Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з 26.06.2001 року по 11.01.2013 р. перебувала у трудових відносинах з ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» і звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Під час роботи остання отримала професійні захворювання. Так, згідно Акту розслідування хронічного профзахворювання № 1 від 04.01.2013 р. їй встановлені захворювання у вигляді : - основний діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. токсико-пилової етиології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне; - хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) професійного характеру від тривалого впливу шуму на виробництві; - супутній діагноз: вазомоторна енцефалопатія з нерізкою лікворно-венозною дискуляцією та антено-невротчним синдромом. РОХП з полірадикулярним синдромом. НЦД по змішаному типу. Хронічний фарингіт. Пресбіопія. Відповідно до п.п.16,19 вказаного вище акту, професійне захворювання виникли через недосконалість технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Державно-санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку», ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкція по утриманню виробничих приміщень» № 658-66. Згідно довідки огляду фтизіатричної МСЕК від 05.02.2014 р. [PERSON] встановлено 60 % втрати професійної працездатност і 3-тю групу інвалідності. Вплив шкідливих виробничих факторів спричинив працівниці заподіяння моральної шкоди, яку оцінює у сумі 12 000 грн. і обґрунтовує порушенням нормальних життєвих зв'язків , необхідністю постійного лікування у зв'язку з хворобами, значними обмеженнями в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Все це вимагає додаткових зусиль по організації свого життя і веде до нових переживань. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - стягнути на користь [PERSON] з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» 12 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої профзахворюваннями. Згідно поданої заяви представник позивача - [PERSON] просить розглядати справу у свою відсутність, заявлену вимогу підтримує у повному обсязі. Відповідач - Дочірне підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» м. Суми повідомлявся судовою кореспонденцією під розписку про час і день судового засідання. Однак явку свого представника не забезпечили, не подавши ніяких заяв чи клопотань, що не перешкоджає розгляду справи по суті заявлених вимог. Суд, перевіривши матеріали справи і надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступних обставин. 1. Судом встановлено, що [PERSON] з 26.06.2001 року по 11.01.2013 р. перебувала у трудових відносинах з ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» і звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, що підтверджується записами її трудової книжки. /а.с.5-6/. При виконанні трудових обов'язків [PERSON] отримала професійні захворювання. Так, згідно Акту розслідування хронічного профзахворювання від 04.01.2013 р. за № 1 Форми П-4 працівниці встановлені професійні захворювання у вигляді: - основний діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. токсико-пилової етиології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне; - хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) професійного характеру від тривалого впливу шуму на виробництві; - супутній діагноз: возомоторна енцефалопатія з нерізкою лікворно-венозною дискуляцією та антено-невротчним синдромом. РОХП з полірадикулярним синдромом. НЦД по змішаному типу. Хронічний фарингіт. Пресбіопія. Причина захворювання - недосконалість технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Державно-санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку», ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкція по утриманню виробничих приміщень» № 658-66. / а.с 7-8 /. Актом огляду МСЕК за № 107 від 13.02.2013 р. [PERSON] встановлено 40 % втрати професійної працездатності /а.с.19-22/. Згідно Акту огляду МСЕК за № 117 від 05.02.2014 року і довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати працездатності за № 249600 від 05.02.2014 р., [PERSON] встановлено вже 60 % втрати професійної працездатності / а.с.9 , 23-26/. Відповідачем не надано суду доказів того, що професійні захворювання отримані [PERSON] з її вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці . Тому ці захворювання пов'язані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний зв'язок з виникненням таких хвороб і наступившими наслідками - погіршення стану здоров'я працівниці, яка має право на відшкодування спричиненої шкоди. 2.Умови праці і внаслідок яких [PERSON] отримала професійні захворювання, заподіяли їй моральну шкоду, яка полягає у втраті здоров'я , що потягло окремі життєві обмеження, госпіталізацію в медичних установах та необхідність лікування, позбавлення можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань. Ушкодження здоров'я працівниці призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Ч.1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди» , з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоров'я потерпілої, характеру та тяжкості захворювань, їх наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності , виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Тому суд визначає таку моральну шкоду у сумі 10000 грн. , яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача - ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб» як з роботодавця. Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої працівнику професійними захворюваннями у зв'язку з не забезпеченням роботодавцем безпечних умов праці. Так як права [PERSON] порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial