Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 25 лютого 2001 року. Від шлюбу народився син [PERSON] - 22 травня 2002 року. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень, починаючи стягнення з 01 лютого 2016 року і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що дитина знаходяться на її утриманні , а відповідач з середини січня 2016 року участі в матеріальному забезпеченні сина та його вихованні не приймає . Проживає окремо.Вона є особою тимчасо переміщеною з окупованої території України в зв'язку з чим оренда житла та комунальні послуги перевищують 1/2 її заробітної плати , внаслідок чого змушена позичати грошові кошти у своїх близьких родичів. Відповідач інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків на утриманні немає, отримує допомогу по безробіттю, а з 24 липня 2016 року отримуватиме пенсію за віком. Стан здоров'я відповідача дозволяє працювати. За ним зареєстровано право власності на житловий будинок та приміщення магазину, які знаходяться в смт. Троїцьке Луганської області. Він отримує та матиме можливість в подальшому мати стабільний дохід . 22 липня 2016 року позивач звернулася із клопотання про зміну позовних вимог , просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку /доходу щомісячно , починаючи з 01 лютого 2016 року і до повноліття дитини. Змінені позовні вимоги обгрунтовує тим, що син потребує регулярної медичної допомоги у зв'язку із захворюванням суглобів. Позивачка звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач звернувся до суду із клопотанням про часткове визнання змінених позовних вимог , а саме стягнувати з нього аліменти в розмірі1/3 частки від його заробітку /доходу щомісячно, починаючи з часу подачі клопотання ,тобто 22 липня 2016 року . Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення змінених позовних вимог. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, що стверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД № 081325, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Троїцького районного управління юстиції 25 лютого 2001 року. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтва свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 199102 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Троїцького районного управління юстиції Луганської області 11 червня 2002 року, довідки Ратнівської селищної ради Волинської області № 3069 від 01.07.2016 року [PERSON] - [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки, батьком якого є відповідач. Згідно до вимог ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, за приписами ст. 182 ч. 1 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Поряд з цим, в силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків,передбачених ст. 184 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сімї та інших осіб, яких він зобовязаний утримувати. Довідкою № 194 від 22.07.2016 року комунального закладу " Ратнівський районний центр первинної медико - санітарної допомоги" стверджено, що [PERSON] хворіє . Згідно заяви від 19.07.2016 року відповідачу оформляють пенсію, тобто є особою пенсійного віку. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Він не припиняється, незалежно від того, чи батьки одружені чи їх шлюб розірвано, чи проживають окремо. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, змінені позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню,оскільки аліменти слід призначити з часу звернення до суду, тобто з 05 липня 2016 року. Судові витрати в справі, оскільки позивачка звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial