Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, де вказав, що він працював на ПАТ «ЦГЗК» електрослюсарем по ремонту обладнання з 02.02.1987 по 05.09.2000 р.р. 05.09.2000 року звільнився за власним бажанням, так як тривала праця на підприємстві відповідача в умовах шкідливих факторів викликала у нього професійне захворювання: пиловий бронхіт 1 ступеня. Емфізема легень І-ІІ ступеня. Комісією розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання складено акт №б/н розслідування професійного захворювання (отруєння) форми П-4 від 09.12.1999. Виним у заподіянні йому фізичної і моральної шкоди є підприємство, що у порушення діючого законодавства не створило нешкідливі і безпечні умови праці, не приймало заходів для обмеження або зменшення впливу шкідливих факторів на робочих місцях. Згідно п. 15 Акту причиною виникнення професійного захворювання дія на організм кремнію діоксиду, концентрація якого становила від 4,5 до 10.2 мг/м3. За висновком медико соціальної експертної комісії 31.01.2000 року встановлено первинно 20% втрати професійної працездатності, що доводиться витягом із акту огляду у ЛТЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності № 76 від 07.02.2000 року. Пунктом 14 Акту встановлено, що причиною, через яку у нього виявилось професійне захворювання являється робота впродовж 11 років 10 місяців у карєрі 1-2 ПАТ ЦГК, під час якої він підпадає під шкідливу дію пливу, показники якого, перевищували гранично допустимі розміри. В звязку з чим у нього виникли життєві труднощі як моральних так і матеріальних, так як частину доходів він витрачає на ліки, постійно непокоїть важкість в грудях, задуха, постійні приступи кашлю. Почуває себе зовсім виснаженим, знаходиться у постійному нервовому стані, тому оцінює моральну шкоду у розмірі 200\~000 грн. Представник позивача [PERSON] підтримала позов в повному обсязі, просила повністю задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надала до суду заперечення проти позову, просить суд відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливим задовольнити позов частково, посилаючись на копію трудової книжки серії БТ-ІІ №1304164 від 26.04.1987 року на імя [PERSON] в якій зазначено, що він працював на ПАТ «ЦГЗК» електрослюсарем по ремонту обладнання з 02.02.1987 по 05.09.2000 р.р. (а.с.5-6). Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.12.1999 року зазначено діагноз професійного захворювання: пиловий бронхіт 1 ступеня. Емфізема легень І-ІІ ступеня. Згідно п. 15 Акту причиною виникнення професійного захворювання дія на організм кремнію діоксиду, концентрація якого становила від 4,5 до 10.2 мг/м3. (а.с.7-8); За висновком медико соціальної експертної комісії 31.01.2000 року встановлено первинно 20% втрати професійної працездатності, що доводиться витягом із акту огляду у ЛТЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності № 76 від 07.02.2000 року (а.с.9). Пунктом 14 Акту встановлено, що причиною, через яку у нього виявилось професійне захворювання являється робота впродовж 11 років 10 місяців в шкідливих умовах (а.с.8) Таким чином встановлено що, [PERSON] працював на ПАТ «ЦГЗК» електрослюсарем по ремонту обладнання з 02.02.1987 по 05.09.2000 р.р. 05.09.2000 року звільнився за власним бажанням, так як тривала праця на підприємстві відповідача в умовах шкідливих факторів викликала у нього професійне захворювання: пиловий бронхіт 1 ступеня. Емфізема легень І-ІІ ступеня. Комісією розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання складено акт №б/н розслідування професійного захворювання (отруєння) форми П-4 від 09.12.1999. Згідно п. 15 Акту причиною виникнення професійного захворювання дія на організм кремнію діоксиду, концентрація якого становила від 4,5 до 10.2 мг/м3. За висновком медико соціальної експертної комісії 31.01.2000 року встановлено первинно 20% втрати професійної працездатності, що доводиться витягом із акту огляду у ЛТЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності № 76 від 07.02.2000 року. Пунктом 14 Акту встановлено, що причиною, через яку у нього виявилось професійне захворювання являється робота впродовж 11 років 10 місяців, під час якої він підпадає під шкідливу дію пливу, показники якого, перевищували гранично допустимі розміри. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На думку суду, наявність факту моральних страждань позивача в зв'язку з професійним захворюванням та наявність моральної шкоди в зв'язку з цим, підтверджується фактом професійного захворювання, встановлено первинно 20% втрати професійної працездатності, що доводиться витягом із акту огляду у ЛТЕК про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності № 76 від 07.02.2000 року. Пиловий бронхіт 1 ступеня. Емфізема легень І-ІІ ступеня, неможливістю ведення колишнього життя. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13.01.2000 р.) за наявності виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих завязків що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обовязок по відшкодуванню моральної (немайнової шкоди) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності, чи галузевої залежності. Крім того, відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4\~"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Виходячи з положення статті 23\~ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання. Тому суд вважає, що так як обвязок щодо відшкодування потерпілому моральної шкоди, завданої умовами виробництва, покладається на роботодавця. Моральну шкоду працівникові відшкодовує безпосередньо роботодавець, якщо одночасно виконуються такі умови, як працівникові завдано моральних і фізичних страждань, він втратив нормальні життєві звязки, у нього виникла потреба докласти додаткових зусиль для організації свого життя, що підтверджується; наявність вини роботодавця, можливим позов задовольнити частково. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 200 000 грн., суд вважає завищеним, при визначенні розміру моральної шкоди в звязку з професійним захворюванням, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує тяжкість завданих ушкоджень здоров'ю позивача, ступень втрати професійної працездатності в розмірі 20 %, тривалість лікування, глибину душевних та фізичних страждань з приводу захворювання, погіршення здібностей у побуті, вимушеної зміни складу життя,\~\~суд вважає розумним та справедливим\~\~відшкодування моральної шкоди в розмірі 27\~560 грн., що буде еквівалентно його моральним стражданням.\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial