Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

В червні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом згідно якого просить суд: - визнати [PERSON] громадянина України, батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] ; - внести зміни в актовий запис № 6 від 18.03.2004 року, зроблений Виконкомом Половецької сільської ради Бердичівського району про народження [PERSON] , вказавши батьком дитини [PERSON] [INFO] , замість [PERSON] ; - внести зміни в актовий запис № 9 від 03.07.2009 року, зроблений Виконкомом Половецької сільської ради Бердичівського району про народження [PERSON] , вказавши батьком дитини [PERSON] [INFO] , замість [PERSON] ; - стягнути з [PERSON] [INFO] на її користь аліменти, на утримання дітей : [PERSON] , яка народилася [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] , в розмірі по 2 000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; -стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 2003 року по березень 2020 року вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали спільно. Вони є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] . Відповідач відмовився вносити відомості про своє батьківство до актових записів про народження дітей, тому батько обох дітей записаний зі слів матері.В березні 2020 р. відповідач покинув сім`ю, життям дітей не цікавиться попри те, що свого батьківства він не заперечує. На її неодноразові звернення визнати батьківство в позасудовому порядку відповідач відмовляється пояснюючи відмову тим, що вона вимагатиме з нього аліменти. В добровільному порядку матеріально дітей не забезпечує. Оскільки їй не відомо чи відповідач працевлаштований, вона просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі. Ухвалою суду від 12.10.2020 підготовче судове засідання закрито. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила суд позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач, в поданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги щодо визнання батьківства визнав повністю. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнав частково, посилаючись на те, що він не працевлаштований, проживає з батьками, які є пенсіонерами та потребують догляду, погодився сплачувати аліменти в розмірі 2700 грн. на двох дітей, також заперечує проти стягнення з нього судових витрат на користь позивачки, згоден відшкодувати лише половину таких витрат. Представник третьої особи - Бердичівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився. Від начальника відділу Кулик Р. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечила, проте зауважила, що зміни щодо прізвища дитини в актовому записі про народження на прізвище батька вноситись не будуть, оскільки вищевказані вимоги відсутні у позовній заяві ( а.с.47). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] її батьком зазначено - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , місцем реєстрації народження є Виконкомом Половецької сільської ради Бердичівського району, актовий запис за № 6 від 04.03.2004 р. (а.с.15). Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] її батьком зазначено - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] місцем реєстрації народження є Виконкомом Половецької сільської ради Бердичівського району, актовий запис за № 9 від 03.07.2009 р. (а.с.16). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька дитини відповідно до частини першої ст. 135 СК України, відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України ( а.с. 51). Згідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька дитини відповідно до частини першої ст. 135 СК України, відомості про батька дитини - [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України ( а.с. 52). Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. [PERSON] позовні вимоги про визнання батьківства щодо [PERSON] , яка народилася [INFO] та [PERSON] , яка народилася [INFO] визнав повністю. Не заперечив, маючи таку можливість, щодо внесення відомостей про нього як про батька дітей до актових записів про їх народження. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач визнає повністю позовні вимоги в частині визнання батьківства , суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог в цій частині, так як вони пред`явлені в інтересах дітей та є обґрунтованими, законними та підтверджуються матеріалами справи. Як передбачено ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ст. 182 СК України). Статтею 184 СК України передбачено, що суду за заявою одержувача визначає розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Як визначено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як визначено ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення норм ЦПК УКраїни позивачкою не надано суду доказів про те, що відповідач спроможній сплачувати аліменти в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину окремо, оскільки як встановлено судом на даний час він ніде не працює, постійного заробітку немає. Однак суд не приймає до уваги в повній мірі і доводи відповідача про те, що він згоден сплачувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2700 грн., щомісячно, оскільки він доглядає батьків , які є пенсіонерами. Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства`встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Суд звертає увагу на те, що відповідач є молодою, здоровою , працездатною людиною, інших утриманців немає, оскільки його батьки є пенсіонерами та на своє утримання від держави утримують щомісячно пенсійне забезпечення, доказів про те, що відповідач матеріально забезпечує своїх батьків суду не надано, тому суд, з урахуванням віку дітей, їх матеріальних потреб, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі по 1 450,00 грн., на кожну дитину окремо, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь [PERSON] . Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Підстав для часткового звільнення відповідача від сплати судового збору судом під час розгляду справи не встановлено. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою при зверненні до суду з даним позовом в сумі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, а також суд покладає на відповідача судові витрати в розмірі 840,80 грн. з позовної вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати таких витрат.

Outcome: partial