Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 3 195, 84 грн. та моральну шкоду у сумі 15 000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач поводив себе не тактовно, не стримано та не коректно, 12 вересня 2019 року до та після судового засідання у цивільній справі № 444/1184/19 у приміщенні Жовківського районного суду Львівської області, зокрема вислювлювався в сторону позивача образливими словами. Стверджує, що в результаті неправомірної поведінки відповідача, вона змушена витрачати свій час для захисту своїх інтересів, зокрема, для підготовки скарги до КДКА Львівської області, поїздок на засідання КДКА Львівської області, звертатися з професійною правничою допомогою до адвоката, окрім цього, зазначає, що пережила душевні страждання, які оцінює у 15 000 моральної шкоди. 10.07.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження суддею Грабовським В.В. у справі та призначено судовий розгляд справи з повідомленням сторін на 04.08.2020 р. 04.08.2020 р. розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача на 07.10.2020 р. 06.10.2020 р. заяву судді Грабовського В.В. про самовідвід у розгляді даної справи задоволено. Цивільну справу передано іншому судді Червоноградського міського суду Львівської області. 07.10.2020 р. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа № 459/1738/20 передано на розгляд судді Жураковському А.І. 18.12.2020 р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 у адміністративній справі № 380/2378/20 за позовом [PERSON] до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: [PERSON] , про визнання протиправними і скасування рішень. 01.07.2021 р. провадження по справі поновлено та призначено розгляд справи на 26.07.2021 року. 26.07.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 09.08.2021року. 05.10.2020 р. відповідач подав відзив, у якому позов не визнав. Зазначив, що позивачка допустила порушення вимог законодавства, Правил поведінки працівника суду, посадової інструкції. Стверджує, що [PERSON] , сама була ініціатором конфлікту, перевищила свої повноваження, принизила його, як адвоката, поводилася не тактовно. Вказує, що ним було подано позов в Шевченківський районний суд м. Львова, за місцем проживання [PERSON] , про відшкодування нею йому спричиненої моральної шкоди внаслідок приниження його честі, гідності, та ділової репутації, та скаргу на ім`я голови та керівника апарату Жовківського районного суду про неетичну та образливу поведінку помічника судді [PERSON] стосовно нього. Також, вказав, що рішення КДКА Львівської області, було прийнято незаконно на замовлення осіб. Окремо вказав, що будь-якої моральної та матеріальної шкоди [PERSON] не спричиняв, так як як із правовідносин, які склались, не випливає навіть вимога матеріального права. 23.12.2020 представник позивача - адвокат Огородник І.І. подала відповідь на відзив. Стверджує, що скарга відповідача про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачки [PERSON] , щодо порушення правил поведінки як працівника суду, не знайшла свого підтвердження, тому підстав для притягнення позивачки до відповідальності не було. Також, вказала, що 22.11.2019 року, рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області № 11/ІІ/2-2019 «Про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарне стягнення» вирішено, притягнути відповідача як адвоката до дисциплінарної відповідальності за одноразове грубе порушення правил адвокатської етики та застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік, з 22.11.2019 по 22.11.2020. Окрім цього, вказала, що скаргу відповідача на рішення КДКА Львівської області №11/ІІ/2-2019 від 22.11.2019 року- залишено без задоволення. А також, звертає увагу суду, що 12.11.2020 Львівським окружним адміністративним судом ухвалено рішення по справі № 380/2378/20 за позовом [PERSON] до КДКА Львівської області, ВКДКА, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: [PERSON] , про визнання протиправними та скасування рішень, яким суд вирішив у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Вказує, що у скарзі від 31.11.2019 до ВКДКА на рішення КДКА Львівської області, відповідач зазначив, що « моя адвокатська діяльність в порядку дисциплінарного стягнення має бути зупинена на один місяць по вказаному факту взаємовідносин з [PERSON] , у зв`язку з тим, що у спілкуванні з нею вживав слово «собака», яке, нібито, було образливим для неї, хоч мною було застосовано лише народний фразеологізм/прислів`я, для підкреслення її нетактовної поведінки та безпричинного нападу на мене і у такому випадку це я маю ображатися на неї, а не вона на мене», тому стверджує, що вказану обставину можна розцінити як визнання відповідачем доводів позивача і рішення КДКА Львівської області в частині наявності грубого одноразового порушення адвокатської етики. Тому, зазначає, що відповідачем не наведено належних та допустимих доказів на спростування наведених позивачем обставин та підстав позову. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] позов заперечив, пояснивши, що підстав для задоволення позову немає, оскільки відповідач не визнав факт порушення правил адвокатської етики, та просив у задоволенні позову відмовити. 09.08.2021 відповідач був допитаний в якості свідка. Пояснив, що позивачка допустила порушення вимог законодавства, а саме Правил поведінки працівника суду, вказав, що саме вона являлася ініціатором конфлікту, перевищила свої повноваження, поводилася не тактовно, при цьому стверджує, що будь яких образ в сторону [PERSON] не висловлював, вказав, що не стверджував, що позивачка «собака», а зробив таке порівняння. А також, вказав, що позивачка неналежно поводилася, будучи на посаді помічника судді у такій державній установі, як суд. Вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази, суд встановив таке. 22.11.2019 р. рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області №11/ІІ/2 -209 «Про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення» вирішено притягнути адвоката [PERSON] до дисциплінарної відповідальності за одноразове грубе порушення правил адвокатської етики і застосовати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік, з 22 листопада 2019 року по 22 листопада 2020 року. 31.01.2020 р. рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №І-011/2020 скаргу адвоката [PERSON] на рішення КДКА Львівської області №11/ІІ/2-2019 від 22.11.2019 року - залишено без задоволення. 12.11.2020 р. рішенням Львівського окружного адміністративного суду №380/2378/20 у задоволенні позову [PERSON] до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: [PERSON] , про визнання протиправними і скасування рішень - відмовлено. Рішенням було встановлено, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката [PERSON] була скарга [PERSON] на його поведінку, що мало місце 12.09.2019 року у Жовківському районному суді Львівької області. Зокрема, суд встановив, що аргументи [PERSON] щодо протиправності рішення ВКДКА від 31.01.2020 №І-011/2020 фактично зводяться до висновків, встановлених у рішенні КДКА Львівської області, тому підстав для визнання протиправними та скасування рішення ВКДКА від 31.01.2020 №І-011/2020 суд не знайшов. Рішення вступило в законну силу 28.04.2021 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у гос- подарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються під час розгляду іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, не підлягає доведенню, що адвокатом Бордюком М.Й. допущено одноразове грубе порушення адвокатської етики відносно позивачки [PERSON] , що порушило її права та свободи. Відповідно до статті 23 ЦК моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди та відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, особі завжди призначається компенсація за порушення прав людини. З роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами) вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. 12.09.2019 р. позивачка зверталася за медичною допомогою у Жовківську центральну районну лікарню, де був встановлений діагноз - артеріальна гіпертензія негативної етіології, що підтверджується копією медичної карти амбулаторного хворого. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування позивачу компенсації за завдану моральну шкоду, оскільки діями відповідача було завдано моральну шкоду, яка полягала у спричиненні [PERSON] душевних страждань, які виникли в результаті неправомірної поведінки [PERSON] відносно неї, як людини та жінки. Наслідками чого був нервовий стрес, який позивачка пережила через образливі слова останнього. Виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань, а також враховуючи положення чинного законодавства про те, що розмір на відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення позивачки і не повинен призводити до її збагачення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 10 000 тисяч гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. Що стосується вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає такі вимоги безпідставними з наведених нище підстав. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до копії квитанції від 16.09.2019 [PERSON] сплатила 2 032, 00 грн. за подання скарги до кваіфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Льівської області щодо поведінки відповідача. Вказані витрати позивачка [PERSON] понесла на підставі рішення ради адвокатів № 203 від 23.09.2017 року про встановлення оплати за організаційно-технічне забезпечення розгляду заяв (скарг) до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. На думку суду, вказані витрати не є збитками в розуміння ст. 22 ЦК України, оскільки, прямо не пов`язані з відновленням порушеного права, а є витратами пов`язаними з розглядом скарги на дії адвоката. Окрім цього, суд звертає увагу сторін, що згідно рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 року у справі № 816/2353/17, що залишене без змін постановою Верховного суду Касаційного адміністративного суду від 21.12.2020 року, згадане вище рішення ради адвокатів України визнанно нечинним з моменту його прийняття. А відтак, на думку суду, вказані витрати позивачці можуть бути відшкодовані безпосередньо Львівською КДК. Як вбачається з Наказу керівника апарату Жовківського районного суду Львівської області № 76/В від 23.10.2019 року [PERSON] перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. Згідно довідки ТУ ДСА в Львівській області від 07.11.2019 року№ 02-669/19 її середньоденний заробіток за жовтень 2019 року становив 1163,84 грн. Відповідно до ст. 84 КЗпП України відпустка надається за власним бажанням. Відповідно до п. 46 Положення "Про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність" затвердженого рішенням Ради адвокатів України 30.08.2014 № 120 бути присутнім при розгляді заяви чи скарги, є право заявника, а не обов`язок. Відтак, втрачений заробіток позивачки через перебування у відпустці 25.10.2019 року без збереження заробітної плати, не є упущеною вигодою у розумінні ст.22 ЦК України, оскільки така, прямо не пов`язана із порушеними її правами. Пояснення відповідача на неправомірність дій позивача [PERSON] , як парцівника суду не знайшли свого підтвердження, та не доведені належними та допустимими доказами. Згідно відповіді Жовківського районного суду Львівської області від 21.12.2021 № 03-01/21/2019 на скаргу від 10.12.2019 року [PERSON] , відносно поведінки помічника судді [PERSON], не встановлено підстав щодо притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності. Крім того, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на незаконність рішеннь КДК Львівської області та ВКДК, оскільки останнім було реалізовано своє право на оскарження таких рішень в судовому порядку, де суд встановив правомірність вказаних рішень, та відсутність підстав, для їх скасування. Враховуючи наведені вище обвставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50 %) у сумі 420,40 грн.

Outcome: partial