Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, підставність якої обґрунтувала тим, що з 1960 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON] як чоловік та дружина, вела з ним спільне господарство, але в зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] року її чоловік помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом. До складу спадкової маси увійшла земельна ділянка (пай) згідно державного акта серії [NUMBER]. При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено в оформленні спадщини з тих підстав, що шлюб між нею та померлим [PERSON] не зареєстровано. Інших спадкоємців у [PERSON] не має. Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини за законом. За наведених обставин, заявник просила суд встановити факт її спільного проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки (подружжя) в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1960 року по день його смерті до [INFO] року. В судове засідання заявник та її представник не з'явились. В заяві, яку представник заявника адресувала суду, вона зазначила, що вимоги заяви вона підтримує, просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити за відсутності заявника та представника заявника. Представник заінтересованої особи Скитківської сільської ради Липовецького району в судове засідання також не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. За правилами ч.2 ст.158 ЦПК України, особам, які беруть участь у справі надано право заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право. Згідно положень ч.2 та 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.1986 року у справі «Джонсон проти Ірландії», яке є джерелом права в Україні, Поважний суд визначив, що поняття сім'я виходить за межі формальних відносин та встановлених законом угод, тобто не обмежується виключно стосунками, заснованими на шлюбі, і може включати інші «родинні» узи, коли сторони живуть спільно поза браком. Аналізуючи докази, подані заявником стосовно встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу її, [PERSON], та [PERSON] в період 1960 року по день смерті останнього - до [INFO] року, суд вважає такий факт доведеним з огляду на таке. Як вбачається із довідки Скитківської сільської ради від 03.09.2015 р за № 735 [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] в незареєстрованому шлюбі з 1960 року по день смерті чоловіка по [INFO] року, вони проживали разом та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство. ( а. с. 8) За таких обставин, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами те, що [PERSON] та [PERSON] складали сім'ю, оскільки спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Із прийняттям Сімейного кодексу України законодавець закріпив рівні права чоловіка та жінки, які проживають у незареєстрованому шлюбі, зокрема на придбане майно в період цього шлюбу, а в ЦК - право на спадщину. Оскільки СК набрав чинності з 1 січня 2004 р. і зворотної сили не має, то положення цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили. За наведених обставин, суд дійшов до переконання, що заява підлягає до часткового задоволення, так як встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права, оскільки вона має намір реалізувати свої права на спадщину, іншої можливості встановити цей факт вона не має, встановлення даного факту не пов'язано з наступним вирішенням судового спору про право цивільне, а тому суд встановлює факт спільного проживання як жінки та чоловіка [PERSON] та [PERSON] в період з дати набрання чинності СК України, тобто з 01.01.2004 року по день смерті [PERSON] до [INFO] року. На підставі викладеного та

Outcome: partial