Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до заяви № б/н від 06.03.2007 року відповідачка отримала кредит 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Зазначає, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови, в наслідок чого станом на 24.03.2020 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 26955,15 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 14711,22 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 6450,86 грн., нарахована пеня - 4033,30 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1259,77 грн. У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просила суд розглядати справу без її участі, у разі стягнення з неї заборгованості просила розстрочити суму стягнення на 12 місяців, у зв`язку з тим, що вона є пенсіонером, часто хворіє і немає можливості сплатити одразу повну суму. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи вразі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 06 березня 2007 року та отримала кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком /а.с.32/. Суд частково задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за тілом кредиту - 14711,22 грн., нарахованої пені - 4033,30 грн., штрафу (фіксованої частина) - 500 грн., штрафу (процентної складової) - 1259,77 грн., виходить з наступного. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в раз прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як н; підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавств при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року №2 розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вони посилаються, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданні сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповіла вимогам належності та допустимості доказів. Як вищевстановлено судом 06 березня 2007 року [PERSON] була підписана анкета-заява /а.с.32/ у якій зазначено, що вона, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, погодилась укласти договір про надання банківських послуг. Поданий позивачем розрахунок заборгованості містить складові заборгованості по тілу кредиту в розмірі 14711,22 грн., 4033грн. 30коп. заборгованість за пенею, 500грн. штраф фіксована частина та 1259грн. 77коп. штраф (процентна складова) /а.с.20/. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, щодо сплати неустойки (пені, штрафів), зазначеної в цих документах, що додані банком до позовної заяви. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь банку нарахованої пені, штрафу фіксованої частини та штрафу (процентна складова), оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», долучений до матеріалів справи, не є складовою частиною спірного кредитного договору та не підтверджує права банку здійснювати такі нарахування. Вказані висновки також узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. З матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач заборгувала тіло кредиту в розмірі 14711 грн. 22 коп., при цьому доказів того, що свідчили б протилежне в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині отриманого/використаного та неповернутого вчасно кредиту в сумі 14711 грн. 22 коп. Отже, до задоволення підлягає сума неповернутого кредиту в розмірі тілу кредиту в сумі 14711 грн. 22 коп., в задоволенні позовних вимог щодо стягнення нарахованої пені в сумі 4033грн. 30коп., штрафу фіксованої частини в сумі 500грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1259грн. 77коп. слід відмовити з вищенаведених підстав. Щодо вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення 6450грн. 86коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, то суд вважає, що дана вимоги не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пред`являючи вимогу про стягнення 6450грн. 86коп. заборгованості за процентами, нарахованим на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України, позивач обґрунтував посиланням на положення Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Проте зазначені Умови та Правила не є частиною договору, укладеного між сторонами, про що зазначено у цьому рішенні вище. З урахуванням викладеного, відсутні докази, що укладеним між сторонами договором було встановлено інший розмір процентів за ч.2 ст.625 ЦК України, які можуть бути стягнуті на користь банку. Крім того, з огляду на відсутність в анкеті-заяві строку кредитування (строку повернення кредиту) та ненадання суду доказів пред`явлення Банком в порядку статті 530 ЦК України відповідної вимоги щодо виконання позичальником обов`язку із повернення кредиту до подання цього позову, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність вимог банку про стягнення 6450грн. 86коп. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України. Щодо заяви відповідачки щодо розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. З врахуванням положень ст. 435 ЦПК України суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви відповідачки та розстрочення сплати заборгованості, терміном на дванадцять місяців. На думку суду, такий термін є обґрунтованим. Так, відповідачка є пенсіонером, та живе тільки за отримані пенсійні кошти, часто хворіє, тому на даний час не має фінансову можливість повністю сплатити наявну заборгованість одним платежем, чи найближчим часом /а.с.94-96/. В той же час розстрочка зі сплати заборгованості не буде ставити відповідачку у скрутне становище. За наведених обставин, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, доведеним, а тому підлягає до задоволення із розстрочення виконання відповідного рішення. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, тому підлягають стягненню з відповідача витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (55% від ціни позову), що становить 1156грн. 10коп. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: partial