Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду та просять визнати неправомірними дії комунального підприємства «Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області по припиненню водопостачання у квартиру [ADDRESS], зобов'язати останнє поновити водопостачання у квартиру [ADDRESS] та стягнути з нього на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 50000 грн. та на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 100000 грн., мотивуючи тим, що вони проживають у вказаній квартирі, яка є не приватизованою і належить до державного житлового фонду. Будинок обладнаний системою централізованого водопостачання. Відповідач є надавачем послуг з водопостачання. В даній квартирі зареєстрований також [PERSON]- бувший чоловік [PERSON], який на даний час в квартирі не проживає, але вживає всіх заходів та створює такі умови, щоб позбавити їх права на квартиру. Працює він в комунальному підприємстві «Комунальник» Овруцької міської ради. Так, на початку грудня він прийшов до квартири ще з двома працівниками КП «Комунальник» з питання затоплення квартирі на нижньому поверсі. [PERSON] показала їм, що затоплення не було, тоді вони пішли перевіряти лічильник на воду. Заявили, що на пломбі інший номер. Через декілька днів прийшли знімати лічильник. [PERSON] не заперечувала при умові складання акту. Однак, акт ніхто не став складати і пішли, не знявши лічильник, а 12.12.2014 року в квартиру було припинено водопостачання. [PERSON] сама безпосередньо звернулася до керівника КП «Комунальник» Закусило С.І. з даного питання, але останній сказав їй, що зробить все, щоб вони там не проживали. Овруцька міська рада та Овруцька районна державна адміністрація рекомендували звертатися до суду. З листа відповідача, адресованого міськраді, їм стало зрозуміло, що водопостачання було припинено через нібито «самовільне втручання в роботу водопровідної системи», «самовільне зменшення показань лічильника». Однак, це не відповідає дійсності, так як станом на 12.12.2014 року лічильник був опломбований пломбою відповідача. Після неправомірного припинення водопостачання вони перенесли моральний шок. З ними проживає дві малолітні дитини, одній з яких було п'ять місяців. Вони вимушені були змінити свій звичний ритм життя та відрами носити воду. Притому, що [PERSON] перенесла дві операції з кесаревим розтином і вимушена була носити воду зі швами на тілі. Все це приниження людської гідності і впливає на їх душевні страждання. В зв'язку з таким проявленим до них беззаконням, яке виявилося в грубому порушенні їх законного права на забезпечення питною водою, з позбавленням права на отримання сплачених комунальних послуг їм спричинено моральну шкоду, яку вони оцінюють на вищевказані суми. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали заявлені позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Копії листів виконавчого комітету Овруцької міської ради №Б-1007/02-17 від 05.01.2015 року та КП «Комунальник» № 1358 від 25.12.2014 року (а.с.5-6) свідчать, що водопостачання в квартиру [ADDRESS] було вимушено припинено через самовільне втручання в роботу водопровідної системи проживаючих у квартирі дорослих споживачів. Копія квитанції від 12.04.2013 року підтверджує оплату комунальних послуг [PERSON]. З довідки КП «Комунальник» №552 від 22.01.2015 року вбачається, що в квартирі проживають 6 чоловік, в тому числі і малолітні: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавець закріпив, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об'єктів житлового фонду; 2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями, виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами; 3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів. В судовому засіданні встановлено, що договір між сторонами про надання комунальних послуг не укладено, що ними визнається. Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено, як обов'язок, а не право сторін. Водночас, представником відповідача не надано доказів, які б підтверджували факт підготування відповідачем договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території (розробленого на основі типового), який пропонувався для укладення позивачам та факту надіслання і отримання ними тексту запропонованого договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, утримання будинків і споруд та прибудинкової території (розробленого на основі типового). Як не надано і доказів втручання позивачів в роботу водопровідної системи, хоча це є його обов'язком відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, про що суд наголошував до початку розгляду справи по суті, попереджуючи відповідно до ст.10 ЦПК України про наслідки вчинення чи невчинення певних процесуальних дій. Так, нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи відповідач надавав позивачам послуги по водопостачанню, водовідведенню, а останні у передбачений законодавством спосіб від отримання їх не відмовилися, що вказує на існування між сторонами цивільно-правових прав та обов'язків і свідчить про існування між ними договірних відносин. За таких обставин, враховуючи припинення відповідачем надання послуг з водопостачання, не повідомивши позивачів про причини цього, причому які є не доведеними в судовому засіданні, та змусивши їх вишукувати шляхи забезпечення себе, дітей водою, тим самим порушивши їх право та членів сім'ї, закріплене в Конституції України на достатній життєвий рівень, та втрутившись у право позивачів на мирне володіння майном у сенсі першого речення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання неправомірними дій комунального підприємства «Комунальник» Овруцької міської ради Житомирської області по припиненню водопостачання у квартиру [ADDRESS] та зобов'язання останнього поновити водопостачання у квартиру [ADDRESS]. Вирішуючи питання стягнення моральної шкоди, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Однак, спірні правовідносини регулюються і Законом України «Про питну воду та питне водопостачання». Так, ч. 3 ст. 47 вказаного Закону передбачено, що заподіяна споживачеві моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується підприємством питного водопостачання у порядку, встановленому законами України. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що винними діями відповідача позивачам заподіяна моральна шкода, оскільки останні зазнали душевних страждань в зв'язку з припиненням водопостачання, що в свою чергу тягне за собою порушення нормальних життєвих зв'язків. З ними проживає дві малолітні дитини, одній з яких, а саме [PERSON], було п'ять місяців (а.с.16). Звичайно, враховуючи, що без води неможливе життя людини, вони вимушені були змінити свій звичний ритм життя та вишукувати шляхи забезпечення водою себе та дітей. Суд враховує, що [PERSON] перенесла дві операції з кесаревим розтином, що підтверджено епікризом, виписками з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.12-14). Водночас, при встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з тривалості та глибини душевних страждань, часу вимушених змін у житті позивачів, відсутності у них доказів про заподіяння даної шкоди на суму 50000 грн. та 100000 грн. відповідно, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 1114 грн. та на користь [PERSON], яка також діє в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди в сумі 4240 грн.. В стягненні решти суми моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. в доход держави.

Outcome: partial