Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON]; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своїх вимогах посилається на те, що він перебував з відповідачем [PERSON] у шлюбі, від якого мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 25.11.2015 року він сплачує аліменти відповідачу на утримання дітей по 2000 грн. до їх повноліття. З квітня 2016 року неповнолітній син [PERSON], [INFO], не проживає із відповідачем та знаходиться на його утриманні. У звязку з чим просить суд припинити нарахування та стягнення з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], згідно рішенням суду від 25.11.2015 року та виконавчого листа, виданого 07 грудня 2015 року в розмірі 2 000 грн. щомісячно від дня предявлення позову до повнолітня [PERSON]; визнати виконавчий лист, виданий 07 грудня 2015 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська в частині стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]; стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь [PERSON] користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до досягнення нею 18-ти річного віку; рішення допустити до негайного виконання; стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. з відповідача на його користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили суд припинити нарахування та стягнення з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], згідно рішенням суду від 25.11.2015 року та виконавчого листа, виданого 07 грудня 2015 року в розмірі 2 000 грн. щомісячно від дня предявлення позову до повнолітня [PERSON]; визнати виконавчий лист, виданий 07 грудня 2015 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська в частині стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]; стягнути з [PERSON], [INFO], на його користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн., але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини до досягнення нею 18-ти річного віку; рішення допустити до негайного виконання; стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. з відповідача на його користь. В судовому засіданні посилались на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволені позову, тому як її доходи не дозволяє їй сплачувати аліменти. Просить суд відмовити в задоволені в позові. В якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що він є сином [PERSON] та [PERSON], та підтвердив факт того, що він з квітня 2016 року проживає разом із позивачем та мати лише іноді надавала кошти на його утримання. В якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що він є сином [PERSON] та [PERSON], та зазначив, що [PERSON] іноді проживає із відповідачем [PERSON] Вислухавши сторони, представників сторін, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи та надані суду докази, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 07 червня 1997 року по 07 травня 2015 рік знаходились у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 листопада 2015 року про розірвання шлюбу та не заперечується сторонами. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що не заперечується відповідачем. Згідно рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 25.11.2015 року позивач [PERSON] сплачує аліменти відповідачу на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], по 2000 грн. до їх повноліття. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], мешкає та знаходиться на утриманні позивача, що вбачається з акту № 102 від 13 травня 2016 року, та не заперечується відповідачем. Згідно до виконавчого листа, який виданого Заводським районним судом м.Дніпродзержинська від 07 грудня 2015 року, з [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на користь матері [PERSON]. Судом встановлено, що на даний час на утримання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст.180 Сімейного Кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, з наданих суду документів вбачається, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON], [INFO], так, відповідно до наданих суду документів є Приватним підприємцем. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Тому суд, при визначені розміру аліментів, враховує те, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, що не заперечується відповідачем. Окрім цього, суд враховує й доходи позивача [PERSON]. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає задовольнити позовні вимоги позивача частково та стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1 000 грн. до досягнення ним повнолітня. Враховуючи викладене та те, неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на утримання позивача, суд вважає припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2 000 грн., що здійснюється на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 25 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В частині позовних вимог стосовно визнання виконавчого листа від 07 грудня 2015 року таким, що не підлягає виконанню з дня предявлення позову до повноліття [PERSON], суд вважає відмовити, у звязку з тим, що стягнення аліментів, які утримуються з позивача на користь відповідача припиняються з часу винесення рішення суду про їх припинення. Частиною 2 ст.369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Підстави для цього зазначені у ч.4 ст.369 ЦПК України, де вказано, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у звязку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав, зокрема внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження. Проте у вказаній вище процесуальній нормі відсутнє чітке визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В Узагальненні про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, яке викладене у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року, зазначено, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є, зокрема, пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання. Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду. З огляду на зазначене визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації громадянином його гарантованого Конвенцією «права на суд». Таким чином, враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача про визнання виконавчого листа від 07 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, таким, що не підлягає виконанню. Оскільки, при подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 551,20 грн., тому відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, ці кошти підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial