Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

До суду звернувся позивач прокурор Верхньодніпровського району Дніпропетровської області інтересах [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, та середнього заробітку в з»язку із несвоєчасним розрахунком та моральної шкоди до відповідача ПП "СТД Агро" згідно уточненої позовної заяви просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 41600 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку та провести індексацію відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари та тарифи і послуги в порядку, встановленому законодавством, стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. та витребувати у відповідача її трудову книжку посилаючись на наступне: з 05.05.2011 року вона працювала на посаді бухгалтера ПП «СТД Агро». при прийнятті на роботу вона писала заяву на ім»я директора підприємства [PERSON], та надавала трудову книжку в якій робили запис про роботу. В її обов»язки входило облік орендованих земель, видача пайових за орендовану землю. Заробітну плату вона отримувала в сумі 1600 грн. Заробітна плата видавалась за двома відомостями, в одній із яких був вказаний мінімальний розмір заробітної плати, а в іншій фактична заробітна плата, яку вона отримувала на руки, і вона була більша ніж в першій відомості. Підпис ставила в обох відомостях. Підприємство займалось сільським господарством та отримувало дохід. Заяву про звільнення з вересня 2012 року вона написала в кінці серпня. Заяву за два тижні до звільнення направили по факсу в офіс в м. Дніпропетровськ, але по телефону бухгалтер, прізвища якої вона не пам»ятає повідомила, що їх звільнено ще в червні місяці 2012 року. Наказу про звільнення вона не бачила і ніхто її з ним не ознайомлював. Заяву на той час вона не писала, Трудову книжку їй до даного часу не видали і вона знаходиться в ПП «СТД Агро». Заробітну плату вона не отримувала з грудня 2011 року, При звільнені з нею не розрахувались, чим порушили трудове законодавство. Заборгованість по заробітній платі за період з грудня 2011 року по 01.02.2014 року складає 41600 грн. 20.01.2014 року в законну силу вступив вирок Верхньодніпровського районного суду по справі за № 172/1600/13-к, згідно якого [PERSON],. директора ПП «СТД Агро», визнали винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, тобто безпідставна невиплата заробітної плати більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства. Отже з боку ПП «СТД Агро» допущено порушення трудового законодавства України, внаслідок чого у підприємства перед нею, [PERSON], виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 41600 грн. Крім того невиплата їй заробітної плати призвела до порушення нормальних стосунків з членами родини, що призвело до моральних страждань відповідача та спричинення їй моральної шкоди, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Заінтересована особа [PERSON], та її представник позовні вимоги підтримали при цьому [PERSON]. пояснила суду, що вона працювала у ПП «СТД Агро» з травня 2011 року. З грудня 2011 року їй та іншим працівникам підприємства перестали виплачувати заробітну плату. До того часу заробітну плату виплачували, але із запізненням. На підприємстві вона працювала до вересня місяці 2012 року, потім написала заяву про звільнення. Але з головного офісу в м. Дніпропетровську їй повідомили, що вона звільнена ще в червні 2012 року, хоч заяви про звільнення вона не писала. Та наказу про своє звільнення не бачила. Крім того, відповідач не віддав їй її трудову книжку, мотивуючи це тим, що саме вона підняла питання про притягнення до відповідальності керівника підприємства в зв»язку з невиплатою заробітної плати. В неї виникли з цього приводу скандали в сім»ї, так як вона працювала, але заробітної плати не отримувала і не було чим утримувати сім»ю. В зв»язку з тим, що вона не отримала трудову книжки у неї виникли проблеми при влаштування на іншу роботу. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: Судом встановлено, що заінтересована особа [PERSON], з травня 2011 року по липень 2012 року працювала бухгалтером у ПП «СТД Агро», що підтверджується показаннями свідків, а також звітом про суми нарахованої заробітної плати по ПП «СТД Агро», поданого до УПФУ у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області. Так , допитані в судому засіданні свідки [PERSON], та [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що [PERSON]. почала працювати у ПП «СТД Агро» з травня 2011 року, разом з більшістю інших працівників даного підприємства, які були переведені до нього з іншого підприємства. Відповідно до Звіту про суми заробітної плати застрахованої особи [PERSON]. поданого до УПФУ у Верхньодніпровському районі встановлено, що заробітна плата [PERSON], нараховувалась з травня 2011 року по липень 2012 року, тому суд вважає доведеним факт роботи [PERSON]. у ПП «СТД Агро» за період з травня 2011 року по липень 2012 року. Більш точно визначити період роботи [PERSON]. на зазначеному підприємстві немає можливості, так як трудової книжки вона не отримала, а відповідач не виконав вимоги ухвали Верхньодніпровського районного суду від 18.03.2014 року та не надав суду документи, які підтверджують факт роботи заінтересованої особи, розмір її заробітної плати та інше . Але відповідно до ч.4 ст. 24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Також судом встановлено, що починаючи з грудня місяця 2011 року і до припинення роботи на даному підприємстві [PERSON], не виплачувалась заробітна плата, що підтверджується показаннями свідків [PERSON]. та [PERSON],, а також вироками Верхньодніпровського районного суду від 20.12.2013 року та Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 року відповідно до яких [PERSON],, керівник ПП «СТД Агро» визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України. Відповідно до якого встановлено, що [PERSON],, працюючи на посаді директора ПП «СТД Агро», діючи умисно, безпідставно, в порушення вимог законодавства України про працю, в період з вересня 2011 року по березень 2013 року, тобто більше ніж за один місяць, знаходячись на своєму робочому місці, не виплатив працівникам підприємства, в тому числі і [PERSON], заробітну плату. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з вищевикладеного факт, невиплати відповідачем заробітної плати [PERSON], є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства установи організації проводиться під час звільнення. Позивач подаючи позовну заяву просив стягнути з відповідача на користь [PERSON], заборгованість по заробітній платі в сумі 22400 грн. Згідно уточненої позовної заяви [PERSON]. просила стягнути з відповідача на її коросить заборгованість по заробітній платі в сумі 41600 грн. При цьому представник заінтересованої особи обгрунтовував цю суму тим, що з часу звільнення і до подання уточненої позовної заяви збільшився період невиплаченої заробітної плати. Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено наданими доками, що [PERSON], працювала на ПП «СТД Агро» з травня 2011 року по липень 2012 року. Після цього її трудові відносини з ПП «СТД Агро» були припинені. Заробітна плата [PERSON] не виплачувалась з грудня 2011 року по липень 2012 року. таким чином судом чітко встановлений період, протягом якого [PERSON]. не виплачувалась заробітна плата, і даний період не збільшувався, так як [PERSON]. припинила трудові відносини з відповідачем, що нею не заперечується. Відповідно збільшуватись може лише сума середнього заробітку за час невиплати заробітної плати, а не сам розмір невиплаченої заробітної плати Тому виходячи із сум нарахованої [PERSON], заробітної плати, зазначених у звіті до УПФУ у Верхньодніпровському районі, заборгованість ПП «СТД Агро» перед [PERSON], по заробітній платі за період з грудня 2011 по липень 2012 року складає - 9358 грн., 48 коп., яка на думку суду і підлягає стягненню з відповідача ПП «СТД Агро». Посилання заінтересованої особи та її представника, що [PERSON], отримувала з/плату в більшому розмірі, так як заробітна плата виплачувалась по двох відомостях не можуть бути прийняті судом для визначення суми заборгованості по заробітній платі перед заінтересованою особою, так як хоч допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що заробітна плата виплачувалась працівникам ПП «СТД Агро» за двома відомостями і в одній відомості вказувалась мінімальна заробітна плата, а в іншій реальна, яку отримувала особа, але будь-яких доказів на підтвердження того, в якому розмірі дійсно виплачувалась заробітна плата [PERSON], суду не надано. відповідно визначаючи розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON]. суд виходить із розміру заробітної плати, який знайшов своє підтвердження. наданими в суді доказами. Крім заборгованості по заробітній платі поставлені позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та індексації, в зв»язку з підвищенням цін на товари та послуги. Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню виходами з наступного. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що ні на час звільнення, ні на час розгляду справи заборгованість по заробітній платі позивачу так виплачена і не була. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON], середній заробіток за час затримки розрахунку за період з грудня 2011 року по день постановлення судом рішення. Так як судом встановлено, що [PERSON]. вживала заходів щодо зобов»язання відповідача виплатити заборгованість по заробітній платі. Саме з її звернень, до правоохоронних органів щодо невиплати заробітної плати була порушена кримінальна справа відносно керівника ПП «СТД Агро», тому суд вважає за можливе стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за весь вищевказаний період. Визначаючи розмір середнього заробітку суд, виходить з наступного. Так як відповідачем на вимогу суду не надані відомості про розмір середнього заробітку [PERSON]. та про кількість відпрацьованих днів, суд, визначаючи середній заробіток [PERSON], приймає її заробіток за квітень та травень місця 2012 року, так як сума отриманого прибутку [PERSON]. за червень та липень 2012 року, є значно меншою, а відповідачем не надано суду ні доказів ні пояснень, з яких причин в даний період сума нарахованого [PERSON], заробітку є меншою ніж за попередні місяці та меншою навіть за мінімальну заробітну плату, встановлену в Україні, відповідно суд приймає за основу положення Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та обраховує середній заробіток [PERSON], за ті місці, з яких вбачається, що вона працювала повний робочий день Відповідно до ч.3,4. п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» - У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Таким чином середній заробіток [PERSON]. складатиме: 1335 грн. + 1335 грн.: 21 дні = 65.12 грн.( середньоденна заробітна плата ) Визначаючи розмір заборгованості відповідача за час затримки виплати заробітної плати, суд виходить із офіційно встановлених робочих днів, так як відповідачем не надано табелів обліку робочого часу. Кількість днів, протягом яких відповідач не виплачував позивачці заробітної плати складатиме: грудень 2011 року - 22 дні, 2012 рік - 252 дні, 2013 рік - 253 дні, 2014 рік по 22.04.2014 року - 67 дні. Всього -594 робочих днів. Відповідно сума заборгованості за час затримки виплати заробітної плати буде складати 65.12 грн., Х 594 дні = 38681 грн. 28 коп. Дана сума і підлягає стягненню з відповідача на користь заінтересованої особи [PERSON] Відповідно до ст. 1, ст., 2 ЗУ « Про компенсацію громадянам частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи організації незалежно від форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати, здійснюють компенсацію втрати частини їх доходів Згідно ст. 3 ЗУ « Про компенсацію громадянам частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації нараховується шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний період на індекс інфляції, що діяв у період невиплаченого ходу. Визначаючи розмір компенсації [PERSON], в зв»язку з знеціненням грошових коштів в результаті інфляції, суд приймає до уваги індекс інфляції, та суму заборгованості по заробітній платі, що діяв у відповідний період та перевищував 100%. відповідно до положень вищезазначеного закону. Таким чином розрахунок компенсації від інфляції [PERSON] є наступним. грудень 2011 року1240 грн.,Х 0.002 ( індекс інфляції 100.2) = 2.48 грн. січень 2012 року2570 грн., х 0.002 ( індекс інфляції 100.2) = 5.14 грн. лютий 2012 року 3900 грн., х 0.002 ( індекс інфляції 100.2) = 7.80 грн. березень 2012 року 5230 грн. х .003 ( індекс інфляції 100.3) = 15.65 грн. вересень 2012 року 9358.48 грн., х 0.001 ( індекс інфляції 100.1) = 9.36 грн. грудень 2012 року 9358.48 х0.002 грн., ( індекс інфляції 100.2) =18.72 грн. січень 2013 року 9358.48 х0.002 грн., ( індекс інфляції 100.2) =18.72 грн. травень 2013 року 9358.48 грн., х 0.001 ( індекс інфляції 100.1) = 9.36 грн. жовтень 2013 року 9358.48 грн., х 0.004 ( індекс інфляції 100.4) = 37.43 грн. листопад 2013 року 9358.48 х0.002 грн., ( індекс інфляції 100.2) =18.72 грн. грудень 2013 року 9358.48 х0.005 грн., ( індекс інфляції 100.5) = 46.79грн. січень 2014 року 9358.48 х0.002 грн., ( індекс інфляції 100.2) =18.72 грн. лютий 2014 року 9358.48 х0.006 грн., ( індекс інфляції 100.6) =56.15 грн. березень 2014 року 9358.48 х0.022 грн., ( індекс інфляції 102.2) = 205.87 грн. Всього 470 грн. 91 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON], в зв»язку з знеціненням грошових коштів в результаті інфляційних процесів. Стягуючи дану суму суд керується також листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 708/0/4-13 від 07.05.2013 року. відповідно до якого індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком Позивач також просить стягнути з відповідача на користь [PERSON], моральну шкоду в зв»язку з несвоєчасною виплатою їй заробітної плати, виходячи із моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя , пов»язаних з такою неправомірною поведінкою відповідача. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди проводить у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.. Суд вважає, що несвоєчасна виплата позивачу заробітної плати призвели до моральних страждань позивача, втрати нею нормальних життєвих зв»язків і вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя та життя його сім»ї . Тому вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування спричиненої моральної шкоди 300 грн., враховуючи період затримки розрахунку по заробітній платі, суму, що підлягає до виплати. А також той факт, що позивачці по даний час не повернена її трудова книжка, що ускладнює можливість її працевлаштування та підтвердження трудового стажу. Також суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині зобов»язання відповідача повернути [PERSON], її трудову книжку. Так як відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язані в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки. зазначені в ст. 116 цього кодексу. З пояснень [PERSON], судом встановлено, що вона написала заяву на звільнення з вересня 2012 року. Але їй було повідомлено, що вона звільнена ще в червні 2012 року, таким чином, звільняючи [PERSON], відповідач повинен був їй видати трудову книжку в день звільнення, але цього не зробив, відповідно своїми діями безпідставно утримуює трудову книжку [PERSON]. та порушує її права щодо працевлаштування та підтвердження трудового стажу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 488 грн. 10 коп., виходячи із суми задоволених позовних вимог. також з відповідача на користь [PERSON]. підлягає стягненню судовий збір в сумі 121.80 грн., сплачений останньою за клопотання про забезпечення позову.

Outcome: partial