Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») Кашаєва О.Г., яка діє на підставі довіреності №723-О від 12.03.2013 року (а.с.35), звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 16806,00 грн., обґрунтовуючи позов тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.12.2012 року відповідачка отримала кредит у розмірі 12210,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка надала свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складають Договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві. Взяті на себе зобов'язання відповідачка не виконує і станом на 09.02.2014 року її заборгованість перед банком складає 160806,00 грн., з яких: 11334,82 грн. - заборгованість за кредитом; 467,05 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3727,65 грн. - штрафи за п.п. 2.2 Генеральної угоди; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 776,48 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. (а.с.56, 57). Представник позивача Кашаєва О.Г. 05.05.2014 року подала до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 63). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.55, 58). Відповідачка 25.04.2014 року подала до суду письмову заяву про часткове визнання позову, зазначивши, що нараховані суми штрафів не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це призведе до подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те ж порушення договірного зобов'язання, а тому просить залишити без задоволення позовні вимоги в частині стягнення щтрафу в сумі 3727,65 грн. за порушення п.п.2.2 Генеральної угоди. Крім того, відповідачка заявила клопотання про розгляд справи без її участі (а.с.61-62). Судом встановлено, що, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.12.2012 року, відповідачка отримала кредит у розмірі 12210,97 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка взяла на себе зобов'язання в період з 1 по 25 число кожного місяця сплачувати платіж у сумі 311,74 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків та інших витрат, згідно з умовами (а.с.6). Відповідачка надала свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складають Договір між нею та банком, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.5). Позивач свої зобов'язання виконав, однак відповідачка взяті на себе зобов'язання не виконує і станом на 09.02.2014 року її заборгованість перед банком складає 160806,00 грн., з яких: 11334,82 грн. - заборгованість за кредитом; 467,05 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3727,65 грн. - штрафи за п.п. 2.2 Генеральної угоди; а також штрафи відповідно до Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 776,48 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором б/н від 28.12.2012 року (а.с.4). Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки. Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Наслідком порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно ч.1 ст.546, ст.549 ЦК виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). П.2.2 Генеральної угоди передбачає, що заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня порушення, вважається простроченою. Позичальник, в зв'язку з цим сплачує банку штраф в розмірі 3727,65 коп. (а.с.6). У пункті 1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту (а.с.7-30). Отже, Генеральною угодою від 28.12.2012 року та пунктом 1.1.5.20 Умов і правил надання банківських послуг, які є невід'ємними складовими частинами кредитного договору між банком та позичальником, передбачена подвійна відповідальність одного виду за одне і те ж порушення зобов'язання, а саме за прострочення платежів. Ст. 61 Конституції України встановлена заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд прийшов до висновку, що в стягненні штрафів відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг на користь позивача слід відмовити, оскільки відповідно до п.2.2 Генеральної угоди сторони домовились про інший розмір штрафу за порушення відповідачкою строків погашення заборгованості, а в решті вимог позов підлягає задоволенню на загальну суму 15529,52 грн. (16806,00 - 500 - 776,48 = 15529,52). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позов задоволено на 91,98 % (13445,69 : 14617,97 х 100 = 92,41 %), тому підлягають стягненню з відповідача судові витрати в сумі 225,11 грн. ( 243,60 х 92,41 % = 225,11).

Outcome: partial