Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, який було уточнено, мотивуючи свої вимоги тим, що за усним договором позики, в присутності [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] ), передав позичальниці [PERSON] (відповідачу у справі) у власність 500 доларів США, що на день складання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США - 27, 18 гривні) 13590 грн. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 09.07.2017 року. Вказує, що згідно зазначеної розписки [PERSON] зобов`язалася повернути йому позичені у нього грошові кошти до 16 серпня 2017 року. Відповідно до розписки, у разі неповернення грошових коштів в строк, позивачка зобов`язалася сплатити пеню в розмірі 1 відсоток за день прострочки. Але до теперішнього часу відповідачка борг не повернула та не сплатила суму винагороди, чим взяті на себе зобов`язання не виконала. Зазначає, що 1 % за день прострочки становить 5 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 18.02.2019 року складає : 5 *27, 18 = 135,90 гривень. З дня прострочки, дня подання позову до суду, тобто до 18 лютого 2019 року, сплинуло 553 дні. Таким чином, сума несплаченої прострочки на день подання позову до суду складає: 553 дні * 5 доларів США = 2765 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20 лютого 2018 року складає : 2765 доларів США * 27, 18 гривні = 75152, 70 гривні. Підкреслює, що, він як позивач неодноразово намагався уладнати ситуацію, що склалася, аби повернути свої кошти, але відповідач ухиляється від виконання зобов`язання. Тому мирним шляхом, у досудовому порядку, спір він врегулювати не може. Вказує, що діями відповідача йому спричинено значну моральну шкоду, яка виразилася в погіршенні стану його здоров`я та матеріального забезпечення, встановився депресійний період. Крім того, на йому вкрай негативно відображається те, що він втратив можливість покласти власні грошові кошти на депозит в банк та отримувати додаткові кошти у виглядів банківських відсотків. Також, він не має можливості тривалий час використовувати власні кошти для здійснення ремонтних робіт своєї квартири, через це переживає незручності, як він, так і його родина. Спричинену йому моральну шкоду оцінює в 50000 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за договором позики у розмірі 13590 грн. та проценти з простроченої та не сплаченої суми боргу станом на день ухвалення рішення у справі, що на день подання позову до суду складає 75152,70 грн. Крім того, просить стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду в розмірі 50000 грн. та судові витрати згідно квитанцій. Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів. Суд, взявши до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, що підтверджується розпискою написаною власноруч відповідачем. За даним договором позивач надав у позику відповідачу грошові кошти у сумі 500 доларів США із строком повернення до 16.08.2017 року. Крім того, згідно вищевказаної розписки, відповідач взяла на себе зобов`язання сплатити пеню в розмірі 1 % від суми за кожен день прострочки виплати боргу. (а.с. 24 - 25). Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином надана розписка від 09.07.2017 року є документом, що підтверджує отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 500 доларів США. та письмовим зобов`язанням повернути ці кошти у конкретно обумовлений у цій розписці час, а саме до 16.08.2017 року. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання. Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Так, відповідно до вищевказаного договору позики, відповідач взяла на себе зобов`язання сплатити пеню в розмірі 1 % від суми за кожен день прострочки виплати боргу. Відповідно до розрахунку заборгованості, 1 % за день прострочки становить 5 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.02.2019 року складає: 5 *27,17 = 135,85 гривень. З дня прострочки, дня подання уточненого позову до суду, тобто до 20 лютого 2019 року, сплинуло 555 дні. Таким чином, сума несплаченої прострочки на день подання позову до суду складає: 555 днів * 5 доларів США = 2775 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20 лютого 2018 року складає: 2775 доларів США * 27, 17 гривні = 75396,75 гривні. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Як встановлено при розгляді справи, на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором позики не погашає. Оскільки відповідач належним чином добровільно не виконав умови договору позики та всупереч вимогам цивільного законодавства до цього часу не повернув борг за вказаним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, що на день подачі уточненої позовної заяви 20.02.2019 р. за офіційним курсом НБУ (за 1 долар США - 27,17 гривні) складає 13585 грн. та 1% від простроченої суми боргу станом на день подачі уточненого позову 20.02.2019 р. у розмірі 75396,75 грн. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, як мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" звернуто увагу судів на те, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що йому було завдано моральної шкоди, а правовідносини, що виникли між сторонами носять договірний характер, який жодним чином не передбачає відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а відтак зазначена вимога задоволенню не підлягає. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 889,82 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial