Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визначити порядок його - позивача - спілкування з сином [PERSON],[INFO] і з дочкою [PERSON],[INFO] - без присутності матері в будні дні з 16 години до 18 години за місцем його проживання, в вихідні, святкові і канікулярні дні - з 10 години до 16 години за місцем його проживання; зобов"язати відповідачку [PERSON] не робити йому - [PERSON] - перешкод у спілкуванні з дітьми. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка з позовом погодилась частково і не заперечувала проти спілкування батька з дітьми щосуботи з 10 години до 18 години у присутності матері та няні, а в святкові дні, дні народження дітей - у часи за попередньою домовленістю батьків. Представник Київської рай адміністрації до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав заяву про вирішення спору за його відсутності. Суд вислухав представника позивача, вивчив надані суду документи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2013 рік, від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO] і дочку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу між сторонами діти проживають з матір»ю. Аліменти на утримання дітей [PERSON] сплачує відповідно до рішення Малиновського райсуду м.Одеси від 1 березня 2013 року. Між сторонами виник спір щодо спілкування батька з дітьми. Висновком Київської рай адміністрації від 15.05.2013 року [PERSON] визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкування з малолітніми дітьми шляхом систематичних зустрічей: у перші три місяці щотижня у вівторок та суботу з 16 години до 19 години в присутності матері або няні малолітніх; після закінчення тримісячного троку - щотижня у вівторок та суботу з 16 год до 19 год без присутності матері та інших осіб. Позивач стверджує, що [PERSON] перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми: не дає з ними бачитися, говорить дітям про його недоліки, забороняє дітям телефонувати йому. [PERSON] звернувся до суду з цим позовом і просить суд встановити йому наступний порядок спілкування з малолітніми дітьми: у будні дні з 16 години до 18 години за місцем його проживання без присутності матері та інших осіб; у вихідні, святкові та канікулярні дні - з 10 до 16 години за місцем його проживання без присутності матері та інших осіб. Крім того, [PERSON] вимагає зобов»язати [PERSON] не робити йому перешкод у спілкуванні з дітьми. Відповідачка, визнаючи позов частково, пояснила наступне: дочка [PERSON] не бажає зустрічатися і спілкуватися з батьком ні в присутності матері ні без матері, а з малолітнім сином (2,5 роки) позивач з травня місяця не бачився жодного разу, посилаючись на відрядження. [PERSON] стверджує, що хлопчик забув батька і вважає його сторонньою людиною. Відповідачка просить визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей шляхом систематичних зустрічей щосуботи з 10 год. до 18 год. Відповідачка не заперечувала проти спілкування батька з дітьми і у світкові дні, дні народження дітей, але ці зустрічі вона пропонує батькам узгоджувати , з урахуванням інтересів дітей: дочка навчається, син відвідує дитсадок, діти займаються спортом, мають друзів, влітку діти повинні пройти оздоровлення. Крім того, відповідачка стверджувала, що вона не чинить позивачу перешкод у спілкуванні з дітьми. На підтвердження своїх вимог сторони посилались на такі докази: свідоцтва про народження дітей, рішення суду про розірвання шлюбу, висновок Київської рай адміністрації про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми, акт про проживання, договір купівлі-продажу квартири. При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Ст.157 СК передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкуівання з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд встановив, що після прийняття рішення органом опіки і піклування про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми, батько з дітьми не спілкувався і цей факт сторони в судовому засіданні визнали. Суд не отримав доказів, що [PERSON] перешкоджає [PERSON] у спілкуванні з дітьми та ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, тому у цій частин позов є не доведеним і не підлягає задоволенню. Позивач вимагає встановити порядок спілкування з малолітніми дітьми, відмінний від порядку, визначеному органом опіки та піклування. Вимагаючи спілкування з дітьми у будні дні з 16 години до 18 години позивач не прийняв до уваги, що дочка навчається у школі, а після уроків відвідує додаткові заняття, у період з 16 до 18 год. дівчинка виконує домашнє завдання; син [PERSON] відвідує дитячий садок, де свій розпорядок і о 16 годині діти після сну, . З урахуванням інтересів дітей суд погоджується з доводами матері про визначення порядку спілкування позивача з дітьми шляхом систематичних побачень щосуботи з 10 години до 18 години (з урахуванням бажання дитини на зустріч з батьком). Щодо сина [PERSON], то перші три місяці такі зустрічі повинні бути у присутності матері або няні, надалі - батько має право спілкуватися з сином без присутності матері або інших осіб.

Outcome: partial