Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Представник позивача адвокат Андрієнко М.В. 20 листопада 2021 року звернулася до суду із указаною заявою в інтересах [PERSON] , яку мотивувала тим, що у провадженні Тростянецького районного суду Сумської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. З метою отримання правової допомоги щодо ведення цивільної справи, позивачем було укладено договір про надання правової допомоги від 20.09.2021 року, за яким за правову допомогу при розгляді справи адвокатом Андрієнко М.В. отримана плата у розмірі 5000 грн. Попередньо до суду надавались докази понесення таких витрат. Посилаючись на те, що розрахунок судових витрат є остаточним і погодженим з позивачем, адвокат Андрієнко М.В. просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Андрієнко М.В. заяву про розподіл судових витрат підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав відзив на заяву про розподіл судових, в якому просив відмовити позивачу у стягненні з нього витрат на правову допомогу, оскільки ставить під сумнів факт укладення його сином договору про надання правової допомоги з адвокатом Андрієнко М.В., з огляду на те, що він з квітня 2021 року перебуває у Словакії. Крім того, у наданому йому примірнику заяви про розподіл судових витрат відсутній документ про фактичну сплату позивачем витрат на правничу допомогу, а їх розмір не відповідає критеріям розумності, дійсності та необхідності та конкретним обставинам цієї справи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви адвоката Андрієнко М.В., виходячи з таких мотивів. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (статті 133 ЦПК України). За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України). Отже, указана норма процесуального закону установлює процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті спору. Недотримання указаного 5-денного процесуального строку має наслідком залишення заяви без розгляду. Як установлено судом представник позивача [PERSON] - адвокат Андрієнко М.В. до закінчення судом з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами відповідно до протоколу судового засідання 15.11.2021 заявила про те, що нею подається попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, а заява про розподіл судових витрат буде подана після ухвалення рішення суду. Із заявою про розподіл судових витрат Андрієнко М.В. звернулася 20.11.2021 року через засоби поштового зв`язку (а.с.86), тобто у строк, визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України. Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 15.11.2021 у цій справі позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, зокрема, задоволено 50 % розміру заявленої позовної вимоги. Відповідно до частини другої статті 144 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки судом позов задоволено частково, понесені позивачем витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розмір витрат [PERSON] на отримання професійної правничої допомоги, які підлягають стягненню з [PERSON] , суд виходить з такого. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Представник позивача Андрієнко М.В. в обґрунтування розміру понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу подала: 1) копію договору про надання правової допомоги в цивільній справі від 20.09.2021 року №20_09/2021, яким передбачено надання [PERSON] правової допомоги у цивільних справах у Тростянецькому районному суді про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання встановлена вартість послуг з підготовки, написання (складання) та подання позовної заяви - 3000 грн., підготовка, написання (складання) та подання відповіді на відзив - 1000 грн., за участь в судових засіданнях сумі 1000 грн.; 2) ордер № 1019961; 3) квитанцію № 374703 про оплату адвокату Андрієнко М.В. коштів в сумі 5000 грн. за надання правової допомоги; 4) Акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №20_09/2021 від 20.09.2021 року, з описом наданих послуг та розрахунком витрат у розмірі 5000 грн. (послуг з підготовки, написання (складання) та подання позовної заяви - 3000 грн., підготовка, написання (складання) та подання відповіді на відзив - 1000 грн., за участь в судових засіданнях сумі 1000 грн.). Доводи відповідача про те, що він ставить під сумнів факт укладення його сином [PERSON] з огляду на перебування за кордоном договору про надання правової допомоги в цивільній справі від 20.09.2021 року №20_09/2021 судом відхиляються, оскільки адвокатом Андрієнко М.В. до суду надані належні документи на підтвердження її повноважень діяти від імені [PERSON] у цій справі. Андрієнко М.В. підтвердила під час судового засідання, що всі умови надання правової допомоги та зміст договору від 20.09.2021 року №20_09/2021 були погоджені з позивачем на стадії його укладення, який дійсно на той момент перебував за межами України. Проект договору був надісланий позивачу за допомогу застосунку «Viber», який після роздрукування його тексту у паперовому вигляді підписав його та надіслав адвокату Андрієнко М.В. Аналогічним способом підписувались і інші документи. Обсяг правової допомоги також включав збір адвокатом доказів для підготовки позовної заяви, ураховуючи перебування позивача за кордоном. Оцінюючи доводи відповідача стосовно невідповідності заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу критеріям розумності, дійсності та необхідності, суд вважає такі доводи частково обґрунтованими. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial