Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що проживає з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час вона перебуває у відпустці по вагітності та пологам. Відповідач працює, але в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання та утримання дітей. У зв"язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Пізніше позивач змінила свої позовні вимоги, оскільки вона отримує аліменти на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої змінену позовну заяву підтримала та просила її задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої змінену позовну заяву визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. У звязку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Ст.180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності зі ст.182 СК України про визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 14 травня 2010 року зареєстровано розірвання шлюбу позивача з відповідачем [PERSON], про що свідчить штамп в паспорті позивача. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до позовної заяви та зміненої позовної заяви з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно. Проти зазначеного твердження не заперечує відповідач, про що свідчить його письмова заява від 02 листопада 2016 року. Таким чином, згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. За таких обставин у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини, в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 19 серпня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття, та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/0 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, починаючи з 19 серпня 2016 року та до 10 серпня 2019 року. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 48 % заробітної плати (1/4 + 1/8 + 1/10), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України Про судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial