Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач у січні 2017 року звернувся до суду з названим позовом, вказуючи, що [PERSON] та [PERSON] мають чотирьох спільних дітей: -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]. Відповідачі разом не проживають, кожен має свою окрему сім'ю. [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не цікавляться їх долею , не турбуються про стан здоров'я, фізичний та моральний розвиток. Діти відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] - перебувають на вихованні та забезпеченні в різних комунальних закладах, а [PERSON] навчається в ДПТНЗ. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], місце реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою : [ADDRESS] відносно їхніх дітей: - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO]; - [PERSON], [INFO]. Передати зазначених дітей Володарській районній державній адміністрації, як органу опіки та піклування для вирішення питання про влаштування дітей. Стягнути з [PERSON], [INFO], місце реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає за адресою : [ADDRESS] аліменти у розмірі 1/2 частини їх доходу (заробітку) , починаючи з дня пред'явлення позову на користь відповідних навчальних та виховних закладів. Закріпити за дітьми житло, яке належить їх батьку [PERSON] та розташоване за адресою : [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просила суд позов задоволити. Відповідачі [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. На адресу суду надійшли заяви, якими відповідачі просять суд провести розгляд справи без їх участі, вказуючи, що визнають позовні вимоги в повному об'ємі. Представники третіх осіб на стороні позивача без самостійних вимог: служби у справах дітей та сім'ї Володарської районної державної адміністрації Київської області, Комунального закладу « Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів», ДПТНЗ « Володарський професійний аграрний ліцей» підтримали позовні вимоги та вказали суду, що в інтересах неповнолітніх дітей відповідачів необхідно позбавити батьківських прав. Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог Комунального закладу Київської обласної ради « Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей « Узин» в судове засідання не з'явився , на адресу суду надійшов лист , яким просить суд провести розгляд справи без участі представника та визнання позовних вимог. Прокурор вказав на доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх неповнолітніх дітей. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, представників третіх осіб, взявши до уваги позицію прокурора , ознайомившись з письмовими заявами відповідачів, які не заперечували проти позбавлення їх батьківських прав та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. По справі встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мають чотирьох спільних дітей: -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]. Діти на даний час не проживають з батьками, а перебувають в різних комунальних навчально- виховних закладах. Так: [PERSON], навчається в ДПТНЗ « Володарський професійний аграрний ліцей»; [PERSON] та [PERSON] навчаються та виховується КЗ « Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів»; [PERSON], виховується в Комунальному закладі Київської обласної ради « Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей « Узин». В судовому засіданні із пояснень учасників процесу суд встановив, що відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків: не цікавляться станом здоров'я дітей, не беруть участь у вихованні та матеріальному утриманні, не відвідують їх по місцю їх перебування та навчання, що стверджено довідками з місця навчання та висновком органу опіки та піклування ( а.с.7-10). Так, довідка ДПТНЗ « Володарський професійний аграрний ліцей» № 193 від 04.11.2016 року вказує, що [PERSON] та [PERSON] жодного разу не цікавилися навчанням сина [PERSON], навчальний заклад не відвідували. Відповідно до довідки КЗ « Володарська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» № 466 від 17.10.2016 року за весь час перебування [PERSON] та [PERSON] у школі батько дітей на вимогу педагогів один раз на рік відвідував дівчаток, мати відвідувала рідко, та дозволяла собі з'являтися в нетверезому вигляді, забирала дітей на канікули та вихідні рідко, після чого діти поверталися до закладу брудні, голодні, невчасно, матеріальної допомоги не надавали обоє батьків (а.с.14). Відповідно до акту невідвідування Комунального закладу Київської обласної ради « Київський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей « Узин» мати і батько жодного разу не відвідували [PERSON], не телефонували до дівчинки, життям та здоров'ям дитини не цікавилися, не приймали участі у вихованні та утриманні дитини (а.с.33). Окрім того названі особи неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обов'язків , що стверджено постановами про вчинення адміністративних правопорушень за ст. 184 КУпАП від 15.11.2016 , 21.11.2016 року та довідками Володарського ВП ГУНП в Київській області та на що вказують (а.с.36-42). Вирішуючи питання за позовними вимогами суд враховує, що згідно ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Так, в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею , є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного , всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний стан, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарання, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.164 ч.ч. 1, 3 СК України мати , батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до вимог ст. 12. Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язання виховувати дитину піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За наведених вище підстав суд прийшов до переконання, що відповідачі по справі в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо піклування про здоров'я дітей, їх моральний та духовний розвиток щодо дітей, що є правовою підставою для позбавлення їх батьківських прав. Одночасно з вище наведеним, судом встановлено, що на час розгляду справи син відповідачів [PERSON], [INFO], досягнув повнолітня. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказує, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК, тобто вимога позивача, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх сина [PERSON] не підлягає задоволенню. Щодо вимог про стягнення аліментів з відповідачів, то суд вважає, що оскільки відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, тому вимога позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає задоволенню. Окрім того позивач ставить вимогу щодо закріплення за неповнолітніми дітьми житла, а саме житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності відповідачу [PERSON] ( а.с. 43) та в якому названий відповідач продовжує проживати і надалі. Дану вимогу позивача слід задовольнити, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Крім того, відповідно до ст.71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шести місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. На підставі вище викладено суд переходить до переконання та вважає необхідним накласти заборону на відчуження вказаного житлового будинку, закріпивши його за дітьми відповідача. Таким чином, суд частково задовольняє позов: позбавляє відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] ; стягує з них аліменти на утримання вказаних неповнолітніх дітей; закріплює за дітьми право на проживання та користування житловою площею за адресою: [ADDRESS], що належав на праві приватної власності відповідачу [PERSON]. В частині позбавлення батьківських прав відносно повнолітнього [PERSON] відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Виходячи з вище викладеного з відповідачів необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1920,00 грн. так як перед судом ставилися три вимоги немайнового характеру, ставка судового збору за вимогу немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу -640 грн.

Outcome: partial