Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Виклад позиції позивача: У квітні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення компенсації витрат на утримання майна. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що власниками квартири [ADDRESS] , у 2006 році став [PERSON] за договором купівлі-продажу від 14.07.2006 року. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 року по справі № 643/17707/15-ц в порядку поділу спільного майна подружжя було визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частини вказаної квартири, яке Постановою Верховного суду від 27.01.2021 року залишено в силі. Оскільки позивач є титульним власником квартири, то він сплачує всі видатки пов`язанні з утримання квартири. З березня 2007 року по квітень 2021 року з урахуванням збільшених позовних вимог просить стягнути з відповідача половину сплачених витрат, а саме 44 326,51 грн за послуги пов`язані з утриманням квартири. Процесуальні дії у справі Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 09.04.2021, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Кононенко Т.О. Ухвалою суду від 17.06.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 02.08.2021 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав вказаних в відзові та застосувати строки позовної давності. 09.08.2021 року представниик позивача надав відповідь на відзив. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.07.2006 року, [PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS] . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 06.12.2018 року по справі № 643/17707/15-ц в порядку поділу спільного майна подружжя було визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частини вказаної квартири, яке Постановою Верховного суду від 27.01.2021 року залишено в силі. Так, за період з березня 2007 року по березень 2012 року за спожиті комунальні послуги споживачам квартири [ADDRESS] було нараховано 5206,76 грн, згідно довідки начальника дільниці № 38 КП «Жилкомсервіс » по особовому рахунку квартири; за період з березня 2012 року по лютий 2021 року було нараховано 20190,71 грн, згідно довідки начальника дільниці № 38 КП «Жилкомсервіс » по особовому рахунку квартири; відповідно до відповіді ТОВ «Харківгаз збут» від 26.02.2021 № 617 ЛВ-3244-0221 за період з січня 2018 року по лютий 2021 року за спожитий прородний газз нараховано 839,48 грн; згідно зведеної картки абонента КП «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» за послуги з водопостачання і водовідведення за період з 2008 по січень 2021 року нараховано 4064,85 грн; згідно довідки Салтівського РРЕ АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» від 16.02.2021 року за послуги з електропостачання за період з січня 2016 року по січень 2019 року нараховано 8992,32 грн; згідно довідки Салтівського РСЦ ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» від 16.02.2021 року за послуги з електропостачання за період з березня 2019 року п лютий 2021 року нараховано 2272,20 грн; згідно довідки КП «Харківські теплові мережі» за послуги з опалення і постачання гарячої води за період з січня 2013 року по по січень 2016 року нараховано 7394,36 грн, з яких сплачено 6906, грн; згідно довідки КП «Харківські теплові мережі» за послуги з опалення і постачання гарячої води за період з січня 2018 року по січень 2021 року нараховано 25240,57 грн з яких сплачено 24902,09 грн; згідно розрахунку заборгованості КП «Комплекс з вивозу побутових відходів» від 16.02.2021 року вартість послуг з вивозу побутових відходів за період з лютого 2018 року по лютий 2021 року склала 737,16 грн, з яких сплачено 725,23 грн. Відповідно до копії дублікатів квитанції від 04.03.2021 року позивач сплатив за період 01.02.2021-28.02.2021 за послуги водопостачання КП «Харківводоканал» 50,52 грн, від 22.03.2021 - 25,01 грн та 30,90 грн, від 18.05.2021 - 49,52 грн, 19,69 грн, 14,19 грн, 23,47 грн, 29,81 грн, від 04.03.2021 - 50,52 грн, від 10.02.2021 року 14,19 грн, від 12.11.2020 року 14.19 грн, 15.10.2020 року 14,19 грн, від 27.08.2020 року 30,90 грн, від 11.08.2020 року 14.19 грн, від 25.06.2020 року - 73,33 грн, 14.05.2020 - 97,51 грн, від 16.03.2020 - 47,62 грн, від 15.01.2020 - 26.54 грн, від 16.08.2019 - 19,84 грн, від 15.01.2018 - 14,40 грн, від 16.02.2018 - 24,72 грн, від 03.07.2018 - 16,46 грн, від 11.09.2018 - 11,22 грн, від 17.12.2018 - 23,25 грн. Відповідно до копії дублікатів квитанції від 04.03.2021 позивач сплатив КП «Жилкомсервіс» - 251,94 грн, від 15.04.2021 - 251,83 грн, від 10.02 2021 - 229,67 грн, від 03.12.2020 - 252,97 грн, від 12.11.2020 - 252,97 грн, від 15.10.2020 - 252,97 грн, від 17.09.2020 - 252,97 грн, від 11.08.2020 - 229,08 грн, від 06.07.2020 - 276,88 грн, 25.06.2020 - 276,88 грн, від 14.05.2020 - 276,88 грн, від 14.04.2020 - 276,88 грн, від 16.03.2020 - 275,85 грн, від 17.02.2020 - 275,85 грн, від 15.01.2020 - 275,81 грн, від 19.12.2019 275,85 грн, від 13.11.2019 - 275,81 грн, від 09.10.2019 - 275,85 грн,від 20.09.2019 - 276,88 грн, від 16.08.2019 - 276,88 грн, від 17.12.2018 - 268,65 грн, від 14.11.2018 - 903,68 грн, від 11.09.2018 - 293,80 грн, від 14.08.2018 - 293,80 грн, від 13.07.2018 - 273,96 грн, від 03.07.2018 - 252,93 грн, від 10.05.2018 - 203,32 грн, від 16.02.2018 - 208,57 грн, від 15.01.2018 - 208,57 грн, від 12.12.2017 - 230,75 грн, від 16.11.2017 - 230,75 грн, від 12.10.2017 - 193,51 грн, від 13.09.2017 - 224,07 грн, від 13.08.2017 - 229,64 грн, від 18.07.2017 - 232,80 грн, від 30.06.2017 - 133,79 грн, від 17.05.2017 - 152,91 грн, від 13.04.2017 - 142,20 грн, від 06.04 2017 - 134,44 грн, від 27.02.2017 - 138,75 грн, від 22.01.2017 - 138,59 грн, від 15.12.2016 - 143,35 грн, від 14.11.2016 - 143,35 грн, від 12.10.2016 - 143,35 грн, від 12.09.2016 - 274,91 грн, від 23.07.2016 - 152,91 грн, 13.06.2016 - 143,35 грн, від 12.05.2016 - 141,12 грн, від 12.04.2016 - 131,49 грн, від 15.03.2016 - 132,40 грн, від 09.02.2016 - 390 грн, від 16.01.2016 152,91 грн, Відповідно до копії дублікатів квитанції від03.03.2021 року позивач сплатив за теплопостачання КП «ХТМ» - 1863,56 грн, від 22.03.2021 - 1957,99 грн, від 18.05.2021 - 1221,59 грн, 11.05.2021 - 1787,35 грн, від 03.03.2021 - 1863,56 грн, від 20.01.2021 року - 1657,24 грн, від 20.10.2020 - 729,31 грн, від 19.05.2020 - 1000 грн, від 19.03.2020 - 1211,09 грн, від 18.02.2020 - 1700 грн, від 15.01.2020 - 884,57 грн, від 20.12.2019 1141,93 грн, від 13.11.2019 - 158,66 грн, від 16.08.2019 - 500грн, від 14.11.2018 - 301,33 грн, від 11.09.2018 - 400 грн, від 14.08.2018 - 500 грн, від 30.05.2018 - 1290,92 грн, від 29.01.2018 - 1318,76 грн, від 01.03.2018 - 1500 грн, від 04.04.2018 - 1000 грн, від 13.06.2018 - 500 грн, від 03.07.2018 - 500 грн, від 13.07.2018 - 500 грн, від 13.122017 - 966,42 грн, від 16.11.2017 - 231,66 грн, від 17.05.2017 - 739,81 грн, від 28.04.2017 - 1124,43 грн, від 13.04.2017 - 1942,35 грн, від 27.02.2017 - 1756,39 грн, від 22.01.2017 - 1401,08 грн, від 13.12.2016 - 1024,46 грн, від 12.11.2016 - 124,49 грн, від 12.05.2016 - 436,80 грн, від 12.04.2016 - 420,64 грн, від 16.03.2016 - 867,73 грн, від 09.02.2016 - 1500 грн, від 11.12.2015 - 200 грн, Відповідно до копії дублікатів квитанції від 10.02.2021 року позивач сплатив за електропостачання ПрАТ «Харківенергозбут» - 220,08грн, від 22.03.2021 - 248,64 грн, від 18.05.2021 - 302,40 грн, від 15.04.2021 - 120,96 грн, від 11.05.2021 - 302,40 грн, від 20.01.2021 року - 37,38 грн, від 12.11.2020 - 103,44 грн, від 15.10.2020 81,90 грн, від 17.09.2020 - 66,60 грн, від 11.08.2020 - 94,14 грн, від 25.06.2020 - 83,28 грн, від 14.05.2020 - 237,84 грн, від 16.03.2020 - 126,96 грн, від 13.11.2019 - 52,20 грн, від 16.08.2019 - 21,60 грн, позивач сплатив за електропостачання АК Харківобленерго дублікат квитанції від 11.09.2018 - 75,60 грн, від 16.02.2018 - 130,32 грн, від 15.01.2018 294,96 грн, від 16.11.2017 - 167,28 грн, від 12.10.2017 - 106,80 грн, Відповідно до копії квитанції від 15.12.2020 року сплачено позивачем за комунальні послуги 1400 грн, від 11.08.2015 - 1200 грн, 16.02.2015 - 525 грн, від 16.04.2015 - 1400 грн, від 22.06.2015 - 348 грн, від 26.01.2015 - 560 грн, від 11.02.2015 - 410 грн, від 24.05.2014 - 403 грн, від 26.06.2014 - 1000 грн, від 03.02.2014 - 300 грн, від 17.03.2014 - 650 грн, від 11.11.2014 - 1000 грн, від 24.12.2014 - 900 грн, від 25.01.2013 - 839 грн, від 06.03.2013 - 1200 грн, від 06.06.2013 - 600 грн, 09.08.2013 - 1000 грн, від 25.11.2013 - 600 грн, від 30.12.2013 - 1018,50 грн, від 21.02.2012 - 1600 грн, від 05.06.2012 - 600 грн, 17.08.2012 - 605 грн, від 21.11.2012 - 590 грн, від 12.04.2011 - 1940,50 грн, від 08.09.2011 - 1000 грн, від 30.08.2010 - 1100 грн, від 18.02.2010 - 938,51 грн, від 25.02.2010 - 600 грн, від 17.09.2010 - 700 грн, від 03.02.20009 - 400 грн, від 05.03.2009 - 440 грн,від 06.07.2009 - 650 грн, від 03.02.2009 - 400 грн, від 05.03.2009 - 440 грн, від 22.04.2008 - 970 грн, від 04.08.2008 - 530 грн. Відповідно до копії дублікатів квитанції від 04.03.2021 позивач сплатив КП Комплекс з вивезення побутових відходів - 23,47 грн, від 15.04.2021 - 23,47 грн, Відповідно до копії дублікатів квитанції від 04.03.2021 позивач сплатив АТ «Харківміськгаз» - 1,38 грн, від 18.05.2021 - 1,38 грн, від 15.04.2021 - 1,38 грн, ТОВ Харківгаз збут від 22.03.2021 - 22.93 грн, від 18.05.2021 - 22,92 грн, від 18.05.2021 - 22,92 грн, від 15.04.2021 - 22,93 грн. Оцінка суду Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі N 521/3743/17-ц (провадження N 61-26462св18). Судом встановлено, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS] , і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач у період з березня 2007 року по червень 2021 року сплачував комунальні послуги, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями. Відтак позивач вважає, що його право порушено з березня 2007 року, однак не здійснював жодних заходів для відновлення своїх прав, а тільки 09.04.2021 року звернувся до суду. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строків позовної давності . Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права або охоронюваного законом інтересу особи. Тобто правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права, а відтак і обґрунтованості позовних вимог. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15-ц (провадження № 14-252цс18) зроблено висновок, «що виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності не відповідає вимогам закону». Оскільки обов`язок відповідача по сплаті комунальних витрат за квартирою [ADDRESS] виник з моменту набрання рішення Московського районного суду м.Харкова від 06.12.2018 року, відповідно до якого за [PERSON] було визнано право власності на 1/2 частину вказаної квартири, яке постановою Верховного Суду віід 27.01.2021 року було залишено в силі, тому до набрання рішенням законної сили, право чи інтереси позивача не були порушені, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог за період з березня 2007 року по 27 січня 2021 з підстави його необґрунтованості. В той же час, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача в частині стягнення солідарного обов`язку пропорційно частці у спільній власності, а саме підлягають задоволенню вимоги за період з 27.01.2021 року по 13.06.2021 року витрати по сплаті комунальних послуг. Так, відповідно до копії дублікатів квитанції від 04.03.2021 року позивач сплатив за період 01.02.2021-28.02.2021 за послуги водопостачання КП «Харківводоканал» 50,52 грн, від 22.03.2021 за період 02.2021-02.2021- 25,01 грн та 30,90 грн, від 18.05.2021 за період 04.2021 - 04.2021- 49,52 грн, 19,69 грн, 14,19 грн, 29,81 грн, від 04.03.2021 за період 02.2021-02.2021 - 50,52 грн, всього 270,16 грн. Відповідно до копії дублікатів квитанції від 04.03.2021 позивач сплатив КП «Жилкомсервіс» - 251,94 грн за період 02.2021-02.2021, від 18.05.2021 за період 04.2021 - 04.2021 - 252,97, від 15.04.2021 за період 03.2021 - 03.2021 - 251,83 грн, всього 756,49 грн. Відповідно до копії дублікатів квитанції від 03.03.2021 року позивач сплатив за теплопостачання КП «ХТМ» - 1863,56 грн за період 01.02.2021 - 28.02.2021, від 22.03.2021 за період 02.2021-02.2021 - 1957,99 грн, від 18.05.2021 за період 04.2021 - 04.2021 - 1221,59 грн, 11.05.2021 за період 04.2021 - 04.2021- 1787,35 грн, від 03.03.2021 за період 02.2021 - 02.2021- 1863,56 грн, всього 8694,05 грн. Відповідно до копії дублікатів квитанції від 22.03.2021 року позивач сплатив за електропостачання ПрАТ «Харківенергозбут» за період 02.2021 - 02.2021 - 248,64 грн, від 18.05.2021 за період 04.2021 - 04.2021 - 302,40 грн, від 15.04.2021 за період 03.2021 - 03.2021- 120,96 грн, від 11.05.2021 за період 04.2021 - 04.2021 - 302,40 грн, всього 974,4 грн. Відповідно до копії дублікатів квитанції позивач сплатив за газопостачання ТОВ Харківгаз збут від 22.03.2021 за період 02.2021 - 02.2021- 22.93 грн, від 18.05.2021 за період 04.2021 - 04.2021 - 22,92 грн, від 15.04.2021 за період з 03.2021 - 03.2021 - 22,93 грн, всього 68,79 грн. Відповідно до копії дублікатів квитанції від 04.03.2021 позивач сплатив КП Комплекс з вивезення побутових відходів за період 02.2021 - 02.2021 - 23,47 грн, від 18.05.2021 - за період 04.2021 - 04.2021 -23,47 грн, 15.04.2021 за період 03.2021- 03.2021 - 23,47 грн, всього 70,41 грн. Відповідно до копії дублікатів квитанції від 22.03.2021 позивач сплатив АТ «Харківміськгаз» за період 02.2021 - 02.2021- 1,38 грн, від 18.05.2021 - 1,38 грн, від 15.04.2021 за період 03.2021 - 03.2021 - 1,38 грн, всього 4,14 грн. А всього сплачено за вказаний період 10 838,44, з відповідача підлягає стягненню половина витрат у розмірі 5 419,22 грн. Щодо заперечень відповідача, стосовно не проживання в зазначеній картирі та не користування зазначеними комунальними послугами, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг на період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї. Для реалізації цього права споживач повинен звернутися до виконавця послуг з письмовою заявою та офіційними документами, що підтвердять факт відсутності. Це можуть бути документи з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання. Оскільки комунальні послуги надавалися , а відповідач не звернувся з заявою про несплату у зв`язку з відсутність споживача, суд приходить висновку про задоволення позову в цій частині. Таким чином, саме з 27.01.2021 сторони несуть солідарний обов`язок у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів). Надані позивачем квитанції про сплату позивачем комунальних послуг до 27.01.2021 року суд не бере до уваги, оскільки право відповідача на 1/2 квартири не було підтверджене , а отже не має правових підстав вимагати від іншого співвласника їх відшкодування. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Паркулаб А.В. надано Договір № 84/03-21 від 25.03.2021 року про надання правничої допомоги, розрахунок суми вартості послуг від 25.03.2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру №1 від 25.03.2021 про сплату 12 500 грн. Представник позивача на адресу суду направив відзив на позовну заяву в якому зазначив про не обґрунтованість і не співмірністю, просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 12 500 грн. Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що позивач дійсно поніс вказані затрати в розмірі підтвердженому належними і допустимими доказами, а тому витрати на правничу допомогу адвоката, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 1528 грн, виходячи з розрахунку: 5419,22 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 12500 грн (сума сплачена за правову допомогу) / 44326,51 грн (розмір заявлених позовних вимог). Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 111 грн, виходячи з розрахунку: 5419,22 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 908 грн (сума сплаченого судового збору) / 44326,51 грн (розмір заявлених позовних вимог). На підставі викладеного та

Outcome: partial