Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

До суду звернувся позивач прокурор Верхньодніпровського району Дніпропетровської області інтересах [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, та середнього заробітку в з»язку із несвоєчасним розрахунком та моральної шкоди до відповідача ПП "СТД АГРО" згідно уточненої позовної заяви просить стягнути з відповідача на користь [PERSON], заборгованість по заробітній платі в сумі 68997 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку та провести його індексацію відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари та тарифи і послуги в порядку, встановленому законодавством, стягнути на [PERSON], користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. та посилаючись на наступне: з 01.06.2012 року вона працювала на посаді диспетчера автомобільного транспорту ПП «СТД Агро». при прийнятті на роботу вона писала заяву на ім»я директора підприємства [PERSON], та надавала трудову книжку в якій робили запис про роботу. Заробітну плату їй нараховували в сумі 3700 грн. Заробітна плата видавалась за двома відомостями, в одній із яких був вказаний мінімальний розмір заробітної плати, а в іншій фактична заробітна плата, яку вона отримувала на руки, і вона була більша ніж в першій відомості. Підпис ставила в обох відомостях. 01.03.2013 року вона написала заяву про звільнення. Заяву за два тижні до звільнення направили в офіс в м. Дніпропетровськ. Звільнено її з 01.03.2013 року за згодою сторін, про що є запис в трудовій книжці. З серпня 2012 року заробітну плату їй на підприємстві не виплачували, при звільненні з нею не розрахувались, чим порушили трудове законодавство. За серпень 2012 року заробітну плату їй виплатили частково, заборгованість за серпень 2012 року складає -2397, з вересня 2012 року по лютий 2013 року включно заробітна плата їй не виплачувалась в сумі по 3700 грн., щомісячно. Всього заборгованість по заробітній платі з вересня 2012 року по лютий 2014 року складає 66600 грн. за 18 місяців Заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2012 року по 01.02.2014 року складає 41600 грн. Всього заборгованість по заробітній платі складає 68997 грн. 20.01.2014 року в законну силу вступив вирок Верхньодніпровського районного суду по справі за № 172/1600/13-к, згідно якого [PERSON],. директора ПП «СТД Агро», визнали винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, тобто безпідставна невиплата заробітної плати більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства. Отже з боку ПП «СТД Агро» допущено порушення трудового законодавства України, внаслідок чого у підприємства перед [PERSON], виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 68997 грн. Крім того невиплата їй заробітної плати призвела до порушення нормальних стосунків з членами родини, що призвело до моральних страждань відповідача та спричинення їй моральної шкоди, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Заінтересована особа [PERSON], та її представник позовні вимоги підтримав при цьому [PERSON], пояснила суду, що вона працювала у ПП «СТД Агро» з червня 2012 року по березень 2-13 року. З вересня 2012 року їй та іншим працівникам підприємства не виплачувати заробітну плату. заробітну плату вона отримувала за двома відомостями: в одній була зазначена її заробітна плата в мінімальному розмірі, в іншій - заробітна плата, яку вона фактично отримувала. В зв»язку з невиплатою заробітної плати у неї виникли матеріальні проблеми в сім»ї, так як вона працювала на своєму утриманні має сина, який навчається та потребує коштів в зв»язку з навчанням. інших працюючих в її сім»ї нема. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: Судом встановлено, що заінтересована особа [PERSON], з вересня 2012 року по березень 2013 року працювала диспетчером автомобільного транспорту у ПП «СТД Агро», що підтверджується звітом про суми нарахованої заробітної плати по ПП «СТД Агро», поданого до УПФУ у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області. Відповідно до Звіту про суми заробітної плати застрахованої особи [PERSON] поданого до УПФУ у Верхньодніпровському районі встановлено, що заробітна плата [PERSON], нараховувалась з червня 2012 року по лютий 2013 року включно, тому суд вважає доведеним факт роботи [PERSON] у ПП «СТД Агро» за період з червня 2012 року по лютий 2013 року включно. відповідач на запит суду не надав відомості про роботу заінтересованої особи [PERSON] Так як відповідно до ч.4 ст. 24 КЗпП України трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Також судом встановлено, що починаючи вересня місяця 2012 року і до припинення роботи на даному підприємстві [PERSON], не виплачувалась заробітна плата, що підтверджується як показаннями самої заінтересованої особи так і вироками Верхньодніпровського районного суду від 20.12.2013 року та Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.03.2014 року відповідно до яких [PERSON],, керівник ПП «СТД Агро» визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України. Відповідно до якого встановлено, що [PERSON],, працюючи на посаді директора ПП «СТД Агро», діючи умисно, безпідставно, в порушення вимог законодавства України про працю, в період з вересня 2011 року по березень 2013 року, тобто більше ніж за один місяць, знаходячись на своєму робочому місці, не виплатив працівникам підприємства, в тому числі і [PERSON], заробітну плату. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з вищевикладеного факт, невиплати відповідачем заробітної плати [PERSON], є встановленим і доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства установи організації проводиться під час звільнення. Позивач подаючи позовну заяву просив стягнути з відповідача на користь [PERSON], заборгованість по заробітній платі в сумі 10000 грн. Згідно уточненої позовної заяви [PERSON],. просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 68997 грн. Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено наданими доками, що [PERSON], працювала на ПП «СТД Агро» з червня 2012 року по березень 2013 року. Після цього її трудові відносини з ПП «СТД Агро» були припинені. Заробітна плата [PERSON] не виплачувалась з вересня 2012 року по 01.03. 2013 року. Таким чином судом чітко встановлений період, протягом якого [PERSON], не виплачувалась заробітна плата, і даний період заборгованість по заробітній платі не може бути збільшеною, так як [PERSON], припинила трудові відносини з відповідачем з 01.03.2013 року, що нею не заперечується. Відповідно збільшуватись може лише сума середнього заробітку за час невиплати заробітної плати, а не сам розмір невиплаченої заробітної плати Тому виходячи із сум нарахованої [PERSON], заробітної плати, зазначених у звіті до УПФУ у Верхньодніпровському районі, заборгованість ПП «СТД Агро» перед [PERSON], по заробітній платі за період з вересня 2012 по 01.03. 2013 року складає - 7260 грн., яка на думку суду і підлягає стягненню з відповідача ПП «СТД Агро». Посилання заінтересованої особи на те. що вона отримувала з/плату в більшому розмірі, так як заробітна плата виплачувалась по двох відомостях не можуть бути прийняті судом для визначення суми заборгованості по заробітній платі перед заінтересованою особою, так будь-яких доказів суду з цього приводу не надано. Відповідно визначаючи розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] суд виходить із розміру заробітної плати, який знайшов своє підтвердження наданими в суді доказами. Крім того суд вважає, що заборгованість по заробітній платі за серпень 2012 року також стягненню з відповідача не підлягає, так як [PERSON], не заперечує проти того, що заробітна плата в даному місяці їй була частково виплачена. Крім цього з розміру заробітної плати яку [PERSON], визнає як виплачену вбачається, що вона відповідає сумі нарахованої їй заробітної плати, у звіті до УПФУ у Верхньодніпровському районі. Крім заборгованості по заробітній платі поставлені позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та індексації, в зв»язку з підвищенням цін на товари та послуги. Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню виходами з наступного. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що ні на час звільнення, ні на час розгляду справи заборгованість по заробітній платі позивачу так виплачена і не була. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON], середній заробіток за час затримки розрахунку за період з вересня 2012 року по день постановлення судом рішення. Так як судом встановлено, що [PERSON],. вживала заходів щодо зобов»язання відповідача виплатити заборгованість по заробітній платі. Вверталась до правоохоронних органів щодо невиплати їй заробітної плати, і за даним зверненням була порушена кримінальна справа відносно керівника ПП «СТД Агро», тому суд вважає за можливе стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за весь вищевказаний період. Визначаючи розмір середнього заробітку суд, виходить з наступного. Так як відповідачем на вимогу суду не надані відомості про розмір середнього заробітку [PERSON],. та про кількість відпрацьованих днів, суд, визначаючи середній заробіток [PERSON], приймає її заробіток за січень та лютий місця 2013 року, так як сума отриманого прибутку, так як розмір нарахованої їй в цьому місяці заробітної плати відповідно до звіту, наданого до УПФУ у Верхньодніпровському районі відповідає її розміру, нарахованому за попередні імсяці Відповідно до ч.3,4. п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» - У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. Таким чином середній заробіток [PERSON],. складатиме: 1210 грн. + 1210 грн.: 41 дні = 59.02 грн.( середньоденна заробітна плата ) Визначаючи розмір заборгованості відповідача за час затримки виплати заробітної плати, суд виходить із офіційно встановлених робочих днів, так як відповідачем не надано табелів обліку робочого часу. Кількість днів, протягом яких відповідач не виплачував позивачці заробітної плати складатиме: грудень 2012 року - 86 дні, 2013 рік - 253 дні, 2014 рік по 13.05.2014 року - 78 дні. Всього -417 робочих днів. Відповідно сума заборгованості за час затримки виплати заробітної плати буде складати 59.02 грн., Х 417 дні = 24611 грн. 34 коп. Дана сума і підлягає стягненню з відповідача на користь заінтересованої особи [PERSON] Відповідно до ст. 1, ст., 2 ЗУ « Про компенсацію громадянам частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи організації незалежно від форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати, здійснюють компенсацію втрати частини їх доходів Згідно ст. 3 ЗУ « Про компенсацію громадянам частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації нараховується шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний період на індекс інфляції, що діяв у період невиплаченого ходу. Визначаючи розмір компенсації [PERSON], в зв»язку з знеціненням грошових коштів в результаті інфляції, суд приймає до уваги індекс інфляції, та суму заборгованості по заробітній платі, що діяв у відповідний період та перевищував 100%. відповідно до положень вищезазначеного закону. Таким чином розрахунок компенсації від інфляції [PERSON] є наступним. вересень 2012 року 1210 грн., х 0.001 ( індекс інфляції 100.1) = 1.21 грн. грудень 2012 року 4848 грн., х 0.002 грн., ( індекс інфляції 100.2) = 9.68 грн. січень 2013 року 6050 грн., х 0.002 грн., ( індекс інфляції 100.2) =12.10 грн. травень 2013 року 7260 грн., х 0.001 ( індекс інфляції 100.1) = 7.266 грн. жовтень 2013 року 7260 грн., х 0.004 ( індекс інфляції 100.4) = 29.04 грн. листопад 2013 року 7260 грн., х 0.002 грн., ( індекс інфляції 100.2) =14.52 грн. грудень 2013 року 7260 грн., х 0.005 грн., ( індекс інфляції 100.5) = 36.3грн. січень 2014 року 7260 грн.. х 0.002 грн., ( індекс інфляції 100.2) =14.52 грн. лютий 2014 року 7260 грн.. х 0.006 грн., ( індекс інфляції 100.6) =43.56 грн. березень 2014 року 7260 грн.. х 0.022 грн., ( індекс інфляції 102.2) = 159.72 грн. квітень 2014 року 7260 грн., Х 0.033 грн.. ( індекс інфляції 103.3) = 239.58 Всього 566 грн. 28 коп. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON], в зв»язку з знеціненням грошових коштів в результаті інфляційних процесів. Стягуючи дану суму суд керується також листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 708/0/4-13 від 07.05.2013 року. відповідно до якого індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком Позивач також просить стягнути з відповідача на користь [PERSON], моральну шкоду в зв»язку з несвоєчасною виплатою їй заробітної плати, виходячи із моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя , пов»язаних з такою неправомірною поведінкою відповідача. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди проводить у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.. Суд вважає, що несвоєчасна виплата позивачу заробітної плати призвели до моральних страждань позивача, втрати нею нормальних життєвих зв»язків і вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя та життя її сім»ї . Тому вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування спричиненої моральної шкоди 300 грн., враховуючи період затримки розрахунку по заробітній платі, суму, що підлягає до виплати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 327 грн. 38 коп., виходячи із суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial