Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом і просить скасувати наказ генерального директора НІЕЗ «Переяслав» від 27.03.2017 №36-ОС «Про звільнення [PERSON]М.»; визнати недійсним запис в трудовій книжці про його звільнення з посади за п.3 ст.40 КЗпП України та зобов`язати НІЕЗ «Переяслав» внести в трудову книжку позивача відповідний запис. Також просить поновити його на посаді начальника відділу матеріально-технічного та господарського забезпечення НІЕЗ «Переяслав». Крім того, просить визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора НІЕЗ «Переяслав» №1-ДС від 03.02.2017 «Про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення»; визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора НІЕЗ «Переяслав» №5-ДС від 28.02.2017 «Про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення»; визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора НІЕЗ «Переяслав» №6-ДС від 02.03.2017 «Про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення»; визнання незаконним та скасувати наказ генерального директора НІЕЗ «Переяслав» №7-ДС від 03.03.2017 «Про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення». Просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 8928 гривень. Посилається на те, що працював на посаді начальника відділу матеріально-технічного та господарського забезпечення НІЕЗ Переяслав» в період із 12 липня 2012 року по 27 березня 2017 року, коли його було звільнено із займаної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України у звязку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Вважає, що його було звільнено незаконно, з порушенням вимог трудового законодавства України. Посилання в наказі на неналежно організовану роботу носить тільки описовий характер, відсутня конкретна вказівка на порушення яких саме вимог посадової інструкції та правил трудового розпорядку допустив позивач. Крім того, в підставах для його звільнення, перелічених у наказі, немає підстав для застосування до нього перед звільненням заходів дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Також вважає незаконними наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення № 1-ДС від 03 лютого 2017 року, поскільки він є відповідальним за протипожежний стан тільки на пожежному посту, а не на території котельні філіалу по вул.Літописній, 2, де відповідальним є головний інженер [PERSON] Також у наказі було зазначено про відсутність графіку чергувань спостерігачів-пожежних за жовтень-грудень 2016 року, ідентичним якому є графік роботи спостерігачів-пожежників за жовтень-грудень 2016 року. У наказі № 5-ДС від 28 лютого 2017 року до позивача застосоване дисциплінарне стягнення за допущення непристойних виразів. Не розуміє, в чому полягає непристойність його виразів, як це спричинило порушення ним трудової дисципліни та посадової інструкції. В порушення ч.1 ст.148 КЗпП України факт було зафіксовано 13 травня 2016 року, наказ був виданий 28 лютого 2017 року, більше, ніж через місяць із дня виявлення проступку. Наказом № 6-ДС від 02 березня 2017 року до нього застосовано дисциплінарне стягнення за невиконання розпорядження генерального директора про подання розрахунку господарських потреб на 2017 рік, хоча зразу ж позивачем була подана доповідна записка з проханням про розпорядження для керівників підрозділів НІЕЗ «Переяслав» про подання йому розрахунків власних потреб для подальшого узагальнення та складення розрахунку. Посилання в наказі на порушення вимог посадової інструкції не відповідає дійсності, поскільки остання не встановлює термінів надання такого розрахунку. Наказом № 7-ДС від 03 березня 2017 року до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення за відсутність дій по забезпеченню розчищення від криги пішохідних доріжок та східців. Вважає даний наказ незаконним, поскільки 04 та 05 лютого 2017 року є вихідними днями, тому він не міг видавати потрібні матеріали для посипання доріжок. За прибирання доріжок та східців відповідають інші особи НІЕЗ «Переяслав». По вищезазначеним питанням до нього ніхто із працівників не звертався. Вважає, що відповідач повинен сплатити йому середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. Розмір середньомісячної заробітної плати за останні два місяці становить 8928 грн. Крім того, вважає, що відповідачем йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що винесений відповідачем наказ про його незаконне звільнення завдав йому душевних страждань, вплинув на його стан здоровя. Внаслідок погіршення стану здоровя та відсутності достойної роботи він не може утримувати себе та членів своєї сімї. Вимушений був постійно звертатися за допомогою до своїх знайомих та рідних, що принизливо для людини, яка могла самостійно заробляти гроші. Розмір моральної шкоди оцінює, виходячи із середньомісячного заробітку, який становить 8928 грн. 13 червня 2017 року представник відповідача подав до суду заперечення (а.с.39-44), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що дисциплінарні стягнення до позивача були застосовані на законних підставах, відповідають вимогам законодавства України. Звільнення позивача було проведене в звязку із тим, що він належним чином не організував роботу відділу, не контролював дотримання режиму роботи працівниками відділу, при виконанні роботи по табелюванню працівників відділу подав бухгалтерії недостовірні дані. Враховуючи неналежну роботу позивача, систематичне невиконання з поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, [PERSON] 27 березня 2017 року було звільнено в порядку, передбаченому п.3 ст. 40 КЗпП України. В тексті даного наказу було зазначено конкретні факти невиконання обовязків працівником із зазначенням порушень вимог трудового договору та правил внутрішнього трудового розпорядку, які були допущені позивачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] вважають, щ позов Судом встановлено наступне. З трудової книжки [PERSON] вбачається, що він згідно наказу № 119-ОС від 27 червня 2012 року був призначений начальником відділу матеріально-технічного та господарчого забезпечення з 12 липня 2012 року. 27 березня 2017 року позивач був звільнений із даної посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, передбачених трудовим договором (а.с.23-24). Із даного наказу вбачається, що позивач був звільнений із займаної посади в порядку, передбаченому п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Пунктами 5.3 та 5.4. Положення про відділ матеріально-технічного та господарчого забезпечення, затвердженого 25 грудня 2012 року генеральним директором НІЕЗ «Переяслав», передбачено, що начальник відділу матеріально-технічного та господарчого забезпечення призначається і звільняється із займаної посади в установленому чинним трудовим законодавством порядку наказом генерального директора. Кваліфікаційні вимоги, функціональні обовязки, права, відповідальність начальника відділу визначені його посадовою інструкцією. Затвердженою генеральним директором Заповідника (а.с.46-47). Відповідно до п.3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого 08 лютого 2013 року генеральним директором НІЕЗ «Переяслав», працівники зобовязані добросовісно і сумлінно працювати, виконувати вимоги посадової інструкції, колективного договору, правил внутрішнього трудового розпорядку, режиму роботи і діяльності установи, наказів і розпоряджень (усних і письмових) керівника, інших документів, необхідних для якісного виконання роботи відповідно до своєї посади і професії (а.с.48-52). Посадовою інструкцією, затвердженою 01 липня 2014 року заступником генерального директора, в.о. генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON], затверджено посадову інструкцію начальника відділу матеріально-технічного та господарчого забезпечення, з якою 01 липня 2014 року був ознайомлений озивач під розписку. \~ \~ \~ \~ Актом від 04 січня 2017 року, який був складений генеральним директором НІЕЗ «Переяслав» [PERSON], провідним юрисконсультом [PERSON], завідувачем науково-методичного сектору охорони культурної спадщини [PERSON], встановлено факт відсутності графіку чергувань спостерігачів-пожежних за жовтень-грудень 2016 року. Відповідальним за складання даного графіку є начальник відділу матеріально-технічного забезпечення [PERSON] (а.с.57). Розпорядженням № 8 від 31 січня 2017 року генеральний директор НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] зобовязав позивача надати письмове пояснення стосовно відсутності графіків роботи спостерігачів-пожежних відділу матеріально-технічного та господарчого забезпечення за жовтень-грудень 2016 року (а.с.58). Із письмових пояснень спостерігачів-пожежників [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що з графіком чергувань ознайомлені вони не були. Змінювали один одного в порядку черговості (а.с.59-61). Відповідно до наказу генерального директора НІЕЗ «Переяслав» № 1-ДС від 23 лютого 2017 року позивачу було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: за нескладення ним графіку чергувань спостерігачів-пожежних відділу матеріально-технічного та господарчого забезпечення НІЕЗ «Переяслав» за жовтень-грудень 2016 року (а.с.13-14). Актами від 13 травня 2016 року та від 30 січня 2017 року було зафіксовано факти вживання ненормативної лексики та неналежної поведінки з боку позивача відносно генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] та начальника юридичного відділу [PERSON] (а.с.65-66). Розпорядженням № 9 від 31 січня 2017 року генеральний директор НІЕЗ «Переяслав» зобовязав позивача надати письмові пояснення стосовно звинувачень та непристойних виразів по відношенню до [PERSON], висловлених в присутності колег по роботі 30 січня 2017 року (а.с.68). Згідно наказу генерального директора НІЕЗ «Переяслав» № 5-ДС від 28 лютого 2017 року [PERSON] було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: вживання ненормативної лексики відносно генерального директора та інших працівників НІЕЗ «Переяслав (а.с.15-16). Розпорядженнями генерального директора НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] № 13 та № 14 від 02 лютого 2017 року було зобовязано позивача надати до 03 лютого 2017 року детальний звіт про забезпечення господарським інвентарем та матеріалами, меблями, канцелярських приладдям у 2016 році, розрахунок потреб у господарському інвентарі та матеріалах, меблях, канцелярських приладдях на 2017 рік структурних підрозділів НІЕЗ «Переяслав» (а.с.70-71). 03 лютого 2017 року позивач звернувся до генерального директора НІЕЗ «Переяслав» із доповідними записками на виконання вищезазначених розпоряджень із проханням про видачу усного або письмового розпорядження для керівників структурних підрозділів НІЕЗ про надання власних розрахунків потреб у господарському інвентарі та матеріалах, меблях, канцелярських приладдях на 2017 рік для подальшого їх узагальнення та систематизації (а.с.71,72). Дані доповідні записки завізовані генеральним директором з вимогою надати позивачу пояснення із зазначенням причин невиконання вимог посадової інструкції та розпоряджень № 13 та № 14 від 02 лютого 2017 року. Факт невиконання [PERSON] цієї вказівки генерального директора зафіксовано актами, складеними 02 березня 2017 року (а.с.73-74). Наказом генерального директора НІЕЗ «Переяслав» № 6-ДС від 02 березня 2017 року до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за невиконання розпорядження генерального директора про підготовку звіту про забезпечення господарським інвентарем та матеріалами, меблями, канцелярським приладдям у 2016 році структурних підрозділів НІЕЗ «Переяслав» (а.с.17-19). Наказом генерального директора НІЕЗ «Переяслав» № 285-ОД від 28 грудня 2016 року [PERSON] було призначено відповідальним за протипожежний стан, охорону праці на пожежному посту НІЕЗ «Переяслав»(а.с.75-76). Працівники НІЕЗ «Переяслав» 04 та 05 лютого 2017 року зверталися до генерального директора НІЕЗ «Переяслав» із доповідними записками з приводу відсутності необхідних матеріалів для посипання обмерзлої льодом поверхні (а.с.77-82). Як вбачається із копії табеля обліку використання робочого часу працівників НІЕЗ «Переяслав» за лютий 2017 року, [PERSON] із 09 лютого по 24 лютого 2017 року перебував на лікарняному (а.с.84). Відповідно до наказу генерального директора НІЕЗ «Переяслав» №7-ДС від 03 березня 2017 року до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення трудової дисципліни, а саме: незабезпечення структурних підрозділів НІЕЗ «Переяслав» на осінньо-зимовий період необхідними матеріалами для посипання доріжок та східців (а.с.20-22). Актами від 01 лютого 2017 року, 02 лютого 2017 року, 03 лютого 2017 року, 08 лютого 2017 року, 17 лютого 2017 року було зафіксовано факт відсутності на роботі прибиральника службових приміщень [PERSON] 01 лютого 2017 року - 03 лютого 2017 року, 06 лютого 2017 року 08 лютого 2017 року, 16 лютого 2017 року з 12 год. по 17 год., 17 лютого 2017 року з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.(а.с.87-91). Розпорядженням № 22 від 21 лютого 2017 року генеральний директор [PERSON] зобовязав прибиральника службових приміщень [PERSON] надати пояснення з приводу відсутності на роботі 17 лютого 2017 року з 10 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. (а.с.92). З письмових пояснень [PERSON] від 21 лютого 2017 року вбачається, що вона виконувала свої обовязки пять днів на тиждень з ранку до закінчення прибирання (а.с.93). Наказом генерального директора НІЕЗ «Переяслав» № 228 ОД від 05 жовтня 2015 року відповідальними за ведення табелів обліку робочого часу та достовірність внесених до них даних безпосередніх керівників структурних підрозділів НІЕЗ «Переяслав» (а.с.96). Розпорядженням № 25 від 28 лютого 2017 року було зобовязано позивача надати письмові пояснення про порядок табелювання прибиральника службових приміщень відділу матеріально-технічного та господарчого забезпечення [PERSON] за період із січня 2015 року по лютий 2017 року (а.с.94). Із письмових пояснень позивача від 01 березня 2017 року, наданих на виконання вищезазначеного розпорядження, вбачається, що він здійснював табелювання методом суцільної реєстрації явок і неявок на роботу (а.с.95). Розпорядженням № 28 від 02 березня 2017 року було зобовязано [PERSON] надати до 12 год. 30 хв. 02 березня 2017 року письмове пояснення про режим роботи прибиральників службових приміщень відділу матеріально-технічного та господарчого забезпечення [PERSON] та [PERSON] протягом вересня 2016 року лютого 2017 року (а.с.97). Із пояснень [PERSON] від 02 березня 2017 року вбачається, що прибиральники службових приміщень працюють із 08 год 30 хв. до 17 год. 00 хв. Обідня перерва із 12 год. 30 хв. до 13 год. 00 хв. (а.с.98). Актом від 01 березня 2017 року було встановлено відсутність позивача на робочому місці 01 березня 2017 року з 11 год. 30 хв. до 16 год. 15 хв. (а.с.99). Розпорядженням № 26 від 01 березня 2017 року було зобовязано [PERSON] надати пояснення з приводу відсутності на робочому місці 01 березня 2017 року з 11 год. 30 хв. до 16 год. 15 хв. (а.с.100). Із письмових пояснень позивача від 02 березня 2017 року вбачається, що 01 березня 2017 року він був відсутній за місцем роботи з 15 год. до 16 год. 15 хв. в звязку із погіршенням стану здоровя та необхідністю забрати ліки за своїм місцем проживання (а.с.85,86). Розпорядженням № 30 від 09 березня 2017 року було зобовязано голуба О.М. надати до 10 год. 00 хв. 14 березня 2017 року зведену таблицю потреб на 2017 рік у розрізі структурних підрозділів (а.с.101). 10 березня 2017 рок із даним розпорядженням був ознайомлений позивач під розписку. 03 березня 2017 року генеральним директором НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] на адресу профспілкового комітету ППО НІЕЗ «Переяслав» було направлене подання за № 110 про надання попередньої згоди на розірвання трудового договору із [PERSON] з підстав, передбачених ч.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (а.с.103-107). Заступником голови Первинної профспілкової організації НІЕЗ «Переяслав» [PERSON] був направлений лист № 28 від 17 березня 2017 року генеральному директору [PERSON] про те, що профспілковий комітет заповідника прийняв рішення про перенесення розгляду подання щодо надання попередньої згоди на розірвання трудового договору із [PERSON] (а.с.25, 108). Наказом генерального директора НІЕЗ «Переяслав» № 36-ОС від 27 березня 2017 року до [PERSON] було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із посади начальника матеріально-технічного та господарчого забезпечення Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» 27 березня 2017 року (а.с.9-12). 16 листопада 2017 року на адресу голови первинної профспілкової організації НІЕЗ «Переяслав» на виконання вимог п.9 ст.43 КЗпП України був направлений запит на надання згоди чи відмови на розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, з [PERSON] (а.с.162). Із протоколу засідання профспілкового комітету НІЕЗ «Переяслав» № 3 від 16 березня 2018 року вбачається, що була надана згода на розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, з [PERSON] (а.с.166-173). Свідок [PERSON] показав, що працює спостерігачем-пожежником у НІЕЗ «Переяслав». Не зміг точно вказати, чи були складені графіки чергувань на жовтень-грудень 2016 року і чи він у них розписувався. Свідок [PERSON] надав аналогічні пояснення, зазначивши, що заднім числом у графіках ніби не розписувався. Свідок [PERSON] показав, що працює спостерігачем-пожежником у НІЕЗ «Переяслав». Пояснив, що графіків за жовтень-грудень 2016 року не було. Раніше були завжди графіки чергувань. Не памятає, чи підписував заднім числом чи ні. Свідок [PERSON] показала, що працює начальником відділу кадрів НІЕЗ «Переяслав». [PERSON] працює із 2012 року. Неодноразово до нього були претензії з приводу дотримання вимог посадової інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку. На роботу він приходив із запізненням. 15 хвилин на роботі, потім його ніхто не бачить. У лютому 2017 році була ожеледиця, не було чим посипати доріжки. Що стосується акту від 30 січня 2017 року, то вона дійсно чула, як позивач ображав генерального директора. 01 березня 2017 року був відсутній на роботі, був вдома, нікого не повідомив. Відносно позивача були нарікання стосовно матеріально-технічного забезпечення за 2016 рік та планування за 2017 рік. Свідок [PERSON] показала, що працює заступником генерального директора НІЕЗ «Переяслав». Знає [PERSON] із 2006 року. У 2012 році обоє вони прийшли працювати в НІЕЗ «Переяслав». У нього був «вільний графік» роботи, міг приїхати, посидіти , кудись поїхати і тільки ввечері повернутися. Від нього вимагалося виконання вимог посадової інструкції. Неодноразово висловлювався нецензурними словами на її адресу та на адресу генерального директора. [PERSON] погано виконувала свою роботу Суд не приймає як належний доказ подану представником відповідача копію наказу генерального директора НІЕЗ «Переяслав» № 4-ОД від 11 січня 2012 року «Про дотримання трудової дисципліни працівниками НІЕЗ «Переяслав», поскільки наказ був виданий до прийняття [PERSON] на роботу, позивач з даним наказом ознайомлений не був, про що свідчить відсутність його підпису (а.с.55-56). Суд також не може прийняти до уваги подані позивачем докази з приводу звернення його та інших осіб до міністра культури України про незаконність допущення [PERSON] до участі у конкурсі на заміщення посади генерального директора НІЕЗ «Переяслав» (а.с.112-121), як такі, що не є належними та не стосуються позовних вимог, заявлених позивачем. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються главою ІІІ КЗпП України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року. Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно із ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано стягнення : 1) \~ \~ \~ \~догана; 2) \~ \~ \~ \~звільнення. Як вбачається із ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією із важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставності застосування стягнення. Судом встановлено наявність порушення порядку накладення догани на позивача ( ст. 149 КЗпП України), оскільки до застосування такого дисциплінарного стягнення, як догана, у позивача повинні бути відібрані письмові пояснення. Письмових пояснень [PERSON] або доказів його відмови від надання пояснень суду надано не було. За таких обставин, суд вважає, що накази генерального директора НІЕЗ «Переяслав» № 1-ДС від 23 лютого 2017 року, № 5-ДС від 28 лютого 2017 року, № 6-ДС від 02 березня 2017 року, № 7-ДС від 03 березня 2017 року « Про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення» є незаконними та підлягають скасуванню. Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за пунктом 3 ст.40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника. За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Відповідно до ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Згідно ч.1 ст.38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом. Як вбачається із змісту частини 9 ст. 43 КЗпП України, якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті. Як вбачається із матеріалів справи, первинна профспілкова організація НІЕЗ «Переяслав» питання щодо надання попередньої згоди на розірвання трудового договору із позивачем не вирішила в звязку із перенесенням розгляду подання на іншу дату. Всупереч вимогам трудового законодавства генеральний директор НІЕЗ «Переяслав» виносить наказ № 36-ОС від 27 березня 2017 року «Про звільнення [PERSON]М.», що суперечить положенням ст.ст.38,43 КЗпП України. На запит суду було надано протокол засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації НІЕЗ «Переяслав» від 16.03.2018 № 3, яким зафіксовано рішення надати згоду на розірвання трудового договору з позивачем з підстав, передбачених ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Разом з тим, підставою винесення наказу про звільнення було зазначено попередня неналежна робота та наявність незнятих доган, застосованих до [PERSON] наказами № 1-ДС від 03 лютого 2017 року, № 5-ДС від 28 лютого 2017 року, № 6-ДС від 02 березня 2017 року та № 7-ДС від 03 березня 2017 року, які судом були визнано незаконними та скасовані, Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. При звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. У справах про поновлення на роботі обов'язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця. Дана правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 09 грудня 2015 року в справі N 6-29962св15. Оскільки накази про застосування дисциплінарних стягнень відносно [PERSON] визнанні незаконними та скасовані, суд вважає, що наказ генерального директора Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» № 36-ОС від 27 березня 2017 року «Про звільнення [PERSON]М.», яким останнього звільнено з посади на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, є незаконним та підлягає скасуванню. Відповідно до вимог ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. \~\~Позивач звернувся до суду 27 квітня 2017 року. Довготривалий розгляд справи повязаний із надмірною завантаженістю судді, оскільки в суді правосуддя здійснює лише два судді замість 7 по штату, неможливістю призначення справи до розгляду у менші терміни, значною кількістю свідків. \~За таких обставин, суд вважає, що вини позивача [PERSON] в довготривалості розгляду даного спору не вбачається, тому середній заробіток необхідно стягнути за весь час вимушеного прогулу. \~ \~ \~ \~Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. \~ \~ \~ \~Як вбачається із довідки НІЕЗ «Переяслав» № 45 від 11 вересня 2017 року, заробітна плата позивача за січень та лютий 2017 року становить 6919 грн. 20 коп. за 16 відпрацьованих ним робочих днів. Середньоденна заробітна плата позивача становить 432 грн. 45 коп. ( 6919 грн. 20 коп. : 16 = 432 грн. 45 коп.). \~ \~ \~ \~Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 147\~465 грн. 45 коп. (432 грн. 45 коп. х 341 день = 147\~465 грн. 45 коп.). Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В силу ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд вважає, що впродовж тривалого часу відповідач своїми діями порушував трудові права позивача [PERSON], який був позбавлений можливості реалізувати своє право на працю. Звичайно, це вплинуло на його життєвий уклад, внесло негативні зміни в повсякденне життя та призвело до певних моральних страждань з цього приводу. Враховуючи обставини справи, ступінь моральних страждань позивача, суд вважає, що відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 3000 гривень, що буде справедливим та відповідатиме принципам розумності та виваженості. Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Відповідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст. 23 ЦК України, ст.ст.40, 43, 147-149, 235, 237-1 КЗпП України, ст.38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»,

Outcome: partial