Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та про зміну черговості на спадкування за законом, вказуючи, що в період з 23.07.2003 року позивач проживала однією сім`єю як чоловік та дружина з [PERSON] , який помер [INFO] , до часу його смерті. Проживали вони в будинку належному [PERSON] . До моменту смерті, протягом тривалого часу [PERSON] знаходився у безпорадному стані та ніде не працював, так як хворів на рак легень, позивач доглядала за ним, забезпечувала його матеріально та морально, готувала йому їжу, прибирала та створювала відповідний побут. Єдиним доходом померлого [PERSON] були заробітна плата позивачки, та доходи від здачі в оренду земельних ділянок покійного та позивачки. Після смерті [PERSON] позивач звернулась до [PERSON] , орендаря земельної ділянки, з проханням допомогти у похованні чоловіка. За отриманні від [PERSON] кошти позивач придбала все необхідне для поховання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер 3524087000:02:000:0214, яка розташована на території Фурманівської сільської ради, Новоукраїнського району, Кіровоградської області. Перед смертю спадкодавець повідомив позивачці в присутності свідків про те, що земельну ділянку після своєї смерті заповідає їй. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак остання відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона не підтвердила родинних зв`язків зі спадкодавцем. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Руденко Г.В. до суду надійшов відзив, в якому представник вказала, що [PERSON] позовні вимоги не визнає, вважає, що позивач безпідставно вказала в позові відповідача [PERSON] , яка не входить до кола спадкоємців після смерті [PERSON] . Вказала, що позовна вимога щодо встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем не доведена належними та допустимими доказами та не впливає на права позивача як потенційного спадкоємця за законом, оскільки позивач може вважатись лише спадкоємцем четвертої черги за законом. Також представник зазначила, що право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п 'яти вищезазначених обставин. Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 22.10.2020 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] адвоката Руденко Г.В. 28.10.2020 року надійшло клопотання від представника позивача про виклик свідків. Ухвалою від 28.10.2020 року задоволено частково клопотання про витребуваня доказів. 26.11.2020 року на виконання ухвали суду від Новоукраїнської ЦРЛ надійшли докази. 30.11.2020 року надійшло клопотання від представника позивача про витребування доказів. 15.01.2021 року надійшло клопотання від представника позивача про виклик свідків та призначення справи до судового розгляду. 27.01.2021 року надійшло клопотання від представника відповідача про призначення справи до судового розгляду у відсутність. Ухвалою суду від 27.01.2021 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. Закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду справи по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні повністю підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з обставин викладених в позові. Передставник позивача додав, що позивачка [PERSON] проживала з померлим [PERSON] до часу його смерті в належному їй будинку. Останні три роки [PERSON] тяжко хворів на рак легенів, знаходився в безпорадному стані, не міг себе забезпечити матеріально та побутово. Єдинний дохід сім`ї була заробітна плата позивачки. Кошти, які позивач отримала за оренду земельної ділянки від орендаря [PERSON] витратила на поховання. З питанням прийняття спадщини позивач зверталась до нотаріальної контори в письмовій формі, але відповіді не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила щодо задоволення позову. Підтвердивши пояснення, які надала позивач та її представник суду, вказавши, що померлий [PERSON] доводився їй рідним братом. Вона підтверджує факт його проживання з липня 2003 року з [PERSON] , оскільки достеменно пам`ятає, що після Дня народження сестри [INFO] через декілька днів брат почав проживати з [PERSON] . Весь час вона перебувала в гарних стосунках з братом, останній рік він тяжко хворів, не працював. Представник відповідача [PERSON] адвокат Руденко Г.В. заперечила у задоволенні позовних вимог, вказавши, що вони є безпідставними, вважають, що 16 років спільного проживання позивача та помертого [PERSON] нічим не доведено. Також вважають, що відсутні підстави для зміни черговості в спадкуванні, так як померлий не перебував у безпорадному стані, не потребував догляду, факту його безпорадності не доведено, а тому позовні вимоги не обгрунтовані. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є жителем с. Фурманівка та працює разом з [PERSON] і [PERSON] орендують земельні ділянки. Йому відомо, що [PERSON] тривалий час хворів на туберкульоз чи рак, точно не знає. Особисто бачив [PERSON] давно, останній раз в конторі, коли він підписував додаткову угоду до договору оренди. [PERSON] тривалий час лежав в лікарні. До дня смерті рухався, але траплялись випадки, коли він падав в селі на вулиці, через хворобу. Ніде не працював. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснив, що підтверджує факт проживання разом, однією сім`єю більше 10 років [PERSON] та [PERSON] . Знає, що [PERSON] хворів, він особисто бачив його разів зо три в Новоукраїнській ЦРЛ. Декілька разів підвозив [PERSON] до лікарні. Бачив як [PERSON] ходив до сестри. До хвороби [PERSON] працював плотником, а останні 2-3 роки, ходив тільки в межах території подвір`я. Йому відомо, що поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] , бачив як на таксі вона привозила продукти харчування для поминального обіду. [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, тримали корову, качок, свиней, курей, мали город 40 соток. бачив, як раніше [PERSON] сапав город. Кошти на поховання [PERSON] 10000 грн. брала в рахунок оренди паю. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює лікарем фтізіатром Новоукраїнської ЦРЛ. Покійний [PERSON] хворів на туберкульоз легенів, в лікарні його відвідувала [PERSON] [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні 4 місяці та 4 місяці на амбулаторному. Потім відмовився від лікування. Зі слів фельшдшера Фурманівської ФАП від медичного нагляду за місцем проживання також відмовився. 21.06.2019 року [PERSON] привезли до лікарні для проведення рентгенографії, яку не вдалось провести, він втратив свідомість біля кабінету рентгенолога, а вже о 17.00 наступного дня помер. Розтин по гістології показав, що [PERSON] хворів на рак обох легенів. В медичній документації зазначено діагноз - запущена форма туберкульозу, так як остані роки [PERSON] відмовивлявся від лікування та медичного нагляду. Стан [PERSON] охарактеризував як тяжкий, та такий, що потребує стороннього догляду, вказавши, що в медичній документації даної інформації не відображено через небажання хворого проходити медичні обстеження та лікування. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, які були надані сторонами у справі та свідками, і надаючи їм оцінку як в цілому, так і кожному доказу окремо, суд приходить до наступного висновку.\~\~\~\~\~\~\~\~ Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3, 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.06.2019 року (а. с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер 3524087000:02:000:0214, яка розташована на території Фурманівської сільської ради, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту серії КР №35222 (а.с. 10-11). Земельна ділянка перебуває в оренді у [PERSON] (а.с. 12-17). Звертаючись до суду із позовною вимогою про встановлення факту тривалого проживання однією сім`єю із [PERSON] по час відкриття спадщини, позивач посилається на те, що встановлення такого факту необхідно їй для отримання спадщини після смерті померлого [PERSON] , оскільки нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальних дій, що не ставиться під сумнів та не оспорюється відповідачами. В спадкові права після смерті [PERSON] вступила відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 35, 36). Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалось сторонами учасниками справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами померлого\~\~ [PERSON] , отже являються спадкоємцями другої черги спадкування за законом. Спадкоємці першої черги спадкування за законом відсутні. Визнання факту проживання однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини призводить до визнання позивача спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст. 1264\~ЦК України. Згідно інформаційної довідки №131 виданої 31.07.2020 року Фурманівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований по [ADDRESS] , але фактично проживав до дня смерті по [ADDRESS] разом із гр. [PERSON] та вони вели спільне господарство. Зі слів [PERSON] з померлим [PERSON] проживали з 2003 року (а.с.9). В період з 2017 року по 2019 рік [PERSON] тяжко хворів на ВДТБ верхньої частини легень. Помер [INFO] згідно довідки причина смерті: фіброзно каверзний туберкульоз легень (а.с. 113). З копій документів наданих суду КНП «Новоукраїнська ЦРЛ» вбачається, що у виписках медичних карт вказана адреса [PERSON] [ADDRESS] , тобто за місцем проживання позивача, також в медичній документації зазначається, що [PERSON] не працює (а.с. 87-113). Крім довідки сільської ради на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини - позивачки [PERSON] та померлого [PERSON] , починаючи з 2003 року по день смерті [PERSON] надано письмові, нотаріально посвідчені пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34). В заявах свідки вказують, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та піклувались один про одного. За час хвороби [PERSON] з 2017 року по 2019 рік позивач доглядала за ним, купувала продукти, ліки, підтримувала морально та психологічно, за свій рахунок організувала похорони. Суд не бере до уваги, як доказ в обрунтування рішення, нотаріально посвідченні пояснення свідків, оскільки відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Отже письмові показання свідків, посвідчені нотаріально, не передбачені, як доказ, положеннями ст. 76, 233 ЦПК України. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушеннм порядку, встановленому законом. Крім того ВС в постанові від 20.05.2020 року у справі №200/17947/16-ц зробив висновок, що надання показань свідків шляхом посвідчення нотаріусом не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи ставити питання свідкам. Аналогічні обставини підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , та відповідач [PERSON] , які були допитані безпосередньо судом в судовомузасіданні. Твердження позивача, що окрім доходів від орендної плати за земельну ділянку [PERSON] не мав іншого матеріального доходу, не спростовано відповідачами. Натомість позивач весь час працювала та отримувала заробітну плату, що підтверджується довідками про доходи (а.с. 22, 23). Позивач здійснила поховання [PERSON] , на підтвердження надала накладну про придбання поховальних атрибутів та розписку, з якої вбачається, що в день смерті чоловіка вона взяла в орендаря [PERSON] кошти на поховання (а.с. 20, 21). Згідно\~ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При вирішенні даного питання суд враховує роз`яснення викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». З роз`яснень вбачається, що згідно із положенням\~ст. 3 СК, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. В своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 ВС вказав, що при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю позивача [PERSON] та померлого [PERSON] оскільки вони проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, позивач піклувалась про чоловіка під час його хвороби, та матеріально забезпечувала його, що підтверджено поясненнями свідків та наявними в матеріалах справи доказами, тому у суду немає жодних правових підстав ставити під сумнів встановлення заявленого позивачем факту проживання однією сім`єю. Однак, положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено. Саме така правова позиція висловлена Верховним судом в постанові від 24.01.2020р. по справі № 546/912/16-ц. Тому суд визнає факт проживанян однією сім`єю позивачки [PERSON] та померлого [PERSON] , лише в період з 01 січня 2004 року по день смерті останнього. Пзивач також просить змінити черговість одержання нею права на спадкування за законом як спадкоємця після смерті [PERSON] з четвертої черги спадкування на другу чергу спадкування за законом. Відповідно дост.1258\~ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихст.1259 цього\~Кодексу. Згідно зіст.1262\~ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1264 ЦК України, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як зазначено вище, позивач, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до відкриття спадщини, має право на спадкування за законом у четверту чергу. Статтею 1259 ЦК України, визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як зазначається в п.5.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно дост.ст. 1261 - 1265 ЦК України. Верховний суд в постанові від 30.05.2019 у справі\~№ 346/1178/17, нагадав, що частиною другою статті 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Суд зазначив, що право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Безпорадний стан повинен бути підтверджений відповідними записами в медичних документах. В судовому засіданні було доведено та підтверджено поясненнями як свідків (жителів села) та і лікаря безпорадний стан позивача. Свідки пояснили, що [PERSON] останні роки ніде не працював, погано почувався, інколи втрачав свідомість просто на вулиці, догляд за ним здійснювала позивач, яка працювала та матеріально його забезпечувала. Лікар вказав, що стан [PERSON] можна вважати безпорадним. Вказані факти не мають документального підтвердження, так як померлий [PERSON] відмовивися від медичного обстеження та лікування, і тому інформація, щодо його тяжкого стану не відображено в офіційних лікарських документах. Також поясненнями свідків повністю доведено факт здійснення опіки позивачкою над чоловіком, надання йому моральної та матеріальної допомоги. За встановлених обставин, вбачаються наявні правові підстави для застосування ст.1259\~ЦК України\~та зміни у позивача черговості на одержання права на спадкування з четвертої черги на другу чергу. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції (а.с. 40), позивач сплатила при подачі позову 1862.00 грн. судового збору, тому з відповідачів підлягає стягненню на її користь розмір сплаченого судового збору, по 841 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: partial