Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач 24.03.2016р. звернувся в суд із зазначеним позовом до відповідачки, яким просить стягнути з відповідача 13.204грв.33коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 30.10.2013р. між ними і відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №1/04/317/27-09-13/0021, відповідно до якого відповідач отримав 8.619грв.91коп. у кредит на строк з 30.10.2013року по 29.04.2015р., зі сплатою відсотків в розмірі процентної ставки 15% на рік та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 1% від первісної суми кредиту, зобов'язавшись щомісяця погашати заборгованість і відсотки згідно графіку, але відповідач порушив норми ст.ст.526-527,530 ЦК України і умови вказаного договору, свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 02.03.2016р. має заборгованість в сумі позову, яка складається із заборгованості з повернення кредиту в розмірі 2083грв.76коп. + заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами - 399грв.39коп. + заборгованість по сплаті комісії по кредиту складає 1206грн.80коп., пеню за прострочення основної судної заборгованості - 3666грн.04коп., пеню за несплачені проценти -372грн.10коп., пеня за несплачену комісію-1166грн.29коп., штраф - 4309грн.96коп., оскільки відповідач належним чином свої зобов'язання щодо договору не виконує, тому вони просять стягнути заборгованість в сумі позову і судові витрати. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Відповідач позовні вимоги визнала частково, згодна із сумою заборгованості з повернення кредиту 2083грв.76коп., всю іншу суму не визнає, не згодна платити проценти, пеню, комісію, штраф, оскілки як вона показала в судовому засіданні, її вини немає у прострочкі кредиту, бо у січні 2015р. (у зв'язку з тим, що банк припинив своє існування) УПФ само без її заяви перевело її пенсію на пошту, хоча їй лишилося платити кредит чотири місяці, вона просила повернути пенсію до банку, щоб з неї утримували кредит, але УПФ їй по телефону відмовило, вона подзвонила у банк, але приїхати туди не змогла через стан здоров'я (у неї в той час було дві операції на нирках, одну нирку видалили, була зима, вона не могла фізично виїхати, тим більше проводилось і досі йде АТО). Розрахункового рахунку куди платити кредит у неї не було, в договорі він не вказаний (оскільки утримання були з пенсії, яка надходила до банку - позивача по справі, але перевели її пенсію звідтіля УПФ без її відома і її згоди), тому вважає, що її вини у несплаті кредиту немає, тому не згодна платити і судовий збір. Вислухавши пояснення відповідачки, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково по наступних підставах. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинне бути виконане належним чином, відповідно до умов договору і у строк. Між позивачем і відповідачем 30.10.2013р. був укладений договір споживчого кредиту №1/04/317/27-09-13/0021, відповідно до якого відповідач отримав 8.619грв.91коп. у кредит на строк з 30.10.2013року по 29.04.2015р., зі сплатою відсотків в розмірі процентної ставки 15% на рік та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 1% від первісної суми кредиту, зобов'язавшись щомісяця погашати заборгованість і відсотки згідно графіку (а.с.6-9). Відповідач порушив норми ст.ст.526-527,530 ЦК України і умови вказаного договору, свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим станом на 02.03.2016р. має заборгованість в сумі позову, яка складається із заборгованості з повернення кредиту в розмірі 2083грв.76коп. + заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами - 399грв.39коп. + заборгованість по сплаті комісії по кредиту складає 1206грн.80коп., пеню за прострочення основної судної заборгованості - 3666грн.04коп., пеню за несплачені проценти -372грн.10коп., пеня за несплачену комісію-1166грн.29коп., штраф - 4309грн.96коп. (а.с.4-5). У відповідності зі ст.651 ЦК України у випадку невиконання зобов'язання однією стороною, друга сторона вправі вимагати розірвання договору з відшкодуванням всіх заподіяних збитків. Оскільки відповідач не платить проценти, не повертає кредит, з відповідача, що зобов'язаний повернути суму кредиту і відшкодувати заподіяний його діями шкода, слід було б стягнути всю суму заборгованост, відсотки за користування кредитом і штрафні санкції. Але згідно з вимогами Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-УП від 02.09.2014року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Це підтверджується також листом НБУ 05.11.2014р. №18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договорами кредиту під час АТО» (додаток №3), в якому зазначено, що банки зобов'язані скасувати зазначеним у статті 2 Закону особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (а.с.46-60). Відповідач прожива в зоні проведення АТО - сел.Новотроїцьке, Волноваського району, Донецької області (підконтрольна Україні територія на лінії розмежування) і таким чином дія вказаного Закону поширюється на нього. Тому суд вващає, що в частині задоволення позовних вимог в частині стягнення сум заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами - 399грв.39коп. + заборгованість по сплаті комісії по кредиту складає 1206грн.80коп., пеню за прострочення основної судної заборгованості - 3666грн.04коп., пеню за несплачені проценти -372грн.10коп., пеня за несплачену комісію-1166грн.29коп., штраф - 4309грн.96коп., а усього на загальну суму - 11.120грв.58коп. - слід відмовити. Тим більше, що у даному випадку в діях відповідача немає вини в тому, що вона припинила виконувати кредитні зобов'зання, оскільки дійсно у договорі не вказаний номер рахунку, на який слід платити заборгованість (а.с.6-7), а пенсія [PERSON] була переведена з банку - позивача по справі без згоди і відома відповідачки управлінням пенсійного фонду у січні 2015року у зв'язку з тим, що банк - позивач припинив своє існування. Таким чином, наданий позивачем позов та розрахунок заборгованості (крім заборгованості з повернення кредиту) вказаної суми є необґрунтованими жодними належними та допустимими доказами, вони містять намагання стягнути з відповідача безпідставні борги, та суперечить чинному законодавству України. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача лише заборгованість з повернення кредиту в сумі 2083грв.76коп. і у відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача і судові витрати - 1378грв. (судовий збір - а.с.1). А у задоволенні іншої частини позовних вимог - про стягнення 11.120грв.58коп. слід відмовити за необгрунтованістю вимог. На підставі ст.ст.526, 527, 530, 651 ЦК України,

Outcome: partial