Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В позовній заяві позивач вказує, що 25.12.2012 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням суду від 03.06.2015 року. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . 12 лютого 2015 року Шевченківським районним судом м.Чернівці прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 600 грн. та на утримання позивача в розмірі 400 грн. 26.04.2018 року між нею та [PERSON] укладено шлюб та її прізвище змінено на [PERSON] . Вказує, що донька проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. На утримання доньки потрібно не менше 5000 грн. на місяць, а саме на продукти харчування для дитини, на особисті засоби гігієни, одяг, взуття, ліки, розвиваючі заняття, оскільки ці всі речі значно подорожчали. Відповідач працює, однак де саме їй не відомо. Крім цього відповідач має на праві приватної власності квартиру у [ADDRESS] , яку здає в оренду та отримує кошти, тому є належним чином забезпеченим та може утримувати доньку. Вказує, що вона неодноразово просила відповідача в добровільному порядку у відповідності до ст.189 СК України укласти договір про сплату аліментів в розмірі 2500, однак все безрезультатно, тому вона змушена звернутись до суду за захистом інтересів та прав дитини, яка з 01 вересня 2019 року навчається в першому класі, а коштів у сумі 600грн. ні на що не вистачає. Відповідач вже три місяці не сплачує аліменти на утримання дитини. Він є молодою, працездатною особою, є належним чином матеріально забезпеченим, а тому може утримувати дитину, однак ухиляється від свого батьківського обов`язку. Просила збільшити розмір аліментів які стягуються і стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 30.10.2019 року відповідачем спрямовано до суду відзив на позовну заяву, де відповідач вказав, що з позовними вимогами не згідний, оскільки викладені позивачем в позовній заяві обставини не відповідають дійсності. Зокрема, вказав, що він систематично приймав додаткову участь в утриманні спільної доньки, постійно купляв продукти харчування, подарунки, іграшки, необхідні речі, ліки в разі хвороби, проводив час з дитиною. Донедавна у нього була можливість вільно спілкуватися з дитиною, забезпечувати її всім необхідним, однак останній час позивач не дає йому можливості бачитись з дитиною. Він купляв доньці необхідні речі до школи та інші подарунки, однак надати їх доньці можливості не мав і зараз звернувся до Служби у справах дітей із заявою про визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною. Вважає, що позивач безпідставно стверджує що витрачає на дитину 5000грн. на місяць. Крім цього, вказав, що на даний час в нього і в позивача є нова сім`я. В нього немає стабільного доходу, на його утриманні перебуває його дружина, новонароджена донька від другого шлюбу, у його дружини є син від попереднього шлюбу, на утримання якого він несе додаткові витрати, оскільки син проживає разом з ними. Також на його утриманні перебуває непрацездатна мати та бабуся похилого віку, допомоги від інших вони не мають, живуть виключно на пенсію, його батько помер і на ньому лежить обов`язок по їх утриманню. Враховуючи викладене, згідний щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки в сумі 1200 грн., у разі збільшення його доходу буде намагатися максимально допомагати дитині (а.с.36-41). Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача [PERSON] спрямувала до початку розгляду справи по суті, клопотання про розгляд справи у її та позивача відсутність. З відзивом ознайомилась, часу для написання відповіді на відзив не потребує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача [PERSON] спрямував до початку розгляду справи по суті, клопотання про розгляд справи у його та відповідача відсутність, підтримує в повному обсязі поданий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач визнає позов на суму 1200 грн. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши та оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, враховуючи відзив відповідача в якому він позов визнав частково, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03.06.2015 року рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці (а.с.11). Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.9). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12 лютого 2015 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 600 гривень щомісяця, починаючи з 22.01.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнуто аліменти на утримання дружини в сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Рішення ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 25.03.2015 року залишено без змін (а.с.12-15). Позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », у зв`язку з укладенням шлюбу 26.04.2018 року (а.с.10). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, а попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років становить з 1 липня - 1059 грн., з 1 грудня - 1109 грн., а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Так, як вказано в позовній заяві та підтверджено доказами доданими до позовної заяви, витрати на утримання дітей зросли. Значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини. Судом встановлено, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів позивач та відповідач створили нові сім`ї. Платник аліментів відповідач [PERSON] має на утриманні від другого шлюбу доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.44). Також, дружина відповідача від другого шлюбу має на утриманні сина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] (а.с.45). На даний час мінімальний розмір аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Суд враховує, що платник аліментів [PERSON] є фізично здоровою, працездатною особою, а отже в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини та не перекладати тягар утримання дитини тільки на матір дитини [PERSON] . Доводи [PERSON] про те, що він не має постійної роботи, стабільного заробітку та те, що має на утриманні мати та бабусю пенсійного віку - не є підставою для звільнення його від обов'язку сплати аліментів в належному розмірі. Він не надав доказів про те, що він за станом здоров'я не може працювати та утримувати свою неповнолітню дитину. У сукупності наведеного, із врахуванням позиції сторін, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з [PERSON] на користь [PERSON] , в розмірі 1400 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів не значно перевищує половину прожиткового мінімуму, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», який встановлений для дітей віком від 6 до 18 років, та на грудень місяць становитиме - 1109 грн. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково. Необхідно збільшити розмір визначених аліментів, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.02.2015 року, які стягуються на користь позивача з відповідача на утримання їх доньки, і надалі стягувати аліменти у розмірі 1400 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривні 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial