Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та з урахуванням уточнень просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на його користь пеню за несвоєчасну сплату страхового відшкодування в розмірі 8 108,51 грн., 3% річних в розмірі 447,53 грн., індекс інфляції 15 988 грн., а всього 23 391,98 грн.; стягнути з [PERSON] Насімі Газанфара огли на його користь 1 000 грн. на відшкодування витрат з проведення автотоварознавчого дослідження. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21 жовтня 2014 року у м.Дніпропетровську на перехресті вулиць Г.Сталінграда та Шинної, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Ауді А6 р/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що належить [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ 21041 р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Внаслідок дорожньо- транспортної пригоди був пошкоджений його транспортний засіб Ауді А6 р/н [NUMBER]. 17 грудня 2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 200/19356/14-п була винесена постанова, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП. 05 грудня 2014 року він звернувся до експерта - автотоварознавця [PERSON] з метою проведення автотоварознавчої експертизи. Згідно висновку експерта №3511/14/14, розмір матеріального збитку складає 105 100, 56 грн. Згідно п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальообовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) або здійснити виплату страхового відшкодування. Протягом 3-х робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страхових зобовязаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Відповідальність [PERSON] була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АІ/2992539, та страховик зобовязаний був здійснити виплату страхового відшкодування позивачу, на умовах визначених Законом, тобто 9 500.00 грн. до 02.02.2015 р. Однак, виплату страхового відшкодування ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» здійснив з порушення строку, встановленого ст. 36 Закону, а саме - 26-05.2015 року, тобто з простроченням у ПО днів. Також, у звязку з прострочення строку виплати страхового відшкодування добровільно страховиком 29.05.2015 р. сплачено пеню в розмірі 1 152.06 грн. З посиланням на ст.ст. 530, 526, 610, 625 ЦК України, ст. 9 ЗУ «Про страхування», посилається на те, що набув право на отримання інфляційних витрат на суму боргу, індексу інфляції, процентів річних. Згідно абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року, положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Стаття 992 ЦК передбачає майнову відповідальність страховика за несплату або прострочку виплати (в тому числі й при відсутності відмови в страховій виплаті) у вигляді сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або ЦК. Згідно з правовою позицією Верховного суду України, що знайшла своє відображення в Узагальненнях судової практика про розгляд цивільних справ, що виникають з договорів страхування, місцеві суди виходять із того, що ст. 25 Закону № 85/96-ВР гарантує здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком відповідно до договору страхування. Несвоєчасну виплату страхового відшкодування суди вважають простроченням грошового зобов'язання, за яке настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст.625 ЦК, у вигляді сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Така позиція судів є правильною, оскільки у ст. 979 ЦК встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату). Оскільки страховик прострочив виконання грошового зобов'язання (здійснення виплати страхового відшкодування), він повинен сплатити пеню за період з 03.02.2015 року по 25.05. 2015 року, яка складає 8108,51 грн., 3% річних за період 03.02.2015 року по 25.05. 2015 року в розмірі 447,53грн., індекс інфляції за період з 03.02.2015 року по 25.05. 2015 року - 15 988,00 грн. В порядку ст.ст.22, 1166 ЦК України [PERSON] повинен сплатити йому витрати, пов'язані з проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 000 грн. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача 1 - Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідач скористався правом на подання письмових заперечень, відповідно яких зазначає, що заяву позивача про виплату страхового відшкодування отримано товариством 01 грудня 2014 року та саме від цієї дати починається відлік строку прийняття рішення про сплату страхового відшкодування, максимальною тривалістю 90 днів, отже прострочення сплати страхового відшкодування слід розраховувати з 02 березня 2015 року та по 25 травня 2015 року. Частина пені позивачу вже виплачена добровільно, зокрема, 1152,06 грн., а виплата позивача відсотків та інфляційних втрат нормою ч.2 ст.625 ЦК України не передбачена. Відповідач2 [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечення проти позову до суду не надходили. За згоди представника позивача, суд ухвалює про заочний розгляд справи в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплати другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2014 року [PERSON] Насімі Газанфара Огли визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 21.10.2014 року о 09 год. 05 хв. на нерегульованому світлофором перехресті вул.Г.Сталінграду та вул.Шинної у м. Дніпропетровську, де останній керуючи автомобілем «ВАЗ-21041», номерний знак [NUMBER], перед початком руху не переконався в безпеці, розпочав рух при ввімкненні в напрямку його руху зеленого сигналу світлофору, що дозволяє рух, не надав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який завершав рух через дане перехрестя по вул.Шинна, тим самим порушив п.п. 1.3, 1.5., 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, водій [PERSON] отримав тілесні пошкодження. Власником транспортного засобу «Ауді А6» номерний знак [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом серії САО №152709. 01.12.2014 року Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» отримало заяву позивача про сплату страхового відшкодування, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення листа. Також, в матеріалах справи міститься висновок судового експерта - автотоварознавця [PERSON] щодо визначення розміру матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу «Ауді А6» номерний знак [NUMBER], вартість експертного дослідження складає 1 000 грн. та повністю сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією від 05.12.2014 року. Відповідно до платіжного доручення №758 від 26.05.2015 року та №1101 від 26.05.2015 року, відповідачем 1 ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» сплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 49 500 грн. Також, 29.05.2015 року відповідачем1 ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» сплачено позивачу пеню за несвоєчасну сплату страхового відшкодування, що підтверджено платіжним дорученням №1129 від 29.05.2015 року. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Таким чином, строк прийняття рішення про виплату страхового відшкодування сплив 01.03.2015 року та нарахування неустойки має здійснюватися з 02.03.2015 року та по 25.05.2015 року (дату подачі платіжних доручень відповідачем 1 до установи банку) в порядку, визначеному ст.625 ЦК України. Виходячи з періоду прострочення з 02.03.2015 року по 25.05.2015 року включно, розміру заборгованості, на яку нараховується неустойка - 49 500 грн., З % річних складатимуть 345,82 грн., інфляційні втрати - 14399.98 грн., пеня в розмірі подвійної облікової ставки - 6 859,48 грн. Разом з цим, як вже зазначалось, позивачем вже отримано пеню в сумі 1152,06 грн., та саме на цю суму має бути зменшено розмір неустойки, що підлягає до стягнення. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення на користь позивача 3 % річних у розмірі 345,82 грн., інфляційний втрат в розмірі 14399.98 грн., пені в розмірі подвійної облікової ставки - 5707,42 грн., а всього 20453,22 грн. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зважаючи на те, що відповідач2 є особою, винною у заподіянні шкоди майну позивача, що встановлено постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.12.2014 року та не підлягає додатковому доведенню в силу ст.61 ЦПК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, оцінка майна для отримання страхового відшкодування є обовязковою, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] Насімі Газанфара огли про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1000 грн. підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати по справі із відповідачів пропорційно задоволеної частини позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial