Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач у вересні 2019 року звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Вимоги позову обґрунтовує тим, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з липня 2008 року до липня 2012 року. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає та перебуває на утриманні позивача. Позивач вказує, що відповідач у вихованні сина участі не приймає, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, Всім необхідним для нормальної життєдіяльності дитини, в тому числі навчання, лікування, оздоровлення, позивач забезпечує самостійно в повному обсязі. Ухвалою суду від 15.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження. У судовомі засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові, та просила суд про задоволення позову у повному обсязі. У судовому засіданні відповідач та його представник не визнали позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позов та у письмових поясненнях, у яких зокрема зазначено, що відповідач неодноразово надавав готівкові гроші для свого сина, купував іграшки та інші подарунки. Також, відповідач зазначив, що перебуває у другому шлюбі, де на утриманні також має дитину [PERSON] , [INFO] , крім того, дружина відповідача перебуває на восьмому місяці вагітності другою дитиною. Відповідач вказав, що додаткових доходів та нерухомого майна він не має, фактично його заробітна плата є єдиним джерелом доходу відповідача, який він витрачає на оренду квартири, забезпечення власних потреб, потреб вагітної дружини та малолітнього сина. У зв`язку з чим, відповідач просив суд стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з липня 2008 року, вказаний шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду м.Києва від 09.07.2012 року, вказаний факт підтверджено сторонами та не заперечується ними. Від вказаного шлюбу строни мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання своєї малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, суд враховує наступні обставини та підтвердження їх належними доказами. Встановлено, що суду не надано доказів незадовільного стану здоров`я дитини, матеріальне становище дитини чітко не визначене, згідно довідки ФОП [PERSON] від 26.02.2019 року вбачається, що позивач з 07.06.2018 року пекребуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. Стосовно матеріального становища платника аліментів, суд зазначає, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, має середній дохід 15 548,73 грн. за останні шість місяців, має на утриманні дитину [PERSON] , [INFO] , крім того, дружина відповідача перебуває на восьмому місяці вагітності другою дитиною; відповідач додаткових доходів та нерухомого майна не має, фактично його заробітна плата є єдиним джерелом доходу відповідача, який він витрачає на оренду квартири, забезпечення власних потреб, потреб вагітної дружини та малолітнього сина. У зв`язку з чим, відповідач просив суд стягувати з нього аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Будь-яких інших обставин, передбачених ст. 182 СК України судом не встановлено та сторонами у справі не доводилось і не заперечувалось. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" у 2019 році установлено прожитковий мінімум на: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню малолітньої дитини покладено на обох батьків (у тому числі і на позивача у справі), суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., з їх індексацією відповідно до закону, щомісячно, що буде справедливим та достатнім порівнюючи обов`язки кожного із батьків по відношенню до спільної дитини. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини 25.09.2018 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві, тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial