Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1500 грн. з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 18.03.2006 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 44. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду з позовом. Відповідач не працює , однак, являється особою працездатною, інших утриманців, крім спільної з нею дитини, не має. Відповідно до ст.274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, також від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутності. Відповідач 19.01.2018 до суду подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково. Пояснив , що так як прожитковий мінімум на дитину відповідного віку становить 1860, вважає що з нього підлягає стягненню розмір аліментів в сумі 1000 грн. Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що з 18.03.2006 між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Козятинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 44 ( а.с. 5). Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]( а.с. 3), яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не працює , однак, являється особою працездатною, інших утриманців не має. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 ЦПК України : 1.При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з січня 2018 року становить1860 гривень . Відповідач не працює, являється особою працездатною, інших утриманців, крім спільної з позивачкою дитини , не має. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити частково та з [PERSON] на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 18.12.2017 до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов подано 18 грудня 2017 року то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за ставками, що діяли на 2017 рік, а саме: в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: partial