Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що Ковпаківським районним судом м. Суми було винесено рішення від 16.03.2020 у справі № 592/9812/19, залишене без змін постановою Сумського апеляційного суду від 24.06.2020., яким було визнано незаконним наказ начальника виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 Г № 008859, складеного працівниками ЦВА на працівників поїзної бригади поїзда № 780 сполученням «Київ-Суми»» в частині позбавлення його 50% преміальної оплати за квітень 2019 року. Під час розгляду зазначеної справи було встановлено, що премії працівникам Сумської вагонної дільниці за квітень 2019, у тому числі позивачу нараховувались на підставі Наказу Відповідача «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019» від 28.05.2019 № 216, який було прийнято за результатами засідання комісії з питань оплати праці в Сумській вагонній дільниці, а тому визнання наказу начальника виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 Г № 008859 складеного працівниками ЦВА на працівників поїзної бригади поїзда № 780 сполученням «Київ-Суми»» в частині позбавлення позивача 50% преміальної оплати за квітень 2019 року незаконним, жодним чином не поновило його порушені права, у зв`язку з чим він змушений знову звертатися до суду. Наказ «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019» від 28.05.2019 № 216 в частині позбавлення позивача 50% преміальної оплати за квітень 2019 року не відповідає вимогам законодавства та порушує його права, з підстав визначених у позові. Тому просить суд: визнати протиправними та скасувати, в частині позбавлення [PERSON] преміальної оплати за квітень 2019 року, наказ «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019» від 28.05.2019 № 216; стягнути на користь [PERSON] з акціонерного товариства «Українська залізниця» кошти в сумі 2 114 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому зазначив, що позивачем порушені строки звернення до суду на оскарження наказу № 216 від 28.05.2019 року «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019 року», передбачені ч.1 ст. 233 КЗпП України, оскільки про позбавлення його 50 % преміальної оплати за квітень 2019 року йому стало відомо після отримання заробітної плати за травень 2019 року. Копію наказу № 216 від 28.05.2019 року «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019 року» [PERSON] отримав на руки разом із запереченням на відповідь на відзив №ПКВЧ-6 Суми 01-7/1095 від 04.10.2019 року по справі за його позовом про оскарження наказу № 28 від 26.04.2019 року й мав повне право оскаржити і його, оскільки розгляд справи по суті іще на розпочався. Стосовно позовних вимог [PERSON] по суті, то позивач вказує, що наказ № 216 від 28.05.2019 року «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019 року» був оцінений вже судом при розгляді справи № 592/9812/19. Наказ № 216 від 28.05.2019 року «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019 року» є похідним наказом за результатами роботи комісії з питань оплати праці Сумської вагонної дільниці. Порядок роботи такої комісії встановлюється діючим Колективним договором Сумської вагонної дільниці та Положенням про оплату праці працівників публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що є додатком до наказу Укрзалізниці № 285 від 27.04.2018 року. Таким чином сам наказ № 216 від 28.05.2019 року «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019 року» не відповідати вимогам законодавства не може, а позивач має оскаржувати рішення комісії з питань оплати праці Сумської вагонної дільниці, якщо він із ним не згоден. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/9812/19 наказ № 28 від 26.04.2019 року стосовно позбавлення позивача 50 % преміальної оплати за квітень 2019 року не скасовано. Також дане рішення не містить висновку суду про відсутність порушень трудової та технологічної дисципліни з боку [PERSON] . Таким чином, підстав для перегляду наказу № 216 від 28.05.2019 року «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019 року» відносно [PERSON] AT «Українська залізниця» не вбачає. [PERSON] встановлено власну методику розрахунку нарахування преміальної оплати, яка жодним чином не підтверджується документально. Так сума нарахованої та виплаченої у травні (згідно п. 2.4. Положення про преміювання працівників виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» премія нараховується за підсумками діяльності Сумської вагонної дільниці за місяць та виплачується в наступному за звітним) Позивачу преміальної оплати за квітень 2019 року становить 528 грн.61 коп. Тобто після позбавлення 50 % преміальної оплати згідно наказу № 28 від 26.04.2019 року нарахована Позивачу премія склала 528 грн. 61 коп., таким чином його втрати складають цю саму суму, а не 2114 грн. як ним було розраховано у позові. Просить відхилити позов [PERSON] до AT «Українська залізниця» про визнання протиправним та скасування наказу №216 від 28.05.2019 року «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019 року» й стягнення з AT «Українська залізниця» 2114 грн. повністю за необґрунтованістю. (а.с. 19-26) Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] у травні 2019 року перебував у трудових відносинах з АТ «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ Сумська вагонна дільниця» на посаді столяра. Ковпаківським районним судом м. Суми було постановлено рішення від 16.03.2020 у справі № 592/9812/19, залишене без змін постановою Сумського апеляційного суду від 24.06.2020., яким було визнано незаконним наказ начальника виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 Г № 008859, складеного працівниками ЦВА на працівників поїзної бригади поїзда № 780 сполученням «Київ-Суми»» в частині позбавлення позивача 50% преміальної оплати за квітень 2019 року. (а.с. 6-12). Сліз зазначити, що з вимогами про визнання протиправним та скасувати в частині позбавлення [PERSON] преміальної оплати за квітень 2019 року, наказ «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019» від 28.05.2019 № 216, [PERSON] до суду в той час не звертався. Так, начальником Сумської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ Сумська вагонна дільниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» [PERSON] 28.05.2019 було видано наказ № 216 «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019 року» (а.с.32-34) Згідно п. 3 умов «Положення про преміювання працівників виробничого підрозділу Сумської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця», за неякісне виконання службових обов`язків позбавлено преміальної оплати» на 100% в тому числі [PERSON] , - столяра, за порушення п. 5.14 Технологічного процесу підготовки та екіпіровки в рейс пасажирських вагонів на ПТО Суми, що виражене у невиконанні перевірки роботи здатності дверей та не усунено зауважень /наказ № 28 від 26.04.2019р./ (а.с. 32-34). Не потребують\~доказування обставини,\~встановлені\~рішенням\~суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом\~судового\~розгляду.\~ Факт порушення виробничої та трудової дисципліни встановлювався наказом начальника виробничого підрозділу Сумська вагонна дільниця» філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 28 «Про результати розгляду акта форми ЛУ-4 від 23.04.2019 Г № 008859. складеного працівниками ІДВА на працівників поїзної бригади поїзда № 780 сполученням «Київ-Суми»». В той же час, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.03.2020 у справі № 592/9812/19 зазначений вище наказ було визнано незаконним в частині позбавлення позивача 50% преміальної оплати за квітень 2019 року у зв`язку з відсутністю факту порушення з його боку виробничої та трудової дисципліни. На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Статтею 94 КЗпП України\~передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно\~ст. 97 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці»\~визначено структуру заробітної плати, а саме: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати - виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно\~ст. 22 цього Закону\~суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до статті 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Винагорода за підсумками роботи - це заохочувальна виплата, яку виплачують у порядку й розмірах, визначених колективним договором, або, якщо колективний договір не укладений - у положенні про виплату винагороди (премії) за підсумками роботи за певний період, погодженому з профспілкою (за її відсутності - з уповноваженим представником трудового колективу). Умови її запровадження установлює підприємство з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. При вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Відповідно до п. 3.1 Положення про преміювання працівників виробничого підрозділу Сумської вагонної дільниці філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Українська залізниця», яке є додатком № 1 до Колективного договору Сумської вагонної дільниці, за рішенням комісії, премія може знижуватися або не виплачуватися повністю у разі допущення виробничих недоліків, а саме: порушення виробничої та трудової дисципліни від 50 до 100 відсотків, як було зазначено у судовому рішенні від 16.03.2020 року, яке набрало законної сили. Що ж стосується пропуску строку звернення до суду з даним позовом, на думку відповідача, то у відповідності до ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд вважає визнати протиправним та скасувати, в частині позбавлення [PERSON] преміальної оплати за квітень 2019 року, наказ «Про преміювання працівників Сумської вагонної дільниці за квітень 2019» від 28.05.2019 № 216. В частині позовних вимог про стягнення на користь [PERSON] коштів в сумі 2 114 грн. позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як з цього приводу суд вже приймав рішення, наводивши необхідні обгрунтування (Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі ст.141 ЦПК України з Акціонерного товариства "Українська залізниця" необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. за розгляд судом вимог в частині визнання незаконним наказу, від сплати якого позивач звільнений за законом.

Outcome: partial