Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

У березні 2021 року до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказала, що 12 січня 2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем у справі. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Подружнє життя у сторін не склалося, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого спільного проживання. На даний час сторони, спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних подружніх стосунків, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. З грудня 2020 року позивач разом з дитиною проживає у своїх батьків. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та не бере участі у його вихованні, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь кошти (аліменти) на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 3500,00 грн. для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, протягом одного року з моменту звернення до суду з позовною заявою, а також вирішити питання розподілу судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 вересня 2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони в судове засідання не викликались, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] у визначений судом строк заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суду не надав, подав заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, в задоволенні вимоги про стягнення з нього аліментів просить відмовити. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі рішення, яким позов задоволити частково із наступних підстав. Судом установлено наступні фактичні обставини, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України щодо припинення шлюбу. Відповідно до частиною 2 статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Положеннями частини 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, судом установлено, що між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно статей 180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Державою встановлюється мінімальна та максимальна сума аліментів. Мінімальна сума становить 50% від прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідної вікової категорії, максимальна - 10 прожиткових мінімумів. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Держбюджет» на 2021 рік з січня 2021 року розмір аліментів для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Так, судом встановлено, що із 12 січня 2018 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 січня 2018 р. виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 6). Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.7) сторони у справі є його батьками. Відповідно довідки про склад сім`ї №277 від 18.02.2021 р. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] 2018 року народження, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-11). [PERSON] відвідує Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад №37» санаторного типу з 02 березня 2021 р., про що свідчить довідка № 05-01-16/02 від 09.03.2021 р. (а.с. 12). Як вбачається із довідки про доходи позивача № 108 від 10.03.2021 року (а.с.13) виданої Комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад № 28» Вінницької міської ради [PERSON] займає посаду «підсобний робітник» та отримує заробітну плату в розмірі 6384,48 грн. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на це, суд визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] , в частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовної вимоги про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, слід зазначити наступне. Відповідно до частин 1 та 2 статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного; право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно частин 2 та 4 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.7) на момент подачі позовної заяви 17 березня 2021 р. дитина вже досягла трирічного віку, а отже в задоволенні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача аліменти на її утримання слід відмовити. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу сторони позивача суд враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правової (правничої) допомоги від 09.02.2021 р. (а.с.14) та сплатила за його послуги кошти в розмірі 3000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №54699226 від 09.03.2021 р. та № @2PL653388 від 11.02.2021 р. (а.с. 16-17). Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 (одна тисяча п`ятсот) гривень. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою про стягнення аліментів позивач судового збору не сплачувала, оскільки за правилами визначеними статтею 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від його сплати. При цьому, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З системного аналізу положень Закону України «Про судовий збір» та Цивільного процесуального кодексу України, слідує висновок про те, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial