Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Направленим позовом заявник просить суд ухвалити рішення про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання спільної з відповідачем дитини. Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження і заперечень щодо цього, а також відзиву на позов не надходило. Проаналізував направлений позов та додані до нього матеріали судом встановлено наступне. Позивач є громадянином України, пенсіонер за віком, має зареєстроване місце проживання та отримував РНКОПП. Відповідач має зареєстроване місце проживання у [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду, дитина [PERSON] [INFO] залишена на виховання батька. Така дитина має зареєстроване місце проживання разом та навчається у школі. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями норм законодавства України. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України). Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява підлягає до часткового задоволення. При цьому, суд вважає заявлена сума аліментів у розмірі 100% від прожиткового мінімуму завелика і має бути зменшена. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривень. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно додаткових витрат на дитину, суд відмовляє в цій частині у повному обсязі як не доведених будь-якими доказами з огляду на таке. Суд керується принципами диспозитивності та змагальності визначеними ЦПК України, за якими тягар доказування тієї або іншої обставини покладається на сторони. Суд, лише сприяє сторонам у реалізації їх прав та не може перебирати на себе функції доказування, збирання доказів тощо. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial