Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" просить в судовому порядку стягнути на свою користь з відповідача 26520,85 грн. заборгованості за кредитним договором. Своїх вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № НЕХRRХ03070469 від 27.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5400,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору відповідач щомісяця в період сплати повинна надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відмотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконала. У зв'язку з чим [PERSON] станом на 27.12.2013 р. має заборгованість 26520,85 грн., з яких 620,15 грн. заборгованості за кредитом; 6808,70 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1641,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 15711,91 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1239,09 грн. штраф (процентна складова). Просить позов задовольнити. Представник позивача Бнльмега С.С. в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що кредит по можливості сплачувала, суму залишку кредиту сплачувати регулярно не могла в зв'язку з тяжким матеріальним становищем, оскільки вона є інвалідом ІІ- групи, що підтвердила довідкою СЕР. МСЕ № 066492. Просила врахувати дані обставини при винесені рішення та зменшити суму заборгованості. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. 27.08.2007 року між позивачем та відповідачем було укладеного договір № НЕХRRХ03070469 згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5400,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору відповідач щомісяця в період сплати повинна надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відмотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. Відповідно до рахунку за період з 27.08.2007 року по 27.12.2013 року [PERSON] сплатила за весь період 4779,85 грн. кредитної заборгованості. Сума кредиту, яку позивачем надано відповідачу становила 5400,00 грн. Тобто сума кредиту залишилася 620,15 грн. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобовязань за цим договором, порушив свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Судом також встановлено, що позивачем нараховано відповідачу неустойку відповідно до п.п.5,3 умов надання споживчого кредиту, які по своїй суті є одним і тим же видом відповідальності за порушення строків платежів по кредитному договору. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача 15711,91 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафу в розмірі 500 гривень як фіксованої частини, штрафу в сумі 1239,09 грн., як процентної складової, переконливо свідчать про безпідставне намагання кредитора застосувати до боржника (відповідача) подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, законодавцем передбачено дві підстави для зменшення неустойки за рішенням суду: 1) значне перевищення розміру збитків; 2) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має тяжке матеріальне становище і розмір неустойки у вигляді пені в сумі 15711,91 грн. значно перевищує розмір збитків - заборгованості за кредитом, яка становить 620,15 грн. Таким чином, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, нарахованої позивачем і стягнути з відповідача лише неустойку передбачену Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам в розмірі, який дорівнює сумі боргу, а саме 620,15 грн.,оскільки відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Така позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та роз'ясненнями наданими в Узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин Верховного Суду України судової палати у цивільних справах від 07.10.2010 року (із змінами та доповненнями внесеними повідомленням Верховного суду України від 01 грудня 2011 року). Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково і з відповідача слід стягнути на користь позивача борг в сумі 9689,45 гривень в тому числі: 620,15 гривень основного боргу, заборгованість по процентах в сумі 6808,70 гривень, заборгованість по комісії за користуванням кредитом в сумі 1641,00 гривень та пеню за несвоєчасність виконанням зобовязань за договором в сумі 620,15 гривень. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 265,20 грн.

Outcome: partial