Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом 02.08.2017 року, в якому просив стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.08.2011 року станом на 30.06.2017 року в розмірі 134\~599,64 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 14 721 грн., по процентам за користування кредитом 109\~792,94 грн., за пенею та комісією 3200 грн., а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 6385,70 грн. процентна складова; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування предявлених вимог вказав, що 17.08.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким вона отримала кредит в розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення по строку дії картки. Свої зобовязання банк виконав, натомість позичальник покладені на неї обовязки не виконувала, в результаті чого станом на 30.06.2017 року утворилась заборгованість в сумі 134\~599,64 грн., яку представник позивача просив суд стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, в контексті ст.ст.74,76 ЦПК України вважається повідомленою належним чином, причини неявки суду не відомі. За даних обставин, з урахуванням згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів в силу ст.224 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК» за № 1311121300238655330, яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України (а.с.5, 7-30), за умовами якого вона отримала кредит в розмірі 15\~000 грн. [PERSON] з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.6), за користування кредитом [PERSON] зобовязалась сплачувати проценти за ставкою 2,3 % на місяць (відповідно 27,6 % річних), після 01.09.2014 року 2,7 % (32,4% річних), з 01.04.2015 року 3,5% (42% річних). Крім того, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою ставкою 0,01% річних в межах пільгового періоду до 55 днів за кожною платіжною операцією за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, що визначено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.28) та в графі «Пільговий період» Тарифів (а.с.6-зворот). У випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді: 1) пені, розрахованої за формулою: 0,233 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. (або + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше); 2) штрафу в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг), який підлягає сплаті першочергово (а.с.6, 26). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним\~ договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. В силу ст.ст.525,526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Банк свої зобов'язання за кредитним договором від 176.08.2011 року виконав належним чином, надавши [PERSON] кредит в обумовленому розмірі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобовязання не виконувала належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, внісши востаннє 19.11.2014 року 584,62 грн. в рахунок погашення кредиту, 484,62 грн. процентів за користування кредитом, в результаті чого станом на 30.06.2017 року утворилась заборгованість за кредитом 14\~721 грн., по процентам за користування кредитом 109\~792,94 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.3-4), з яким погоджується, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При цьому, суд вважає правомірним підвищення банком процентної ставки за користування кредитом до 32,% річних з 01.09.2014 року, 42% річних з 01.04.2015 року, оскільки під час укладення договору такі умови було погоджено сторонами з дотриманням принципу свободи договору. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання. [PERSON] ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не\~ повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання. З огляду на істотність допущених відповідачем порушень зобовязань, з урахуванням визначеного умовами кредитування розміру штрафу як спеціального заходу захисту майнових інтересів кредитора, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність нарахування позивачем штрафу згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн. фіксована частина та 6385,70 грн. процентна складова, який також підлягає стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії, нарахованих сумарно в розмірі 3200 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. [PERSON] ч.1\~ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст.628 ЦК України. Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог банку. Відповідно до п.5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ № 49 від 08.07.2017 року, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом. Так, довідкою про умови кредитування (а.с.6) передбачено стягнення щорічної комісії за обслуговування в розмірі 500 грн. з 01.06.2012 року, а з 01.04.2013 року членський внесок за участь в Gold-клубі по 20 грн. щомісячно (а.с.6-зворот). При цьому, як слідує з п.1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.16-зворот), за несвоєчасну оплату послуг, передбачених кредитним договором, Умовами та Правилами, клієнт сплачує банку за кожним випадком порушення пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Водночас, умовами Довідки про кредитування передбачено інший порядок стягнення пені за конкретною формулою (.а.с.6), що викликає неузгодженість між різними пунктами єдиного кредитного договору щодо порядку розрахунку пені як форми неустойки. За даних обставин суд вважає неправомірним нарахування заборгованості по пені сумарно з комісією, оскільки виходячи з природи комісії як складової частини основного зобовязання, що входить до сукупної вартості кредиту, а пені як штрафної санкції за порушення виконання зобовязань, вони не можуть нараховуватись разом, що суперечить їх правовій сутності та меті застосування в рамках кредитно-зобовязальних правовідносин, тому суд приходить до переконання, що включення позивачем до розрахунку заборгованості сумарно «комісії та пені» не ґрунтується на умовах кредитного договору та вимогах Закону і свідчить про існування неузгодженості між їх умовами та предявленими позивачем вимогами. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене та те, що в розрахунку заборгованості (а.с.3) в графі "Сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)" розмір заборгованості визначено 3200 грн., натомість в частині розрахунку у визначенні загальних сум (а.с.4) вона вказана виключно як заборгованість по комісії, що не узгоджується між собою та викликає у суду сумнів в достовірності та належності наданого позивачем розрахунку як доказу в обґрунтування цих вимог, тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити. Аналізуючи перелічені докази в їх сукупності, встановлення обставин неналежного виконання [PERSON] кредитно-договірних зобовязань, обґрунтованість розміру заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 17.08.2011 року станом на 30.06.2017 року за кредитом 14 721 грн., по процентам за користування кредитом 109\~792,94 грн., а також штрафу, який включає 500 грн. фіксована частина і 6385,70 грн. процентна складова, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в загальному розмірі 131\~579,64 грн. (з розрахунку: 14\~721 + 109\~972,94 + 500 + 6385,70). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, згідно ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог 98 %, що становить відповідно 1978,61 грн. (а.с.38).

Outcome: partial