Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Позивач свої уточнені вимоги (а.с. 120-124) мотивує тим, що є власником нежитлового приміщення - гаражу площею 190,1 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] а на підставі рішень судів: Ковпаківського районного суду м.Суми від 04.10.2012р., Апеляційного суду Сумської області від 27 листопада 2012р. ц/с № 1806/2-4188/2012 та витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.04.2013р. Зазначене майно - набуте ним на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна №1 - 19066 від 19.09.2011р. і з цього моменту право власності на зазначене майно стало спільним частковим: 27/100ч. (гараж літ. «Д», пл. 190,1 кв.м.), належить йому, [PERSON] , та наступна частина - столярна майстерня літ. «В-1», пл.645,5 кв.м, склад - ангар літ. «Р-1» пл.435,5 кв.м, належать [PERSON] 10 жовтня 2013р. [PERSON] звернувся до державного реєстратора Сумського міського управління юстиції Сумської області Матусенко Т.П., яка здійснювала реєстрацію мого права власності на 27/100ч. зазначеного майнового комплексу, з вимогою внесення змін до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно №6634915від 10.10.2013 р., на що отримав відмову. Після того, як [PERSON] отримав відмову від реєстратора він звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора Сумського міського управління юстиції Сумської області Матусенко Т.П., з вимогою скасувати рішення про відмову та скасувати реєстрацію мого права власності ла 27/100ч., а саме гараж пл.190 кв.м літ. «Е» за адресою: [ADDRESS]. 23 грудня 2013р. Сумським окружним адміністративним судом за зазначеним позовом було ухвалене рішення, яким частково позовні вимоги [PERSON] були задоволені, а саме, скасовано рішення реєстратора прав на нерухоме майно Сумського міського управління юстиції Сумської області Матусенко Т.П. про відмову у внесенні змін до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно №6634915від 10.10.2013р. та зобов`язано розглянути заяву [PERSON] від 10.10.2013р. про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, встановленому законом, у скасуванні мого мого права власності на 27/100ч. зазначеного майнового комплексу було відмовлено. Рішення Сумського Окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013р. набрало законної сили 07.03.2014р. У 2016р. [PERSON] знову звернувся з позовною заявою до Ковпаківського районного суду про визнання свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсним, скасування державної реєстрації запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 18 лютого 2016р. Ковпаківським районним судом ухвалене рішення, яким [PERSON] у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі(ц/с №592/2149/15-е), рішення набрало законної сили 22.03.2016р. Але з зазначеними рішеннями [PERSON] не погодився, до майна його не допускав, багато років я не може потрапити на територію майнового комплексу, так як комплекс має огорожу і охорону. Майном, а саме зазначеним гаражем, він не може користуватись до теперішнього часу. 20.05.2016р. Ковпаківським районним судом було ухвалене рішення, яким позовні вимоги були задоволені частково: зобов`язано [PERSON] повернути [PERSON] ключі від гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , усунути перешкоди [PERSON] в користуванні власністю, а саме гаражем, розташованим за адресою: [ADDRESS] , шляхом заборони охороні [PERSON] чинити перешкоди в користуванні власністю. З інформаційної довідки від 01.03.2018р. він дізнався, що 16.06.2017р. державним реєстратором КП «Реєстраційно-інвентиризаційної служби» Садівської сільської ради Сумської області Кордюк Віталієм Петровичем було зареєстровано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомості - майновий комплекс: склад ангар літ. «Р» пл. 435,5кв.м., будівлю столярного цеху літ. «В-1» пл.645,5 кв.м, гараж літ. «Е» - площа гаражу не зазначена (за тех.планом 190,1 кв.м) за адресою: [ADDRESS] . Загальна частка зазначеного майнового комплексу належна [PERSON] дорівнює «1», р/№ об`єкта нерухомого майна 1279752159101. Тобто незважаючи на відчудження частки майнового комплексу(гаражу) та незважаючи на рішення судів, які вступили в законну силу, частка зазначеного майнового комплексу у 27/100ч., належна йому, знову була зареєстрована за [PERSON] . Тому просить суд: 1) Визнати незаконними: дії [PERSON] з подання недостовірної інформації про право власності на гараж літ.«Е» пл. 190 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 07.12.2000р. для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; реєстрацію права власності за [PERSON] на майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1279752159101, на підставі договору купівлі - продажу від 07.12.2000р., який складається: столярна майстерня літ. «В-1», пл.645,5 кв.м, склад - ангар літ. «Р-1» пл.435,5 кв.м, та гаражу літ. «Е» пл. 190 кв.м, який є власністю [PERSON] ; 2) Скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1279752159101, який складається: столярна майстерня літ. «В-1», пл.645,5 кв.м, склад - ангар літ. «Р-1» пл.435,5 кв.м, гараж літ. «Е» пл. 190 кв.м., запис про право власності 21001838; запис про обтяження 21002257 та інформацію щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 1204417859101 - земельну ділянку пл.0,4522 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:03:002:0046. Всі судові витрати покласти на відповідача [PERSON] . Представник позивача-адвокат Бондар В.М. у судових засіданнях позовні вимоги підтримав з вказаних обставин, просив позов задовольнити. Представник відповідача- [PERSON] підтримував позицію відповідача, викладену у відзиві (а.с.52-53), та у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Зокрема, із позовної заяви не зрозуміло, що саме порушили Відповідачі, які дії призвели до порушення прав [PERSON] , і якою матеріальною нормою права керується Позивач. Позовна заява грунтується на судових рішеннях та з позиції того, що [PERSON] постійно щось не визнає. Позивач ставить двох Відповідачів, але вимоги ставить лише до одного з Відповідачів - [PERSON] який не проводить реєстраційних дій взагалі, сама вимога в позовній заяві є такою, що позбавляє [PERSON] на будь-яке майно взагалі. Рішенням суду вирішено, що [PERSON] належить 27/100 частини нежитлового приміщення - гараж літ. «Е», загальною площею 190,1 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , а не частка від цілісного майнового комплексу, що належить [PERSON] . Представник відповідача Управління « ЦНАП» СМР - Авраменко М.О. надав відзив на позов, в якому зазначив, що сторони з питань скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно не зверталися, а тому відсутні будь-які дії/бездіяльність органі місцевого самоврядування та суб`єктів владних повноважень, які б підлягали оскарженню. (а.с. 135) Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 04.10.2012р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 27 листопада 2012р. за [PERSON] визнано право власності на 27/100 частини майнового комплексу, а саме нежитлового приміщення гараж літ.«Е», площею 190,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 14-17) Після чого, 04.04.2013р. він зареєстрував своє право власності на 27/100ч. - гараж літ. «Е» пл. 190 кв.м зазначеного майнового комплексу у складі: склад ангар літ. «Р» пл. 435,5кв.м., будівлю столярного цеху літ. «В-1» пл.645,5 кв.м, гараж літ. «Е» пл. 190 кв.м., об`єкту нерухомого майна - значеному майновому комплексу присвоєний реєстраційний номер 35592959101, на підставі рішення суду від 04.10.2012р. та ухвали Апеляційного суду Сумської області від 27 листопада 2012р., а також додаткового рішення Ковпаківського районного суду від 04.03.2013р.(а.с. 12) Однак, ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 27.04.2013 року додаткове рішення було скасоване з тих підстав, що судом першої інстанції ухвалено рішення по всім позовним вимогам, визнане право власності позивача на конкретне нерухоме майно, а з доводами апеляційної скарги представника [PERSON] - [PERSON] суд не погоджується, що місцевий суд, постановлюючи додаткове рішення, вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив визнати за ним лише право власності на нерухоме майно не зазначаючи при цьому яку саме частку від цілісного майнового комплексу з переліком усього нерухомого майна що входить до цього комплексу становить це майно. При розгляді справи місцевим судом призначалась судова будівельно-технічна експертиза, яка визначила частку нерухомого майна гаража (літ.»Е») від цілісного майнового комплексу за адресою [ADDRESS] , про що і було зазначено в мотивувальній частині рішення, а визнання права власності на конкретне нерухоме майно з визначенням його частки від одиниці майна не є виходом за межі позовних вимог. (а.с. 21-23) 23 грудня 2013р. Сумським окружним адміністративним судом позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, а саме, скасовано рішення реєстратора прав на нерухоме майно Сумського міського управління юстиції Сумської області Матусенко Т.П. про відмову у внесенні змін до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно №6634915від 10.10.2013р. та зобов`язано розглянути заяву [PERSON] від 10.10.2013р. про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, встановленому законом, у скасуванні державної реєстрації права власності [PERSON] на 27/100 ч. зазначеного майнового комплексу було відмовлено.(а.с.24-25) 18 лютого 2016 р. Ковпаківським районним судом м. Суми ухвалене рішення, яким [PERSON] у задоволенні позовних вимог про визнання свідоцтва про право власності [PERSON] на нерухоме майно недійсним, скасування державної реєстрації запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відмовлено у повному обсязі (ц/с №592/2149/15-е), рішення набрало законної сили 22.03.2016 р.(а.с. 26-27) 20.05.2016 р. Ковпаківським районним судом м. Суми було ухвалене рішення, яким позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково: зобов`язано [PERSON] повернути [PERSON] ключі від гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , усунути перешкоди [PERSON] в користуванні власністю, а саме гаражем, розташованим за адресою: [ADDRESS] , шляхом заборони охороні [PERSON] чинити перешкоди в користуванні власністю. (а.с.28) Так, вище перелічені судові рішення свідчать про те, що між сторонами з 2012 року і по сьогоднішній час триває спір з приводу гаражу літ. «Е» пл. 190,1 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Так, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухому майно від 01.03.2018р. вбачається. що 16.06.2017р. державним реєстратором КП «Реєстраційно-інвентиризаційної служби» Садівської сільської ради Сумської області Кордюк Віталієм Петровичем було зареєстровано право власності [PERSON] на об`єкт нерухомості - майновий комплекс: склад ангар літ. «Р» пл. 435,5кв.м., будівлю столярного цеху літ. «В-1» пл.645,5 кв.м, гараж літ. «Е» - площа гаражу не зазначена (за тех.планом 190,1 кв.м) за адресою: [ADDRESS] . Загальна частка зазначеного майнового комплексу належна [PERSON] дорівнює «1», р/№ об`єкта нерухомого майна 1279752159101. Тобто, незважаючи на відчудження частки майнового комплексу(гаражу) та незважаючи на рішення судів, які вступили в законну силу, частка зазначеного майнового комплексу у 27/100ч., яка належить [PERSON] була зареєстрована за [PERSON] (а.с. 11-13) За скасуванням зазначеної реєстрації, [PERSON] звернувся до КП «Реєстраційно-інвентиризаційної служби» Садівської сільської ради, та 27.03.2018р. р.№ 17 отримав відповідь від КП «Реєстраційно-інвентиризаційної служби» Садівської сільської ради, в якій було зазначено, що [PERSON] подав правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомого майна, відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено законом. А також вказано, що скасування державної реєстрації прав або записів Державного реєстру прав можливе лише на підставі судового рішення. (а.с. 18) Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на усунення перешкод у здійсненні ним права користування тим майном. Як передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» п.п.3, 9 ч.1 ст.27, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 22 ч.1, 2 цього закону документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актам и. Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Враховуючи вищевказані положення законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] набув право власності на гараж площею 190,1 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] а на підставі рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 04.10.2012 р.,натомість відповідач [PERSON] , з власних міркувань, ігноруючи встановлені судовими рішеннями фактичні обставини, звернувся до КП «Реєстраційно-інвентиризаційної служби» Садівської сільської ради з відповідними документами, державний реєстратор Кордюк В.П . прийняв ці документи, не знаючи про спір між сторонами, на підставі наданих відповідачем документів, прийняв рішення про державну реєстрацію прав з відкриттям розділу, і зазначив як приватну власність [PERSON] з розміром частки 1 на об`єкт нерухомості - майновий комплекс: склад ангар літ. «Р» пл. 435,5кв.м., будівлю столярного цеху літ. «В-1» пл.645,5 кв.м, гараж літ. «Е» - площа гаражу не зазначена (за тех.планом 190,1 кв.м) за адресою: [ADDRESS] , що є порушенням права власності позивача на нежитлове приміщення - гараж площею 190,1 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . А тому суд вважає за необхідне: 1) визнати незаконними дії [PERSON] з подання недостовірної інформації про право власності на гараж літ.«Е» пл. 190 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ,на підставі договору купівлі - продажу від 07.12.2000р. для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) Визнати незаконною реєстрацію права власності за [PERSON] на гараж літ.«Е» пл. 190 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1279752159101, на підставі договору купівлі - продажу від 07.12.2000 р., який є власністю [PERSON] , при цьому не визнаючи незаконною реєстрацію права власності за [PERSON] на майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] в цілому, не порушуючи його права на інші приміщення. Що ж стосується скасування реєстрації права власності [PERSON] на майновий комплекс за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомості 1279752159101, який складається: столярна майстерня літ. «В-1», пл.645,5 кв.м, склад - ангар літ. «Р-1» пл.435,5 кв.м, гараж літ. «Е» пл. 190 кв.м., запис про право власності 21001838; запис про обтяження 21002257 та інформацію щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 1204417859101 - земельну ділянку пл.0,4522 га за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5910136600:03:002:0046, то законних підстав для цього немає, оскільки ч.2 ст. 26 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Фактично суд визнав незаконною реєстрацію права власності за [PERSON] на гараж літ. «Е» пл. 190 кв.м, то відповідно і запис про реєстрацію права власності, запис про право власності 21001838; запис про обтяження 21002257 та інформацію щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 1204417859101 в цій частині повинен бути скасований уповноваженою особою, тим паче, що такої відмови ще не було, а вимога до виконавчого комітету Сумської міської ради відділу державної реєстрації речових прав нерухомого майна управління « ЦНАП» СМР про зобов`язання вчинити певні дії не заявлялася. Згідно ст. 141 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 137 цього кодексу, які регулюють порядок стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., а також 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, які суд вважає обгрунтованими відповідно до змісту договору про надання клієнту юридичних послуг від 24.12.2018 року (а.с.34) та доказами до нього (а.с. 38)

Outcome: partial