Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна, що складається з права на земельну частку (пай) у ВАТ «Забір`я» розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в с. Забір`я Києво-Святошинського р-ну Київської області (Свідоцтво про право на спадщину за законом АЕК №616775 від 05 червня 2002 року, спадкова справа №241 за 2002 рік, зареєстровано в реєстрі за №1696). Спадкове майно належало померлому [PERSON] (Свідоцтво про смерть [NUMBER] від 22 вересня 2000 року) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] , виданого Києво-Святошинською районною державною адміністрацією 16 вересня 2000 року на підставі рішення Києво- Святошинської райдержадміністрації від 28 квітня 2000 року №176а та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №244 (далі - Сертифікат). З 2002 року Позивачам належало право власності на земельну частку (пай), у Сертифікат у зв`язку із передачею права були внесені відповідні зміни. У викопіюванні з формування території Забірської сільської ради належна Позивачам земельна ділянка значиться за [NUMBER], на схемі вказано місце її розташування. В наступному, розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 26 серпня 2016 року №687 ( зі змінами, внесеними на підставі розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 3 жовтня 2016 року №761 «Про внесення змін у розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 26.08.2016 №687») Позивачам було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 3,04 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель ВАТ «Забір`я» в адміністративних межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району. З метою реалізації права власності Позивачів, за замовленням [PERSON] та [PERSON] , Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» (Київська обласна філія), розробило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), код згідно КВЦПЗ - 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Забірська сільська рада, земельна ділянка [NUMBER]. На підставі отриманої технічної документації із землеустрою, Позивачі у справі, звернулись із заявами про державну реєстрацію земельної ділянки. За результатами розгляду заяв державним кадастровим реєстратором Відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області , 08.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] отримали Рішення від 06.11.2018 року №РВ- 201435372018 про відмові у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (додається). Відмова державного кадастрового реєстратора у внесенні відомостей до ДЗК обумовлено невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин ділянок з ділянкою [NUMBER] - площа співпадає на 32,8944%; перетин ділянок з ділянкою [NUMBER] - площа співпадає на 32,7357%. Відповідно до інформації, що міститься у Витягу №НВ-3211078692018 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] зареєстрована 10.03.2016 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 15.11.2011 ТОВ «Трад-Омаш»; площа земельної ділянки 1.0000 га.; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства; приватна власність. Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, власником зазначеної земельної ділянки є [PERSON] . Відповідно до інформації, що міститься у Витягу №НВ-3211078702018 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] зареєстрована 10.03.2016 року на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 15.11.2011 ТОВ «Трад-Омаш»; площа земельної ділянки 1.0000 га.; цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; категорія земель - землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства; приватна власність. Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, власником зазначеної земельної ділянки є [PERSON] . З метою з`ясування обставин справи Позивачами було надіслано ряд запитів до компетентних органів, зокрема до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. Відповідно до інформації, наданої Києво-Святошинською РДА Київської області у листі від 06.03.2018 року №0137729.719.2, у результаті введення до пошукової системи наданих вихідних даних, виявлено розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області від 16.11.2011 року №2971 «Про передачу у власність 3-м громадянам України (згідно додатку) земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області». У зв`язку із зазначеним Позивачі не мають можливості реалізувати своє право на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства, отримати кадастровий номер на належну їм земельну ділянку, та, як наслідок, повноцінно оформити право власності. Позивачі вважають незаконним та протиправним розпорядження Києво-Святошинською РДА Київської області від 16.11.2011 року №2971 «Про передачу у власність 3-м громадянам України (згідно додатку) земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області», яке стало підставою для подальшої державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, які в дійсності належать Позивачам, а тому має бути визнаний недійним. Як наслідок, скасуванню підлягає державна реєстрація земельних ділянок та їх кадастровий номер. Серед іншого, Позивачі зазначають, що Відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] з власної вини речове право на спірні земельні ділянки не зареєстрували, що також є підставою для скасування їх державної реєстрації на підставі ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр» та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051. Тому, Позивачі з уточненням позовних вимог просили: визнати недійсним та скасувати розпорядження Києво-Святошинською РДА Київської області від 16.11.2011 року №2971 «Про передачу у власність 3-м громадянам України (згідно додатку) земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок площею 1, 000 га та 1,000 га відповідно для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та безоплатної передачі у власність [PERSON] та [PERSON] земельних ділянок площею 1, 000 га та 1,000 га відповідно для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, виключивши із Списку 3-х громадян України, яким надаються у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району, [PERSON] та [PERSON] . Зобов`язати Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь (до перейменування - Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області) скасувати державну реєстрацію та кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки площею 1.0000 га, місцерозташування якої Київська область, Києво-Святошинський район, Забірська сільська рада. Зобов`язати Міськрайонне управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь (до перейменування - Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області) скасувати державну реєстрацію та кадастровий номер [NUMBER] земельної ділянки площею 1.0000 га, місцерозташування якої Київська область, Києво-Святошинський район, Забірська сільська рада». В судовому засіданні Позивач 1 та представник Позивача 2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник Відповідача 2 заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Інші сторони та третя особа в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Києво-Святошинська районна адміністрація Київської області направила до суду відзив, у якому визнала вимоги Позивачів щодо визнання недійсним та скасування розпорядження Києво-Святошинською РДА Київської області від 16.11.2011 року №2971 «Про передачу у власність 3-м громадянам України (згідно додатку) земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, просила суд прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Головне Управління Держгеокадастру у Київській області направило до суду письмові пояснення, у яких просило відмовити Позивачам в частині заявлених вимог до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області. Суд, заслухавши пояснення представника Позивача 2, представника Відповідача 2, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна, що складається з права на земельну частку (пай) у ВАТ «Забір`я» розміром 2,75 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в с. Забір`я Києво-Святошинського р-ну Київської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом АЕК №616775 від 05 червня 2002 року. Спадкове майно належало померлому [PERSON] (на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] , виданого Києво-Святошинською райдержадміністрацією 16 вересня 2000 року на підставі рішення К- Святошинської райдержадміністрації від 28 квітня 2000 року №176а та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №244. Зазначена інформація, серед іншого, також підтверджується листом ПАТ «Забір`я» від 17.08.2018 року №87, у якому також повідомляється, що при розпаюванні [PERSON] була земельна ділянка в межах Забірської сільради за [NUMBER] і видано сертифікат [NUMBER]. При розпаюванні виділялося 2,75 умовних кадастрових гектар, але при винесені в натурі могло бути в залежності від місцезнаходження та категорії земельної ділянки коливання у розмірах у більшу або меншу сторону та довідками № 48 та №46 від 05 липня 2016 року, виданих Позивачам адміністрацією ПАТ «Забір`я». Право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. В свою чергу, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені. Розпаювання земель недержавних сільськогосподарських підприємств в Україні проводилось відповідно до норм, встановлених Земельним кодексом України (у редакції від 15 травня 1992 року), та відповідних указів Президента України. Паювання земель колективних сільськогосподарських підприємств проводилось відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Відповідно до абз.3 п.1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Пунктами 5 та 6 зазначеного Указу Президента передбачалось, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. А отже, Сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] , було видано [PERSON] як члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) - ВАТ «Забір`я», яке з 1 липня 2009 року було перейменовано у ПАТ «Забір`я». В матеріалах справи міститься Протокол загальних зборах працівників ВАТ «Забір`я» від 28.12.1999 року, а також список робітників-членів ВАТ «Забір`я» на розпаювання землі. У протоколі [PERSON] значиться у списку під порядковим номером 84. Відповідно до п. 17 "Перехідних положень" ЗКУ в редакції від 25.10.2001 року зазначається, що сертифікати на право володіння земельною часткою (паєм), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при пред`явленні ними вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право отримання земельної частки (паю) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі їм державних актів на право власності на землю. Сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] , виданий Києво-Святошинською райдержадміністрацією 16 вересня 2000 року на підставі рішення К- Святошинської райдержадміністрації від 28 квітня 2000 року №176а, є виданим на законних підставах, є дійним та основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) Позивачів. Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Київській області від 14.05.2018 року №9-10.62-7470/2-18 відсутні відомості щодо розподілу земельних часток (паїв) між власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) та технічна документація по паюванню земель, переданих в колективну власність ВАТ «Забір`я» Київської області. Користуючись правом на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства,

Outcome: partial