Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні, розпорядженні та визначені порядку користування майном мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником ? частини квартири [ADDRESS] що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 276, витяг з Державного реєстру правочинів від 24.10.2007 року за № 2441040; Договором дарування квартири НАІ № 262302 від 14.04.2016 року який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та зареєстровано в реєстрі за № 268, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2016 року, правочин зареєстровано за № 14161503. Відповідач [PERSON], рідний брат позивачки є власником ? частини квартири згідно Договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 276, витяг з Державного реєстру правочинів від 24.10.2007 року за № 2441040. Відповідно до довідки Ф№3 від 01.02.2017 року виданої КК ,,Центр комунального сервісу" Дніпровського району м. Києва в квартирі [ADDRESS],зареєстровані: [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON], брат [PERSON], племінник [PERSON] та кол.др.бр. [PERSON] Однак, відповідачі проживають у квартирі одноособово та чинять позивачці перешкоди у вселені в квартиру та у користуванні її майном. Зокрема відповідачами було змінено замки від вхідних дверей. На неодноразові звернення позивачки надати дублікат ключів, відповідачі відмовляють. 07.03.2017 року представником позивача на адресу відповідачів було надіслано вимогу про усунення перешкод в користуванні [PERSON] належним їй майном. Листом відповідача [PERSON] було повідомлено позивача про можливість з'явитися до квартири з метою проведення переговорів. Позивач разом з своїм чоловіком та представником неодноразово з'являлися до квартири, а саме 25.03.2017 року, 06.05.2017 року та 10.06.2017 року , однак двері ніхто не відчиняв. Під час кожного виїзду до квартири представником позивача викликалася поліція та подавалася заява за фактом вчинення перешкод позивачу у користуванні та розпорядженні майном. Висновком Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві від 23.06.2017 року про результати розгляду заяви № 45721 від 10.06.2017 року встановлено, що [PERSON] до квартири [ADDRESS], не впускає її брат [PERSON] Відповідачем [PERSON] було подано заперечення відповідно до яких позовні вимоги він не визнав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином за відомою суду адресою їх реєстрації та проживання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги просила задовольнити. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 24.10.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 276, Витягом з Державного реєстру правочинів від 24.10.2007 року за № 2441040, Договором дарування частки квартири від 14.04.2016 року який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М. та зареєстровано в реєстрі за № 268, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.04.2016 року, правочин зареєстровано за № 14161503. Відповідач [PERSON] є власником ? частини квартири, що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 24.10.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нечитайло І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 276 та Витягом з Державного реєстру правочинів від 24.10.2007 року за № 2441040. Відповідно до довідки Ф№3 від 01.02.2017 року виданої КК ,,Центр комунального сервісу" Дніпровського району м. Києва в квартирі [ADDRESS],зареєстровані: позивач [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON], брат [PERSON], племінник [PERSON] та кол.др.бр. [PERSON] Наполягаючи на задоволенні позову позивачка зазначила, що відповідачі проживають у квартирі одноособово та чинять їй перешкоди у вселені та у користуванні її майном. Зокрема відповідачами було змінено замки від вхідних дверей. На неодноразові звернення позивачки надати дублікат ключів, відповідачі відмовляють. 07.03.2017 року представником позивача за довіреністю [PERSON] на адресу відповідачів було надіслано вимогу про усунення перешкод в користуванні [PERSON] належним їй майном. Листом відповідача [PERSON] від 17.03.2017 року було повідомлено позивача про можливість з'явитися до квартири з метою проведення переговорів. 12.04.2017 року представником позивача за довіреністю [PERSON] на адресу відповідачів було надіслано відповідь про згоду укласти договір на інших умовах. Позивач разом з своїм чоловіком та представником неодноразово з'являлися до квартири № [NUMBER], а саме 25.03.2017 року, 06.05.2017 року та 10.06.2017 року однак доступу до житлового приміщення відповідачами надано не було, що підтверджується листами Дніпровського управління поліції в м. Києві про розгляд заяв [PERSON] стосовно вчинення перешкод у користуванні та розпорядженні майном. Висновком Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві від 23.06.2017 року про результати розгляду заяви № 45721 від 10.06.2017 року встановлено, що [PERSON] до квартири [ADDRESS], не впускає її брат [PERSON] Суд дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні, розпорядженні та визначені порядку користування майном підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. З вказаною нормою кореспондуються положення ст. 358 ЦК України, ст. 150 ЖК України. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник майна відповідно до ст.ст. 317, 319, 325, 383 ЦК України має право володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому на праві приватної власності майном на свій розсуд та вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів коли відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з'вився без поважних причин або без повідомлення причин та якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі чинять позивачці перешкоди у користуванні її власністю, а саме ? частиною квартири [ADDRESS] позивачка в добровільному порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні, володінні своєю власністю , позовні вимоги слід задовольнити частково. Що стосується позовних вимог щодо визначення порядку користування квартирою то в цій частині суд вважає за доцільне відмовити, оскільки відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ст. ст. 358 ч. 1 і ч. 2, 391 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ухвалення судом заочного рішення суду за відсутності відповідачів, без врахування їхньої думки щодо визначення порядку користування квартирою, її меж може призвести до порушення їх прав володіння та користування житлом. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідачі мають сплатити позивачу судовий збір в розмірі 1920 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial