Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

У липні 2015 позивач, ПАТ «КБ «Експобанк», звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 113199 дол. 23 центів США та пені в загальній сумі 24264 грн. 17 коп.. Зазначив, що 23.11.2007 р. ВАТ «КБ «Експобанк», правонаступником якого він є, уклав із відповідачем [PERSON] кредитний договір №209/АК-2007, відповідно до якого надав кредит для оплати вартості автомобіля в сумі 28500 дол. США, під 12,0 % річних, на строк до 22.11.2014. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором уклали 23.11.2007 договір поруки з відповідачем [PERSON], відповідно до п. 1.2 якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору; відповідає перед кредитором у повному обсязі. 28.11.2014 уклали з відповідачем [PERSON] угоду про порядок виконання зобов'язань, відповідно до якого відповідач визнав свої зобов'язання за договором кредиту станом на 28.11.2014 в загальному розмірі 32501 дол. 70 центів та 3569 грн. 95 коп., та зобов'язався відповідно до п.1 сплачувати щомісячно грошову суму у розмірі 260 дол. США, починаючи з 31.12.2014 до 21.11.2015 включно. Відповідач, [PERSON], свої зобов'язання не виконав. Станом на 20.05.2015 р. загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складає суму 113199 дол. 23 центів США, у тому числі: за кредитом - 21712 дол. 71 центів США; процентами - 10788 дол. 99 центів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 46955 дол. 39 центів, пеня за несвоєчасне повернення процентів - 33742 дол. 15 центів США., а також заборгованість за комісією в загальній сумі 24264 грн. 17 коп. Позивач просив позов задовольнити. У судове засідання представник позивача на підставі довіреності, [PERSON], не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити. Відповідачі із позовом ознайомлені, у судове засідання повторно не з'явились, судові документи і повістки - повідомлення, надіслані за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернуті за закінченням терміну зберігання, тому в розумінні ст. 74 ЦПК України вони вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, згідно положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Суд установив, що 23.11.2007 р. ВАТ «КБ «Експобанк», правонаступником якого він є, уклав із відповідачем [PERSON] кредитний договір №209/АК-2007, відповідно до якого надав кредит для оплати вартості автомобіля в сумі 28500 дол. США, під 12,0 % річних, на строк до 22.11.2014. З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором уклали 23.11.2007 договір поруки з відповідачем [PERSON], відповідно до п. 1.2 якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору; відповідає перед кредитором у повному обсязі. 28.11.2014 уклали з відповідачем [PERSON] угоду про порядок виконання зобов'язань, відповідно до якого відповідач визнав свої зобов'язання за договором кредиту станом на 28.11.2014 в загальному розмірі 32501 дол. 70 центів та 3569 грн. 95 коп., та зобов'язався відповідно до п.1 сплачувати щомісячно грошову суму у розмірі 260 дол. США, починаючи з 31.12.2014 до 21.11.2015 включно. Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо щомісячного до 31 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 260 дол. США для повернення частини кредитних коштів і сплати проценти за користування кредитом не виконує. Відповідно до умов п. 4.2 договору у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.2 -3.3.12 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеного п.1.1 за кожний випадок. Станом на 20.05.2015 р. загальна заборгованість відповідача за кредитним договором складає суму 113199 дол. 23 центів США, у тому числі: за кредитом - 21712 дол. 71 центів США; процентами - 10788 дол. 99 центів США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 46955 дол. 39 центів, пеня за несвоєчасне повернення процентів - 33742 дол. 15 центів США., а також заборгованість за комісією в загальній сумі 24264 грн. 17 коп.(а.с. ). Проте, між сторонами 28.11.2014 було укладено угоду, відповідно до якої сторони погодили загальну заборгованість за кредитним договором, а саме у загальній сумі 32501 дол. 70 центів США, з яких заборгованість за кредитом - 21712 дол. 71 центів, за процентами - 10788 дол. 99 центів, а також прострочена заборгованість по комісії - 3569 грн. 95 коп. Зазначена угода не містить посилання на нарахування позивачем пені та комісій за обслуговування. (а.с.17). Тобто, враховуючи, що сторони дійшли згоди щодо узгодженої суми заборгованості за кредитом станом на 28.11.2014, а строк дії договору закінчився 22.11.2014, тому нарахування заборгованості після 22.11.2014, у тому числі процентів, пені та комісії є неправомірним, та суперечить чинному законодавству. Щодо вимог про солідарне стягнення заборгованості з відповідача [PERSON], то ці вимоги позивачем не підтверджені, оскільки строк дії кредитного договору закінчився 22.11.2014, а тому обов'язок поруки є припиненим. За наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти суд має право ухвалити рішення про стягнення суми в іноземній валюті. Такий висновок міститься в постанові ВСУ 10 лютого 2016 року №6-1680цс15, текст якого публікує "Закон і Бізнес". Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов'язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст.533 ЦК), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов'язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (ст.5 декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Наведене підтверджене матеріалами справи, не спростоване відповідачами. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором доведені і підлягають задоволенню частково у загальній сумі 32501 дол. 70 центів США, з яких заборгованість за кредитом - 21712 дол. 71 центів, за процентами - 10788 дол. 99 центів, а також прострочена заборгованість по комісії - 3569 грн. 95 коп., у задоволенні решти позовних вимог, у т.ч. до [PERSON] відмовляє. Суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір в сумі 1378 грн.. На підставі наведеного, ст. ст. 258, 267, 525, 526, 527, 530, 553, 554, 612, 623, 1054 ЦК України,

Outcome: partial