Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

У грудні 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, завдану злочином, у розмірі 20 000 гривень, а також витрати на надання юридичної допомоги у сумі 600 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 09 липня 2013 року приблизно о 14 год. 50 хв., знаходячись у приміщенні критого Центрального колгоспного ринку, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 33, між нею та відповідачкою на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин сталася сварка, в ході якої [PERSON] нанесла їй дерев'яною дошкою, яку взяла на своєму робочому місці, один удар в область тулуба з правої сторони. Вказані тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1999-ая/13 від 29.07.2013 року відносяться за ступенем тяжкості до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров'я. За вчинення такого злочину вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2013 року [PERSON] засуджена за ч. 1 ст. 122 КК України. Її цивільний позов про відшкодування майнової шкоди був задоволений та стягнуто з [PERSON] на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 500 грн. Позивач зазначила також, що в перші дні після того, як відповідачка вдарила її дерев'яною дошкою, вона потратила на ліки та першу медичну допомогу 500 грн., але ж проходив час та біль не минала, вона продовжувала їздити до лікарів, при цьому викликаючи таксі, бо через неймовірний біль не могла користуватись громадським транспортом, купувати собі ліки, вимушена була звернутись до масажиста, тобто продовжувала нести матеріальні збитки, у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень. Окрім того, вона працює продавцем у приміщенні критого Центрального колгоспного ринку та змушена була через візити до лікарів не виходити на роботу і як наслідок не заробляла гроші собі на життя. З моменту винесення вироку суду і до часу подання цього позову відповідачка по справі [PERSON] й досі не сплатила їй призначену судом суму майнової шкоди у розмірі 500 грн. Крім того, після скоєння злочинних дій відповідачкою відносно неї, вона відчула й моральні хвилювання, пов'язані з лікуванням, оскільки на це потрібні були кошти. Злочинні дії відповідачки привели до душевних страждань і переляк за своє житія, а також в приниженні її гідності безпідставним побиттям, крім того всі злочинні дії відбувались на очах її колег по роботі. Наслідки нанесеної їй травми впливають на її працездатність. Негативний вплив перенесеної травми вона буде відчувати тривалий час. Її стан здоров'я погіршився, вона відчувала нервовий розлад, зміну життєвого ритму, оскільки змушена була звернутись до лікарів зі скаргами на болі у боку та спині, страх, занепокоєння, заніміння рук та ніг, наступи головної болі, свій стан пов'язуючи зі стресом, який вона перенесла 17.10.2013 року під час вчинення вищевказаного злочину з вини відповідачки. У зв'язку з чим їй було призначене лікування та вона змушена була витрачати кошти на дорогі ліки. Цей злочин завдав їй відчутної маральної шкоди, оскільки вона пережила стрес, біль, страждання, переживання за сім'ю, яка через неї опинилася у скрутному становищі, а ще й через байдужість відповідачки, тому заподіяну моральну шкоду вона оцінює в сумі 20 000 грн. Через те, що вона не є спеціалістом в галузі права, то була змушена звернутись за юридичною допомогою, що згідно квитанції № 78 складає 600 грн. Позивач до судового засідання з'явилася, позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання з'явилася, проти позову заперечувала. Пояснила, що сума відшкодування моральної шкоди, яку просить стягнути на свою користь позивачка, є завищеною та взагалі безпідставною. Відшкодовувати моральну шкоду та її витрати за отримання юридичної допомоги позивачці вона не буде, оскільки є пенсіонеркою, знаходиться у скрутному матеріальному становищі та також зазнає постійних моральних страждань зі сторони позивачки, яка постійно провокує з нею сварки. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірною дією відшкодовується особою, що її заподіяла, при наявності її вини. Судовим розглядом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17.10.2013 року по справі № 642/6967/13-к [PERSON] визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та їй було призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили(а.с. 5). Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17.10.2013 встановлено що, 09 липня 2013 року приблизно о 14 год. 50 хв., знаходячись у приміщенні критого Центрального колгоспного ринку, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 33, між [PERSON] та [PERSON] на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин сталася сварка, в ході якої у [PERSON] виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] Реалізуючи свій злочинний намір, [PERSON], діючи навмисно, нанесла [PERSON] дерев'яною дошкою, яку взяла на своєму робочому місці, один удар в область тулуба з правої сторони. Протиправними умисними діями [PERSON] потерпілій [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи № 1999-ая/13 від 29.07.2013 року, спричинені наступні тілесні ушкодження: синці на грудній клітині, правій руці, правій та лівій нозі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелом VI ребра справа, який відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке спричинило тривалий розлад здоров'я. За нормою ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини скоєння злочину 09 липня 2013 року відповідачем [PERSON] є встановленими при розгляді кримінального провадження та обов'язкові для суду при розгляді справи за позовом [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої неправомірними діями відповідача. Згідно ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до роз'яснень, що містяться п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою треба розуміти втрати немайнового характеру в результаті моральних чи фізичних страждань чи інших негативних наслідків, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними чи діями бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може мати місце, а саме: у приниженні честі, достоїнства, чи престижу ділової репутації, моральних переживаннях, у зв'язку з погіршенням здоров'я, порушення права власності, прав, даних споживачам, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків у зв'язку з неможливістю продовження активного громадського життя, порушення спілкування з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості так справедливості. У зв'язку з викладеним суд вважає, що [PERSON] діями відповідача [PERSON] була заподіяна моральна шкода, однак її вимоги в цій частині про стягнення з відповідача 20 000 гривень є завищеними і не відповідають ступеню провини і заподіяних ушкоджень, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню в розмірі 500 (п'ятсот) гривень. Окрім того, відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно копії квитанції № 78 від 09 грудня 2013 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 12) позивач [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 600 грн. за надання юридичної правової допомоги за складання позовної заяви по цивільній справі. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»№ 4191-VI від 20.12.2011 р. розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підставі ч. 1 ст. 2 цього ж Закону у разі якщо сторона у цивільній чи адміністративній справі звільнена від оплати витрат на правову допомогу, компенсація таких витрат виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, у розмірі, що не перевищує 2,5 відсотка встановленої законом мінімальної заробітної плати в місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати позивача за надану правову допомогу адвокатом у розмірі 600 грн. відшкодуванню не підлягають, оскільки позивач не надала суду жодного документу, які б містили докази того, скільки часу витрачено на надання правової допомоги, оригінал квитанції суду наданий не був. Крім того, ці витрати за надану правову допомогу, у разі задоволення позовних вимог, підлягають відшкодуванню за умови надання такої допомоги особою, яка відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України, допущена судом до участі в справі в якості особи, що надає правову допомогу з постановленням відповідної ухвали, у зв'язку з чим законних підстав для відшкодування таких витрат не має, і позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо у позові відмовлено, то витрати не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: partial