Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги про стягнення аліментів позивач мотивує тим, що з 20.06.2014 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, на даний час вони проживають окремо, малолітня донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється. Їхня донька має інвалідність 3 ступені в зв`язку з захворюванням, а тому має постійно отримувати ряд необхідних процедур, медикаментів та потребує спеціального харчування та догляду, на що на місяць вона (позивач) витрачає приблизно 20 000,00 грн. Крім того, в зв`язку із захворюванням дитини вона вимушена працювати неповний робочий день у зв`язку з доглядом за дитиною, що фактично відображається на отриманні нею заробітної плати та в подальшому ускладнює матеріальне забезпечення, на отримання дитиною необхідного для її здоров`я ліків, харчування тощо. Оскільки відповідач є працездатним, працює, то позивач вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно. Дана сума виходить із потреб дитини, які є обов`язковими з урахуванням захворювання та щомісячних витрат на дитину. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 27.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 19.07.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування з ПФУ довідку про нарахування заробітної плати відповідача. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 19.07.2021 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду в загальному порядку. 29.10.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У даному відзиві відповідач зазначає про те, що він не ухилявся та не ухиляється від свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини, сплачує аліменти на утримання дитини в межах своїх фінансових можливостей. На даний час він не має постійного місця роботи та перебуває на обліку в Державному центрі зайнятості з 26.08.2021 року. В зв`язку з цим відповідач заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 10 000,00 грн. та вважає можливим сплачувати аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж передбачено ст.183 СК України про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - ј частини заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 20.06.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 12.05.2021 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка є дитиною з інвалідністю. В судовому засіданні також встановлено, і даний факт визнано сторонами, що малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, а також за станом здоров`я потребує постійного догляду та лікування. Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач проживає окремо, в добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 3000,00 щомісячно. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, малолітня дитина сторін проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, на даний час перебуває на обліку у КМЦЗ та отримує допомогу по безробіттю, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дитини. Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, суду не надано. Також, суду не надано доказів щодо наявності у відповідача інших утриманців. При цьому суд враховує і те, що відповідач в добровільному порядку перераховує аліменти на утримання дитини в розмірі 3000,00 грн., що підтверджується квитанціями за жовтень, листопад та грудень 2021 року. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини, а тому задовольняє позовні вимоги частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір доходу відповідача, його перебування на даний час у статусі безробітного Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд звертає увагу на те, що надані квитанції про сплату за медичні процедури, медикаменти тощо не дають підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі, оскільки відносяться до додаткових витрат, пов`язаних зі станом здоров`я дитини, для стягнення яких передбачено окремий порядок. Крім того, позивач не позбавлена можливості у майбутньому в разі зміни матеріального чи сімейного стану сторін звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Інші доводи та твердження сторін на висновки суду не впливають та підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі не дають. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 25.05.2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial