Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

В вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій суммі щомісячно 3\~000,00 гривень з правом індексації, на утримання їх дитини. В подальшому позов було уточнено, [PERSON] просила також стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій суммі щомісячно 1\~000,00 гривень з правом індексації. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 16 червня 2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період сумісного проживання у них народилася донька - [PERSON], яка на даний час зареєстрована за місцем реєстрації відповідача, але проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона опікується нею, забезпечує її матеріальний добробут та належне виховання. Оскільки вона не працює, їй постійно потрібно просити у колишнього чоловіка гроші. Дитина знаходиться на диспансерному обліку в невролога та ендокринолога Дитячої лікарні № 3 м. Кривого Рогу. В вересні 2016 року дитина важко захворіла, знаходилась на стаціонарному лікуванні у Дитячій лікарні № 8. У доньки виявлений діабет 1 типу, важкої форми. У зв'язку з цим 07.11.2016 за медичним висновком № 407 дитині встановлена 1 група інвалідності строком до 16 січня 2028 року. Із-за цього вона не працює, так як дитині потрібен постійний догляд, дочку виключили із садочка. Дитина 5 разів на день приймає інсулін, їй потрібна спеціальна дієта та лікувальна фізкультура. Батько надає гроші лише за проханням у невеликих сумах. Проте, у випадку погіршення здоров'я дитини, він купляє ліки, відвозить її в лікарню. Однак вона бажає офіційно отримувати аліменти і не бути залежною від різних обставин. У відповідача є цивільна дружина і вони очікують народження дитини. Про розмір аліментів на доньку вони добровільно не домовилися. Відповідач зареєстрований як ФОП і яка у нього заробітна плата їй не відомо. Вважає, що дохід відповідача нерегулярний та мінливий, тому можливо стягнути аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі. Крім того, вважає, що оскільки їх донька є інвалідом та потребує постійної стороньої допомоги, то вона може звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів на її утримання, яку просить стягнути також у твердій грошовій формі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позові. Просили задовільнити їх у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково та пояснила, що відповідач [PERSON] як батько дитини повинен утримувати свою доньку. Він ніколи не відмовлявся надавати допомогу, однак позивачка вирішила звернутися до суду з даним позовом, щоб офіційно отримувати аліменти за виконавчий листом. Проти стягнення аліментів на утримання доньки він не заперечує, але згоден виплачувати аліменти у розмірі ? частини його доходу, оскільки він офіційно працює і має стабільний дохід. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини заперечує в повному обсязі, так як донька дійсно хворіє і є інсулінозалежна, але вона не потребує постійної сторонньої допомоги, а позивачка працездатна, згоден надати додаткові кошти на дитину, але аж ніяк не сплачувати аліменти на утримання дружини. Вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку учасників процесу, проаналізувавши наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 16 січня 2010 року народилася [PERSON], про що в книзі записів актів цивільного стану про народження Жовтневим районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відновідний запис № 167. Матір'ю дитини є [PERSON], батьком є [PERSON]. Дитина мешкає разом з матір'ю [PERSON], що не заперечується та не спростовується сторонами по справі. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами статті 182 СК України, розмір аліментів визначається з урахуванням таких обставин, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, даних у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При цьому в ч.2 вказаної статті визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує матеріальне становище відповідача. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] є фізичною особою підприємцем. Згідно до наданої копії податкової декларації платника єдиного податку, виданої Криворізькою піднічною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області 12 січня 2017 року, обсяг доходу гр. [PERSON] за звітний період 2016 року складає 118\~200,00 гривень, копія декларації долучена до матеріалів справи. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що дохід відповідача [PERSON] за період 2016 року не можливо визначити як нерегулярним та мінливим, тому необхідно стягнути з нього аліменти на утримання доньки у частці його заробітку (доходу). Вирішуючи питання про розмір частки, що підлягає стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Щодо позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на її утримання, суд приходить до висновку про необхідність відмови у цій частині, з наступних підстав. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Позивачкою надано до суду копію посвідчення ААГ № 176868 на [PERSON], [INFO], що дійсно вона є дитиною інвалідом. Однак не надано жодного письмового доказу, що дитина-інвалід потребує постійного стороннього догляду, що є однією з підстав, згідно до ст. 88 СК України, для відмови у задоволенні вимог щодо стягнення алліментів на утримання позивача. Окрім того, в матеріалах справи міститься копія заяви позивачки [PERSON] про те, що вона самостійно попросила відрахувати її доньку з КЗОНРЦ «Надія» ДОР, підтверджуючих доказів, що дитина не може відвідувати заклад не надано. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір 551 грн. 20 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial