Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , визначивши способи участі у спілкуванні з дитиною - систематичні побачення дитини з ним в такі дні щотижня: - протягом року кожного четверга, п`ятниці, суботи після закінчення (дошкільних) шкільних занять за місцем його проживання без присутності матері; - непереривну половину зимових (сім днів), весняних (п`ять днів) та осінніх (п`ять днів) канікулл за місцем його проживання без присутності матері; - 30 непереривних календарних днів у період з 01.06 по 31.08. щорічно влітку за місцем його проживання без присутності матері. В обґрунтування позову зазначив, що з 18.05.2012 року перебував з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народилась дитина син [PERSON] , який проживає разом з відповідачем. [PERSON] після сварки з ним, забрала дитину з їх місця постійного проживання та поїхала з ним до місця проживання своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , після чого, заборонила дитині бачитися з ним. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.12.2018 року замінено третю особу Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради на Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні ради; підготовче засідання відкладено. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.01.2019 року продовжено строк проведення підготовчого засідання; підготовче засідання відкладено. 19.02.2019 року Корабельною районною у м. Херсоні радою подано суду висновок що предмету спору. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказала, що вимоги є передчасними, оскільки дитині лише чотири роки, він відвідує садочок, а не школу, літніх канікул у нього не має. Крім того, вказала, що відповідач побоюється, що позивач вивезе дитину за межі Миколаївської області. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала поданий висновок щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дитини. Суд, заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, та учасниками справи не оспорюється, що сторони перебували у зареєстрованому 18.05.2012 року шлюбі, який за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.10.2018 року розірвано. Позивач та відповідач є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.01.2015 року (арк. справи 8). 11 грудня 2018 року Службою у справах дітей Миколаївської міської ради Адміністрації Заводського району проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що квартира винаймається. Житло розміщене на 3 поверсі 4 поверхового будинку, складається з 2 кімнат; коридору, ванної кімнати (сумісної), балкону. В квартирі зроблено сучасний ремонт, облаштоване житло необхідною побутовою технікою. Санітарно-гігієнічні та матеріально-побутові умови відповідають інтересам дитини. Для дитини є окрема кімната, де розташовані: два розкладних дивани, комод, телевізор. За адресою проживає [PERSON] , який бажає брати участь у вихованні дитини [PERSON] , 2015 р.н. (арк. справи 23). Згідно висновку Корабельної районної у м. Херсоні ради №02-14-34-25 від 15.02.2019 року, виконавчий комітет Корабельної районної у м. Херсоні ради вважає доцільним визначити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] , з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] : - кожної першої та третьої суботи місяця з 10.00 години до 15.00 години без права виїжджати з дитиною за межі міста Херсона; - спілкування з сином в режимі "онлайн" за допомогою інтернет-зв`язку (арк. справи 48-49). Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько дитини мають право на безперешкодне спілкування з нею. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно вимог ч. 1 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч. 1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому, суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України слідує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини. Таким чином, зважаючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останньої, однак між батьками виникли непорозуміння з цього приводу, суд приходить до висновку про необхідність визначити [PERSON] , як батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] . А тому, враховуючи відносини, які склались між батьками, а також вік самої дитини, суд вважає за можливе дозволити спілкуватися батьку з малолітньою дитиною, але в обмежений час зі встановленням відповідних днів та години для цього. Суд частково погоджується з доводами представника відповідача та висновком органу опіки та піклування в частині необхідності звикання дитини до спілкування з батьком, а тому вважає необхідним встановити адаптаційний період. Водночас, суд вважає необхідним захист прав батька у спілкуванні з дитиною на майбутнє для уникнення необхідності повторного звернення до суду зі встановлення зустрічей з дитиною та сумісного відпочинку після вступу дитини до школи. Суд вважає необхідним визначити участь батька у вихованні сина шляхом систематичних побачень у два етапи: 1) перші чотири місяці після набрання рішенням законної сили в присутності матері [PERSON] кожної суботи з 10 год до 15 год. у м.Херсоні - для адаптації дитини; 2) послідуючі тижні - кожних четверга, п`ятниці, суботи (без включення шкільних канікул) після закінчення занять (дошкільних, шкільних) до 20-00 год. з врахуванням режиму дня дитини та з поверненням дитини до місця постійного проживання, без присутності матері [PERSON] . Після початку навчання дитини в школі додатково визначити спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною шляхом надання безперервної частини, за узгодженням батьків: - половини зимових, весняних та осінніх канікул за місцем проживання батька без присутності матері; - літніх канікул тривалістю 30 календарних днів без присутності матері. Водночас, дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, враховуючи її вік, а також, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів для побачень позивача з дитиною, в тому числі й у присутності матері. Оскільки позивач не наполягав на відшкодуванні судових витрат, то їх стягнення з відповідача проводити не слід. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 17 грудня 2019 року.

Outcome: partial