Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.11.2017 у справі № 443/649/17, та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,- в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] та [INFO] . Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що на її утриманні знаходяться діти, донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , батьком яких є [PERSON] .. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.11.2017 визначено розмір аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошові сумі 1\~000,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 09.06.2017 і до досягнення ними повноліття. Фактично усі витрати щодо утримання дітей позивачка несе особисто, оскільки, аліментів відповідача не вистачає. Діти є неповнолітніми , їм необхідне належне забезпечення фізичного та духовного розвитку. Виключно коштами позивачки не вдається в повній мірі забезпечити дітям якнайкращі інтереси. Таким чином, з урахуванням сьогоднішнього стану економічної ситуації, рівня цін на товари та послуги, необхідність додаткових затрат для забезпечення інтересів дітей, позивачка змушена звернутися до суду для збільшення розміру аліментів на утримання доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву. Процесуальні дії у справі. 06.04.2021 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі (а.с.22). Ухвалою від 23.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 13.05.2021 (а.с.28-29). 13.05.2021 розгляд справи відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача, на 03.06.2021 /а.с.35-36/. Розгляд справи по суті відбувся 03.06.2021. В судове засідання зв`явився представник позивачки [PERSON] [PERSON] , позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив. Суду пояснив, що [PERSON] 11.05.2019 уклала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні, батько дитини разом із ними не проживає, у зв`язку із чим її матеріальний стан погіршився, а вона не може працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дочок у розмірі 1\~000,00 грн., що на даний час є менше встановлених законодавством 50% прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, оскільки прожитковий мінімум становить 2\~395,00 грн. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Судом направлялась судова повістка на адресу відповідача, проте вказана кореспонденція 18.05.2021 повернулась до суду із відміткою «вручено», окрім того на офіційному сайті Жидачівського районного суду Львівської області розміщувались оголошення про виклик до суду [PERSON] . Таким чином, суд відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити частково, ухваливши заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони по справі є батьками доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 02.07.2014 виконавчим комітетом Володимирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, та доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 13.06.2012 виконавчим комітетом Володимирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області . /а.с.12,15/ Позивачка [PERSON] разом із доньками [PERSON] та [PERSON] , сином [PERSON] , чоловіком [PERSON] , батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] , проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб від 24.03.2021 №1405./а.с.14/ Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 10.11.2017 вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\~000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.06.2017 і до досягнення дітьми повноліття /а.с.18-19/. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Крім цього, суд враховує положення статей\~8,\~11,\~12 ЗУ «Про охорону дитинства»\~(26 квітня 2001 року № 2402-III). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з приписами абзацу 2 частини 3 статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Нормою частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У Постанові Верховного Суду від 17.02.2020 у справі № 459/2189/18 (провадження № 61-6575св19) про зміну розміру аліментів викладено правовий висновок згідно якого, суд може збільшити розмір аліментів, на підставі ст. cт. 181, 192 СК України, навіть за відсутності доказів покращення майнового стану платника аліментів, якщо встановить, що раніше визначений судом розмір аліментів є меншим встановленої частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вказаного, судом встановлено, що раніше визначений судом розмір аліментів становить менше 1/2 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку, а позивачка не має можливості працювати і отримувати доходи, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що свідчить про погіршення її матеріального стану, суд прийшов до висновку про визначення аліментів у розмірі 1 500,00 грн на місяць на кожну дитину, врахувавши при цьому відсутність доказів покращення майнового стану платника аліментів. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Відповідач, як батько дітей зобов`язаний їх утримувати. Враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, беручи до уваги витрати, які необхідні для утримання та виховання дитини, необхідність створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, рівність прав батьків щодо обов`язку утримання дитини та моменту з якого проводиться стягнення, в зв`язку з чим суд доходить до переконання про необхідність збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки за рішенням суду, на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. З огляду на вимоги\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена\~ЗУ «Про судовий збір»\~на час подання позову.

Outcome: partial