Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2008 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В добровільному порядку відповідач не надає допомоги на утримання малолітніх дітей. Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно. Крім того, відповідач суду пояснив, що твердження позивачки про те, що він не надає добровільно допомогу на утримання дітей не відповідає дійсності. Так, він платив за харчування дітей в школі, вносив плату за басейн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5-6). Малолітні [PERSON] та [PERSON] мешкають з матір'ю - позивачкою по справі. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх малолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач має регулярний заробіток - працює на посаді медичної сестри в КЗ «Луцька міська дитяча поліклініка», отримує заробітну плату у розмірі 2310 грн. на місяць. Крім того, відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію по втраті годувальника у розмірі 1174 грн. на місяць. За таких обставин з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання їх малолітніх дітей підлягають визначенню у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка. дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Малолітні [PERSON] та [PERSON] здорові, самостійних доходів не мають. Відповідач [PERSON] є інвалідом дитинства І "Б" групи (по зору), інвалідність встановлена довічно, [PERSON] потребує стороннього догляду та нагляду (а.с.15). Згідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд приймає до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров'я, та вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, що буде відповідати звичайним потребам неповнолітніх дітей у віці від 6 до 18 років. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За даною категорією справ позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід І групи, а тому судові витрати по справі необхідно віднести на рахунок держави.

Outcome: partial