Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що вона з 14.08.1989 року по 04.03.2014 року працювала у відповідача і була звільнена з роботи за власним бажанням. В 2014 році перебувала на обстеженні та лікуванні в Науково-дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету. Внаслідок обстеження їй був встановлений діагноз професійного захворювання, а саме: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ стадії токсико-пилової етиології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне, встановлено вперше 12.02.2014 року. Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радікулопатія з лівостороннім кореневим синдромом L5-S1, спондилоартроз, деформуючий спондильоз попереково-крижового відділу, грижа міжхребцевого диска L5-S1 зі стійким м'язово-тонічними і алгічним синдромами, з порушенням статико-кінетичної функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне, встановлено вперше 12.02.2014 року. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне, від тривалої дії шуму на виробництві, вперше встановлено 14.02.2014 року. 30.04.2014 року вперше на МСЕК встановлено 50 % стійкої втрати професійної працездатності, третю групу інвалідності, внаслідок професійного захворювання. 23.04.2015 року на повторному переогляді встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності, третя група інвалідності, внаслідок професійного захворювання. У зв'язку з чим у неї значно погіршився стан здоров'я, професійне захворювання спричиняє їй моральні страждання. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь заподіяну моральну шкоду у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 18 000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача Грек В.В. проти позову заперечує, в його задоволенні просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 14.08.1989 року по 04.03.2014 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем (а.с.3,4) Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 22 від 05.03.2014 року позивачу встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень ІІ стадії токсико-пилової етиології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне, встановлено вперше 12.02.2014 року. Хронічна рецидивуюча попереково-крижова радікулопатія з лівостороннім кореневим синдромом L5-S1, спондилоартроз, деформуючий спондильоз попереково-крижового відділу, грижа міжхребцевого диска L5-S1 зі стійким м'язово-тонічними і алгічним синдромами, з порушенням статико-кінетичної функції хребта та нижніх кінцівок. Захворювання професійне, встановлено вперше 12.02.2014 року. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (ІІ ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне, від тривалої дії шуму на виробництві, вперше встановлено 14.02.2014 року (а.с.7) Відповідно до акту огляду МСЕК від 07.05.2014 року [PERSON] вперше встановлено 50 % стійкої втрати професійної працездатності, третю групу інвалідності, внаслідок професійного захворювання (а.с.9) Відповідно до акту огляду МСЕК від 16.04.2015 року [PERSON] при повторному переогляді встановлено 60% стійкої втрати професійної працездатності, третю групу інвалідності, внаслідок професійного захворювання (а.с.10) Судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримала професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних та моральних страждань. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримала внаслідок незабезпечення ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] тривалість вимушених змін в її житті та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 12000 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial