та ухиляється від своїх прямих батьківських обовязків. Позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. тобто по 1000 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач зявилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, визнав частково позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1000 грн., тобто по 500 грн., на кожну дитину. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-БВ № 020623 від 06.12.2005 року та серії № І-БВ № 114611 від 21.10.2009 року. Діти проживають разом з матірю, знаходяться на її забезпеченні, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Закупненської селищної ради Чемеровецького району № 526 від 07.09.2016 року. Згідно рішення Чемеровецького районного суду від 11.05.2016 року шлюб, зареєстрований 03.11.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 54), розірвано. Обовязок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обовязок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітньої дитини як її батько не надає.. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Згідно ч.1 ст.. 184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач ніде не працює, у нього нерегулярний мінливий дохід, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., тобто по 600 грн. на кожну дитину щомісячно і до повноліття [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial