Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач 27.11.2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, з відповідною індексацією згідно закону, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 9859,00 грн. В обгрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому 06.12.2002 року шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З 2012 року між ним та відповідачем фактичні шлюбні відносини припинені, разом не проживають, ним подано позовну заяву про розірвання шлюбу. З 2012 року донька проживає разом з ним та його батьками, повністю перебуває на його утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач фактично не спілкується з донькою, зовсім усунулась від виконання обов`язків по утриманню дитини, матеріальної допомоги не надає. У серпні 2018 року відповідач повернувшись із заробіток з Польщі, де працювала протягом десяти місяців надала доньці лише 100 доларів США. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10 січня 2019 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 лютого 2019 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача, розгляд справи ви рішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заосного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому 06 грудня 2002 року шлюбі, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.12.2002 року (арк. справи 8). Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON] , яка народилась [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.09.2004 року (арк. справи 9). Згідно довідки від 20.11.2018 р. №474/02-26 виданої Херсонською гімназією №6 Херсонської міської ради, [PERSON], учениця 9-Б класу відвідує платні додаткові заняття з математики з 01.09.2018 р. по 31.05.2019 р, оплата складає 151 грн. на місяць (арк. справи 10). Згідно медичної карти ортодонтичного пацієнта №6892 23.03.2018 р., [PERSON] , [INFO] , страждає на ранню втрату молочних молярів, відсутність зубів. Блок рухів нижньої щелепи (откусування, пережовування їжі) (арк. справи 11). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №1794 від 03.12.2018 р. [PERSON] сплачено за брекет систему на нижню щелепу 4000,00 грн.; за квитанцією до прибуткового касового ордера №2204 від 05.11.2018 р. [PERSON] сплачено за брекет систему на верхню щелепу 4500,00 грн. (арк. справи 12). Згідно довідки №509/01-28 від 07.12.2018 р. виданої Херсонською гімназією №6 Херсонської міської ради, [PERSON] , навчається у 9-Б класі вказаної гімназії. За період навчання у гімназії з 2 по 9 класи мати [PERSON] , [PERSON] жодного разу не відвідувала гімназію, не приймала участі у бітьківських зборах та у шкільному житті дитини. Дитина проживає разом з батьком, бабусею та дідусем, які приймають активну участь у шкільному житті дитини (арк. справи 18). Відповідно до довідки про склад сім`ї №1185 від 10.12.2018 р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . (арк. справи 20). Відповідач інших утриманців не має, є працездатною людиною, відомостей про тяжкий стан здоров`я, перебування на обліку, наявність хронічних захворювань суду не надано. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, СК України визначає можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів та не пов`язує це з заявою платника аліментів та мінливості його доходу. Щодо заявленого позивачем розміру аліментів, то позивачем визначено аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, зокрема двох малолітніх дітей, непрацездатної дружини; наявність захворювання платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2018 рік" становить з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Судом не приймається до уваги доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо того, що відповідач працює за кордоном та може сплачувати аліменти саме в розмірі 5000,00 грн. щомісячно/, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного ним не надано, а відтак, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1200,00 грн. щомісячно. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення`визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Згідно з положеннями Закону України № 1368-VIII від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» частину першу статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). В матеріалах справи наявні квитанції до прибуткового касового ордера №1794 від 03.12.2018 р. [PERSON] сплачено за брекет систему на нижню щелепу 4000,00 грн.; за квитанцією до прибуткового касового ордера №2204 від 05.11.2018 р. [PERSON] сплачено за брекет систему на верхню щелепу 4500,00 грн., тобто, позиваченм понесені додаткові витрати у загальному розмірі 8500,00 грн., та витрати на заняття математикою з 01.09.2018 р. по 31.05.2019 р. (8 місцяів), оплата складає 151,00 грн. на місяць. З урахуванням поданих позивачем доказів, та враховуючи, що батьки повинні нести вказані витрати обидва, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути половину понесених ним витрат у сумі 4854,00 грн. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 22 листопада 2018 р. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 25 квітня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial