Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

У липні 2015\~р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], який народився 07.02.2014\~р., у розмірі 600,00\~грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 600,00\~грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином трьох років. [PERSON] позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 500,00\~грн. щомісячно, а в іншій частині проти позову заперечив, посилаючись на те, що працює неофіційно, а тому отримує невеликий та нестабільний заробіток. Під час промови у судових дебатах [PERSON] зазначила, що згодна на те, що б [PERSON] сплачував на її користь аліменти у розмірі 500,00\~грн. щомісячно лише на утримання сина. Судом з'ясовано, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.\~с. 4). [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], який народився 07.02.2014\~р. та проживає з [PERSON] (а.\~с.\~7, 6). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто [PERSON] зобов'язаний утримувати свого сина [PERSON], до досягнення останнім повноліття. Частинами першою третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)\~інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як зазначалось вище, [PERSON] позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 500,00\~грн. щомісячно, а [PERSON] під час виступу у судових дебатах зазначила, що згодна на те, що б [PERSON] сплачував аліменти у розмірі 500,00\~грн. щомісячно лише на утримання сина. За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання сина, має бути визначено у твердій грошовій сумі 500,00\~грн. щомісячно. Частиною першої статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Беручи до уваги наведене, суд вважає, що наявні законні підстави для часткового задоволення позову [PERSON] в частині вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], у розмірі 500,00\~грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Часткове визнання [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову [PERSON] в частині стягнення на її користь аліментів, а саме стягненню підлягають аліменти на утримання сина у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Відповідно до частин другої, четвертої та шостої статті 84 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, [PERSON] має право на утримання від [PERSON] до досягнення сином [PERSON], трьох років, але лише за умови, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу. Як вказувалось раніше, [PERSON] проти позову [PERSON] в частині стягнення аліментів на її утримання заперечив, посилаючись на те, що працює неофіційно, а тому отримує невеликий та нестабільний заробіток. [PERSON] будь-яких доказів, які б вказували на те, що [PERSON] може надавати їй матеріальну допомогу, не подала та пояснила, що подати такі докази не може. Крім того, як вже вказувалось раніше, у промові у судових дебатах [PERSON] зазначила, що згодна на те, що б [PERSON] сплачував аліменти у розмірі 500,00\~грн. щомісячно лише на утримання сина. Зважаючи на зазначене, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] в частині стягнення на її користь аліментів у розмірі 600,00\~грн. щомісячно на її утримання необхідно відмовити. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 367 Цивільного кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць має бути допущено до негайного виконання. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 101,50\~грн., оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial