Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

У липні 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому вказала, що має спільного з відповідачем сина [PERSON] [INFO] . Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12.04.2010 на її користь на утримання сина було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісяця. В зв`язку з тим, що на даний час син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, збільшуються його потреби в навчанні та розвитку позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 500,00 грн. до 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, оскільки станом на 01.12.2017 р. заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 45409,60 грн., просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 15561,98 грн. Представником позивача були уточнені позовні вимоги, та 20.08.2018 р. просив збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 500,00 грн. до 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 45409,60 грн. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив збільшити розмір аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання дитини та стягнути пеню за прострочення сплати аліментів. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, в частині сплати пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 10000,00 грн. Пояснили, що матеріальний стан відповідача з часу призначення аліментів у 2010 року не покращився, а навпаки погіршився, оскільки у 2011 році він уклав шлюб з іншою жінкою від якого має двох малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , а також з ними проживає як член сім`є син його дружини від попереднього шлюбу [PERSON] [INFO] , в зв`язку з чим вважає, що його матеріальний стан не дозволяє збільшити стягувані з нього аліменти. Щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 45409,60 грн. то вважає що в цьому не лише його вина, а й позивачки, оскільки з 2012 року позивачка змінила своє місце проживання і не повідомила про це відповідача, в зв`язку з чим він не мав можливості перераховувати аліменти. На початку 2018 р. у виконавчій службі йому повідомили картковий рахунок позивача та він почав частково перераховувати аліменти. Просив зменшити розмір пені до 10000,00 грн. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06.06.2008 р., [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 17.09.2010 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано 17.09.2010 р. актовий запис 137 (а.с.6). Як вбачається з рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 12.04.2010 року по справі №2-579/10, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 500,00 грн. щомісячно (а.с.8). відповідно до довідки Скадовського РВ ДВС №8285 від 05.06.2018 р., заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 05.06.2018 р. становить 47409360 грн. (а.с.7). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] по виконавчому провадженню ВП №51212788 за період з березня 2010 р. по листопад 2017 р., станом на 01.12.2017 р., з урахуванням добровільно сплачених 800,00 грн., становить 45409,60 грн. (а.с.10-12).\~\~ Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] виданого Скадовським УПСЗН, мати [PERSON] та батько [PERSON] мають право на пільги передбачені законодавством України для багатодітних сімей терміном з 21.04.2017 по 17.12.2022 р. (а.с.30). Відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] виданого 15.01.2011 р., [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 15.01.2011 р. актовий запис 1 (а.с.31). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.02.2011 р., [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.32). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.04.2016 р., [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 01.03.2005 р., [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.34). Відповідно до квитанцій про переказ коштів, [PERSON] частково сплачував аліменти на користь [PERSON] (а.с.37-40). Відповідно до копії трудової книжки, [PERSON] звільнений з ПАТ «Електрозавод» 07.03.2018 р. та з того часу офіційно не працює (а.с.41). Відповідно до довідки Скадовської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості, [PERSON] зареєстрований як безробітній з 17.09.2018 р. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.п.17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст.192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як на підставу для збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що збільшились потреби в навчанні, розвитку та іншому. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про зміну майнового або сімейного стану сторін після рішення суду про стягнення аліментів, які б слугували підставою для збільшення розміру аліментів. При цьому необхідно зазначити, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, інфляційні процеси, не є підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів в розумінні ст. 192 Сімейного кодексу України, оскільки законодавцем, зокрема ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, передбачена індексація розміру аліментів, визначених судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі. Крім того, судом встановлено, що змінився сімейний стан відповідача, він з 15.01.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, має двох інших малолітніх дітей, офіційно не працює, та з 17.09.2018 р. знаходиться на обліку як безробітній. Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, у зв`язку з чим в позові [PERSON] в цій частині необхідно відмовити. Щодо стягнення пені за прострочку сплати аліментів. Згідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а частиною 3 даної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного і грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, якими згідно ст. 4 ЦК України можуть бути закони та підзаконні нормативні акти. Так, щодо стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, то, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд, повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. Таким чином, враховуючи. що прострочення зі сплати аліментів мало місце, та станом на дату подачі позову становила 45409,60 грн., те що відповідач частково сплачував аліменти, він зобов`язаний утримувати інших своїх дітей, на даний час більше року не має офіційної роботи, має статус безробітного, суд вважає за можливе обмежити розмір пені за прострочення сплати аліментів сумою 10000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial