Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

Позивачі звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про визнання за кожною з них права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] їхнього дідуся [PERSON]. Вимоги мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON], який за життя сплатив пайовий внесок та набув право власності на двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS]. Спадкодавець [PERSON] є їхнім дідусем, який з 1965 року набув членство в житлово-будівельному кооперативі «Дарницький-3», згідно ордеру [NUMBER] виданого на підставі рішення виконкому Дарницької районної ради від 16.08.1965 року, для проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В 1979 році [PERSON] сплатив пайовий внесок у розмірі 3 812,93 грн. за вказану двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Позивачі зазначають, що після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є його син [PERSON], який відмовився від спадщини на їх користь, як своїх доньок, написавши про це відповідну нотаріально посвідчену заяву. У зв'язку із тим, що померлий [PERSON] певний час хворів та мав похилий вік він не зареєстрував своє право власності на житло. Інших спадкоємців, які б могли успадкувати спадщину крім них, як онуків не має. З метою оформлення спадщини у встановлений законом термін вони надали всі необхідні довідки та документи до Десятої Київської державної нотаріальної контори, окрім правовстановлюючого документа на квартиру [ADDRESS]. 17 листопада 2016 р. вони звернулися до Десятої нотаріальної контори стосовно видачі свідоцтв про право на спадщину, однак державним нотаріусом Ткач Т.В. було відмовлено у видачі свідоцтв у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 4-10, 45-47). Ухвалою Дніпровського районного суд м. Києва від 02.03.2017 року до участі у справі було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON], як дружину спадкодавця, на ім'я якої також, як члена сім'ї [PERSON], видавався ордер [NUMBER] від 18.09.1965 року на спірну кооперативну квартиру [ADDRESS] (а.с. 141, 142). В судове засідання позивачі, представник відповідача, представники третіх осіб та третя особа [PERSON] не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивачів [PERSON] до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує. Представником відповідача Київської міської ради Хрущ А.П. до суду подано письмове пояснення на позов з проханням розглядати справу у відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі наданих доказів згідно чинного законодавства (а.с. 59-60). Про причини неявки представників третіх осіб Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Житлово-будівельний кооперативу «Дарницький-5» суд повідомлено не було. Треті особи Головне територіальне управління юстиції в м. Києві та Десята Київська державна нотаріальна контора суду подали заяви з проханням розглянути справу без участі їхніх представників та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. З матеріалів справи та витребуваної копії спадкової справи № 578/2016 судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Спадкова справа № 578/2016 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] була відкрита 11 червня 2016 року Десятою Київською державною нотаріальною конторою за заявами позивачів [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини від 11.06.2016 року за № 1578 та 1579 (а.с. 97-115). Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. від 17.11.2016 року позивачам, як онукам спадкодавця [PERSON], було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру (а.с. 26). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За повідомленням КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 28.10.2016 року № 39040, квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстрована (а.с. 28). Ордер на спірну квартиру було видано 18.09.1965 р. виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих на ім'я [PERSON] та членів його сім'ї: дружини [PERSON] та сина [PERSON] (а.с. 12). Відповідно довідки Житлово-будівельного кооперативу «Дарницький-5» від 05.04.2016 р. № 3, [PERSON] був членом кооперативу з 1965 року, сума пайового внеску за квартиру [ADDRESS] у розмірі 3 812,93 руб. сплачена в 1979 році у повному обсязі (а.с. 24). Як роз'яснено в п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 р. № 9 зі змінами, судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] був членом житлово-будівельного кооперативу «Дарницький-5», пайовий внесок за кооперативну квартиру [ADDRESS] був сплачений в повному обсязі у 1979 р., при цьому реєстрацію права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку [PERSON] не проводив. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, є його син [PERSON], який до органів нотаріату подав заяву від 09 березня 2016 року про відмову від прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] на користь своїх дочок [PERSON] та [PERSON] Вказана заява посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудюк М.В. за реєстровим № 256 та наявна в матеріалах спадкової справи (а.с. 98). Відповідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. З матеріалів справи убачається, що позивачі є онуками спадкодавця [PERSON], оскільки їхнім батьком є [PERSON], який являється сином [PERSON]. Відповідно довідок ЖБК «Дарницький-5» від 25.05.2016 р. № 108, 109, [PERSON], 1939 р.н., з 01.03.1966 року до дня його смерті [INFO] був зареєстрований у спірній квартирі [ADDRESS], де разом з ним були зареєстровані [PERSON] з 1986 р. та з 2000 року позивачі [PERSON] і [PERSON] (а.с. 13, 25). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). З матеріалів справи також убачається, що ордер на вищевказану квартиру спадкодавець [PERSON] отримував у тому числі на дружину [PERSON], з якою у період перебування в зареєстрованому шлюбі був виплачений пайовий внесок за спірну кооперативну квартиру. Отже, квартира [ADDRESS] була спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], тому кожному з них належало по ? частці зазначеної квартири. Відповідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно пп. а) п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 р. № 9 зі змінами, пай, внесений подружжям у ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Враховуючи зазначене, ? частка квартири [ADDRESS], загальна площа якої становить 45,3 кв.м., належить третій особі у справі [PERSON], як об'єкт права спільної сумісної власності подружжя. Решта ? частки даної квартири являється спадковим майном, оскільки належала [PERSON] Разом з тим з матеріалів спадкової справи убачається, що [PERSON] на час смерті спадкодавця у спірній квартирі зареєстрована не була та заяву про прийняття спадщина не подавала. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За викладених обставин, позов підлягає задоволенню частково, а саме за кожним із позивачів слід визнати право власності по ? частці на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яким є ? частина квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], так як позивачі позбавлені можливості надати нотаріусу правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно для отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавцем не було зареєстроване право власності на належну йому частку кооперативної квартири за яку у повному обсязі сплачено суму пайового внеску. У решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial