Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

У вересні 2016\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягувати на його користь з [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до закінчення ним навчання. [PERSON] позов визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], у розмірі /4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення сином двадцяти трьох років, тобто до 13.04.2019\~р., а не до закінчення навчання, про що подав заяву від 12.10.2016\~р. (а.\~с.\~15). Судом з'ясовано, що [PERSON] є батьком [PERSON], який народився 13.04.1996\~р., що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №\~097648 від 10.02.2000\~р. (а.\~с.\~6). [PERSON] навчається у Львівському національному медичному університеті імені [PERSON] на денному відділенні, термін навчання до 30.06.2022\~р., що підтверджується довідкою від 01.09.2016\~р. №\~18, виданою цим навчальним закладом (а.\~с.\~4). Суд зазначає, що навчання [PERSON] на денному відділенні Львівського національного медичного університету імені [PERSON] об'єктивно перешкоджає йому займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від нього необхідності купувати канцелярські вироби, підручники та інші необхідні для навчання речі та оплачувати необхідні для навчання послуги, що, в свою чергу, ускладнює задоволення його потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб. За таких обставин Суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати повнолітню сина [PERSON], до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Як зазначалось вище, [PERSON] позов визнав частково. Зважаючи на це, Суд вважає, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину [PERSON]. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передабчено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, повнолітньої дочки; 4)\~інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], у зв'язку з продовженням останнім навчання, Суд виходить з того, що, як вказувалось раніше, [PERSON] позов визнав частково, тобто розмір цих аліментів має становити 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для часткового задоволення позову [PERSON], а саме з [PERSON] на його користь підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до 13.04.2019\~р. Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи на те, що часткове визнання [PERSON] Павловичаем позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд частково задовольняє позов, а саме з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 192 і 194 197 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тобто аліменти, які має сплачувати [PERSON] на утримання повнолітнього сина у зв'язку з продовженням навчання, підлягають присудженню, починаючи від 13.09.2016\~р. Пунктом першим частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що, зокрема, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи на вказані норми Цивільного процесуального кодексу України, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 275,60\~грн., оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнений на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial