Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

В жовтні 2018 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя, посилаючись на те, що він працював в\~шкідливих умовах на підприємстві\~відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. За висновком МСЕК 05.07.1993 року позивачу первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням, при переогляді висновком МСЕК від 18.09.2018 року позивачу встановлено 60 % втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням, третю групу інвалідності, безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває задишку, приступоподібний кашель, головний біль, запаморочення, загальну слабкість, стан здоровя\~не покращується, а навпаки погіршується, що викликає сильні душевні переживання. У зв'язку із отриманим професійним захворюванням йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати. 16.10.2018 року ухвалою суду відкрите провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження. 15 листопада 2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що ПАТ « Кривбасзалізрудком» не є належним відповідачем у справі, оскільки не відповідає за зобовязання Обєднання « Кривбасруда», позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір, також просила провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження та здійснити заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, також просила викликати в судове засідання позивача, ухвалою суду від 06 грудня 2018 року клопотання, залишено без задоволення. Ухвалою суду від 06 грудня 2018 року клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів задоволено, розгляд справи перенесено. 23.01.2019 року розгляд справи відкладено , у звязку із знаходженням судді в іншому процесі. 20.02.2019 року розгляд справи відкладено, для повторного надіслання ухвали про витребування доказів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Перевіривши матеріали справи, суд, встановивши між сторонами правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом\~встановлено, що [PERSON] з 1977 року по 19.05.1995 року, працював на різних підземних робітничих професіях, підземним гірником, крипільником, прохідником, бурильником шпурів на ш. « ім. Леніна» обєднання « Кривбасруда» ( правонаступник якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (ПАТ «Кривбасзалізрудком»), був звільнений з роботи за власним бажанням 19.05.1995 року, згідно ст.38 КЗпП України, відповідно до копії трудової книжки. Відповідно до висновку МСЕК від 05.07.1993 року, йому первинно було встановлено 25 % втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням При переогляді 18.09.2018 року, відповідно до висновку МСЕК від йому було встановлено 60 % втрати професійної працездатності в звязку з професійним захворюванням, третю групу інвалідності, безстроково. Згідно\~статті 3 Конституції України\~людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до\~статті 4 Закону України "Про охорону праці"\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного\~відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року №; 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,\~ 1167 ЦК України\~\~моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер\~і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у\~\~[PERSON] \~у зв'язку із отриманням професійного захворювання, що призвело до встановлення 60 % втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, який встановлено безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 30 000,00 грн. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 708,20 гривень. На підставі ст. ст.\~23,\~1167 ЦК України,\~ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial