Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Згідно трудової книжки на ім'я [PERSON] встановлено, що він працював з 13.10.2000 по [INFO] водієм автотранспортного засобу на КПТМ «Криворіжтепломережа». [INFO] звільнений в зв'язку зі смертю (а.с. 9-12). Відповідно до Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 26.12.2016 (а.с. 13-17), що стався [INFO] о 12 год. 20 хв. на КПТМ «Криворіжтепломережа» встановлено, що в зміну з 8 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. [INFO] водій автотранспортних засобів [PERSON] та слюсар інструментальник [PERSON] одержали наряд з інструктажем від начальника транспортної служби [PERSON] на відбуксировку ДЕС на вул. Заповідна для енергозабезпечення обладнання ЕТЛ. Приблизно об 11 год. 20 хв. [PERSON] приїхав на автомобілі КрАЗ, державний номер [NUMBER], на вулицю Заповідну, де залишився в кабіні разом із слюсарем [PERSON] Керівництвом Криворізького підрозділу КЕВ м. Дніпропетровська були направлені майстер району електричних мереж Криворізького підрозділу КЕВ [PERSON] та електромонтер випробувань РЕМ Криворізького підрозділу КЕВ [PERSON] на вул. Заповідна для знаходження місця пошкодження кабелю лінії. [PERSON] виписав наряд-допуск від [INFO] № 20 на виконання робіт, при допускачем по наряду-допуску [PERSON] та провів цільовий інструктаж [PERSON] та [PERSON] До наряду -допуску не були включені [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які не повинні були знаходитися на випробувальному полі. [PERSON] приступив до підготовки робочого місця та підключив високовольтний провід до пошкодженої жили, а інші жили та оболонку кабелю заземлив на металеву опору [PERSON] [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] приступили до збирання схеми електрообладнання для знаходження місця пошкодження кабелю. [PERSON] та [PERSON] заземлили трансформатор та кузов автомобілю ГАЗель на металеву конструкцію, додатково на штир заземлення який вбили біля опори. Після запуску переконавшись в правильності зібраної схеми, [PERSON] та [PERSON] приступили до виконання роботи. [PERSON] разом з [PERSON] почувши запах горілого, залишили кабіну автомобіля КрАЗ. [PERSON] спустився з кабіни ліворуч на землю та знепритомнів. [PERSON] побачивши, що трапилося дав команду вимкнути електричну схему. Після чого [PERSON] була надана перша долікарняна медична допомога електромонтером [PERSON] О 12 год. 31 хв. прибула бригада швидкої медичної допомоги, яка надавала реанімаційні заходи [PERSON], які не дали бажаних результатів. О 13 год. 12 хв. констатовано смерть [PERSON] Відповідно до пункту № 4 вище вказаного Акту, причиною нещасного випадку є: Основна причина - організаційна - порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин механізмів тощо; супутні причини: технічна - незадовільний технічний стан засобів виробництва; організаційна - невиконання посадових обов'язків. Порушено розділ 2 Посадової інструкції майстра району електричних мереж, посадову інструкцію начальника електротехнічної лабораторії енергослужби (а.с. 16). В пункті № 6 вказано винних осіб, а саме: [PERSON]- майстер району електричних мереж, був керівником робіт по наряду-допуску, який не встановив можливість безпечного виконання робіт, не оформив наряд-допуску в таблиці 2 дозвіл на підготовку робочого місця та розділ на допуск - під напругою залишились дизельна станція та інше, та при цьому допускачем по наряду-допуску від [INFO] № 20 [PERSON], електромонтер з випробувань РЕМ Криворізького підрозділу КЕВ м Дніпра відноситься до ремонтного персоналу, і не має права бути допускачем по наряду-допуску від [INFO] №20; також не перевірив: правильність збирання схеми, наявність і надійність заземлень всіх елементів схеми, наявність захисних засобів, відсутність людей на випробувальному полі; [PERSON] - начальник електротехнічної лабораторії КПТМ «Криворіжтепломережа». Також в Акті зазначено вину і самого [PERSON] - водія автотранспортних засобів транспортної служби КПТМ «Криворіжтепломережа», який не відчепив жорстку зчіпку та не від'їхав на безпечну відстань (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради, 31.10.1997 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 510, після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, [INFO] [PERSON]. Батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 21). Згідно посвідчення від 03.07.2015 серії [NUMBER] [PERSON] є учасником бойових дій. В період з 2014-2015 приймав участь в антитерористичній операції (а.с. 22). [INFO] [PERSON] помер у віці 45 років, про що складено актовий запис №1654, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом реєстрації актів цивільно стану ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.18). Причиною смерті [PERSON] є вплив електричного струму, що слідує з лікарського свідоцтва про смерть № 1860 від 20.10.2016 (а.с. 19). На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає їх обґрунтованими, допустимими та приймає їх. З системного аналізу зібраних по справі доказів слідує, що чоловік позивача - [PERSON] помер [INFO] під час виконання ним трудових обов'язків. Особою, дії чи бездіяльність якої призвели до нещасного випадку, серед інших, визнано працівника відповідача: [PERSON]- майстер району електричних мереж, який як працівник, видав наряд і був керівником робіт по наряду-допуску від [INFO] № 20, та не встановив можливість безпечного виконання робіт, не оформив наряд-допуску в таблиці 2 дозвіл на підготовку робочого місця та розділ на допуск - під напругою залишились дизельна станція та інше, та при цьому допускачем по наряду-допуску від [INFO] № 20 [PERSON], електромонтер з випробувань РЕМ Криворізького підрозділу КЕВ м Дніпра відноситься до ремонтного персоналу, і не має права бути допускачем по наряду-допуску від [INFO] №20, чим порушив п. 3.2.2, 3.2.7 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21-98; не перевірив: правильність збирання схеми, наявність і надійність заземлень всіх елементів схеми, наявність захисних засобів, відсутність людей на випробувальному полі, чим порушив п. 7.6.5, 7.6.9, 7.6.11, 7.6.12, 7.6.18 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21-98, порушив р. 2 Посадової інструкції майстра району електричних мереж затвердженої начальником КЕВ м. Дніпропетровська 01.10.2013. Також особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, зазначено [PERSON] - начальника електротехнічної лабораторії КПТМ «Криворіжтепломережа» та самого [PERSON] (а. с. 12). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.09.2017 по справі №214/4409/17, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.11.2017 позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, стягнуто з КПТМ «Криворіжтепломережа» на її користь, моральну шкоду спричинену смертю чоловіка в розмірі 80000 (вісімдесят тисяч) гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб (а. с. 72-73). У зв'язку зі смертю чоловіка позивачу заподіяні тяжкі моральні страждання. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. У зазначеній нормі встановлюються загальні правила відшкодування юридичною або фізичною особою потерпілій стороні шкоди, завданої їхнім працівником або іншою особою під час виконання трудових обов'язків. Це є одним з випадків, коли суб'єктом деліктної відповідальності є юридична або фізична особа, яка шкоди потерпілій стороні безпосередньо не завдавала. Тобто особливістю цих зобов'язань є те, що закон відмежовує особу, яка безпосередньо завдала потерпілій стороні шкоди, від особи, яка повинна цю шкоду відшкодувати. У цивільному праві під діями юридичної особи визнаються: дії органу, її представників, а також її членів або інших учасників (працівників і службовців). Діями фізичної особи (фізичної особи-підприємця) визнаються дії працівників (службовців), якщо їх вчинено на виконання трудових (службових) обов'язків. Покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності за наведеною нормою права пояснюється тим, що безпосередній заподіювач шкоди (працівник) юридично втілює волю осіб, з якими він пов'язаний трудовим договором (контрактом), а тому його вина визнається виною роботодавця. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого дня. Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності за статтею 1172 ЦК України необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника, шкода, завдана потерпілій стороні, причинний зв'язок між протиправною поведінкою працівника і завданою шкодою, вина працівника), так і спеціальних умов, які обов'язково необхідно враховувати. Це обставини, за наявності яких шкода була спричинена, хоча сама шкода в цих зобов'язаннях і не набуває будь-яких особливостей. До таких обставин частина перша зазначеної норми відносить виконання трудових (службових) обов'язків працівником. У разі завдання шкоди працівником діями, що за своїм змістом не випливають з виконання ним трудових (службових) обов'язків, не виникає відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, спричинену цим працівником. Він повинен сам відшкодувати цю шкоду на загальних підставах деліктної відповідальності (стаття 1166 ЦК України). Юридична або фізична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотної вимоги (регресу) до цього працівника в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом (частина перша статті 1191 ЦК України), тобто розмір відшкодування визначається законодавством, яке регулює відносини працівника, зокрема трудовим законодавством. Причинно-наслідковий зв'язок у цьому виді деліктних зобов'язань може мати складний характер, тобто треба доводити не тільки те, що шкоди завдано внаслідок протиправного діяння, а й те, що це протиправне діяння виникло внаслідок неналежного виконання чи невиконання працівником (службовцем) або іншою особою покладених на нього трудових (службових) чи інших обов'язків. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на дату настання нещасного випадку перебував з відповідачем у трудових відносинах та його вина у настанні нещасного випадку, внаслідок якого загинув чоловік позивача - встановлена актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO]. Позивачу завдано моральну шкоду, оскільки вона втратила рідну людину - свого чоловіка, залишилася без його підтримки. Звістка про смерть чоловіка призвела до виникнення в неї душевного потрясіння, переживання та страждань. Відчуття того, що вона ніколи не побачить чоловіка, постійно її пригнічують, що негативно відображається на її психічному стані. Крім того, на утриманні позивача знаходиться її син - [PERSON] Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що неправомірними діями, серед інших, працівника відповідача з не оформлення наряд-допуску в таблиці 2 дозволу на підготовку робочого місця та розділ на допуск, внаслідок чого під напругою залишились дизельна станція та інше, допуск допускачем по наряду-допуску від [INFO] № 20 [PERSON], який не має права бути допускачем по цьому наряду-допуску, неправомірними діями які також виразилися в не перевірці: правильності збирання схеми, наявності і надійності заземлень всіх елементів схеми, наявності захисних засобів, відсутності людей на випробувальному полі, які призвели до смерті чоловіка позивача і таким чином відбулась втрата життєвих зв'язків позивача з рідною людиною. Факт смерті чоловіка позивача беззаперечно свідчить про те, що позивач відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань позивача, те, що ці страждання у неї довічні, ступінь вини працівника відповідача, суттєві негативні зміни, які відбулися в особистому житті позивача. Окремо слід зазначити, що покладення відповідальності зокрема на КЕВ м. Дніпро, винними діями працівника якого спричинено моральну шкоду [PERSON] внаслідок загибелі її чоловіка [PERSON], має під собою правове підґрунтя для застосування саме положення ст. 1172 ЦК України, що узгоджується з роз'ясненнями Верховного Суду України. При цьому правові підстави відшкодування шкоди внаслідок не виконання обов'язку роботодавця - КПТМ «Криворіжтепломережа» створити належні та безпечні умови праці та відповідальність КЕВ м. Дніпро за дії його працівника є різними. Таким чином, суд дійшов висновку, що смерть [PERSON] настала, у тому числі і з вини КЕВ м. Дніпро, так як до нещасного випадку призвели дії (чи бездіяльність) працівника не одного підприємства, а обох. Крім того, виходячи зі змісту ст.ст. 11, 33, 36, 119 ЦПК України, саме позивач наділений правом визначити відповідача у справі, предмет та підстави позову. При цьому суд зазначає, що за позовом позивача вже стягнуто з КПТМ «Криворіжтепломережа» моральну шкоду, завдану смертю чоловіка. Зважаючи на викладені обставини, суд приходить висновку, що у зв'язку зі смертю чоловіка позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона втратила рідну, добру, турботливу людину, у зв'язку з чим така втрата є для позивача неймовірно болісною. Внаслідок викладеного позивач зазнала моральної травми. Отже, смерть чоловіка вимагає від неї додаткових зусиль на організацію свого життя. Разом з тим, визначаючи розмір моральної шкоди, судом приймається до уваги роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що настали. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Внаслідок смерті чоловіка, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає у зв'язку зі смертю рідної людини, що призводить до порушення її звичайного способу життя та вимагає від неї додаткових зусиль для його організації. Беручи до уваги конкретні обставини по справі, визначаючи розмір відшкодування позивачу - [PERSON], моральної шкоди, в зв'язку зі смертю чоловіка, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто - 170000 гривень, також, суд враховує, характер та об'єм її душевних, психічних страждань, в зв'язку зі смертю близької людини, враховує факт, що дійсно [PERSON] довгий час проживала однією родиною з померлим, тривалість перенесених страждань позивача з 18 жовтня 2016 року і по теперішній час, негативні зміни в житті викликані смертю чоловіка. Позивач [PERSON] внаслідок втрати чоловіка переживає нервові потрясіння, вона залишилася одна та постійно потребує підтримки, як фізичної так і моральної, на утриманні позивача знаходиться її 17-річний син - [PERSON] При визначенні суми за спричинену моральну шкоду позивачу суд враховував той факт, що винним в смерті чоловіка позивача є і представник (працівник) іншого підприємства та сам загиблий - [PERSON] Оцінивши вищевказане, суд дійшов висновку, що компенсацію за заподіяні моральні страждання слід призначити у розмірі 80000 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов'язкових платежів, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які зазнає позивач, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 704 грн. 80 коп. витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial