Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зняття арешту з квартири [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 12.11.2008 року за № 8180595 про арешт вказаної квартири. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] з 03.10.1996 року, на спірну квартиру накладено арешт постановою слідчого Управління внутрішніх справи України в Одеської області №б/н від 11.12.1996 року. Наявність арешту на квартиру позивачки, перешкоджає їй вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею. Вказане і стало підставою для звернення до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.37) Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], є власником нерухомого майна - квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 17121 від 03.10.1996 року, укладеного на Одеській товарній біржі та зареєстрованого в «Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 03.02.1997 року, про що в реєстровій книзі зроблено запис під № 94 доп.стор.173 реєстр 3095, визнаного дійсним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05.09.2013 року, що підтверджується копією договору (а.с.4-5) та зазначеного рішення (а.с.6-7) Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.3) вбачається, що на квартиру, яка розтащована за адресою: [ADDRESS] накладено арешт Першою Одеською нотаріальною конторою на підставі постанови управління внутрішніх справ Одеської області №б/н від 11.12.1996 року, реєстровий номер обтяжень № 8180595 від 12.11.2008 року. З копії постанови про накладення арешту від 11.12.1996 року(а.с.36) вбачається, що старшим слідчим по особливо важким справам УМВС України в Одеській області підполковником міліції [PERSON] в рамках кримінальної справи № 019600152 було накладено арешт на квартиру [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] Згідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 1950 року, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], небув його у власність до винесення постанови про накладення арешту, зняття арешту з вказаного майна не спричинить негативних наслідків для сторін та держави, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині звільнення з-під арешту належного позивачу майна. Водночас суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 12.11.2008 року за № 8180595 про арешт вказаної квартири, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При здійсненні правосуддя суд не вправі втручатись в повноваження та діяльність органів держави та їх посадових осіб, або ж підміняти їх, й, відповідно, суд не має права вчиняти замість державного реєстратора дії в порядку Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно є підставою для вчинення відповідних реєстраційних дій.

Outcome: partial