Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05 червня 2015 року зареєстрували шлюб з відповідачем. [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року шлюб розірвано. Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 21 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. З моменту присудження аліментів змінився матеріальний стан відповідача, а саме: відповідач працевлаштувався, отримує достатній дохід, а отже має можливість і зобов`язаний надавати допомогу на утримання дитини в такому розмірі, який забезпечить їй рівень життя, достаній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Посилаючись на норми ст.ст.180, 182, 192 СК України просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги визнає частково та зазначив, що на даний час він працює вчителем у відділі освіти Рокитнівської райдержадміністрації, тому розмір аліментів слід визначити в частці його заробітку, на одну дитину - однієї чверті. Просить визначити аліментів у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та доповнила, що вона на даний час працює секретар-друкаркою Хмільському ЗЗСО отримує заробітну плату близько 2500 гривень. Забезпечити всім необхідним дитину не має можливості, дитина пішла до школи, що потребує більших витрат. Крім того, вона вступила на навчання до вищого навчального закладу, що також потягло додаткові витрати. Відповідач працює вчителем, інших утриманців не має, тому має змогу сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та зазначив, що відповідач згідний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) , але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступного. Встановлено, що позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю (а.с. 7). Згідно рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 21 червня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). Відповідно до довіки Глиннівської сільської ради №10550 від 07.10.2020, до складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] - дочка, дошкільня. Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.10). [PERSON] працює на посаді секретар-друкарки Хмільського закладу загальної середньої освіти 1-3 ст., на постійному місці роботи, з 12 березня 2019 року по даний час (а.с. 11,28,29). [PERSON] працює на посаді вчителя української мови і літератури Хмільського закладу загальної середньої освіти 1-3 ст., по строковому договору, з 02 вересня 2019 року по даний час (а.с. 12,30). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частина третя статті 181 СК Украни визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналізуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною сімейного стану, значним покращенням чи погіршенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення чи зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини, позивач посилається на те, що на даний час змінився матеріальний стан відповідача, відповідач працевлаштувався, має великі доходи. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що у відповідача змінився майновий стан, оскільки з 02.09.2019 відповідач працює та отримує заробітну плату. З урахуванням встановлених обставин справи, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає заявлені позовні вимоги про зміну розміру аліментів є обгрунтованими та відповідають інтересам дитини. При цьому, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей, суд дійшов висновку про зміну розміру аліментів з 1000 гривень на 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що цілком, з урахуванням обов`язку позивача по її утриманню забезпечить подальше утримання і виховання дитини. Згідно п.23 Постанови Пленуму верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial