Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 26 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості житлового призначення, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області [PERSON]., реєстр. № 3009. Відповідно до Попереднього договору, Сторони зобов'язувались укласти основний договір протягом 30 календарних днів з дати здачі будинку в експлуатацію, а саме 01.03.2013 року, тобто Основний договір повинен був укладений до 01 квітня 2013 року. За Основним договором [PERSON] мало бути передано у власність [PERSON] частину житлового будинку (далі - Об'єкт), загальною площею 53 кв.м. та додатково тераса, проектною площею 15-20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 3210945600:01:078:0137. Вартість об'єкту на момент укладення попереднього договору, відповідно до п. 1.1. та п. 2.1. попереднього договору, складала 327 200,00 гривень, що згідно комерційного курсу на день укладення Попереднього договору еквівалентно 40 000,00 доларів США. На підтвердження взятих сторонами обов'язків, щодо укладення основного договору та забезпечення виконання попереднього договору, [PERSON] під час укладення попереднього договору передала [PERSON], всвою отримала суму забезпечувального платежу, а саме 173 416.00 гривень, що згідно комерційного курсу на день укладення попереднього договору еквівалентно 21 200,00 доларів США. Позивачем зазначено, що відповідно до умов попереднього договору [PERSON] зобов'язується: додатково сплатити [PERSON] суму забезпечувального платежу еквівалентну 5 000 доларів США 00 центів, відповідно до комерційного курсу, встановленого на день сплати такого забезпечувального платежу, в строк до 15 листопада 2012 року, але не раніше як - після підготовки стін та встановлення і скління метало пластикових вікон; додатково сплатити суму забезпечувального платежу еквівалентну 4 400 доларів США 00 центів, відповідно до комерційного курсу, встановленого на день сплати такого забезпечувального платежу, в строк до 15 грудня 2012 року, але не раніше як - після монтаж теплої підлоги та стяжки полу; додатково сплатити суму забезпечувального платежу еквівалентну 4 400 доларів США 00 центів, відповідно до комерційного курсу, встановленого на день сплати такого забезпечувального платежу, в строк до 15 лютого 2013 року. Дані платежі не були здійснені, оскільки будівельні роботи припинилися на стадії підготовки стін та встановлення і скління метало пластикових вікон, тераса не добудована і до часу подання позову, час продовження будівельних робіт і здачі будинку в експлуатацію невідомі відповідачем не повідомлялись. Наступний (останній) забезпечувальний платіж мав бути сплачений Продавцю в розмірі 5 000 доларів США 00 центів, відповідно до комерційного курсу, встановленого в день сплати такого платежу, в день укладення Основного договору, але фактично [PERSON] сплачений не був, через не здачу будинку у погоджений сторонами строк. Таким чином, загалом [PERSON] було передано, а [PERSON] отримано гроші в сумі 26 200,00 доларів США, що у зв'язку із політичним та економічним становищем в країні курс гривні до долара США змінився, а тому станом на 11.12.2014 вказана сума еквівалентна 410614,26 гривень. Відповідно до п. 1.2. Попереднього договору, сторони зобов'язуються укласти Основний договір протягом 30 календарних днів з дати здачі будинку в експлуатацію (1 березня 2013 року), тобто Основний договір повинен бути укладений до 01 квітня 2013 року. Оскільки з початку 2013 року будівельні роботи фактично не здійснюються - будинок за адресою [ADDRESS] в експлуатацію не зданий. З цих підстав Основний договір між сторонами не укладений. 26 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого, [PERSON] продає, а [PERSON] купує Майнові права - всі на Об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Таким чином, Продавець, відповідно п. 4.2. Попереднього договору та через невиконання взятих на себе зобов'язань, відповідно до п. 2.2. та 2.3. Попереднього договору, зобов'язаний сплатити виключну неустойку у розмірі 2% від суми, що була фактично сплачена, що станом на 11.12.2014 становить 8212,28 гривень. Позивач також зазначає, що основний договір мав бути укладений не пізніше 01.04.2013р., а у зв'язку із невиконанням зобов'язань відповідачі повинні були повернути кошти не пізніше 01.05.2013р., тому саме із цією дати починається нарахування встановленого індексу інфляції та 3-х відсотків річних, що відповідно становить 81711,39 грн. та 19878,23 грн. Також зазначає, що від імені [PERSON] діяв [PERSON], він же отримував кошти, що були сплачені [PERSON] в якості забезпечувальних платежів. Варто з'ясувати чи не були перевищені повноваження [PERSON] під час підписання договорів, зокрема щодо погодження строків введення закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію, а також чи були передані [PERSON] кошти, отримані [PERSON] в якості забезпечувальних платежів. У зв'язку з цим просить розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав від 26 жовтня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] Крім цього просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] грошову суму в розмірі 520416,16 грн. та суму судового збору. Представник позивача в судове засідання з'явився, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання з'явився, заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази п о справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 26.10.2012р. між позивачем та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості житлового призначення. Згідно данного договору відповідач зобов'язався укласти основний договір протягом 30 календарних днів з дати здачі будинку в експлуатацію, а саме 01.03.2013 р, основний договір повинен був укладений до 01.04.2013 р. За Основним договором [PERSON] мало бути передано у власність [PERSON] частину житлового будинку, загальною площею 53 кв.м. та додатково тераса, проектною площею 15-20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні копією договору купівлі продажу (а.с. 9-10) та копією попереднього договору (а.с.11-12). Також, у судовому засіданні було встановленого позивач виконав своїх зобов'язання за вказаним договором,перерахувавши кошти в суммі 5000,00 доларів США відповідачу, що стверджується копією заяви про передачу коштів, наданою позивачем (а.с. 15). Крім того, у судовому засіданні було встановленого відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у строки, встановлені договором не здав в експлуатацію, позивачу не передав. Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] є невмотивованими, оскільки у відповідності з вимогами ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках встановлених договором або законом. В даному випадку, укладаючи договори [PERSON] діяв як представник [PERSON] за довіреністю. Договору поруки між [PERSON] та [PERSON] про солідарний обов'язок виконання зобов'язання за договорами не укладався, а тому [PERSON] не відповідаэ солідарно за зобов'язаннями [PERSON] згідно з позовними вимогами позивача. Відповідно до ст. 1212 ЦК України "Особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді,коли підстава,на якій воно було набуто, згодом відпала". Ооскільки відповідач порушив умови договору, не виконав взяті на себе зобов'язання, суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] безпідставно набуті за договором кошти в суммі 213 381,00 гривень та стягнення 2% неустойки за договором в розмірі 4268 гривень 06 коп. Також, суд стягує із [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у суммі 3897 грн. 60 коп. Щодо вимог позивача в частині відшкодування йому інфляційних втрат та 3% річних, то дані вимоги суд вважає безпідставними та такими,що не підлягають до задоволення, оскільки зі змісту договору укладеними між сторонами не вбачається, що відповідач брав на себе зобов'язання повернути позивачу кошти у певний строк у разі невиконання чи неналежного виконання ним зазначеного договору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial