Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач 10.01.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] та просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 419 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. В обґрунтування позову відзначено, що 27.12.2019 року приблизно о 14:00 [PERSON] відвідував сайт Інтеренет магазину qtek.com . ua та зробив замовлення товару «Фітнес браслет Xiaomi Mi Band 3 Black» вартість якого складає 419 грн. 27.12.2019 року позивачу прийшло смс про необхідність сплати коштів за товар, [PERSON] оплатив вартість товару. Товар не надіслали, на звернення позивача відповідач не відповідає. Тому, позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 13.01.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 22.01.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 02.03.2020 року. У судове засіданні 02.03.2020 року учасники справи не з`явилися, з метою належного повідомлення відповідача, розгляд справи відкладено на 31.03.2020 року. У судове засіданні 31.03.2020 року учасники справи не з`явилися, у зв`язку з відсутністю відомостей про сповіщення відповідача, розгляд справи відкладено на 29.04.2020 року. У судове засідання 29.04.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 29.12.2016 року було проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON] . З SMS-повідомлення направленого [PERSON] вбачається, що останній замовив на веб-сайті QTEK фітнес браслет Xiaomi Mi Band 3 Black, сума до сплати 419 грн. на рахунок отримувача [PERSON] , номер карти: [NUMBER] . Згідно квитанції №В7М2-9А2К-64В6-290К від 27.12.2019 року [PERSON] оплатив на картковий рахунок вказаний у повідомленні QTEK суму за товар у розмірі 419 грн. На електронну пошту позивач направляв листа з метою отримання номера накладної для отримання товару у ТОВ «Нова пошта». Надання відповіді відповідачем матеріалами справи не підтверджується. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. За змістом частини першої статті 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, вбачається, що дійсно ФОП [PERSON] своїми недобросовісними діями, які виразилися у не передані оплачуваного товару покупцю, спричинив набуття грошових коштів без достатньої правової підстави у розмірі 419 грн. Зворотного відповідач не доказав. У відповідності до ст.ст. 76-77 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення 419 грн. обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно положень ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачеві було завдано моральних страждань, яку з огляду на обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що глибина та характер моральних страждань, які спричинені позивачу, суд оцінює у 300 грн. За таких обставин, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість позову [PERSON] а відтак задовольняє його вимоги частково, стягуючи на його користь з відповідача моральну шкоду у сумі 300 грн.

Outcome: partial