Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Зміст позовних вимог, пояснення сторін. Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі -АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 13304,60 грн. та судових витрат у сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2017 року запустив новий проект monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 14 червня 2019 року [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14 червня 2019 року та йому був наданий кредит у сумі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . За час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не своєчасно сплачував кредитні платежі, через що станом на 17.07.2020 року у нього утворилася заборгованість на суму 13304,60 грн., яка складається із загальної залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у сумі 10482,00 грн., та заборгованості за пенею та комісією у сумі 2822,60 грн. Оскільки відповідач ухиляється від погашення заборгованості у добровільному порядку, АТ «Універсал Банк» вимушене звертатися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. В позовній заяві позивач просить суд розглядати справи без участі їх представника, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився,через електронну пошту суду надав лист - прохання, в якому просить розбити платіжні на кілька частин, відзив на позов суду не надавав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 14 червня 2019 року [PERSON] на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, отримав від АТ «Універсал Банк» кредит у сумі 20000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Пунктами 2,3 анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язують виконувати його умови ( а.с.11). Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати щомісячних мінімальних платежів порушив, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка станом на 17.07.2020 року становить 13304,60 та складається з: - 10482 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 2822,60 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Норми права, що регулюють правовідносини під час розгляду справи. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628 ЦК України обумовлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за цим кредитним договором у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. В зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню заборгованість за кредитом з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення пені та комісії, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Із інформації, наданої суду Виконавчим комітетом Куньєвської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 09 листопада 2020 року за вих. № 48, вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с.76). При таких обставинах, зважаючи на те, що пеню та комісію нараховано за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на її стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Розглянувши клопотання відповідача про розстрочення виплати боргу суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2)щодо фізичної особи -тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї її матеріальний стан; 3)стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання відповідача не підлягає задоволенню, оскільки не надано жодних доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин. На підставі ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial