Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивач 25.08.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років. В своєму позові позивач зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2013 року. Від сумісного життя у них з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сама вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Посилаючись на те, що добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач не бажає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини та стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява від позивача з проханням слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла заява від відповідача з частковим визнанням позовних вимог позивача в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Що стосується позовних вимог позивачки про стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, відповідач просив суд відмовити позивачці в задоволенні цієї вимоги в зв'язку з втратою ним роботи, про що надав до суду копію трудової книжки. Також, в своїй заяві, відповідач просив суд і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про часткове визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до ст.. 169 ЦПК України, заяв позивачки і відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.09.2013 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції в Миколаївській області. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], батьком якої являється відповідач по справі. Малолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини - відповідач по справі не надає добровільно допомоги матері на утримання доньки, хоча зобов'язаний надавати матеріальну допомогу, у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є здоровою та працездатною особою, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Суд, на підставі цього, приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу, відповідно до ст.183 СК України, підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України, право дружини на утримання до досягнення дитиною трирічного віку виникає за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з запису в трудовій книжці серії [NUMBER], 31.08.2015 року [PERSON] був звільнений з займаної посади - тракториста-машиніста Фг "Юліана" за згодою сторін. На даний момент він втратив місце отримання постійного доходу, внаслідок чого не має можливості надавати позивачці матеріальну допомогу, інших видів заробітку і доходів відповідач не має. Доказів того, що відповідач на момент розгляду судом даної справи, знову працевлаштувався, суду, всупереч ст.ст. 10, 60 ЦПК України, сторонами не надано, а тому вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задоволенню не підлягають. За таких обставин, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. У відповідності з вимогами ст.191 СК України, аліменти на утримання дитини, підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 25 серпня 2015 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягнення судові витрати на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial