Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальностю «Агрофірма ім. Чкалова», третя особа Товариство з обмеженою відповідальностю «АЙ ЕНД Ю ГРУП ЮКРЕЙН», про стягнення заборгованості за договором оренди землі, в якому просять стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати за 2019 рік в розмірі 11286 гривень 79 копійок та суму пені за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 1444 гривень 71 копійка, а всього 12731 гривню 50 копійок та 840 гривень 80 копійок сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії КР №108336, що виданий 01 вересня 2009р. Маловисківською райдержадміністрацією та відділом Держкомзему у Маловисківському районі [PERSON] є власником земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею - 6,7554 га, з кадастровим номером земельної ділянки - 3523110100:02:004:0014, яка розташована на території Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Відповідно до умов договору оренди землі б/н від 15.08.2014р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу - 48240678, дата формування витягу - 24.11.2015р., між позивачем та відповідачем укладений вищезгаданий договір оренди землі, строк дії цього договору встановлено до 24.11.2020 року, згідно з яким відповідач повинен щорічно вносити орендну плату в розмірі 11286,79 грн. Проте, відповідач не належним чином виконував свої договірні зобов`язання, в наслідок чого утворилась заборгованість по виплаті орендної плати за 2019 рік в розмірі 11286 гривень 79 копійок. Крім того, відповідно до п. 14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, нараховується пеня в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу 11286,79 гривень станом на 07.05.2020 року складає 1444,71 грн. 20 жовтня 2020 року до суду від відповідача надійшло пояснення в якому сторона відповідача позовні вимоги частково не визнає посилаючись на положення Податкового кодексу України, аргументуючи це тим, що виходячи з умов укладеного договору оренди землі та положень чинного податкового законодавства України, належною до виплати позивачці суми орендної плати є 9085,87 гривен. Відповідно, враховуючи, що позивачкою невірно визначено суму заборгованості по виплаті орендної плати, слідує, що розрахунки пені, також, є необгрунтованими, а тому від суми 9 085,87 грн. розмір пені за 128 днів становить суму 1 163 грн., а разом 10248,87 гривень. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, зазначивши про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити частково із таких міркувань. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В процесі розгляду даної цивільної справи безспірно з`ясовано, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №108336, що виданий 01 вересня 2009р. Маловисківською райдержадміністрацією та відділом Держкомзему у Маловисківському районі [PERSON] є власником земельної ділянки з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею - 6,7554 га, з кадастровим номером земельної ділянки - 3523110100:02:004:0014, яка розташована на території Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області. 15 серпня 2014 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Чкалова» укладено договір оренди землі б/н, яким останньому передано в платне строкове користування земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею - 6,7554 га, з кадастровим номером земельної ділянки - 3523110100:02:004:0014, яка розташована на території Маловисківської міської ради Маловисківського району Кіровоградської області. У відповідності до договору оренди землі б/н від 15.08.2014р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу - 48240678, дата формування витягу - 24.11.2015р., між позивачем та відповідачем укладений вищезгаданий договір оренди землі, строк дії цього договору встановлено до 24.11.2020 року. Договір має виконуватися належним чином відповідно до його умов та вимог закону. Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі». Згідно зі ст.1 вказаного закону оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Відповідно до п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно п.9 даного договору оренди землі орендар, тобто відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу орендну плату у розмірі не менше 5% від нормативної оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3523110100:02:004:0014 станом на 23.04.2020 року складає 225735,79 гривень, що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно п.11 вказаного договору оренди землі орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року. Оскільки в договорі встановлений строк (термін), то за умовами договору орендар зобов`язався виплачувати власнику земельної ділянки у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою щорічно. Згідно з ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Таким чином, у даному випадку не виконання відповідачем обов`язку сплатити орендну плату у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати в розумінні п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України. 16 січня 2020 року позивач звернулася з письмовою заявою до відповідача та третьої особи з вимогою виплати коштів за використання земельної ділянки на умовах оренди (орендної плати за 2019 рік). Дану заяву позивач відправила на адресу відповідача та третьої особи по справі цінним листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та з описом вкладення у конверт. Дану заяву відповідач та третя особа отримали відповідно: відповідач отримав - 17 січня 2020 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №2600001425700 з копією опису вкладення до даного конверту, а третя особа отримала - 20 січня 2020 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №2600001425719 з копією опису вкладення до даного конверту. Відповідь на заяву позивача від 16 січня 2020 року [PERSON] до цих пір не отримала ні від відповідача, ні від третьої особи по справі. Незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови договору оренди землі, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. Розділом «Орендна плата» договору оренди землі на відповідача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за користування земельною ділянкою. Тобто, внаслідок невиплати відповідачем орендної плати позивач значною мірою позбавлений того, на що розраховувала при укладенні договору оренди землі, а саме, можливості своєчасно щорічно отримати орендну плату за користування земельною ділянкою, чим істотно порушені її права своєчасно розпорядитися належною їй орендною платою, оскільки обов`язок орендаря щодо своєчасної виплати орендної плати кореспондується з правом орендодавця своєчасно отримати орендну плату (пункт 28 договору оренди землі, ст.24 Закону України «Про оренду землі» та відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону). В позовній заяві зазначено, що розмір заборгованості по орендній платі за використання земельної ділянки становить 11286,79 гривень, яка розрахована наступним чином: 5 відсотків від 225735,79 грн (нормативна грошова оцінка землі) складає 11286 гривень 79 копійок, проте позивачем не враховано, що у відповідності п. 170.1.1. ч. 170.1. ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі, а ставка податку становить 18 відсотків від об`єкту оподаткування (ч. 167.1. ст. 167 Податкового кодексу України). Крім того, п. 161 Підрозділу 10 „Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір, ставка якого становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування (п.п. 1.3. п. 161 Підрозділу 10 „Інші перехідні положення" Податкового кодексу України.). Таким чином, виходячи з умов укладеного договору оренди землі та вищеозначених положень податкового законодавства, розрахунок належної до виплати позивачці суми орендної плати є наступним: сума орендної плати належної до виплати позивачці = розмір орендної плати встановлений договором - 18% (податок на доходи фізичних осіб) - 1,5% (військовий збір). Таким чином, розрахунок суми орендної плати належної до виплати позивачці буде наступним: 9085,87 гривень = 11289,79 гривень - 2031,62 гривні - 169,30 гривень. Пунктами 11 та 31 договору оренди землі встановлено обов`язок відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня поточного орендного року. В зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2019 році, є невиконанням обов`язків відповідачем, передбачених договором оренди землі. Загальною умовою виконання цивільно - правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як вже було зазначено, умовами розрахунків по договору оренди землі, укладеним між позивачем та відповідачем було визначено виплату орендної плати в строк до 31 грудня кожного року. Отже, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2019 році є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 611 ЦК України є підставою для стягнення неустойки. Враховуючи, що позивачкою в позовній заяві не вірно визначено суму заборгованості по виплаті орендної плати, слідує, що розрахунки пені, також, є не обгрунтованим. Так, від суми 9085,87 гривень розмір пені за 128 днів становить суму 1163 гривні. Згідно до ст. 58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальностю «Агрофірма ім. Чкалова», третя особа Товариство з обмеженою відповідальностю «АЙ ЕНД Ю ГРУП ЮКРЕЙН», про стягнення заборгованості за договором оренди землі слід задовольнити частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: partial