Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач в заяві зазначає, що з відповідачем уклав договір б/н від 09.04.2013року, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигяді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням умов договору по поверненню кредиту, станом на 28.02.2017року відповідач заборгував перед ним 21898грн.06коп., в т.ч.: 1996грн.33коп. по кредиту; 15482грн.77коп. по процентах за користування кредитом; 2900грн. пеня та комісія, а також штрафи згідно пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина); 1018грн.95коп. штраф (процентна складова); яку він просить стягнути на його користь. Разом з тим, просить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1600грн.. При цьому просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач просить розглянути справу за його відсутності, вимоги визнає. Судове засідання проведено відповідно до припису ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" уразі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У звязку із зазначеним позовні вимоги щодо стягнення штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1018.95 грн. задоволенню не підлягають. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, і за кредитним договором б/н від 09.04.2013року з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість: 1996грн.33коп. по кредиту; 15482грн.77коп. по процентах за користування кредитом; 2900грн. пеня та комісія, а разом 20379грн.10коп., крім того стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1600грн.. В решті позову відмовити за не доведеністю вимог. На підставі наведеного, ст. 526, 538 ЦК України,

Outcome: partial