Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], посилаючись на те, що з 25 листопада 1997 року вона з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірваний. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Ставищенського районного суду Київської області 8 грудня 2006 року стягнуто з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, і до їх повноліття, починаючи з 22 листопада 2006 року. [INFO] їхній дочці [PERSON] виповнилося 18 років, вона продовжує навчатися в Київському університеті ім. Бориса Грінченка на денному платному відділенні і потребує коштів на утримання. Вона не в змозі сама матеріально утримувати дочку. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення навчання або до досягнення нею двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в своїй позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що в даний час він не працевлаштований, виплати по безробіттю йому припинені, підприємницькою діяльністю не займається, хворіє на ускладнений остеохондроз грудного та поясничного відділу хребта, дисцикуляторну енцефалопатію, гіпертонічну хворобу ІІ ступеня, хронічний холецеститопанкреатит, з 9 березня 2017 року перебуває на стаціонарному лікуванні в КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня", матеріально йому допомагає його мати. До поліпшення стану здоров'я та працевлаштування він не може. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача та, перевіривши подані письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 25 листопада 1997 року по 20 грудня 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданим 25 листопада 1997 року відділом РАГС Ставищенської райдержадміністрації Київської області (а.с. 12), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER], виданим 17 січня 2007 року відділом РАЦС Ставищенського РУЮ Київської області відділом ДРАЦС Ставищенського РУЮ (а.с.13). Від даного шлюбу мають двох дітей: повнолітню дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданим 9 грудня 1998 року відділом РАГС Ставищенської райдержадміністрації (а.с. 11) та серії [NUMBER], виданим 29 січня 2003 року відділом РАГС Ставищенського РУЮ Київської області (а.с. 10). Рішення Ставищенського районного суду від 8 грудня 2006 року (а.с. 9) з відповідача на користь позивача, на утримання дітей стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, і до їх повноліття, починаючи з 22 листопада 2006 року. Дочка [PERSON] в даний час навчається на першому курсі денної форми навчання на контрактній основі в Київському університеті ім. Бориса Грінченка, що підтверджується довідкою, виданою 10 лютого 2017 року директором Інституту людини Київського університету ім. Бориса Грінченка (а.с. 16). Відповідно до копії договору про підготовку фахівця за освітньою програмою першого (бакалаврського) рівня від 22 серпня 2016 року № 281/16д-ІЛ (а.с. 17) загальна вартість навчання [PERSON] за 4 роки становить 58000 грн. (а.с.17). Судом встановлено, що оплату за навчання за 1 семестр у розмірі 6500 грн. та за лютий - березень 2 семестру у розмірі 2600 грн., за проживання в гуртожитку за вказаний період у розмірі 2970 грн. та благодійний внесок в розмірі 500 грн. здійснила позивач, що підтверджується копіями квитанцій від 4 серпня 2016 року, 29 серпня 2016 року, 6 жовтня 2016 року, 7 листопада 2016 року, 2 грудня 2016 року, 5 січня 2017 року, 8 лютого 2017 року та 2 березня 2017 року (а.с. 48-50). Відповідно до довідки виконкому Розкішнянської сільської ради від 14 лютого 2017 року № 329 (а.с. 18) діти проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач, з моменту досягнення дочкою повноліття коштів на оплату її навчання та утримання, не надає, що підтвердив в судовому засіданні [PERSON] З довідки КЗ „Ставищенська центральна районна лікарня" від 16 березня 2017 року (а.с. 33), судом встановлено, що відповідач з 9 березня 2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Ставищенської ЦРЛ з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, хронічний холецеститопанкреатит. Відповідно до копій протоколів обстеження МРТ від 13 квітня 2010 року (а.с. 39-41) відповідач в 2010 році хворів на ускладнений остеохондроз грудного та поясничного відділу хребта, дисцикуляторну енцефалопатію. В даний час останній не працевлаштований, виплати по безробіттю йому припинені, підприємницькою діяльністю не займається, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 34-38), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 березня 2017 року (а.с. 59) та довідкою Ставищенського районного центру зайнятості від 20 березня 2017 року (а.с. 64). Позивач та її представник в обґрунтування своєї вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки в твердій грошовій сумі, посилається на ту обставину, що дочка навчається і тому необхідні значні кошти на оплату за гуртожиток, на харчування, на одяг та проїзд. Проте, чи є у відповідача мінливі доходи їй не відомо. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вжити таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також в наявності інших обставин, що мають значення суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні відповідач зазначив, що він має незадовільний стан здоров'я. На підтвердження свого стану здоров'я відповідач надав суду копій протоколів обстеження МРТ, в яких містяться записи щодо проведеного огляду хворого, які були здійснені ще 13 квітня 2010 року. Однак, суд критично оцінює докази відповідача, якими він підтверджує свій незадовільний стан здоров'я, оскільки надані докази не підтверджують, що відповідач потребує лікування в даний час, в зв'язку з чим не може працювати та забезпечувати дитину. Доводи відповідача про те, що він на даний час не працює, виплати по безробіттю не отримує, підприємницькою діяльністю не займається та не має джерела прибутку не є підставою звільнення його від обов'язку утримувати свою дочку, яка навчається, оскільки він знаходиться у працездатному віці та може працювати і отримувати дохід. Враховуючи матеріальне становище відповідача, ті обставини, що він офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, сплачує аліменти на неповнолітню дочку, добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки не надає, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка навчається, тому позовні вимоги слід задовольнити частково і стягнути з нього аліменти на утримання останньої в твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно до закінчення нею навчання в Київському університеті ім. Бориса Грінченка або до досягнення нею 23 років, починаючи з 21 лютого 2017 року. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 640 гривень. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial