overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

У березні 2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеною вище позовною заявою до відповідача, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] є батьком їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться тільки на утриманні матері, а відповідач ніякої участі в утриманні дитини не приймає. У зв"язку з тим, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною 23-х років, за умови, що дитина буде продовжувати навчання. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно з положеннями ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено судом сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері, а відповідач ніякої участі в утриманні дитини не приймає, що не заперечується відповідачем. З урахуванням обставин справи суд дійшов до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, але до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів до досягнення дитиною 23-х років, суд вважає цю вимогу передчасною, у зв"язку з чим задоволенню не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

У березні 2016р. позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 27.06.2014р. між позивачем ТОВ "Служба швидкого кредитування" та відповідачем [PERSON] (позичальником) укладено Кредитний договір № 140627-145720, згідно якого відповідач [PERSON] отримала кредит від позивача в розмірі 500,00 грн. строком до 10.07.2014р. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 140 грн., що у загальній сумі складає 640 грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника [PERSON] за кредитним договором № 140627-145720 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки від 27.06.2014р., згідно якого відповідач [PERSON] (поручитель) забезпечує перед позивачем виконання зобовязання позичальника [PERSON] частково, а саме, передбачена Договором поруки відповідальність поручителя відповідача [PERSON] перед позивачем за виконання зобовязань позичальника відповідача [PERSON] обмежується загальною сумою 50,00 грн. В порушення умов Кредитного договору, відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання, передбачені останнім та становм на 09.03.2016р. має заборгованість по сумі кредиту 500 грн. та по сплаті процентів за користування останнім у сумі 140 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, наданим позивачем. Згідно п. 6.2 Кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої договором суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені, з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Сума пені за прострочення виконання зобовязань за договором з 11.07.2014р. по 09.03.2016р. (608 днів) із суми заборгованості 640 грн. складає 6080 грн. Таким чином сума заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем у загальній сумі складає 6720 грн. Позивач просить суд стягнути на його користь: з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 50 грн. та судовий збір, з відповідача [PERSON] заборгованість у сумі 6720 грн. та судовий збір. До судового засідання представник позивача та відповідачі, які про час та місце розгляду справи повідомлені у встаноленому законом порядку, не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Проте, позивач надав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача та задовоольнити позов.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

У березні 2018 року КП КМР «Тепломережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за теплопостачання. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач має заборгованість за період з січня 1996 року по лютий 2018 року на суму 26250,80 грн. за послуги з централізованого опалення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Квартира в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням. Позивач сумлінно виконує свої обов'язки з теплопостачання та очікує такого ж сумлінного виконання обов'язків зі сторони відповідача, обов'язки якого передбачені Цивільним кодексом України та нормами чинного законодавства. Позивачем неодноразово були застосовані заходи для досудового врегулювання даних правовідносин, та відповідач сплатити борг відмовився. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив: стягнути з відповідача на користь КП КМР "Тепломережі" суму боргу у розмірі 26250,80 грн. та судовий збір. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.04.2018 року зазначений цивільний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. 08.05.2018\~року відповідач\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого зазначив,\~що 16\~січня 2018\~року ним\~була придбана\~у Продавця\~[PERSON]\~у власність\~квартира [ADDRESS].\~Після придбання\~вищезазначеної квартири\~він переоформив\~особовий рахунок\~в придбаній\~квартирі.\~Як вбачається\~з предмету\~позову,\~заборгованість у\~розмірі 26\~250,00\~грн.,\~яку намагається\~з стягнути\~з нього\~позивач виникла\~за правовідносинами,\~до яких\~він не\~має жодного\~відношення в\~той час,\~коли квартира\~належала власнику\~[PERSON]\~та за\~період,\~що перевищує\~строк понад\~три роки.\~З загального\~розміру позовних\~вимог у\~розмірі 26\~250,80\~грн.,\~яку намагається\~стягнути позивач\~він визнає\~лише заборгованість\~у розмірі\~10\~332,90\~грн.,\~яка не\~перевищує загального\~терміну позовної\~давності.\~Вважає,\~що позивачем\~було пропущено\~строк позовної\~давності за\~позовними вимогами,\~розмір якої\~складає 15\~817,90\~грн.\~Стягнення з\~нього боргу\~у розмірі\~15\~817,90\~грн.\~виходить за\~межі строку\~позовної давності,\~передбаченого ст.\~257\~Цивільного кодексу\~України.\~Вважає,\~що до\~позовних вимог\~необхідно застосувати\~строк позовної\~давності та\~відмовити у\~задоволенні позовних\~вимог в\~частині стягнення\~з нього\~15\~817,90\~грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

у вересні 2013 року позивач звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на свою користь борг за договором позики у сумі 6000 гривень, а також витрати на оплату судового збору у сумі 230 гривень. Свої вимоги він обґрунтував тим, що 18 травня 2013 року він позичив відповідачу 6000 гривень строком до 30 травня 2013 року, що підтверджується розпискою відповідача. Однак, в установлений строк відповідач кошти не повернув. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 листопада 2013 року зазначену цивільну справу було передано за підсудністю до Саратського районного суду Одеської області. Позивач, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ст. 1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики вважається укладеним у момент передання грошей. Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі), що були передані йому позикодавцем у строк та порядку, що встановлені договором. Ст.610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З власноручної розписки відповідача вбачається, що 18 травня 2013 року позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] 6000 гривень строком до 30 травня 2013 року (а.с.44). Однак, у встановлений договором строк відповідач борг не повернув. У зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору в сумі 230 гривень підлягають частковому задоволенню в сумі 229 гривень 40 копійок, оскільки саме така ставка судового збору встановлена п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 6 229 гривень 40 копійок (6000 грн. + 229,4 грн.).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON], звернулася в суд з заявою про встановлення факту реєстрації народження, вказуючи вона народилася [INFO] та її мамою була [PERSON], яка [INFO] померла. В даний час у заявника виникла необхідність в оформленні правовстановлюючих документів на нерухоме майно, однак [PERSON] встановила відсутність свідоцтва про народження своєї матері, у зв'язку з чим вона звернулася до відділу РАЦС Чемеровецького РУЮ, щодо видачі дубліката свідоцтва про народження матері, однак це не дало позитивних результатів, оскільки книги державної реєстрації актів про народження за 1934-1940 роки по населеному пункті Гуків не збереглися, а тому була вимушена звернутися до суду з даною заявою та просить встановити факт реєстрації народження її матері. В судове засідання заявник з'явилася, подану заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, проте від неї надійшла заява, в якій заявлені вимоги підтримує та не заперечує в її задоволенні, а справу просить слухати у її відсутності. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 64 роки, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 13. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 12.04.1961 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. [INFO], про що книзі реєстрації актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис № 8 від 12.04.1961 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.01.1969 року [PERSON] [INFO] її матір'ю була [PERSON]. Згідно виписки із погосподарських книг №556 від 28.08.2014 року виданою Гуківською сільською радою вбачається, що за 1953-1955 роки особистий рахунок [NUMBER], за 2001-2005 роки особистий рахунок [NUMBER] в с. Гуків проживала [PERSON] [INFO], яка [INFO] померла. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №00014258525 від 01.08.2014 року вбачається, що за результатами проведеної перевірки актовий запис про народження [PERSON] не виявлено. Крім того, факт народження [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які вказали, що дійсно померла [INFO] [PERSON] народилася [INFO]. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України - "Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження". Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, оскільки факт народження [PERSON] ніким не оспорюється.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

у вересні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання, вказуючи, що син [PERSON] в даний час навчається на першому курсі Української державної академії залізничного транспорту, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому вимушена звернутися до суду. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що в даний час син навчається, вона не може самостійно нести всі необхідні витрати по утриманню сина, тому просила стягти з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача на період його навчання та з урахуванням, що він є дитиною - інвалідом. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що на його утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитина. Просив суд врахувати, що доходи позивача перевищують розмір його заробітної плати та визначити частку в розмірі 1/ 5 чи 1/ 6 частини. Третя особа [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими розірвано 21 серпня 1998 року. Згідно довідки Української державної академії залізничного транспорту [PERSON] навчається в даному закладі, термін навчання з 01.09.14 р. по 30.06.18 р. [PERSON] є інвалідом ІІІ групи . Згідно довідки про доходи Гадяцької районної державної адміністрації [PERSON] отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 2602,97 грн.. Середньомісячна заробітна плата [PERSON], згідно довідки про доходи комунального закладу "Гадяцький центр первинної медико - санітарної допомоги" становить 3394,59 грн. [PERSON] також отримує пенсію по інвалідності в розмірі 949 грн. [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу з якою мають неповнолітню дочку [PERSON], 2001 року народження. Суд встановив, що між сторонами існували сімейні правовідносини. Відповідно ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, так як на утриманні відповідача знаходиться дочка [PERSON], 2001 р.н. від повторного шлюбу. Посилання позивача на ту обставину, що дитина є інвалідом, внаслідок чого потребує збільшення частки відрахувань заслуговує на увагу суду, однак суд враховує, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням матеріального стану сторін по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

У вересні 2014 року до суду звернувся [PERSON], який просить встановити факт належності йому архівної довідки за №271 від 17 вересня 2014 року, виданої районною комунальною архівною установою „Трудовий архів" Теплицької районної ради Вінницької області, оскільки в тексті цього документу, який містить інформацію про періоди його роботи в колгоспі ім..Шевченка с.Петрашівка Теплицького району, неповно вказано [PERSON] замість [PERSON], що потрібно для призначення та нарахування пенсії. Також, просить встановити факт належності йому трудової книжки [NUMBER], яку було видано 23 березня 1970 року колгоспом ім..Шевченка с.Петрашівка, оскільки вона не мітить печатки колгоспу. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заявлені вимоги. Пояснив, що для оформлення пенсії до управління Пенсійного фонду необхідно подати довідки про заробітну плату, однак, в архівній довідці не вказано його по батькові, що перешкоджає в оформленні пенсії. А в трудовій книжці, яку було видано колгоспом, зроблено виправлення та не прикладено печатки. Від заінтересованої особи - управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі - надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, проти встановлення факту належності правовстановлюючих документів [PERSON] не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила, що одружилась з заявником в 1975 році. Він працював в колгоспі ім..Шевченка с.Петрашівка і кормо возом, і шофером. Інших колгоспників з таким прізвищем та іменем не було. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та показання свідка, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності заявнику архівної довідки за №271, виданої 17 вересня 2014 року районною комунальною архівною установою „Трудовий архів" про те, що в книгах обліку праці і розрахунків колгоспу ім..Шевченка с.Петрашівка за 1987-1991 роки значиться [PERSON]. Факт роботи заявника в колгоспі ім..Шевченка с.Петрашівка підтверджується показами свідка [PERSON]. Відомості, що викладені в архівній довідці, узгоджуються з записами в трудовій книжці колгоспника [NUMBER], яку було видано на ім'я [PERSON] 23 березня 1970 колгоспом ім..Шевченка с.Петрашівка Теплицького району. [PERSON] народився [INFO] в с.Петрашівка Теплицького району, що підтверджується свідоцтвом про народження([NUMBER]). Щодо вимог заявника про встановлення факту належності йому трудової книжки [NUMBER], яку було видано 23 березня 1970 року колгоспом ім..Шевченка с.Петрашівка, то ці вимоги задоволенню не підлягають з огляду на те, що в цьому документі вірно вказано ім'я, по батькові та прізвище заявника.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

У вересні 2014 року ТОВ "Інвестмент Проперті Протектед" звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього 12 603,21 грн. виплаченого страхового відшкодування та 243, 60 грн. сплаченого судового збору по справі. Вказуючи на те, що 22 березня 2009 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу «Опель», д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Хюндай», д/н [NUMBER], за вчинення якої останнього постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2009 року визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Позивач, на підставі звіту № 5682/4000 товарознавчого дослідження транспортного засобу, складеного 06 квітня 2009 року, АТ «СК «НОВА»» складено страховий акт № 2316 від 17.09.2011 року та здійснено зобов'язання по виплаті страхового відшкодування в розмірі 12 603,21 грн., шляхом підписання Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 22.09.2011 року, підписаний між АТ «СК «НОВА» до ПрАТ «Просто-страхування», в зв'язку із чим до Страховика перейшло право вимоги в сумі сплаченого страхового відшкодування в розмірі 12 603, 21 грн. Оскільки позивач здійснив виплату відшкодування шкоди потерпілій особі, а відповідач, в порушення вимог п. 33.1.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон № 1961-ІV), не повідомив страховика протягом трьох днів з дня ДТП про страховий випадок, то,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У вересні 2015 року позивачка \~ звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 09 вересня 2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки він зраджує її, веде аморальний спосіб життя, вчиняє бійки та скандали та не займається вихованням дітей. Оскільки шлюб існує формально, відповідач не надає коштів на утримання дітей, просила шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з нього аліменти у розмірі 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив шлюб з позивачкою розірвати та зменшити суму аліментів до 500 гривень на дитину. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 09 вересня 2000 року перебувають в шлюбі зареєстрованому Середівською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). \~ Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11-12), актом обстеження місця проживання складеного 20 серпня 2015 року депутатом Микулицької сільської ради (а.с.14) та визнається сторонами. Відповідно до ст.105, 112 Сімейного кодексу України даний шлюб може бути розірвано за позовом одного з подружжя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки позивачка позов підтримала, а відповідач в частині розірвання шлюбу позов визнав і визнання позову не порушує права інших осіб, то суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати. Враховуючи, що відповідач не працює, має нерегулярний дохід, а батьки мають рівні обов'язки по утриманню дітей, то з нього необхідно стягнути аліменти у розмірі ? частини встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, в твердій грошовій сумі розміром 643 гривні на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09 вересня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 788 гривень та в дохід бюджету судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial