Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 16.08.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає та перебуває на її утриманні. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 24.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26.08.2016 року з [PERSON] стягуються на користь позивача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів є занадто низьким та підлягає збільшенню,т.к. донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку зі станом здоровя, навчанням та розвитком. Відповідач здатний виплачувати більшу суму, яка не вплине на його матеріальне становище, оскільки за фахом він є капітаном далекого плавання, працював та працює на іноземних судах та отримує високі заробітки. У звязку з покращенням його матеріального становища, просила збільшити розмір аліментів, які сплачуються відповідачем за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26.08.2016 року на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], з 1000 грн. на 5000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити,посилаючись на покращення матеріального становища відповідача. Зазначили, що розмір стягнутих аліментів є нижче мінімального та рекомендованих розмірів аліментів, які встановлені Сімейним кодексом України. Дитина за станом здоровя потребує придбання ліків, ортопедичного взуття, санаторно-курортного лікування. Про достатність доходів відповідача та покращення його матеріального стану свідчать придбання ним двох земельних ділянок. Відповідач не влаштовується на роботу за фахом, з метою ухилення від сплати аліментів. Має заборгованість по виплаті аліментів. Проте, неофіційно займається підприємницькою діяльністю , розводить тварин, реалізує їх, про що свідчать оголошення на його сторінці у фейсбуці, набуває права власності на нерухоме майно. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні. Зазначили, що відповідач є за фахом моряком, проте за станом здоровя, маючи інфекційну хворобу, не спроможний та не працює за фахом. Термін дії посвідчення особи моряка закінчився. Працює відповідач водієм у лікарні з лютого 2018 року, до цього часу не працював, доходів не мав, підприємницькою діяльністю не займається. Дійсно розміщував оголошення про продаж тварин, інших речей, дачі, проте нічого не продав та доходу не отримав. Земельні ділянки, дійсно придбані ним у 2017 році після винесення рішення про стягнення аліментів , проте за рахунок коштів, зароблених у попередніх рейсах, та коштів, отриманих за позиками. Доказів підтвердження обставин щодо походження коштів для придбання земельних ділянок сторона відповідача не має. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до актового запису про народження №917, зробленого 30.09.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 24.11.2015 року шлюб, зареєстрований 16.08.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №724, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю. Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб від 10.03.2017 року, виданої ОСББ «пр.СвятихКирила та Мефодія 11А», за адресою: м.Херсон, пр.Святих Кирила та Мефодія 11А, кв.114 зареєстровані [PERSON] та її донька [PERSON]. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26.08.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 23.02.2016 року по 23.04.2016 року у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., а починаючи з 23.04.2016 року у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. 06.09.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області видано виконавчий лист по цивільній справі №668/3224/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. З довідки-розрахунку від 21.03.2017 року №16 Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м.Херсон по виконавчому листу №668/3224/16 від 06.09.2016 року, виданому Херсонським міським судом м.Херсона, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], вбачається, що з нарахованої заборгованості по аліментам сума 12 270,69 грн., фактично сплачено в сумі 9000,00 грн., заборгованість з аліментів станом на 01.04.2017 року складала в розмірі 3 270,69 грн. За довідкою розрахунком від 31.08.2018 року №9 Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон станом на 23.05.2018 року заборгованість з аліментів по виконавчому листу по виконавчому листу №668/3224/16 від 06.09.2016 року відсутня. З довідки управління охороні здоровя Херсонської міської ради від 09.08.2018 року та виписки з медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON], [INFO] з 26.03.2018 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в нефлогічному відділенні КЗ « Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня», після виписки дитина потребує диспансерного нагляду за місцем проживання та періодичних обстежень, дієтичного харчування за віком. З довідки від 15.09.2016 року та квитанцій , виданої керівником дитячого центу [PERSON], вбачається, що [PERSON] відвідує дитячий центр раннього розвитку «Вчений кіт» з лютого 2016 року, станом на вересень 2016 року надані послуги на суму 2520 грн. Відповідно до наказу Комишанського дитячого садку №5 Херсонської міської ради [PERSON], 21.09.2014 року зарахована з 18.09.2017 року до вказаного ДНЗ. З довідки правління освіти Херсонської міської ради від 13.07.2018 року вбачається, що станом на 01.07.2018 року переплата за харчування дитини у дитячому садку складає 450 грн на місяць. Згідно листа ТОВ «МарлоуНавігейшн Україна» від 18.05.2017 року, 18.07.2017 року,24.12.2017 року, 26.03.2018 року, що [PERSON], [INFO], дійсно був клієнтом компанії ТОВ «МарлоуНавігейшн Україна», останній контракт був з ним укладений з 17.09.2016 року по 27.11.2016 року. З 27.11.2016 року [PERSON] не користується посередницькими послугами по працевлаштуванню даного товариства. З інформації №23896 від 07.06.2017 року Інспекції з питань підготовки та дипломування моряків та ДП « Адміністрація морських портів України» вбачається, що вбачається, що [PERSON], [INFO], має диплом №13169/2014/11 від 24.09.2014 зі званням капітана далекого плавання та посвідчення особи моряка від 26.03.2013 року, термін дії якого до 28.03.2018 року, за продовженням терміну дії паспорта моряка чи його заміну у 2016-2017 року [PERSON] не звертався. Відповідно до довідки ХОДПІ від 06.10.2017 року відсутні відомості про доходи відповідача з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року. З 12.02.2018 року відповідач працює в комунальному закладі « Херсонська дитяча обласна лікарня» на посаді водія та його середньомісячна заробітна плата складає 3896,75 грн., що підтверджується довідками та копією трудової книжки. З довідки Херсонської обласної інфекційної лікарні від 31.05.2016 року вбачається, що відповідач [PERSON] має діагноз з приводу хронічного вірусного захворювання. Доказів понесених витрат відповідачем на лікування суду не надано. Після винесення рішення про стягнення аліментів відповідач відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 12.10.2017 року за договорами купівлі- продажу від 06.06.2017 року придбав дві земельні присадибні ділянки кожна площею 0,1 га за адресою м. Херсон, вул Нестерова,13 та м. Херсон, провулок Абрикосовий, 7. Вартість зазначених земельних ділянок відповідач в судовому засіданні не зазначив, доказів походження коштів, витрачених на їх придбання не надав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~180\~СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.\~183\~СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та\~такий розмір\~гарантується.Відповідно\~до ЗУ\~"Про\~державний бюджет\~на 2019\~рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 рокiв:з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже виходячи із найвищих інтересів малолітньої дитини, враховуючивизначені законом рівні обов'язки батьків щодо утримання дитини з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає, що після визначення розміру аліментів за рішенням суду, матеріальне становище відповідача покращилося, про що свідчить придбання ним двох земельних ділянокза договорами купівлі- продажу, а стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки у розмірі меншому за мінімальний гарантований розмір, встановлений статтею 182 СК України, призведе до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Тому суд прийшов до висновку про необхідність збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26.08.2016 року, які стягується з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000,00 грн. щомісячно до 1500,00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону. Визначена до стягнення сума забезпечить належний рівень життя та гармонійний розвиток дитини. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Також, відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. Суд не приймає до уваги доводи сторони позивача щодо необхідності збільшення розміру аліментів до 5000 грн., оскільки наявність додаткових витрат на утримання дитини у звязку з наявністю у неї захворювань, необхідності нести витрати на придбання медичних препаратів, санаторно-курортного лікування, ортопедичного взуття та витрат на розвиток дитини (навчання) є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину за ст. 185 СК України, які не заявлялися позивачем та не є предметом позову. Доводи позивача про наявність у відповідача доходи від підприємницької діяльності та продажу земельної ділянку для індивідуального садівництва не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України, та відповдно до інформації х Державного реєстру на нерухоме майно вказана земельна ділянка відповідачем не продана, а перебуває на праві власності з 2013 року. Доводи сторони відповідача про погіршення його матеріального становища, суд до уваги не приймає як безпідставні, так як встановлено придбання ним після винесення рішення суду про стягнення аліментів двох земельних ділянок та останній не надав суду належних та допустимих доказів щодо вартості зазначених земельних ділянок та не довів, що вони придбані за рахунок коштів, отриманих раніше до 2016 року включно та за договорами позики. Доводи відповідача, що за рішенням суду від 07.06.2018 року з нього на утримання батьків стягнуто аліменти по 1000 грн на кожного, суд також до уваги не приймає, оскільки з пояснень відповідача вбачається, що стягувачі з червня 2018 по січень 2019 року включно не предявляли виконавчих листів до примусового виконання, а відповідач не надав доказів добровільного виконання зазначеного рішення. Крім того, з зазначеного рішення вбачається, що відповідно до відзиву на позов відповідач [PERSON] визнав позов, не заперечував проти його задоволення, що ще раз підтверджує покращення матеріального становища відповідача.

Outcome: partial