Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

У березні 2015\~р. Приватне акціонерне товариство "Лізинг інформаційних технологій" (далі Товариство) звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за невиконання договірних зобов'язань (за договором про отримання обладнання в системі LeaseIt №\~120308103 від 04.04.2011\~р., далі Договір від 04.04.2011\~р.) у розмірі 53\~744,44\~грн. Як вбачається з заяви від 08.12.2015\~р. представника [PERSON], вони проти задоволення позову заперечують, але мотивів цієї позиції не наводять. У вересні 2015\~р. [PERSON] звернувся з зазначеним зустрічним позовом, у якому просить визнати недійсним Договір від 04.04.2011\~р., укладений між ним та Товариством (а.\~с.\~81 83). Товариство проти зустрічного позову заперечило, посилаючись на те, що окремі обставини, на які [PERSON] посилається у зустрічній позовній заяві, не відповідають дійсності, Договір від 04.04.2011\~р. відповідає загальним засадам та вимогам цивільного законодавства України (а.\~с.\~91 97). Судом з'ясовано, що між Товариством (Оператор LeaseIt) в особі фізичної особи підприємця [PERSON] (Постачальник) , який діяв на підставі довіреності від 01.03.2011\~р. №\~11030101 (а.\~с.\~35), та [PERSON] (Клієнт) було укладено Договір від 04.04.2011\~р. (а.\~с.\~18). Відповідно до умов Договору від 04.04.2011\~р. Клієнт бере участь в системі LeaseIt, зокрема, отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників учасників системи LeaseIt, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIt (Пакет LeaseIt), а Оператор LeaseIt зобов'язується на підставі заяви Клієнта забезпечити передачу Клієнту обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів тощо) обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIt. Порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIt (Правила, що є невід'ємною частиною цього договору) (пункти 1.1, 1.2. Договору від 04.04.2011\~р.). Згідно з умовами Договору від 04.04.2011\~р. умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари надаються Клієнту, визначаються Правилами LeaseIt. Передання Клієнту ІТ-обладнання та інших товарів відбувається за актом прийому-передачі, який підписується Клієнтом та Постачальником. Клієнт оплачує на користь Оператора LeaseIt платежі згідно з умовами Пакету LeaseIt та цим договором. Клієнт отримує рахунки Оператора LeaseIt в строк до 10 числа поточного місяця та сплачує платежі в строк до 20 числа поточного місяця. Клієнт зобов'язаний своєчасно в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені Пакетом LeaseIt та цим договором (пункти 2.1, 2.2, 3.1, підпункт 5.4.2 пункту 5.4 Договору від 04.04.2011\~р.) З Договору від 04.04.2011\~р. вбачається, що [PERSON] було обрано Пакет LeaseIt Десятка з такими умовами: платіж при отриманні обладнання 10%, кількість місячних платежів (крім першого) дев'ять, розмір місячних платежів рівними частинами. На виконання умов Договору від 04.04.2011\~р. Постачальник передав Клієнту ([PERSON]) мобільний телефон Nokia N8 Dark Grey вартістю 6\~934,86\~грн., що підтверджується актом приймання-передачі майна від 11.04.2011\~р. №\~120308103 (а.\~с.\~26) та не заперечується Товариством та [PERSON]. Зі змісту позовної заяви, умов Договору від 04.04.2011\~р. та структури від 18.02.2015\~р. №\~[NUMBER] грошових нарахувань та надходжень (а.\~с.\~27) вбачається, що [PERSON] повинен був сплатити Товариству першій платіж під час отримання мобільного телефону Nokia N8 Dark Grey у розмірі 693,49\~грн., наступні вісім платежів до 20-го числа кожного місяця у розмірі 693,48\~грн., останній дев'ятий платіж до 20-го числа дев'ятого місяця у розмірі 693,53\~грн., фактично він сплатив усього 5\~993,15\~грн., у тому числі з простроченням строку платежу. Як випливає зі змісту зустрічної позовної заяви [PERSON], він проти цього не заперечує. Разом з тим, [PERSON] просить визнати недійсним Договір від 04.04.2011\~р., посилаючись на те, що: \~перші сім платежів за Договором від 04.04.2011\~р. він оплатив вчасно, а потім йому зателефонували та повідомили про реорганізацію (Товариства), та проінформували, що нові реквізити для сплати платежів йому повідомлять додатково, він протягом кількох місяців намагався отримати ці реквізити, однак їх йому повідомили тільки через півроку по телефону, пояснивши також, що він має сплатити 1\~000,00\~грн. і його борг за цим договором буде списано; \~з Договором від 04.04.2011\~р. та Правилами LeaseIt (які, як зазначалось вище, є невід'ємною частиною цього договору), він ознайомився при отриманні копії позовної заяви та доданих до неї документів. Однак, в порушення частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом), [PERSON] не надав будь-яких доказів на підтвердження цих обставин. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним Договору від 04.04.2011\~р., а тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] має бути відмовлено. Як зазначалось вище, [PERSON] на виконання умов Договору від 04.04.2011\~р. сплатив Товариству усього 5\~993,15\~грн. у тому числі з простроченням строку платежу. Зі змісту позовної заяви та структури від 18.02.2015\~р. №\~[NUMBER] грошових нарахувань та надходжень випливає, що з цієї суми 1\~113,43\~грн. були зараховані Товариством на погашення плати за прострочення платежів, а 4\~879,72\~грн. на погашення місячних орендних платежів, при цьому [PERSON] має сплатити Товариству також плату за прострочення щомісячних платежів у розмірі 51\~610,10\~грн. та 79,20\~грн. компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання (а.\~с.\~27). Суд зазначає, що у якості підстави нарахування плати за прострочення щомісячних платежів (1\~113,43\~грн. та 51\~610,10\~грн.) Товариство у позовній заяві посилається на пункт 14.2 Правил LeaseIt. Однак, будь-яких посилань на те, що є підставою нарахування компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання (79,20\~грн.), позовна заява не містить. Не передбачено таке нарахування і умовами Договору від 04.04.2011\~р. З урахуванням наведеного у попередніх двох абзацах Суд вважає, що вимога Товариства про стягнення на його користь з [PERSON] 79,20\~грн. компенсації понесених витрат, пов'язаних з отриманням виконання зобов'язання, є безпідставною. Щодо нарахування плати за прострочення щомісячних платежів (1\~113,43\~грн. та 51\~610,10\~грн.), Суд вказує, що пунктом 14.2 Правил LeaseIt передбачено, що у разі несвоєчасної оплати Клієнтом нарахованого платежу Клієнт сплачує на користь Оператора LeaseIt плату за прострочення платежу: в розмірі 5% від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором; в розмірі 10% від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата оплати за договором (а.\~с.\~23, зворотній бік). Вказана норма пункту 14.2 Правил LeaseIt не передбачає сплату плати за прострочення платежу щомісячно, тобто така сплата має бути разовою (у разі прострочення платежу, один раз за кожний прострочений платіж). Між тим, як вбачається з структури від 18.02.2015\~р. №\~[NUMBER] грошових нарахувань та надходжень, Товариство нараховувало таку сплату щомісячно, зарахувало на її погашення нараховану таким чином суму у розмірі 1\~113,43\~грн. та просить стягнути нараховану таким саме чином суму у розмірі 51\~610,10\~грн. (а.\~с.\~27). Таке нарахування суперечить пункту 14.2 Правил LeaseIt та не ґрунтується на таких загальних засадах цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України), оскільки у такому разі розмір заборгованості [PERSON] (у виді плати за прострочення платежу) буде більше ніж у 7,5 разів перевищуватиме вартість придбаного ним товару (мобільного телефону Nokia N8 Dark Grey). У структурі від 18.02.2015\~р. №\~[NUMBER] грошових нарахувань та надходжень (а.\~с.\~27) зазначено, що у квітні 2012\~р. [PERSON] сплатив на користь Товариства 1\~000,00\~грн., тобто прострочив сплату платежів за три періоди у загальному розмірі 2\~080,49\~грн. (693,48 + 693,48 + 693,53). За такої обставини Суд, зважаючи на положення пункту 14.2 Правил LeaseIt, приходить до висновку, що розмір плати за прострочення платежу у цьому випадку становить 208,05\~грн. (сума простроченого платежу: 693,48 + 693,48 + 693,53 (три несплачених платежі) = 2\~080,49 * 10%) Тобто з 1\~000,00\~грн., які були сплачені [PERSON] у квітні 2012\~р, 208,05\~грн. мають бути зараховані як плата за прострочення платежу, а інші (791,50\~грн.) як погашення місячних орендних платежів. Таким чином, розмір загальної заборгованості [PERSON] за Договором від 04.04.2011\~р. складає 1\~288,99\~грн. (2080,49 791,50). Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Беручи до уваги наведене, позов Товариства підлягає частковому задоволенню: на його користь з [PERSON] підлягає стягненню 1\~288,99\~грн. Відповідно до частини першої статті 79, частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з [PERSON] на користь Товариства підлягають стягненню 12,89\~грн. (судовий збір).

Outcome: partial