Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

До Голованівського районного суду Кіровоградської області 17.09.2014 року звернувся прокурор в інтерасах держави в особі Головного управління державного земельного агентства в кіровоградській області, Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначено, що перевіркою дотримання вимог земельного законодавства на території Межирічківської сільської ради встановлено, що громадянин [PERSON], в порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України самовільно використовував земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пасовище) на території Межирічківської сільської ради (за межами населеного пункту) Голованівського району Кіровоградської області загальної площею 5, 7 га шляхом розорення та засіяння вказаної земельної ділянки озимою культурою, що зафіксовано в акті обстеження земельної ділянки № 115 від 07.05.2014 року та акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.05.2014 року. Внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки тв її використання заподіяно шкоду у розмірі 5553,84 грн.. Постановою Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області № 077 від 13.05.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень. Прокурор просить зобов'язати відповідача повернути самовільно зайняту земельну ділянку головному управлінню державного земельного агентства в Кіровоградській області, шляхом припинення будь-якої господарської діяльності на самовільно зайнятій земельній ділянці та складання акту прийому-передачі самовільно зайнятої земельної ділянки; стягнути на користь Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області шкоду, завдану внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 5 553, 84 гривні. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, заявлені ним в інтересах держави, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково в частині повернення земельної ділянки орієнтованою площею 3 га. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 травня 2014 року за результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства, головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області - державним інспектором Тарасовою Катериною Володимирівною складено Акт у присутності [PERSON], відповідно до якого встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки (пасовище) площею 5, 7 га громадянином [PERSON] На підставі вказаного акту 07.05.2014 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення № 077 за ст. 53-1 КупАП. 13 травня 2014 року головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградській області - державним інспектором Тарасовою Катериною Володимирівною винесено постанову про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 170 гривень, який 04.06.2014 року відповідачем сплачений (а.с. № 13-14, 22). Також в матеріалах справи міститься припис № 109 від 07.05.2014 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язаний у місячний термін усунути порушення земельного законодавства та протягом 15 днів сплатити шкоду у розмірі 5553,84 гривні, заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки. Від підпису та отримання вказаного підпису відповідач відмовився. На спростування обставин, викладених у позові та доведення правомірності користування спірною земельною ділянкою, відповідач власних доказів суду не надав та частково визнав позов в частині звільнення земельної ділянки орієнтовною площею 3 га.. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ст. 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Частиною першою статті 116 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності або право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником чи користувачем документу, який посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує право на неї і його державної реєстрації. З вищевикладеного випливає, що відповідачем була самовільно зайнята земельна ділянка, площею 5, 7 га на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, вимоги щодо усунення порушень [PERSON] не виконує, у зв'язку із чим його необхідно зобов'язати повернути вказану земельну ділянку. Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду. Враховуючи вище викладене, вимога стосовно повернення самовільно зайнятої земельної ділянки підлягає задоволенню, проте враховуючи, що повернення земельної ділянки виключає можливість проведення господарської діяльності, резолютивна частина рішення не потребує вказівки на те, що земельну ділянку слід повернути шляхом припинення господарської діяльності. Складання акту прийому-передачі має сенс між добросовісними набувачем та відчужувачем, тому суд також не може вказати такий спосіб виконання рішення суду, оскільки відповідач самовільно зайняв земельну ділянку. Окрім того, зважаючи на роз'яснення постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004, самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Отже, повернення самовільно зайнятих земельних ділянок можливе шляхом передачі незібраного врожаю. Вимога про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 5 553,84 грн. з [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки така шкода була завдана самовільним зайняттям земельної ділянки [PERSON], а не [PERSON] як зазначив прокурор у позовних вимогах. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розв'язуючі позовні вимоги, суд вважає, що прокурором Голованівського району Кіровоградської області вірно обрано спосіб захисту порушеного права головного управління державного земельного агентства в Кіровоградській області, який кореспондується з положеннями ст.16 ЦК України в частині зобов'язання вчинити певні дії, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача по справі пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial