Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку, просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 2000 грн. в твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] (матері [PERSON], [INFO]) аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, вказуючи на те, що з 27.11.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, проживають окремо. Неповнолітня дитина знаходяться на її утриманні, вона сама знаходиться у декретній відпустці, відповідач матеріальної допомоги не надає. Вона самостійно утримує себе та свою дитину, але її доходів не вистачає в належній мірі, для того, щоб виростити та забезпечити дитиною всім необхідним. В той же час, відповідач є працездатною людиною та здатен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Інших джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має. А тому, вважає, що на підставі ч.2 ст.84 СК України, відповідач має надавати і матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. З вказаних вище підстав вона і звернулась до суду за захистом свої прав. Позивач в судовому засіданні надала суду заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, розглянувши справу у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні надав заяву, відповідно до якої частково згоден з позовними вимогами та просить суд стягнути з нього на утримання дитини аліменти у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивачки аліменти у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку, розглянувши справу у його відсутність. Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис № 3272), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 245768, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції. /л.с.7/ . Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, шлюбні відносини припинені, проживають окремо, сумісне господарство не ведеться, спору щодо майна між ними не має. Відповідно до ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивачки, тому її позовні вимоги в цієї частині є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Стосовно позовних вимог [PERSON] в частині стягнення аліментів, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 466006. /л.с.8/. Згідно довідки № 315, виданої КП «ЖЕО №1» від 29.08.2017 року, [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. [PERSON] мешкає за вищевказаною адресою разом з дитиною [PERSON], [INFO]). Дитина знаходиться на утриманні матері /л.с.16/. Згідно акту, складеного КП «ЖЕО №1», [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] А, кв.26. Зі слів сусідів, [PERSON] з дитиною [PERSON], [INFO] мешкають в м. Білгород-Дністровський, по пр. Франко, 15/3, де наймають квартиру. Також зі слів сусідів, донька [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON]. /л.с.17/ Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, чим становить позивачку та неповнолітню дитину у скрутне матеріальне становище. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. У відповідності до ч.1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», встановлено з 1 травня 2017 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 1426 грн. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, а також ту обставину, що відповідач надав заяву, відповідно до якої він згоден виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 04.08.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Стосовно вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, з виплатою державної допомоги у розмірі 860 грн. щомісяця, інших джерел доходу не має, а відповідач у своїй заяві від 23.10.2017 року вказав, що він згоден платити на утримання позивачки 1000 грн. щомісячно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері до досягнення дитини трирічного віку підлягають частковому задоволенню, а саме шлюб, зареєстрований 27 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 3272) необхідно розірвати та стягнути з [PERSON],[INFO], паспорт серії КМ 618403, ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [INFO], гурт., м. Одеса на користь [PERSON], [INFO], паспорт серії КМ 996318, ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: м. Білгород - Дністровський, вул. Ізмаїльська, 127 А, кв.26, на утримання [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 04.08.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 22.12.2033 року включно, а також необхідно стягнути з [PERSON], [INFO], паспорт серії КМ 618403, ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [INFO], гурт., м. Одеса на користь [PERSON], [INFO], паспорт серії КМ 996318, ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER], яка зареєстрована за адресою: м. Білгород - Дністровський, вул. Ізмаїльська, 127 А, кв.26 аліменти на її утримання у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 04.08.2017 року та до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 22.12.2018 року включно. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial