Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини з якою проживає малолітня дитина . В позові вказувала, що перебуває у шлюбі з відповідачем. За час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Після того, як вони з відповідачем перестали проживати однією сім»єю дитина проживає з нею та перебуває на її вихованні та утриманні - даний факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Берегометської селищної ради від 09.10.2017 року №7811. Відповідач жодного матеріального утримання дитині не надає. Зазначала, що вона, як мати дитини, на даний час повністю забезпечую свою доньку всім необхідним, однак для неї це дуже важко, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою дочкою [PERSON] та не має інших доходів, крім допомоги при народженні дитини, яка становить 860,00 грн. на місяць, що значно менше прожиткового мінімуму для дитини та для матері - даний факт підтверджується довідкою Управління соціального захисту населення Вижницької РДА від 09.10.2017 №9809. Відповідач не має нікого на утриманні, не має ніяких кредитних зобов»язань, має хороший щомісячний дохід у розмірі близько 10 000 грн., оскільки, хоча і офіційно ніде не працевлаштований, але неофіційно працює на виробництві у свого батька [PERSON], який здійснює підприємницьку діяльність та залучає членів своєї сім»ї до здійснюваної ним - підприємницької діяльності. Таким чином стан здоровя і матеріальне становище відповідача дозволяє йому хоча б частково утримувати їх дочку, тобто виконувати свої батьківські обовязки передбачені Сімейним кодексом України та іншими нормативними актами. Крім того вважала, що відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на отримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач бере активну участь у здійсненні підприємницької діяльності його батьком ПП [PERSON], та заробляє значні кошти, вважає, що він має змогу надавати їй щомісячне утримання в розмірі 1000,00 (одна тисяча гривень), кошти потрібні, оскільки не може працевлаштуватися на повний робочий день через необхідність здійснення догляду за малодітною дитиною. Просила стягувати з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] на мою її аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 (одна тисяча п»ятсот) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і проводити стягнення до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [INFO] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн. на моє, [PERSON], [INFO], утримання та проводити до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку, а саме до 07.08.2018 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала , просила задовольнити його в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнав частково, про що надала письмове заперечення. В якому відповідач погоджує сплачувати аліменти не більше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у задоволенні позову про стягнення аліментів на дружину просив відмовити. Суд заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.11.2012 року по даний час. У шлюбі у народилася дочка [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її вихованні та утриманні - даний факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Берегометської селищної ради від 09.10.2017 року №7811. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати дітей. З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На час розгляду справи відповідно до положень Закону України „Про Державний бюджет на 2017 рік " для дитини віком до шести років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що дочка утримуються позивачем, відповідач має мінливий дохід оскільки офіційно не працює , являється особою працездатного віку, тому необхідно стягувати з нього аліменти в твердій грошові сумі в розмірі по 900 гривень щомісячно на дитину починаючи з 10.11.2017 року і до досягнення дочкою повноліття. Крім того, згідно довідки Управління соцзахисту Вижницької РДА від 09.10.2017 року , вбачається що позивач здійснює догляд за дитиною [PERSON], [INFO]. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Крім того, ст. 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, офіційно не працює, інших осіб на його утриманні не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 11.10.2017 р. і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір .

Outcome: partial