Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся із первісним позовом до відповідачів, посилаючись на існування спору з приводу користування належним йому та відповідачам часткам квартири [ADDRESS], просивши виділити в його користування, з урахуванням уточнень, житлову кімнату площею 10,5 кв.м. з прилеглою до неї лоджією, в користування [PERSON] житлову кімнату площею 12,0 кв. м., а в користування [PERSON] та [PERSON] житлові кімнати площею 8,0 кв. м. та 17,0 кв.м., залишивши приміщення кухні, коридору, ванної кімнати та вбиральні у спільному користуванні всіх співвласників. Представник відповідачів звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила від імені відповідачів виділити в користування [PERSON] житлову кімнату площею 12,0 кв.м. та 1\\2 частину прилеглої до її кімнати лоджії. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] сплачені ними витрати по оплаті квартирної плати в сумі 719 грн. 37 коп. У судовому засіданні позивач та його представник (відповідно - відповідач за зустрічним позовом) свої позовні вимоги визнав у повному обсязі, вимоги зустрічного позову не визнав, оскільки особисто сплачував грошові кошти по оплаті квартплати або передавав кошти [PERSON] як особисто, так і шляхом переказу з Російської Федерації, де знаходився на заробітках. Представник відповідачів (позивачів за зустрічним позовом) вимоги зустрічного позову підтримала у повному обсязі, первісний позов визнала частково, погоджуючись на виділення [PERSON] лише 1/2 частини лоджії, а інші 1/2 частини лоджії - [PERSON], не заперечуючи проти запропонованого [PERSON] порядку користування житловими кімнатами. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності САВ № 967655 від 18.02.2008 р., виданого виконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/4 частині кожному із співвласників: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 09.04.2012 р. передав свою частину [PERSON] Відповідно до технічного паспорту спірна квартира розташована на четвертому поверсі дев»ятиповерхового будинку та складається з 4-х кімнат, загальною площею 72,6 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м., з яких одна кімната (2) - 10,5 кв.м., друга (3) - 12,0 кв.м., третя кімната (6) - 8,0 кв.м., четверта кімната (7) - 17,0 кв.м., а також коридору (1) площею 9,6 кв.м., туалету (4) площею 1,2 кв.м., ванни (5) площею 2,6 кв.м., кухні (8) площею 8,9 кв.м., лоджії (І) площею 2,6 кв.м., балкону (ІІ) площею 0,2 кв.м. На кожного зі співвласників ідеально припадає по 18,15 кв.м. загальної площі квартири, в тому числі жилої - 11,9 кв.м. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною 1 ст. 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласниками або законом. Згідно з роз»ясненнями, викладеними у п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду країни від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Як роз'яснено в п.п. 6,7,8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.91 року, з послідуючими змінами «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст.152 ЖК УРСР). При поділі жилого будинку суд зобов»язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 14/296, проведеної у справі, перепланування квартири [ADDRESS] полягає в організації окремого виходу на лоджію «І» з кімнати «3» площею 12,0 кв.м. і встановлення перегородки на лоджії по лінії внутрішньої стіни між кімнатами «2» і «3», для окремого користування співвласниками лоджією «І». Відповідно до планування квартири на розгляд суду експертом запропоновано єдиний технічно можливий порядок користування приміщеннями квартири, шляхом виділення у користування співвласнику [PERSON] жилу кімнату «2» площею 10,5 кв.м., частину лоджії «І» площею 1,2 кв.м., балкон «ІІ» площею 0,2 кв.м., співвласникам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пропонується виділити відповідно жилу кімнату «3» площею 12,0 кв.м., жилу кімнату «6» площею 8,0 кв.м., жилу кімнату «7» площею 17,0 кв.м., частину лоджії «І» площею 1,3 кв.м. В загальному користуванні співвласників залишити: коридор (1) площею 9,6 кв.м., туалет (4) площею 1,2 кв.м., ванну (5) площею 2,6 кв.м., кухню (8) площею 8,9 кв.м. Згідно відповіді виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області № 29/52 від 12.01.2015 р. перепланування квартири [ADDRESS] шляхом організації окремого виходу на лоджію «І» з кімнати «3» площею 12,0 кв.м. і встановленню перегородки на лоджії по лінії внутрішньої стіни між кімнатами «2» і «3» для окремого користування співвласниками лоджією «І» є можливим з наданням відповідного дозволу виконавчого комітету Новокаховської міської ради. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що визначити порядок користування спірним жилим приміщенням можливо без обмеження інтересів сторін, згідно висновку експертизи № 14/296, з урахуванням перепланування з дозволу виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, оскільки у даному випадку відступ від часток позивача [PERSON] у праві спільної часткової власності є незначним, з покладанням на [PERSON] та [PERSON] взаємного обов»язку по переплануванню, що у даному випадку відповідатиме принципу розумності та справедливості, визначеному цивільно-процесуальним законодавством. При цьому, суд не приймає до уваги доводи сторін щодо передачу у користування сторонам [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині лоджії, виходячи із спільної часткової власності сторін приміщеннями квартири та необхідністю визначення конкретної частки відособленого приміщення, яка передається у користування стороні. При цьому, суд не приймає до уваги висновки експерта № 14/296 в частині виділення у користування [PERSON] та [PERSON] лоджії «І» у запропонованому розмірі, оскільки як вбачається з матеріалів справи на час проведення експертизи на лоджії «І» проведені улаштування за рахунок встановлення міжкімнатної перегородки, у зв»язку з чим змінилася загальна площа квартири на 0,1 кв.м. і до розрахунку експертом прийнята загальна площа не 72,6 кв.м., а 72,5 кв.м. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що дозволу на улаштування міжкімнатної перегородки лоджії сторонами в установленому порядку не отримувалося, тому у кінцевому рішенні судом беруться до уваги розміри лоджії «І» відповідно до Технічного паспорту БТІ, площею 2,6 кв.м. без врахування улаштувань. Щодо вимог позивачів за зустрічним позовом в частині стягнення з відповідача [PERSON] сплачених комунальних витрат, на думку суду позивачами [PERSON] та [PERSON] не представлено належних та допустимих доказів щодо відсутності участі [PERSON] в утриманні житла в частині сплати комунальних витрат. Навпаки, з представлених позивачами за зустрічним позовом документів, а саме - чеків по сплаті за комунальні послуги вбачається про внесення коштів за квартплату по особовому рахунку [PERSON] та [PERSON], що не спростовує доводи останнього про особисту сплату або передачу ним коштів на зазначені цілі. Тому в цій частині позовні вимоги суд знаходить необґрунтованими. Згідно ст. 79 ч. 3 п. п. 2, 4 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу, витрати, пов»язані із проведенням судових експертиз. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Із доданої представником позивачів за зустрічним позовом квитанції від 05.11.2014 р. № 14/292 вбачається про прийняття експертом [PERSON] коштів у сумі 3650 грн. від [PERSON] за проведення експертизи по цивільній справі № 661/2779/14-ц. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що зазначена експертиза у справі призначено за клопотанням представника позивача [PERSON] в інтересах [PERSON] для визначення порядку користування кімнатою останньої та частиною прилеглої лоджії до кімнати [PERSON], що не торкається в даному випадку інтересів [PERSON], яка у зустрічному позові просить лише стягнути з [PERSON] витрати по оплаті квартирної плати. Тому, з цих підстав в цій частині судові витрати за проведення судової експертизи не підлягають стягненню на користь [PERSON], а [PERSON] на підтвердження здійснення нею витрат, пов»язаних із проведенням експертизи, належних та допустимих доказів не представила. Щодо витрат на правову допомогу, позивачами за зустрічним позовом на їх підтвердження надані квитанції № 89/14 від 02.07.2014 р. на суму 1500 грн., які прийняті від [PERSON] та № 89/14 від 02.07.2014 р. на суму 1500 грн., які прийняті від [PERSON] адвокатом [PERSON] Стягнення понесених стороною витрат на правову допомогу здійснюється відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", якими передбачено, що граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. З договору №50 від 02.07.2014 р. про надання правової допомоги між адвокатом [PERSON] та [PERSON], [PERSON] вбачається, що адвокат приймає на себе представляти права та законні інтереси клієнтів в суді та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього договору, з усіма правами представника, які передбачені ЦПК України у зв»язку із зверненням клієнтів до суду у справі «про встановлення порядку користування квартирою, стягнення сплачених комунальних послуг та інших спірних питань щодо квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]». Обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим Договором визначається у відповідному розрахунку, який є невід»ємним додатком до цього договору (додаток № 1) і свідчить про виконання сторонами своїх зобов»язань. (п.п. 1.1., 1.2., 4.2. Договорів) (а.с. 14). Як вбачається з журналів судового засідання по цивільній справі адвокат [PERSON] приймала участь, здійснюючи представництво інтересів клієнтів: 24.07.2014 р. з 11-18 год. до 12-00 год., що становить 42 хвилини (а.с. 48-49); 19.08.2014 р. з 14-13 год. до 15-53 год., що становить 40 хвилин. (а.с. 68-70); 20.10.2014 р. з 14-36 год. до 14-59 год., що становить 23 хвилини; 13.01.2015 р. з 16-56 год. до 17-08 год., що становить 12 хвилин; 15.01.2015 р. з 13-17 год. до 13-31 год., що становить 14 хвилин. Загальний час участі адвоката у судових засіданнях становить 131 хвилину (2 години 11 хвилин). Таким чином, враховуючи встановлені Законами України «Про державний бюджет в Україні на 2014 рік», «Про державний бюджет в Україні на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати у розмірі 1218 грн., 40 % від якої становить 487 грн. 20 коп., загальні витрати на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] є 1500 грн., яка включає в себе представництво інтересів клієнта адвокатом у суді в розмірі 1063 грн. 72 коп.: (487,2Х2+487,2Х11:60=974,4 +89,32=1063,72) та інші витрати за проведені адвокатські дії згідно Розрахунку суми гонорару, які не протрічать умовам Договору в межах сплачених позивачем коштів. Стосовно позивача [PERSON], то сплачені останньою кошти на правову допомогу не підлягають стягненню з [PERSON], оскільки вимоги позивача у даному випадку не були задоволені судом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати : по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. у рівних частинах - по 121 грн. 80 коп. з кожної пропорційно до розміру задоволених вимог, а з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати : по сплаті судового збору у розмірі 121 грн. 80 коп. пропорційно до розміру задоволених вимог. З цих підстав позови підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial