Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Мотивує заявлені вимоги тим, що 08 червня 2012 року Сторожинецьким районним судом Чернівецької області прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 25.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначає, що відповідач невчасно та не в повному обємі виконує рішення суду про стягнення аліментів, жодної іншої допомоги на утримання сина не надає. Вказує, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обовязків щодо виховання та утримання сина. Посилається на те, що оскільки з моменту ухвалення рішення минуло більше 6-ти років, дитина стала дорослішою та потребує більших матеріальних затрат, вважає що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів не відповідає вимогам чинного законодавства та є недостатньою для матеріального утримання дитини. Також зазначає, що син займається плаванням, що потребує додаткових витрат, а в цілому на місяць витрачає на сина 3100грн. Також, враховуючи закупівлю сезонних речей то це ще 4700грн. Зазначає, що на сьогоднішній день, вона не працює, оскільки народила дитину у другому шлюбі та перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує державну допомогу в розмірі 850грн., а витрати на дитину складають біля 5000грн. Крім цього, вказує, що відповідач працездатний, не перебуває на обліку у звязку з хворобою та лікуванням і не потребує стороннього догляду чи опіки, немає на утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку чи непрацездатної дружини. На скільки їй відомо, відповідач має не постійний та мінливий дохід, а син повинен отримувати відповідне грошове забезпечення на оплату харчування, проживання, на забезпечення повноцінного рівня життя. Позивач просила змінити розмір аліментів, які визначені рішенням суду і в подальшому щомісячно стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500грн. з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася та спрямувала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити. У разі неявки відповідача, не заперечую проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення чяастково, по справі можливо постановити заочне рішення. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, під час якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ №052888 (а.с.11). Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08 червня 2012 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень, щомісячно, починаючи з 25 квітня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. \~Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. \~Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України\~передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений мінімальний розмір аліментів, і попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років на кінець грудня 2018 року становитиме понад 1000 гривень, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~є обов'язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн. При цьому, позивач надала суду довідку спортивно-оздоровчого клубу «Еліт», згідно якої дитина [PERSON] відвідує басейн з травня 2017 року, однак не надала підтвердження розміру витрат на відвідування даного басейну. Водночас, позивачкою наведені обставини та надані докази про те, що розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини, витрати на утримання дитини зросли. Значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки. Також, відсутні в матеріалах справи відомості про те, що відповідач має на утриманні інших утриманців, окрім сина [PERSON] Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково. Необхідно збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 08.06.2012 року, які стягуються на користь позивача з відповідача на утримання їх сина, і надалі стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що позивач просила стягнути аліменти в сумі 2500 грн. на дитину. Оскільки судом, задоволено позов частково, а саме на суму 1500грн., то стягувана суму судових витрат на користь позивача має бути пропорційною вказаній сумі (2500грн.:100%=1500:Х%; Х=60,00%; 704,80грн.х60,00%=422,88грн.). Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 422,88 грн., а 281,92 грн. компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial