Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цветмет ЛТД» (далі - ТОВ «Цветмет ЛТД») про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 31.08.2019 року по 20.11.2020 року згідно безстрокового трудового договору укладеного між ним та відповідачем, він працював у відповідача - охоронником. 20.11.2020 року трудовий договір між ним та відповідачем був припинений згідно із ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). Його заробітна плата під час роботи у відповідача в 2020 році, складала близько 6500,00 грн. щомісячно. Однак відповідач йому заробітну плату починаючі з червня 2020 року та по листопад 2020 року не виплатив, що складає приблизно 39000,00 грн. з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів, як і не виплатив йому компенсацію за невикористану ним відпустку на час його звільнення в розмірі 8000,00 грн. без утримання із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів. Він неодноразово звертався до відповідача щодо виплати йому заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, але відповідач йому відмовляв посилаючись на те що в нього немає коштів. Вважає, що заборгованість з заробітної плати, яка належить йому, однак відповідачем не виплачена, підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Ухвалою від 17.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов з доказами його обґрунтування. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів, а саме, довідки про нарахування заробітної плати. Копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідача за вказаною позивачем адресою. У визначений в ухвалі строк відповідачем відзив не подано, витребувані документи не надані. Відповідач повідомлявся належним чином, судове засідання відкладалось тричі, однак жодного разу представник відповідача до суду не з`явився. За вказаних обставин та за клопотанням позивача, враховуючи положення ч. 4 ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення. Позивач заявив клопотання про долучення виписки по його картковому рахунку, яку він отримав у листопаді 2021 року, з доказами направлення на адресу відповідача. Судом поновлено строк на подання доказів. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовну заяву, просив її задовольнити. Пояснив, що заборговану заробітну плату з часу подання позовної заяви не отримав, зазначив, що заборгованість по заробітній платі складає 26000,00 грн., а за невикористану відпустку 5000 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив не подав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Цветмет ЛТД» з 31.08.2019 року по 20.11.2020 року на посаду охоронця, що підтверджується наданою копією трудової книжки позивача (а.с. 5). Відповідно до історії карткового рахунку до 08.11.2021 року, [PERSON] отримував заробітну плату, але в різному розмірі, меншому ніж вказано у позовній заяві, частинами різного розміру (а.с. 23-26). Спірні правовідносини врегульовані Кодексом Законів про Працю України, Законом України "Про оплату праці", відповідно до яких врегульовано порядок нарахування та виплати заробітної плати працівникам, з якими укладено трудовий договір. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Положення ст. 47 КЗпП України в редакції чинній на час звільнення позивача передбачають обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення провести з ним розрахунок у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому також виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина першастатті 83 КЗпП України). Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 116 КЗпП України (в редакції на час звільнення позивача), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. За приписами ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Оскільки ТОВ «Цветмет ЛТД» на вимогу суду не надало запитувані документи, позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах та звільнився 20.11.2020 року, тому суд, враховуючи положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України та пояснення позивача в судовому засіданні, невиконання відповідачем своїх процесуальних обов`язків (ст. 43 ЦПК України), вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача невиплачена заробітна плата за період з червня 2020 року по листопад 2020 року в загальному розмірі 26000,00 грн. з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів та стягнути компенсацію за невикористану [PERSON] відпустку на час його звільнення в розмірі 5000,00 грн. з утримання із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів. Заяву про зменшення позовних вимог [PERSON] не подавав, процесуальне рішення з цього приводу не приймалось. Позов підтримав, однак просив його задовольнити з урахуванням його пояснень в судовому засіданні. У зв`язку з тим, що позивач звільнений за законом від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 908,00 грн. Задоволенню не підлягають вимоги позивача щодо стягнення з відповідача поштових витрат на відправлення доказів, оскільки такі витрати, у відповідності до ст. 133 ЦПК України, до судових витрат не відносяться. На підставі викладеного і

Outcome: partial