Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 62120 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., судовий збір у розмірі 622 грн., витрати на правову допомогу 3200 грн. та витрати за вчинення нотаріальних дій 150 грн. В обґрунтування позову зазначила, що є власником квартири [ADDRESS], в якій мешкає по теперішній час. Безпосередньо над квартирою позивача розташована квартира № 50, власником якої є відповідач [PERSON]. Починаючи з 2009 року, неодноразово, з вини відповідачів, відбувалося залиття належної позивачу квартири, внаслідок чого їй кожного разу спричинялася матеріальна та моральна шкода. Оскільки, будь-які особисті співбесіди з відповідачами, скарги та заяви до правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування, не призвели до виправлення ситуації, а залиття належної позивачу квартири все частіше мали місце, вона вимушена була у липні 2012 року звернутися з позовом до Червонозаводського районного суду м. Харкова з приводу залиття квартири та стягнення з відповідачів спричинених збитків. Рішенням Червонозаводського районного суду від 10.09.2012 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13.11.2012 року, позовні вимоги [PERSON] були задоволені. Було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача завдану матеріальну шкоду в сумі 16944,00 грн., моральну шкоду в сумі 500,00 грн. та судовий збір в сумі 214,00 грн. Незважаючи на те, що державним виконавцем, на виконанні якого знаходиться виконавчий лист за цим судовим рішенням, було запропоновано відповідачам добровільно виконати рішення суду - відповідачами не було відшкодовано спричинену матеріальну шкоду. [PERSON] того, з вини відповідачів, залиття належної позивачу квартири та спричинення їй матеріальних збитків та моральної шкоди, продовжуються. Так, 20.06.2013 року внаслідок зриву трубки подачі води до кухонного змішувача у квартирі відповідачів, квартиру позивача знову було затоплено, а позивачу знов спричинено значного для неї матеріального збитку та, відповідно, суттєву моральну шкоду. З приводу залиття та причин, за яких сталося залиття квартири № 41 - 20.06.2013 року комісією у складі голови ЖК «Аеліта-3» [PERSON], членів правління ЖК «Аеліта-3» [PERSON] та [PERSON], в присутності наймача квартири № 50 було складено два акти, відповідно до яких 20.06.2013 року, внаслідок зриву трубки подачі води до кухонного змішувача у квартирі № 50, мале місце залиття п'яти нижче розташованих квартир. Причиною зриву трубки подачі води до кухонного змішувача у квартирі № 50, за думкою членів комісії, стало безвідповідальне ставлення наймача та власника квартири № 50 до розташованого в квартирі сантехнічного обладнання, відповідальність за стан якого несуть саме власник та наймачі цієї квартири. Крім того, комісією зафіксовано, також й те, що сантехнічне обладнання, заміну якого було запропоновано провести власнику та наймачу квартири № 50 - останніми так і не було проведено. Згідно до локальної смети № 2-1-1 на ремонтно - будівельні роботи квартири [ADDRESS] - кошторисна вартість ремонтно -будівельних робіт складає 62120,00 грн. Тобто, вартість відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS], необхідного внаслідок її залиття 20.06.2013 року з вини відповідачів [PERSON] та [PERSON] - складає 62120,00 грн. Також, зазначає, що їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в тих незручностях, яких вона вкотре визнала через наслідки залиття відповідачами квартири. Через систематичні винні дії відповідачів, відчуває психологічний дискомфорт та має душевні переживання, але не тільки у зв'язку з вже відбувшимся залиттям квартири та спричиненими їй значними матеріальними витратами, а й з того приводу, що не отримає з відповідачів будь якого матеріального відшкодування тих витрат, яких вже понесла, та може понести в майбутньому. Вважає, що є прямий причинний зв'язок між винними діями відповідачів, та спричиненою позивачу моральною шкодою, розмір якої у грошовому еквіваленті оцінює у 10000 грн. В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив, що є головою правління ЖК «Аеліта-3». 20.06.2013 року був ремонт труби гарячої води, тому вода в домі була відключена. Перед цим, 19.06.2013 року були розміщені оголошення про відсутність гарячої та холодної води. Ремонт труби закінчили приблизно о 17:00 год., після чого включили воду для перевірки. Десь через 20 хвилин прийшов вахтер та повідомила, що здійснюється залиття квартири у звязку з чим перекрили воду. Квартира [PERSON] була залита водою. Здійснили дзвінок [PERSON], після чого, через приблизно одну годину, приїхав [PERSON], квартира якого розташована поверхом вище квартири позивача. Квартира відповідачів була залита водою. [PERSON] повідомив, що зірвало трубку подачі води на кухні, тому сталося затоплення. За вказаним фактом склали відповідні акти. Також оглянули квартиру [PERSON], де стіни та стеля були мокрі, шпалери відклеювалися, на полу були калюжі води. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснив, що позивач [PERSON] є його сусідкою поверхом вище. В той день, приблизно кінець осені, початок зими 2013 року, подзвонила жінка, та сказала, що їм залили квартиру. В коридорі, на кухні, туалеті, всюди текла вода. В цей час спустився [PERSON], який пояснив, що в нього на кухні зірвало трубу. Пошкоджень не було, їх усунули. В квартирі [PERSON] на кухні та в коридорі було мокро. [PERSON] періодично заливає сусідів з 5-го поверху та його квартиру. Свідок [PERSON] пояснив, що приблизно рік тому, йому подзвонив син позивача [PERSON] і повідомив, що його квартиру затопили та необхідно зробити ремонт. Приїхавши до квартири позивача, оглянув її та зробив кошторис. Також вказав, що раніше до цього, років зо два, вже робив позивачу кошторис та ремонт за попереднє залиття, однак не повністю, оскільки сталося нове залиття. Додатково пояснив, що під час першого залиття квартири був пошкоджений коридор, туалет, ванна кімната та кухня, під час другого залиття 3 кімнати, коридор, де відклеювалися шпалери, та вся кухня. В квартирі позивача з серпня 2012 рік по липень 2013 року робився ремонт. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу 13.10.2003 року. Право власності позивача на вказану квартиру належним чином зареєстроване у КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом №1952704 від 10.11.2003 року. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідачу [PERSON] належить на праві власності квартира №50 у цьому ж будинку, яка розташована поверхом вище квартири позивача. Відповідач [PERSON] фактично мешкає у квартирі [ADDRESS], яка належить її батькові - відповідачу [PERSON] Ця обставина підтверджується довідкою №18 від 25.03.2014 р., виданої ЖК «Аеліта-3». Власники квартир будинку №34, розташованому у [ADDRESS], є членами Житлового кооперативу «Аеліта-3». Крім показань свідків, факт залиття квартири позивача, також підтверджується копією акту, складеного 20.06.2013 р. комісією з членів правління ЖК ЖК «Аеліта-3». Згідно з актом комісією було проведено огляд квартири 41 та виявлено калюжі води практично по всій квартирі, мокрі стіни, підтікання води зі стелі. Джерелом затоплення квартири була квартира №50, яка знаходиться поверхом вище. На момент затоплення кв. №41, власників кв. №50 вдома не було, вони були викликані по телефону та прибули пізніше. Відповідно до акту, який був складений 20.06.2013 р., комісією у складі членів правління кооперативу, в присутності наймача квартири був здійснений огляд сантехнічного обладнання кв. 50 у зв'язку з затопленням 5-ти квартир, які знаходяться нижче, та відповідною скаргою наймача квартири №41 від 20.06.2013 року по даному факту. За результатами огляду квартири №50 було встановлено, що поли в квартирі були мокрі, однак калюж не було. На трубі одного зі стояків подачі води виявлено хомут, однак течі з-під нього не виявлено. За показами наймача квартири №50 затоплення сталось внаслідок ненадійного кріплення та подальшого зриву трубки подання води до кухонного змішувача. Також, за результатами огляду, комісія зробила висновок, що затоплення квартири виникло внаслідок необережного та безвідповідального ставлення мешканців квартири №50 до стану сантехнічного обладнання та побутового обладнання квартири №50. Факти неодноразового звернення позивача до відповідачів, правління ЖК «Аеліта-3» та правоохоронних органів щодо залиття квартири позивача підтверджуються матеріалами справи: копією колективної заяви від 05.02.2009 р. мешканців квартир №41, №32, №59 вищевказаного будинку на ім'я начальника Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.02.2009 р., копією колективної скарги від 19.09.2011 р. мешканців будинку, які мешкають в квартирах 32 та 41, на ім'я голови правління ЖК «Аеліта-3», копією скарги [PERSON] на ім'я голови правління ЖК від 04.10.2011 р., копією колективної заяви від 05.02.2009 р. мешканців квартир №41, №32, копією колективної заяви від 21.06.2013 р. мешканців квартир № 16, 41, 23, 117, 18, 77, 123, 5, 32, 40, копією колективної заяви від 25.06.2013 р. мешканців квартир № 41, 32, 23, 14, 5, копією заяви [PERSON] від 21.06.2013 р. ім'я начальника Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області. Отже, на підставі викладеного та досліджених доказів, з огляду на вимоги закону про їх належність, допустимість, достовірність щодо кожного доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, на яку посилається в огрунтування своїх вимог [PERSON], що залиття її квартири 20.06.2013 р. відбулося за вини відповідачів. Згідно кошторису на будівництво внутрішніх оздоблювальних робіт в приміщенні - в квартирі [ADDRESS], складеного ПДФО [PERSON], який має свідоцтво на заняття ремонтно-будівельною діяльністю, загальна вартість відновлювального ремонту квартири позивача складає 62120,00 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.04.2014 року за клопотанням представника відповідача по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №6834, вірогідний розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS], яке сталося 20.06.2013 року, на момент проведення експертизи, складає 30331,00 грн. Частиною 7 ст.41 Конституції України встановлено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, тягар утримання майна полягає в тому, що за загальним правилом власник зобов'язаний турбуватися про належне йому майно, підтримувати його в належному стані, ремонтувати. Частиною 3 ст. 156 Житлового Кодексу України визначено, що власник квартири та члени його сім'ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що разом з повноваженнями на володіння, користування та розпорядження своїм майном власник наділений позитивним обов'язком утримувати свою власність таким чином, щоб це не завдавало шкоди правам інших осіб. Статтею 149 Житлового кодексу України передбачено, що права і обов'язки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім'ї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу. Відповідно до п.2.3.2 Статуту ЖК «Аеліта-3»одним з основних завдань кооперативу є забезпечення належного утримання будинку, інженерного обладнання будинку та прибудинкової території. При цьому положеннями п.5.2.6 Статуту в обов'язки члена кооператива ставиться утримування квартири, жилого або нежилого приміщення, що перебуває у його власності, в належному стані за власний рахунок. Підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду (ст.190 ЖК України). За правилами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, та вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача завдану матеріальну шкоду, спричинену внаслідок залиття житлового приміщення, в сумі 30331,00 грн., яку вважає необхідною і достатньою для відновлення та ремонту квартири позивача. Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 10000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою вказаної правової норми передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, й відшкодування моральної (немайнової шкоди). Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачено законодавцем у ст. 23 ЦК України. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як роз'яснено в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже, факт заподіяння позивачу [PERSON], діями відповідачів, моральної шкоди, пов'язаної із залиттям її квартири, та відповідними у зв'язку з цим душевними стражданнями й переживаннями, а також іншими негативними наслідками для останньої, які вочевидь мали місце, є беззаперечним і сумнівів не викликає. Однак, при цьому розмір відшкодування зазначеної моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. у даному конкретному випадку, на думку суду, не відповідає вимогам ні розумності, ні справедливості. За таких обставин, враховуючи наведене вище, суд вважає, що сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, становить 500 грн., визнавши, що така грошова сума в даному випадку є достатньою для компенсації позивачу негативних наслідків, пов'язаних із залиття її квартири. Щодо стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу в сумі 3200,00 грн. та нотаріальних витрат в сумі 150 грн., суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З аналізу зазначених норм вбачається, що правовою допомогою в цивільному процесі визначається допомога правового характеру адвоката або іншого фахівця у галузі права. Крім того, судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, повинні бути пов'язані тільки з розглядом конкретної цивільної справи, що розглядається судом. Під час розгляду даної цивільної справи інтереси позивача представляв адвокат [PERSON], який діє на підставі свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю №521. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 509 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Сума витрат на правову допомогу складає 740,54 грн., виходячи з наступного розрахунку: (1218,00 грн.*40%/100)*152 хвилин (загальна кількість хвилин участі адвоката у судових засіданнях) = 740, 54 грн. Також в матеріалах справи знаходиться довідка №143 про сплату [PERSON] суми вартості нотаріальних дій у розмірі 150 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про стягнення з відповідачів витрат по сплаті послуг за правову допомогу та про задоволення вимог щодо стягнення з відповідачів нотаріальних витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial