Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працює в АТ «Сумське НВО». Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно здійснює виплату заробітної плати. На даний час адміністрацією АТ «Сумське НВО» йому не виплачено заробітну плату за період з січня 2018 по січень 2020. Внаслідок цього у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з виплати заробітної плати, яку виплатити йому відмовились у зв`язку з відсутністю грошових коштів. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з виплати зарплати за період: січня 2018 по січень 2020. Ухвалою суду від 18.02.2020 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судові засідання представника не направив, надано відзив. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в трудових відносинах з АТ «Сумське НВО» - відповідачем по справі. Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Згідност. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як передбачено ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача по заробітній платі перед [PERSON] з січня 2018 по січень 2020 року включно становить 78870,90 грн.: січень 2018 7373 грн., лютий 2018 р. - 7688 грн., березень 2018 7978 грн., червень 2018 р. - 6714 грн., липень 2018 4808 грн., серпень 2018 р. - 4663 грн., вересень 2018 р. - 2976 грн., жовтень 2018 2434 грн., листопад 2018 2086 грн., січень 2019 р. - 1093 грн., лютий 2019 р. - 1276 грн., листопад 2019 10092 грн., грудень 2019 р. - 9266 грн., січень 2020 р. 10086,90 грн. Згідно Відзиву, 18.02.2020 Товариством на рахунок Позивача було перераховано 5046 грн. за 2-гу половину листопада 2019, що підтверджується Витягом із списку працівників Товариства на перерахування заробітної плати до доручення № 47992 від 18.02.2020. 26.02.2020 Товариством на рахунок Позивача було перераховано 5046 грн. за 2-гу половину листопада 2019р., що підтверджується Витягом із списку працівників Товариства на перерахування заробітної плати до доручення № 48177 від 26.02.2020р. 06.03.2020 Товариством на рахунок Позивача було перераховано 4633 грн. за 2-гу половину грудня 2019р. шо підтверджується Витягом із списку працівників Товариства на перерахування заробітної плати до доручення № 48405 від 06.03.2020р. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тому порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково - стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з січня 2018 по січень 2020 року включно: січень 2018 7373 грн., лютий 2018 р. - 7688 грн., березень 2018 7978 грн., червень 2018 р. - 6714 грн., липень 2018 4808 грн., серпень 2018 р. - 4663 грн., вересень 2018 р. - 2976 грн., жовтень 2018 2434 грн., листопад 2018 2086 грн., січень 2019 р. - 1093 грн., лютий 2019 р. - 1276 грн., грудень 2019 р. - 4633 грн., січень 2020 р. 10086,90 грн., а всього у сумі 64145,90 грн. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial