Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в фіксованому розмірі 2000 грн., з березня 2014 р., до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання з'явилася, надала суду пояснення, яким позов підтримала, повністю. Відповідач в судове засідання з'явився, надав суду пояснення, яким позов визнав частково, заперечував проти встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в фіксованій сумі 2000 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 28.06.2012 р. Виконкомом Авангардівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, був зареєстрований шлюб (актовий запис № 33 від 28.06.2012 р.) між позивачкою та відповідачем. Рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 09.04.2014 р. шлюб розірваний. Від шлюбу є спільна дитина - [PERSON], [INFO] Відповідач з позивачкою спільно не проживають, допомогу на утримання дітей надає періодично. Стосовно питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в фіксованому розмірі 2000 грн. з березня 2014 р. та до досягнення її повноліття, суд вважає що з цього питання позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, відсутність у нього постійної роботи, що унеможливлює визначення його сукупного доходу, вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача, на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню в розмірі 1/4 частини усіх видів його місячного заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку помісячно, починаючи з дати звернення до суду і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 8 Конституції України й п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - в Україні діє принцип верховенства права. Судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального та сімейного законодавств і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного й

Outcome: partial