Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Представник КС «Полтава і полтавці» звернувся до суду з позовом згідно якого прохав суд винести рішення, яким стягнути на користь КС «Полтава і полтавці» солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за відсотками в розмірі 21245,62 грн. Стягнути на користь КС «Полтава і полтавці» пропорційно з [PERSON] та [PERSON] судові витрати по 121,80 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 18 червня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 174. У відповідності до розділу 1 вказаного кредитного договору позивач прийняв на себе зобов'язання надати боржнику кредит в сумі 7000,00 грн. строком на 24 місяці з 18.06.2008 року по 18.06.2010 року, а боржник взяв на себе зобов'язання погасити кредит з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,19 % щоденно на залишок суми кредиту. З метою забезпечення виконання взятих на себе боржником зобов'язань 18 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 189. У відповідності до розділу 1 вказаного вище договору поруки, з посиланням на статті 553,554 Цивільного кодексу України, поручитель у повному обсязі поручився перед позивачем за виконання боржником всіх своїх зобов'язань по вказаному вище кредитному договору. При цьому у відповідності до пункту 2.3 договору поруки, поручитель зобов'язався погасити заборгованість боржника на користь позивача протягом 10- ми днів з дня направлення на його адресу повідомлення про порушення боржником зобов'язань по кредитному договору. Одночасно слід зазначити, що пунктом 6.2 кредитного договору встановлено, що при порушенні боржником будь - яких платежів більш ніж на три дні, позивач має право подвоїти процентну ставку, вказану у пункту 1.1 договору, а якщо після закінчення місячного строку з дня подвоєння процентної ставки позичальник порушує строк сплати кредиту відсотків, то кредитор самостійно в односторонньому порядку потроює процентну ставку до моменту повного погашення простроченої заборгованості. КС «Полтава і полтавці» звернулась до Крюківського районного суду м.Кременчука з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 29.08.2011 року по цивільній справі № 2-988/11 позовні вимоги було задоволено та стягнуто солідарно з боржника та поручителя заборгованість за кредитним договором в розмірі 36289,35 грн., з яких основна сума кредиту 6928,35 грн. відсотки за користування кредитом 29360,60 грн. Позивач повторно звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитом, рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 21.08.2012 року позовні вимоги було задоволено та стягнуто солідарно з боржника та поручителя відсотки за користування кредитом в розмірі 11649,55 грн. за період з 29 серпня 2011 року по 19 червня 2012 року. Вказане судове рішення до цього часу не виконано, заборгованість за основною сумою кредиту складає 6928,75 грн. Згідно розрахунку за період з 22.08.2012 року по 10.12.2013 року заборгованість відповідача за відсотками складає 21245,62 грн. В судовому засіданні представник позивача Хоменко В.П. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник - [PERSON] позовні вимоги не визнали, зазначивши що відповідно до п.п1 кредитного договору № 174 кредитор на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику кредит у сумі 7000,00 грн. Як встановлено п.1.4 договору процентна ставка за користування кредитом складає 0,19% щоденно на залишок суми. Відповідно до п.1.2 договору поруки № 189, сторони договори встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 174 від 18.06.2008 року укладеного між боржником і кредитором в повному обсязі зобов'язань, включаючи сплату заборгованості по кредиту, процентів, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених кредитним договором. Згідно п.4.1 договору поруки сторони домовились що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту припинення забезпеченого ним зобов'язання. Зі змісту позову вбачається, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.08.2011 року з відповідачів за невиконання умов кредитного договору було стягнуто в солідарному порядку заборгованість за основною сумою кредиту 4928,76 грн., суму відсотків за користування кредитом в сумі 21243,12 грн. та рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.08.2012 року також з відповідачів за невиконання умов кредитного договору було стягнуто в солідарному порядку заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом в сумі 11649,55 грн. Згідно кредитного договору відповідач [PERSON] отримав грошові кошти у ерудит в розмірі 7000,00 грн. із строком користування до 18.06.2010 року. Між тим, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] потрійних відсотків за користування кредитом після спливу шестимісячного строку. Таким чином, оскільки на час звернення до суду з правовідносинами поруки між позивачем та відповідачем [PERSON] припинилися, вважають, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення потрійних відсотків за користування кредитом задоволенню не підлягають. Згідно п.6.2 кредитного договору, кредитор має право при порушенні строків сплати кредиту та відсотків ніж на три дні подвоїти процентну ставку вказану у пункті 1.4 договору до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд потроїти процентну ставку починаючи з останньої дати сплати кредиту. Отже виходячи з положень п. 6.2 кредитного договору можна зробити висновок, що кредитор має право стягнути потрійну відсоткову ставку лише при зверненні до суду. Як вбачається, то позивач вже звертався до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON], але позивач в свою чергу не скористався наданим йому правом стягнути при зверненні до суду відповідача потрійну ставку відсотків. Таким чином, вважають, що позивачем втрачено право на стягнення з відповідача [PERSON] та [PERSON] потрійної ставки відсотків по кредитному договору. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Тобто, потрійний розмір відсоткової ставки нарахований від суми кредиту за своєю правовою природою є неустойкою(пенею, штрафом). Аналізуючи зміст кредитного договору та положення чинного законодавства України можна зробити наступний висновок, що 0,19 % відсоткова ставка за користування кредитом ; подвійна відсоткова ставка, неустойка, потрійна відсоткова ставка - неустойка. Враховуючи рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 29.08.2011 року та рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21.08.2012 року то з відповідачів вже було стягнуто неустойку в сумі 21243,12 грн. з урахуванням відсотків за користування кредитом та 11649,55 грн. по нарахованим відсоткам за користування кредитом. Таким чином, позивач подаючи даний позов застосовує до відповідачів подвійну санкцію одного і того ж виду (неустойка) за одне і теж саме правопорушення. Вважають, що не може бути визнано ні справедливим, а ні розумним стягнення неустойки, що майже в шість разів перевищує суму заборгованості за договором. Крім того, хочу зазначити, що п.6.2 договору не відповідає вимогам ст.. 3 ЦК України та ч.1,2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки його положення призводять до істотного дисбалансу прав і обов'язків сторін та фактично є штрафною санкцією за порушення строку повернення кредиту. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2008 року між КФ КС «Полтава і полтавці» та членом кредитної спілки [PERSON] укладений кредитний договір № 174 згідно якого останньому було надано кредит в сумі 7000 грн. строком на 24 місяці з 18.06.2008 року по 18.06.2010 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 0,19% щоденно на залишок суми кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Пунктом 3.3 договору передбачено, що обчислення строку надання кредиту, нарахування відсотків по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, при цьому відсотки за користування кредитом нараховуються на залишкову суму кредиту, починаючи з дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом включно. Згідно п.5.1 кредитного договору, [PERSON] зобов'язувався щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за фактичне використання кредитних коштів, відповідно до графіку погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту до 18.06.2010 року. Відповідно до п.п.6.2 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніж на три дні кредитор має право подвоїти процентну ставку вказану в п.1.4 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд - потроїти процентну ставку починаючи з останньої дати сплати кредиту. Згідно п.7.1 кредитного договору, він набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів та дії до повного погашення кредитної заборгованості. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором, між КС "Полтава і Полтавці" та [PERSON] 18.06.2008 року було укладено договори поруки №189. За умовами вказаного договору поруки, він вступає в силу з моменту його підписання та втрачає свою силу з моменту припинення забезпеченого ним зобов'язання. Пунктами 1.2, 2.1 вказаного договору поруки передбачено, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання [PERSON], що виникають із умов кредитного договору №174 від 18.06.2008 року в повному обсязі зобов'язань та у випадку невиконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій, відшкодування збитків та платежів передбачених кредитним договором. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 4.1 договору поруки № 189 від 18.06.2009 року, визначено, що порука діє до моменту припинення забезпеченого договором поруки зобов'язання. Строк припинення договору поруки визначається моментом повного погашення заборгованості Боржника по кредитному договору. Судом встановлено, що зобов'язання за кредитним договором № 174 від 18.06.2008 року [PERSON] та [PERSON] перед КС «Полтава і Полтавці» в строк до 18.06.2010 року в повному обсязі не виконанні, в зв'язку з чим 29.08.2011 року КС ««Полтава і Полтавці» звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука з позовом до боржника та поручителя про стягнення боргу за вказаним кредитним договором. На момент розгляду судом справи зобов'язання [PERSON] та [PERSON] залишаються не виконаними, що не заперечується сторонами по справі. За таких обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави, передбачені ст. 559 ЦК України для припинення договору поруки № 189 від 18.06.2008 року, укладеного між КС ««Полтава і Полтавці» та [PERSON], з огляду на положення п.4.1 договору поруки, у зв'язку з чим суд не приймає з даного приводу заперечення представника відповідача. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як із матеріалів справи, відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконує неналежним чином, у зв'язку з чим КС «Полтава і Полтавці» зверталась до суду з позовом, як до позичальника - [PERSON], так і до поручителя [PERSON] про стягнення заборгованості по кредиту в сумі 36 289 грн. 35 коп. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.08.2011 року вказаний позов КС «Полтава і Полтавці» було задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] борг за договором кредиту в сумі 36 289 грн. 35 коп. Вказане рішення суду набрало чинності. Відповідачі і після ухвалення вказаного рішення суду, взяті на себе зобов'язання за договором кредиту не виконували, що призвело до утворення заборгованості за період з 29.08.2011 року по 19.06.2012 рік по нарахованим процентам за користуванням кредитом в сумі 11649 грн. 55 коп. З даного приводу позивач знову звернувся з позовом до суду, що підтверджується рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21.08.2012 року, яким стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь Кредитної спілки «Полтава і Полтавці» заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом в сумі 11649,55 грн. У зв'язку з тим, що відповідачі до теперішнього часу не виконали свої зобов'язання, тому в даний час позивач знову звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення відсотків в розмірі 21245,62 грн. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, у відповідності до абзацу 3 пункту 17 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту . Положенням ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Зокрема, такі підстави зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. У відповідності до п.17 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається не виконаними належним чином відповідно до вимог ст.. 526, 599 Цивільного кодексу України. Відповідно до п.6.2 кредитного договору №174 встановлено, що при порушенні строків сплати кредиту та відсотків більше ніж три дні кредитор має право - подвоїти процентну ставку вказану в п.1.4 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. У випадку стягнення заборгованості через суд потроїти процентну ставку починаючи з останньої дати сплати кредиту. Частинами 1,3 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто потроєння позивачем відповідачу відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання фактично є пенею, яка застосовується як санкція за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 29.08.2011 року вже стягнуто 36289 грн. 35 коп. на основної суми кредиту 6928 грн. 75 коп. та погашення відсотків за користування кредитом з потроєною процентною ставкою, а також за рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 21.08.2012 року стягнуто 11649,55 грн. на погашення відсотків за користування кредитом. З даного вбачається, що позивач вже звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості та відсотків за кредитним договором і в даній позовній заяві позивач просить стягнути додатково 21245,62 грн., а саме відсотки за користування кредитом з потроєною процентною ставкою. З яких фактично заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами виходячи з основної процентної ставки по кредитному договору - 0,19%, з сумою заборгованості за кредитом - 6928 грн. 75 коп. та періодом заборгованості після останнього рішення суду з 20.06.2012 року по 10.12.2013 року - 538 днів, складає: 6928 грн. 75 коп. : 100% х 019% х 538 = 7082 грн. 57 коп., а інша частина (потроєна сума відсотків) - 21245 грн. 62 коп. - 7082 грн. 57 коп. = 14163 грн. 05 коп. фактично є пенею за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Проаналізувавши положення п.6.2 кредитного договору, суд приходить до висновку, що вони не відповідають вимогам ст.3 ЦК України та ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки його положення призводять до істотного дисбалансу прав і обов*язків сторін та фактично є штрафною санкцією за порушення строку повернення кредиту. Враховуючи, що рішеннями Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 29.08.2011 року та від 21.08.2012 року вже фактично стягнуто пеню за неналежне виконання кредитного договору, повторне стягнення пені за невиконання того самого договору є не відповідає вимогам закону, а тому в задоволенні вимог в частині стягнення суми 14163,05 грн., яка фактично є пенею, необхідно відмовити. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову про стягнення з [PERSON], [PERSON] заборгованості за відсотками по кредитному договору у сумі 7082 грн. 57 коп. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню з відповідачів, на підставі ст. 88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідачів сплачені судові витрати пропорційно до суми задоволеного позову.

Outcome: partial