Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу та з урахуванням уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідача борг у сумі 529089, 80 грн. та судові витрати. Зазначив, що 22.12.2009 року [PERSON] позичив у нього гроші в сумі 400 000 грн. під розписку з кінцевою датою повернення 22.12.2011 року. Однак, відповідач ухиляється від повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобов»язання. Позивач в судове засідання 30.01.2014 року не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Його представник [PERSON] в судовому засіданні позов просив задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання 30.01.2014 року як і минулі 5 судових засідань не з»явився жодного разу. Про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями та списком осіб, повідомлених про розгляд справи (через свого представника [PERSON]). Представник відповідача [PERSON] в судове засідання 30.01.2014 року з»явилась, але коли суддя знаходився в нарадчій кімнаті по заявленому клопотанню про зупинення провадження у справі, залишила залу судових засідань. Про причини убуття суд не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідач та його представник в порушення ч. 3 ст. 27 ЦПК України не добросовісно здійснюють свої права та у відповідності до ст. 169 ЦПК України, вирішив розглянути справу у відсутності позивача, відповідача та його представника [PERSON] на підставі документів, які представлені суду та приходить до наступного висновку. Судом встановлено обставини, викладені вище, що підтверджуються письмовими доказами. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, судом встановлено, що відповідач ще 06.02.2013 року особисто отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та призначення до судового розгляду на 20.03.2012 року з додатками (а.с. 29). Проте, в судове засідання 20.03.2013 року не з`явився. Заперечень проти позову суду не надав відповідно ухвали суду від 22.01.2013 року, хоча 15.03.2013 року уклав угоду з [PERSON] щодо представлення його інтересів в суду. В судовому засіданні 24.04.2013 року представник відповідача [PERSON] заперечень на позов не надала. Лише в судовому засіданні 20.11.2013 року представник відповідача заявила клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, оскільки як вказує її довіритель він коштів не позичав та розписки не писав. Судом було роз`яснено всі аспекти, які необхідно зробити для призначення даної експертизи і надано час та зобов»язано відповідача надати необхідні документи. Проте, представник відповідача в судовому засіданні 30.01.2014 року зазначила, що лише за 10 днів до судового засідання 30.01.2014 року почала зв`язуватись із відповідачем для того, щоб зібрати всі необхідні документи та провести дану експертизу. Проте, відповідач як вказує зник. Суд в задоволенні призначення вказаної експертизи в судовому засіданні відмовив, так як необхідних документів для її проведення суду не представлено. Відповідач жодного разу не з`явився в судове засідання. Разом з тим, суд розцінює дії представника відповідача щодо призначення експертизи, як можливість затягування справи з метою відстрочення прийняття судом рішення. Оскільки дане клопотання надано було суду лише в судовому засіданні 20.11.2013 року, а до цього в 4 судові засідання через канцелярію суду чи поштою воно не направлялось і не надавалось суду. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі вище викладеного, оскільки основний борг 400000 грн. позивачу не повернуто, що підтверджується оригіналом розписки ( а.с.62), то цей борг підлягає стягненню з відповідача. В свою чергу, згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні виплати за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання (з 23.12.2011 р. по 31.05.2013 р.) становлять 232,26 грн. з наступного розрахунку: За період 23-31 грудня 2011 року: ((400000 грн. х 1,002 - 400000 грн.) / 31) х 9 = 232,26 грн. ( індекс інфляції за грудень 2011 року помножений на суму боргу за мінусом цієї суми боргу. Після цього сума боргу розділена на 31 день у грудні 2011 року та помножено на 9 днів прострочення виконання грошового зобов'язання в грудні 2011 року); За 2012 рік: (400000 грн. х 0,998) - 400000 грн. = - 800 грн. (тобто, річний індекс інфляції за 2012 рік помножений на суму боргу за мінусом цієї суми боргу); За січень-травень 2013 року: (400000 грн. х 1,002) - 400000 грн. = 800 грн. ( середній індекс інфляції за січень-травень 2013 року помножений на суму боргу за мінусом цієї суми боргу). До того ж, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання (з 23.12.2011 р. по 31.05.2013 р.) становлять 17260,27 грн. з наступного розрахунку: За період 23-31 грудня 2011 року: ((400000 грн. х 0,03) / 365) х 9 = 295,89 грн. (тобто, прострочена сума помножена на три проценти річних від даної суми, після чого розділена на 365 днів в 2011 році та помножена на 9 днів прострочення виконання грошового зобов'язання у грудні 2011 року). За 2012 рік: (400000 грн. х 0,03) = 12000 грн. ( прострочена сума помножена на три проценти річних від даної суми); За січень-травень 2013 року: ((400000 грн. х 0,03) / 365) х 151 = 4964,38 грн.( прострочена сума помножена на три проценти річних від даної суми, після чого розділена на 365 днів в 2013 році та помножена на 151 день - кількість днів у січні-травні 2013 року). Згідно з положеннями ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Вимога про стягнення процентів в сумі 111597,27 грн. задоволенню не підлягає, оскільки згідно положень ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів. Однак, це право позикодавця, а не обов»язок позичальника у їх виплаті. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання чітко вказані в ст. 625 ЦК України, це 3 % річних від простроченої суми та врахування встановленого індексу інфляції, що задоволено судом і описано вище. На підставі вище викладеного, суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] борг, який складає 417492,53 гривень. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України та закону України "Про судовий збір" на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у максимальному розмірі 3441 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial