Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в Жовтневий районний суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди та просив стягнути з підприємства - відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з ушкодженням здоров'я 50 000 гривень. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач послався на те, що працюючи на шахті імені Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК» майстром гірничим підземної добувної дільниці, начальником підземної дільниці, забезпечував виконання плану виробництва згідно вимог технологічних та виробничо-технічних інструкцій, проектів, правил технічної експлуатації устаткування, правил безпеки під час проведення горничних та вибухових робіт, своєчасно готував виробництво, організовував та вів контроль за виконанням технологічних процесів, організовував та забезпечував безпечне ведення технологічних процесів, експлуатацію обладнання. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного обладнання, підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничого шуму. Працював впродовж 28 років 6 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, в наслідок чого захворів на хронічні професійні захворювання: 1. Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН першого-другого ст. J44.; 2. Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху)Н90.3.; Висновком МСЕК від 06 травня 2014 року серія АБ № 0005587 йому встановлена стійка втрата професійної працездатності 25%, безстроково, Він потребує у медичній та соціальній допомозі, медикаментозному лікуванні, ВМП. По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 27 лютого 2014 року. Причиною професійного захворювання є перевищення граничного допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, що зазначено у п. 17 акту. Відповідно до п. 18 вказаного акту начальнику шахти Орджонікідзе ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» з метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) пропонується, забезпечити постійний контроль за дотриманням проектів гірничих робіт, за використанням засобів вентиляції, пилоподавлення, засобів індивідуального захисту органів дихання та слуху майстрами гірничими підземних дільниць. Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов’язок забезпечити якісні та безпечні умови праці. Внаслідок професійного захворювання він відчуває стійкий головний біль, запаморочення, біль у хребті та великих суглобах, біль та оніміння пальців рук, набряки гомілок, задишку при незначному фізичному навантажені, сухий кашель, запаморочення при різкій зміні положення тіла, поворотах головою, загальну слабкість. У зв’язку з чим він має труднощі у виконання звичних повсякденних занять: йому важко підніматися по сходам, симптоми профзахворювання позбавляє його активного спілкування з людьми, він обмежений в рухах, що викликає дратівливість, оскільки стійкий біль посилюється навіть при незначних навантаженнях. Обмеженість в активності викликає відчуття неповноцінності та моральні страждання. Всі вказані обставини докорінним образом змінили його життя. Це вимагає від нього додаткових зусиль для продовження активного життя та підтримання в належному стані здоров'я. Суму спричиненої моральної шкоди оцінює в розмірі 50 000 гривень, яка якимось чином зможе компенсувати перенесені ним страждання та переживання, дасть можливість пройти хороший курс лікування, що в свою чергу дасть можливість підтримувати стан його здоров'я і покращить моральний стан. В судовому засіданні представник позивача в особі [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. Представник відповідача представника - [PERSON] акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» в особі [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Позивач є застрахованою особою і всі виплати повинен проводити Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві… включаючи і моральну шкоду, що передбачено рішенням Конституційного Суду України від 2004р. Таким чином, [PERSON] акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» не повинно виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, згідно записів в трудовій книжці позивач з 2004 року працював на шахті імені Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК» майстром гірничим підземної добувної дільниці, начальником підземної дільниці, забезпечував виконання плану виробництва згідно вимог технологічних та виробничо-технічних інструкцій, проектів, правил технічної експлуатації устаткування, правил безпеки під час проведення горничних та вибухових робіт, своєчасно готував виробництво, організовував та вів контроль за виконанням технологічних процесів, організовував та забезпечував безпечне ведення технологічних процесів, експлуатацію обладнання. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного обладнання, підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони та виробничого шуму. 04 лютого 2014 року Український науково-дослідний інститут промислової медицини встановив позивачу професійне захворювання: 1. Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН першого-другого ст. J44.;2. Нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху)Н90.3.; Висновком МСЕК від 06 травня 2014 року серія АБ № 0005587 позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності 25%, безстроково. Позивач потребує у медичній та соціальній допомозі, медикаментозному лікуванні, ВМП. По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 27 лютого 2014 року. В п. 17 акту зазначено, що причиною професійного захворювання є перевищення граничного допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Умови праці майстра гірничого підземної дільниці за концентрацією аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 1-3 ступеня шкідливості, за рівнем шуму – до 3 класу 2 ступеня (дослідження проводились на підприємстві відповідача для атестації робочих місць за умови праці Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини в 2004 році, Санітарно-екологічною лабораторією ПАТ «ЦГЗК» і 2012 році). Аерозоль переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/мі: з вмістом кристалічного кремнію діоксину (SiO2) у пилу від 10% до 70% - від 2,6 до 16,8 при гранично допустимій до 2,0. [PERSON], еквівалентний рівень звуку в дБ: від 88 до 93 при гранично допустимому до 80. Відповідно до п. 18 вказаного акту начальнику шахти Орджонікідзе ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» з метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) пропонується, забезпечити постійний контроль за дотриманням проектів гірничих робіт, за використанням засобів вентиляції, пилоподавлення, засобів індивідуального захисту органів дихання та слуху майстрами гірничими підземних дільниць. Відповідно до Закону України «Про охорону праці», на підприємство покладено обов’язок забезпечити якісні та безпечні умови праці. Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача заподіяна шкода, внаслідок отримання професійного захворювання, в результаті втрати професійної працездатності, винним являється підприємство - Відповідач [PERSON] акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується Актом розслідування за формою П – 4 від 27 лютого 2014 р. Позивач втратив значний відсоток працездатності в розмірі 25 відсотків безстроково. В результаті отримання професійного захворювання позивач [PERSON] відчуває стійкий головний біль, запаморочення, біль у хребті та великих суглобах, біль та оніміння пальців рук, набряки гомілок, задишку при незначному фізичному навантажені, сухий кашель, запаморочення при різкій зміні положення тіла, поворотах головою, загальну слабкість. У зв’язку з чим позивач має труднощі у виконання звичних повсякденних занять: йому важко підніматися по сходам, симптоми профзахворювання позбавляє його активного спілкування з людьми, він обмежений в рухах, що викликає дратівливість, оскільки стійкий біль посилюється навіть при незначних навантаженнях. Обмеженість в активності викликає відчуття неповноцінності та моральні страждання. Позивач має необхідність проходити регулярне стаціонарне лікування з приводу професійного захворювання, відчуває фізичний біль, який носить постійний характер, не має можливості тривалий час ходити пішки, відчуває постійний біль в суглобах, хребті, обмежений в піднятті важких речей, через що позбавлений можливості в повній мірі займатися домашнім господарством, не може тривалий час знаходитися у вимушеній позі. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, хвороба має хронічний характер, періодично відбуваються загострення рецидив хвороб. Через стан здоров’я позивач не має можливості реалізувати себе в професії, вимушений звільнитися з роботи. Моральні страждання виражені у постійному болю та обмеження руху, загальну слабкість, постійний біль, відчуття провини перед дружиною та сім’єю, відчуття непотреби суспільству, є тягарем для родини. Такий стан здоров'я не дає можливості спокійно спати ночами, займатись фізичною роботою. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя. Незручності пов'язані з професійним захворюванням завдають страждань, переживань та застосування додаткових зусиль для забезпечення життєвих проблем. Суд вважає, що в даному випадку відповідач [PERSON] акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу, фізичного навантаження, як одних із шкідливих факторів, що стали причиною профзахворювань позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювань, і які не оскаржило підприємство-відповідач. На підставі досліджених доказів, суд вважає, що належним Відповідачем по справі є ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», оскільки правовідносини сторін щодо відшкодування моральної шкоди виникли в 2014 році (встановлено профзахворювання) та при визначенні МСЕК позивачеві стійкої втрати професійної працездатності, тобто в період, коли було скасовано ст. 28 та 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», відповідно яких обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладено було на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Що стосується доводів представників ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про те, що Позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці» обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України суд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Ст. 237-1 кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. У відповідності зі ст. 4 Закону України "Про охорону праці" в редакції від 21 листопада 2002 року державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати Позивачу Відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується актом форми П-4 від 27 лютого 2014 року, що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві та моральних страждань потерпілого. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, враховує стан здоров'я потерпілого, втрату 25% професійної працездатності, термін роботи позивача у відповідача, який складає 10 років, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. В ході судового засідання безспірно встановлено, що позивачеві заподіяна моральна шкода протиправними діями Відповідача, в результаті чого позивач був позбавлений нормального життя, не працює, це вимагає від нього додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров'я, змушений постійно проходити лікування в медичних закладах. Суд враховує на вину підприємства - відповідача ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» в заподіянні шкоди здоров'ю позивачу. Суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві слід призначити у розмірі 10 000грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача у справі звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial