Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, просить визначити наступні способи і порядок участі позивача [PERSON], [INFO], в вихованні з його донькою [PERSON], [INFO] та спілкуванні з нею: систематичні безперешкодні побачення з [PERSON], [INFO], які можуть проходити за бажанням та вибором позивача за місцем проживання [PERSON], [INFO], де б це місце проживання не знахо\-дилось на території України, у тому числі за адресою: [ADDRESS], або на нейтральній території, або за його міс\-цем мешкання за адресою: [ADDRESS] щотижнево кожної суботи та неділі поспіль, та кожний перший та чет\-вертий четвер місяця, але не менше 10 днів на місяць без присутності відповідачки [PERSON] та інших осіб, якщо такі побачення проходять не за місцем проживан\-ня [PERSON]; систематичний відпочинок позивача [PERSON] з [PERSON], [INFO], півтори місяці на рік кожного року, з яких не менше місяця поспіль за вибором позивача має бути в період з 01 червня по 31 серпня, без при\- сутності відповідачки [PERSON]; щорічні зустрічі [PERSON] з [PERSON], [INFO], в день її народження - [INFO] року, на протязі не менше ніж чотири години поспіль в цей день, в період часу з 10-00 годин до 20-00 годин, за вибором позивача; стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати, у тому числі, сплачений судовий збір. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 08 грудня 2006 року між [PERSON] та відпові\-дачкою [PERSON] Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції зареєстрований шлюб, про що зроблений ак\-товий запис №1142 від 08.12.2006 р. [INFO] року народилася їхня донька - [PERSON], про що Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції зроблений актовий запис №903 від 22.12.2006 р. Після реєстрації шлюбу та народження дочки вони з [PERSON] та донькою [PERSON], [INFO], поселилися разом за місцем реєстрації відповідачки - в квартирі, яка належала батькам відповідачки, на прохання позивача проживати окремо у квартирі, яку вони могли орендувати, [PERSON] категорично відмовлялася, оскільки не бажала обмежувати себе в витратах. На початку 2014 року позивач почав замічати, що ві\-дповідачка зраджує йому з іншим чоловіком. Його підозри підтвердились та з'ясувалось, що інший чоловік навідува\-вся до його дружини додому, коли він перебував в нічних змінах, між відповідачкою та цим чоловіком були близькі стосунки, а в сусідній кімнаті в цей час відпочивала їхня донька. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачкою припинились в квітні 2014 p., вони почали жити окремо - відповідач\-ка залишилась мешкати в квартирі її батьків за місцем її реєстрації, а позивач переїхав до свого помешкання за місцем його реєстрації. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.12.2015 p. шлюб був розірваний, з позивача стягнуті аліменти. Позивач не бажав, щоб його донька [PERSON] і надалі отримувала стрес та спостерігала за неналежною поведінкою своєї матері, але дитина залишилась жити з відповідачкою, яка обіцяла йому в будь-який прийнятний для дитини час надавати позивачу можливість брати участь у вихованні доньки та проводити з нею час, у тому числі організовувати [PERSON] відпочинок в період канікул, відпочиваючи разом з нею без присутності відповідач\-ки. Натомість свої обіцянки відповідачка не виконувала в повному обсязі. [PERSON], незважаючи на його бажання та бажання дочки, самостійно вирішувала коли і на який час надавати йому можливість виховувати доньку та спілкуватися з [PERSON], обмежу\-ючи кількість їхнього з донькою спілкування, та за 2 роки не надала йому жодного разу можливості відпочити разом з донькою. Несприятлива сімейна атмосфера, відсутність повноцінного спілкування між позивачем та його донькою [PERSON] може вплинути на особистість дитини, оскільки для її повноцінного розвитку суттєвими є гармонізація батьківсько-дитячих стосунків, їх позитивний характер. Вважає, що важливою умовою гармонійного розвитку доньки є позитивні, систематичні батьківсько-дитячі взаємини, шляхом прояву з його боку до до\-ньки турботи, любові, виховання, надання порад, організації спільних ігор, відпочинку, розваг, праці. Самостійно з відповідачкою вже майже 2 роки вони не можуть врегулювати питання його участі у вихованні доньки, у зв'язку з чим, він вимушений звернутися з позовом до суду. До органів опіки та піклування до подання позову він не звертався. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося за його участю 01.08.2016 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на зазначеному у позові способу і порядку спілкування та участі у вихованні дитини, з висновком, наданим органом опіки та піклування згоден частково, не згоден в частині побачень одного дня на місяць. В наступне судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося за її участю 01.08.2016 року, заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що відповідач матеріально не утримує дитину, аліменти, які стягнуті на її користь на утримання доньки не сплачує, також вказала на те, що відповідач в минулому році їздив з дитиною на відпочинок на море, але за два роки брав дитину всього чотири рази. Закцентувала увагу суду на тому, що не перешкоджає позивачу у спілкуванні та побаченні з дитиною, але вважає себе в праві самостійно визначати їх спосіб та порядок. Заперечувала проти зустрічей відповідача з донькою за місцем її мешкання оскільки відповідач їй погрожує. З висновком, наданим органом опіки та піклування згодна, вважає такий спосіб та порядок участі позивача у вихованні та побаченні з дитиною прийнятним за умови згоди самої дитини. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради, Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника, надали суду висновок про визначення способу та порядку спілкування та участі [PERSON] у вихованні дитини, згідно якого орган опіки та піклування вирішив визначити гр. [PERSON] наступний порядок побачення з малолітньою донькою [PERSON] [INFO], а саме:- вихідні дні 1 раз на місяць (за домовленістю); - три дні поспіль у канікулярний період; - місяць протягом літніх канікул (для оздоровлення). Зустрічі проводити без присутності матері [PERSON], за місцем проживання батька. З ініціативи відповідача, за згодою позивача, судом було вислухано думку малолітньої [PERSON], [INFO], щодо спірного питання. Малолітня [PERSON] в присутності педагога пояснила, що бажає зустрічатися з батьком у нього вдома, без присутності матері, один раз на місяць, а в її День народження зустрічатися та спілкуватися з батьком на протязі трьох годин, в канікулярний період перебувати у батька протягом двох днів, а в період літніх канікул - два тижні. Вислухавши сторони, думку малолітньої дитини [PERSON], [INFO], дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 2006 року між позивачем [PERSON] та відпові\-дачкою [PERSON] Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції зареєстрований шлюб, про що зроблений ак\-товий запис №1142 від 08.12.2006 р. Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачкою припинились в квітні 2014 p. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.12.2015 p., шлюб був розірваний, з позивача стягнуті аліменти на утримання дитини, що підтверджується копією заочного рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 грудня 2015 року (а.с.14). Крім того, судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі, про що Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції зроблений актовий запис №903 від 22.12.2006 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що позивач працює машиністом повітряних компресорних установок в ТОВ «Хлібзавод № 3», отримує офіційний заробіток в розмірі 2771,48 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.12). Добре харак\-теризується за місцем роботи, що підтверджується характеристикою з місця роботи (а.с.13). Мешкає та за\-реєстрований позивач за адресою: [ADDRESS] Разом з ним в квартирі зареєстрована його мати [PERSON], [INFO] (а.с.11). Як вбачається з матеріалів справи й не заперечується сторонами, між позивачем та відповідачем склалися неприязні стосунки, які позбавляють можливості [PERSON] регулярно спілкуватися з дитиною, приймати участь у вихованні своєї дитини та піклуватися про її здоров'я, проте не може реалізувати своє право через перешкоди з боку відповідачки. Таким чином, між сторонами існує спір відносно участі позивача у вихованні дитини, у зв'язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із частинами 1, 2 статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У відповідності до ч.4-6 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з'ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Згідно висновку Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради від 30.06.2016 р. про визначення способу та порядку спілкування та участі [PERSON] у вихованні дитини, вирішено визначити гр.. [PERSON] наступний порядок побачення з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], а саме:- вихідні дні 1 раз на місяць (за домовленістю); - три дні поспіль у канікулярний період; - місяць протягом літніх канікул (для оздоровлення). Зустрічі проводити без присутності матері [PERSON], за місцем проживання батька, що підтверджується висновком про визначення способу та порядку спілкування та участі [PERSON] у вихованні дитини (а.с.30-31). Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінивши зазначений висновок органу опіки та піклування та беручи його до уваги при вирішенні спору по суті, суд приходить до наступного. Вищевказаний порядок участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], не в повній мірі відповідає інтересам та волі дитини, оскільки остання, під час судового засідання вказала на те, що має бажання зустрічатися та спілкуватися з батьком наступним чином: - один раз на місяць; - два тижні протягом літніх канікул; - два дні протягом канікулярного періоду; - 3 години в її День народження. Зустрічі проводити без присутності матері [PERSON] Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, її віку, стану здоров'я, психологічного стану дитини,

Outcome: partial