Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

В жовтні 2019 позивач [PERSON] звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із позовом до відповідача ТОВ «Нова пошта», в якому просив стягнути із відповідача на свою користь відшкодування завданої шкоди відповідно до Публічного договору укладеного між сторонами в розмірі 24500 грн; штраф відправнику фізичній особі згідно п. 7.2.4 Публічного договору про надання послуг з організації перевезень в розмірі 5936,35 грн. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17.10.2019, цивільну справу № 464/5649/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Нова Пошта» про захист прав споживача та стягнення заподіяної шкоди прийнято до розгляду та призначено в судове засідання. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19.12.2019 цивільну справу № 464/5649/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Нова Пошта» про захист прав споживача та стягнення заподіяної шкоди передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. У жовтні 2019 зазначена цивільна справа надійшла до Голосіївського районного суду м. Києва. В обґрунтування позову позивач зазначає, що позивачем 26.09.2019 було відправлено холодильник GRUNDIG GSBS 1572FX side by side з Відділення № 1 НП м. Львів вул. Городоцька, 355/6 в м. Дніпро по товарно-транспортній накладній (ТТН) № 59000450782305 зі зворотною доставкою грошових коштів в розмірі 20500 грн. Вантаж також було застраховано з оголошеною вартістю 24500. Також позивач замовив додаткове упакування, а саме обрешетування, додаткове обмотування скретч-плівкою, обвертання пінопластом та картоном. Холодильник прибув на відділення в відмінному стані. Співробітник відповідача зафіксував замовлення позивача та видав ТТН № 59000450782305. При прибутті вантажу в м. Дніпро, отримувачем 30.09.2019 о 16 год. 19 хв. було виявлено серйозні пошкодження холодильника, а саме глибокі заломи дверей, вмятини, подряпини, а також істотні пошкодження вантажу, які роблять холодильник непридатним для користування та змінюють характер технічного пристрою. Тому позивач, 03102019 відмовився забирати цей холодильник та склав Акт приймання-передачі і написав претензію. Зауважив, що упаковка була розірвана в тих місцях, де є пошкодження. Враховуючи вищевикладене, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить відшкодувати з відповідача завдану шкоду відповідно до публічного договору укладеного між сторонами на основі експертного висновку № 6451 від 05.12.2019 в сумі 19663,02 грн; відшкодувати штраф відправнику фізичній особі згідно п. 7.2.4 публічного договору про надання послуг з організації перевезень в розмірі 5936,35 грн; стягнути судовий збір в розмірі 833,23 грн; стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн, стягнути вартість оплати експертизи 3140 грн та відшкодувати провізну плату, яка відшкодовується згідно п. 7.2.2 договору в розмірі 9786.00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.03.2020 прийнято справу до розгляду та постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.03.2020 у задоволенні клопотання позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Як вбачається із наявного в матеріалах справи відзиву, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що [PERSON] згідно експрес-накладної № 59000450782305 від 26.09.2019 з м. Львова було відправлено вантаж в м. Дніпро. Згідно інформації про відправлення зазначено: тип відправлення: палети, кількість місць - 1 шт., вага 408 кг (об`ємна), оголошена вартість 24500, опис вмісту відправлення - палети, зворотна доставка: грошовий переказ 20500 грн. Жодної інформації про виробника, модель відправлення, які б дали змогу безумовно його ідентифікувати, відправник у експрес-накладній не зазначив та супровідних документів не надав. Вантаж було доставлено за призначенням 30.09.2019 за адресою: [ADDRESS] , де одержувачем [PERSON] та представником експедитора (перевізника) складено акт приймання-передачі, в якому зазначена в тому числі наступна інформація, а саме: стан зовнішньої упаковки - ціла; стан додаткової упаковки - не позначено; місце пошкодження відправлення та упаковки збігаються - ні, спеціальне маркування «обережно крихке» - немає. Жодних доказів приведення вантажу у непрацездатний стан позивачем не надано. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В листопаді 2019 позивач, надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просив позов задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених ньому та в позовній заяві. В листопаді 2019 представник відповідача подав письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Законом України «Про захист прав споживачів», Цивільним кодексом України, Законами України «Про транспорт», «;Про автомобільний транспорт», Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363, які зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568 (далі - Правила), та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова пошта». Відповідно до статті 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно статті 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Зі змісту статті 52 Закону України «Про автомобільний транспорт» вбачається, що автомобільний перевізник зобов`язаний: забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу. Відповідно до ч. 1 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Зазначена норма передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому. Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом. Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено до перевезення. Стаття 924 ЦК України, встановлює принципи майнової відповідальності перевізника: він відповідає при наявності його вини (частина перша статті 924 ЦК) і в межах вартості перевезеного вантажу і багажу (частина друга статті 924 ЦК). Понад вартість вантажу і багажу перевізник повертає клієнту відповідну провізну плату. Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу. Судом встановлено, що позивачем було замовлено послугу перевезення, яка відповідачем надавалась за публічним договором ТОВ «Нова Пошта» та за умовами надання послуг опублікованих на офіційному сайті (https://novaposhta.ua) відправив товарно-матеріальні цінності одержувачу, що засвідчено експрес-накладною № 59000450782305 від 26.09.2019 року. Відповідно до умов надання послуг позивач скористався послугою абзац 3 п.п.2.2. («Адреса-Відділення» - приймання відправлення за адресою відправника та видача цього відправлення одержувачеві у відділенні або в поштамті в місті одержувача). Пунктом 7.2.2 Публічного договору встановлено, що у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини Експедитора, останній повертає Замовнику суму, що дорівнює оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену Замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення Замовник повертає Експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію. Тому вимоги позивача щодо відшкодування провізної плати, яка відшкодовується згідно п. 7.2.2 Договору підлягає задоволенню, а саме суд приходить до висновку, що її розмір становить 9786,00 грн. Відповідно до п.7.2.4 Публічного договору, визначено, що у разі виплати Експедитором у досудовому порядку за результатами розгляду претензії відшкодування, що сплачується у зв`язку з втратою або пошкодженням відправлення на користь Замовника - фізичної особи, Експедитор додатково сплачує Замовнику штраф в розмірі 24,23 % від суми відшкодування. Згідно п.7.2.8 Публічного договору, експедитор не несе відповідальності за цілісність, збереженість (схоронність) відправлення або його нестачу у випадку, якщо відправлення передається Одержувачу або Відправнику у цілій/неушкодженій упаковці, а також якщо виявлені ушкодження упаковки не збігаються з пошкодженнями відправлення. Судом встановлено, що 26.09.2019 у відправника [PERSON] у відділенні № 1 у м. Львові ТОВ «Нова Пошта» (вул. Городоцька, буд. 355/6) прийнято відправлення для перевезення, оформлене експрес-накладною № 59000450782305, у якій зазначена наступна інформація: тип відправлення: палети, кількість місць - 1 шт., вага 408 кг (об`ємна), оголошена вартість 24500, опис вмісту відправлення - палети, зворотна доставка: грошовий переказ 20500 грн. Представник ТОВ «Нова Пошта» прийняв товарно-матеріальні цінності, склав експрес-накладну та засвідчив їх підписом. В момент передачі позивачем товарно-матеріальних цінностей представнику ТОВ «Нова Пошта» відбулось автоматичне підписання Договору між Замовником та експедитором, про що свідчить пункт 1.2. Публічного договору опублікованого на офіційному сайті (https://novaposhta.ua) (п.п. 1.2. Момент укладення Договору - момент передачі Замовником Експедитору відправлення для надання послуг, передбачених Договором.). Відповідно до акту приймання-передачі від 03.10.2019 до експрес-накладної № 59000451479598, замовник: [PERSON] , прибуло таке відправлення: побитий холодильник, глибокі вм`ятини, загин кута; стан упаковки розірвана, стан вмісту відправлення одне з місць має подряпини, друге розламане, спеціальне маркування «Обережно крихке!» - є, зазначено: відмова від відправлення, огляд здійснювався в момент отримання відправлення. 03.10.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій зазначено, що відправлення виїхало в обрешетовці та на палеті приїхало на адрес без обрешетування при доставці на адрес отримувачем складено Акт огляду і фото та відео, що холодильник побитий, загнуті кути, глибокі заломи кутів, скол фарби по всій площині, глибокі царапини. Відповідно до акту приймання-передачі від 30.09.2019 до експрес-накладної № 59000450782305 замовник: [PERSON] , стан упаковки ціла, стан вмісту відправлення: «повреждена дверца холодильника, вмятина, поцарапана краска», місце відправлення та упаковки збігаються - «ні». Вм`ятина та залом кута, який утворився здеформували дверцята, які не розкриваються, що робить холодильник непридатним до використання, розгерметизування дверцят холодильника, внаслідок чого він перестав нормально функціонувати («холодити»), залом кута з деформацією є на фасадній стороні. В обґрунтування заперечення проти позову представник відповідача посилався на п. 7.2.8 Публічного договору а саме те, що згідно Акту приймання-передачі віл 30.09.2019 за ЕН № 59000450782305 вбачається, що відправлення прибуло в пункт призначення до отримувача у цілій та неушкодженій упаковці; не співпадіння місця пошкодження упаковки з місцем пошкодження відправлення (вантажу). Проте, позивачем надано фото та відео фіксацію того, що холодильник прибув на відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» у відмінному стані. 03.10.2019 позивач відмовився забирати холодильник та склав Акт приймання-передачі та написав Претензію. Також позивач відмовився оплачувати послуги перевезення та транспортування, згідно п. 4.3.14 Публічного договору у разі відмови одержувача від отримання відправлення з будь-яких причин, окрім випадків пошкодження, втрати чи нестачі відправлення, що трапилися з вини експедитора, оплатити експедитору вартість фактично наданих послуг (від замовника до одержувача та від одержувача до замовника), вартість зберігання відправлення відповідно до чинних тарифів експедитора. Згідно Висновку за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження за договором з [PERSON] № 6451 від 05.12.2019, проведеним Науково-дослідним інститутом судових експертиз, розмір матеріального збитку, заподіяний [PERSON] у наслідок пошкодження холодильника GRUNDIG GSBS 1572FX, визначений рівний: 19663,02 грн. Пунктом 7.2.3. Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень передбачено, що у разі часткової втрати або пошкодження відправлення з вини Експедитора Експедитор повертає Замовнику відповідну частину оголошеної вартості відправлення. Також, згідно п. 7.2.4 зазначеного договору, якщо відшкодування (компенсація) здійснюється Замовнику - фізичній особі, Експедитор додатково сплачує Замовнику штраф в розмірі 24,23% від суми відшкодування (компенсації). Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять у мови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не спростовано презумпцію вини перевізника, а тому у відповідності до статті 924 ЦК України, ТОВ «Нова пошта» відповідає за пошкодження прийнятого до перевезення вантажу в межах його вартості, що підтверджується оголошеною цінністю в експрес-накладній, висновком за результатами проведення експертного товарознавчого дослідження за договором з [PERSON] № 6451 від 05.12.2019, тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача компенсації вартості товарно-матеріальних цінностей в розмірі 19663,02 грн, а також стягнення штрафних санкцій в розмірі 24,23% від суми відшкодування за публічним договором про надання послуги з організації перевезення (19663,02 грн/100%*24,23%=2341,35 грн), оскільки в цій частині позовні вимоги обґрунтовані на законі та відповідають умовах укладеного між сторонами Публічного договору. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача кошти у повернення оплаченої останнім вартості судової почеркознавчої експертизи в розмірі 7056 грн., виходячи з наступного. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 4-9 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. Як вбачається з матріалів справи позивачем було проведено експертизу, яка оплачена згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0.1540968476.1 від 02.12.2019 на суму 3140,00 грн, тому суд приходить до висновку, що зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, позивачем заявлено вимогу про відшкодування з відповідача моральної шкоди, заподіяної йому внаслідок пошкодження автомобіля, в розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн. Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на моральні переживання, так як ділова репутація позивача була принижена та оскільки позивач є фізичною особою-підприємцем, тобто самозайнятою особою, не мав можливості заробляти кошти необхідні для життя на період судової тяжби, а саме позивач був вимушений витрачати особистий та робочий час для вирішення питань, пов`язаних із захистом своїх прав, що порушило його звичний спосіб життя. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивач про відшкодування моральної шкоди за заявленими в позові підставами. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина 4 статті 23 ЦК України). Розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру заподіяних потерпілому фізичних і моральних страждань, а також ступеня вини заподіювача шкоди у випадках, коли вина є підставою відшкодування шкоди. При визначенні розміру компенсації шкоди повинні враховуватися вимоги розумності і справедливості. Характер фізичних і моральних страждань оцінюється судом з урахуванням фактичних обставин, при яких була заподіяна моральна шкода, та індивідуальних особливостей потерпілого (стаття 23 ЦК України, пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"). Доводи позивача про те, що моральна шкода позивача також полягає в витраті особистого та робочого часу для вирішення питань, пов`язаних із захистом прав позивача, суд відхиляє за безпідставністю, оскільки, розмір збитку позивача не перевищує погоджений сторонами ліміт, неправомірної поведінки відповідача при врегулюванні цього спору судом не встановлено. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд також враховує, що позивач не пов`язує розмір моральної шкоди із заподіянням шкоди його здоров`ю. Таким чином, з урахуванням характеру і наслідків допущеного відповідачем порушення прав позивача, вимог розумності і справедливості, суд доходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню компенсація моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях позивача у зв`язку із пошкодженням його майна внаслідок ДТП, в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. В іншій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки понесення позивачем витрат на оплату послуг не стосується підстав для компенсації вартості товарно-матеріальних цінностей та не передбачено умовами Публічного договору в разі часткової втрати або пошкодження відправлення. При подачі позову на захист прав споживача позивач сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн, тому оплату судового збору суд покладає на відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог відповідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial