Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

У вересні 2017 року позивач в особі публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору від 04.12.2008 року № б/н в сумі 43091 грн. 98 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 04 грудня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав кредит у розмірі 10000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 15.08.2017 року заборгованість становить всього 43091 грн. 98 коп., в тому числі: тіло кредиту 846 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 35655 грн. 89 коп., заборгованість за пенею та комісією 4300 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 2040 грн. 09 коп. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання яким підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився,подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав частково, вказавши наступне, що позов про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в частині основної суми боргу та відсотків\~\~ визнає, натомість заперечує такий щодо стягнення з нього штрафних санкцій. Просив розстрочити виконання присудженого боргу за рішенням суду перед банком, посилаючись на скрутне матеріальне становище та розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін фіксація судового розгляду з застосуванням технічного засобу не здійснювалась. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 грудня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 10000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір автоматично лонгується на той же термін, якщо жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії Договору. Банк виконав свої зобовязання, надавши [PERSON] кредитні кошти в межах обумовлених сум. У відповідності до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст. 530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обовязкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачував, чим порушив умови договору. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 15.08.2017 року заборгованість відповідача за договором № б/н від 04.12.2008 року становить всього всього 43091 грн. 98 коп., в тому числі: тіло кредиту 846 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 35655 грн. 89 коп., заборгованість за пенею та комісією 4300 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 2040 грн. 09 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, зважаючи на яку з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення завдань цивільного судочинства у відповідності до Конституції України суд вважає, що вимога у частині стягнення штрафів не ґрунтується на законі, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити. З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту, відсотках та пені на загальну суму 40801,89 грн. є обґрунтованими та позов підлягає частковому задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1514,97 грн. (40801,89 грн. х 1600 грн. /43091,98 грн.).

Outcome: partial