Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

до Снятинського районного суду звернулось ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості згідно кредитного договору. В позові вказано, що 11/01/2008 р. між сторонами було укладено договір б/н, на підставі якого відповідачка отримала кредит в сумі 14300 гривень у виді кредитного ліміту на платіжну картку під 36 % річних. Заборгованість відповідачки за вказаним договором становить 8641 гривень за кредитом, 6631,98 гривень за процентами, 1987,43 гривень по комісії, штрафи 250 та 863,04 гривень. Позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка надала суду пояснення про те, що у неї було викрадено банківську карту, про що вона негайно повідомила позивача для її блокування; представниками позивача їй було повідомлено про те, що відповідну картку було заблоковано, а також про те, що з виданої на ім`я відповідачки картки сторонніми особами не було знято грошові кошти; згодом позивач заявив про те, що позивачка отримала позику, знявши з відповідної картки 8000 гривень. В частині вимоги позивача про стягнення з неї 8000 гривень, процентів за їх користування відповідачка не визнала. Відповідачка надала суду пояснення про те, що на момент зняття третіми особами грошових коштів з емітованої на її користь позивачем банківської карти у неї була заборгованість за договором позики в сумі 1621,83 гривень, яку вона в наступному сплатила в лютому 2012 р. в сумі 2478 гривень, разом з процентами. В судовому засіданні, після роз`яснення судом відповідачці правових наслідків визнання позову вона визнала позов в частині вимоги в сумі 641,42 гривні. Судом встановлено, що 11/01/2008 р. між сторонами було укладено договір б/н. Позивач подав суду розрахунок, в якому відсутня інформація щодо здійснених відповідачкою платежів на виконання зобов`язань за спірним договором. Відповідачка надала суду роздруківку телефонних з`єднань та пояснила, що це з`єднання її доньки із позивачем за повідомленням про викрадення банківської картки з вимогою заблокувати її, зроблений за день до зняття грошових коштів. 25/10/2011 р. за заявою відповідачки порушено кримінальну справу за ч. 1 ст. 185 КК України з підстав крадіжки у відповідачки спірної банківської картки. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином відповідачка зобов`язана сплати позивачу грошові кошти, правомірно отримані неї за договором та зобов`язання на підставі спірного договору. Суду не надано доказу отримання відповідачкою позики в сумі 8000 гривень, після повідомлення нею позивача про викрадення банківської картки та не здійсненні позивачем блокування карти на повідомлення про її викрадення. В позовній заяві позивач вказав, що основна сума боргу, з якої також нараховано додаткові платежі становить 8641,42 гривень. Отже в суму вимоги включено 8000 гривень, які відповідачка не отримувала від позивача. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку процентів, комісії, штрафів на суму641,42 гривень. При цьому відповідачка визнала позов в частині вимоги позивача в сумі 641,42 гривень. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. В п. 2 ст. 13 ЦК України вказано, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до п. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідні наслідки передбачено в п. 3 ст. 16 ЦК України, де зазначено суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 1054 ЦК України суд, -

Outcome: partial