Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2013 року позов [PERSON] задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення комісії Дніпропетровського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» оформлене протоколом №67 від 11 грудня 2012 року з розгляду акту №010582 від 01.08.2012 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Стягнуто із ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 114,7 гривень. Стягнуто із [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 114,4 гривень. В апеляційній скарзі товариство посилається на те, що судом не враховані обставини у справі та порушені норми матеріального права, а тому просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким визнати правомірним рішення товариства. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції частково скасувати із наступних підстав. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову [PERSON] суд першої інстанції виходив із того, що 01 серпня 2012 року представниками відповідача була проведена заміна лічильника електроенергії за адресою: [ADDRESS]. При заміні електролічильника було встановлено порушення правил користування електричною енергією, про що було складено акт № Д010582 (а. с. 5), відповідно до якого позивачкою допущено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), а саме втручання у параметри приладу обліку шляхом впливу на нього постійним магнітом. Порушення зафіксовано індикатором впливу постійного магніту М 7040045, на корпусі приладу обліку в районі лічильника механізму маються характерні порушення корпусу приладу обліку (тріщини). Позивачка від підпису даного акту відмовилася, оскільки вона, як власниця будинку, не була повідомлена про намір відповідача провести заміну електролічильника, не була присутня при зніманні електролічильника та його огляді та була незгода із зазначеними в акті відомостями про пошкодження лічильника. Це підтверджується показаннями свідків [PERSON], який безпосередньо проводив заміну електролічильника, та [PERSON] - чоловіка позивачки. Представниками відповідача було складено акт - повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії від 01.08.2012 року з метою встановлення факту втручання в роботу лічильного механізму і цілісності пломби «Магнет» № М 7040045 (а. с. 6). Позивачка разом із [PERSON], допитаним як свідок по справі, була в комісії Центральної служби експлуатації приладів обліку ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 15.08.2012 року. Експерт повідомив, що вина споживача у будь-якому пошкодженні приладу обліку відсутня. За результатами проведення експертизи лічильника електроенергії було складено акт від 15.08.2012 року (а. с. 8), відповідно до якого упаковка лічильника та пломба - не пошкоджені, індикатор магнітного поля «Магнет» М 70045 - не пошкоджений (магнітна суспензія осипалась, індикатор первісно був встановлений на нерівну поверхню), сліди механічних пошкоджень на кожусі в районі лічильного механізму. Згідно протоколу № 67 від 11.12.2012 року (а. с. 9) комісії Дніпропетровського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення , акт про порушення Правил, яким зафіксовано пошкодження приладу обліку (сліди механічних пошкоджень на кожусі в районі лічильного механізму), яке відноситься до п. 2.1.3. Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН, затвердженої постановою НРЕ від 04.05.2006 року № 562 складено правомірно. Обсяг не донарахованої електроенергії складає 12714 кВт/г на суму 12174,93 грн. [PERSON] при розгляді акту про порушення на засіданні комісії Дніпропетровського РЕМ була присутня. З рішенням комісії не погодилася. З даного протоколу вбачається, що при розгляді акту про порушення комісією не були прийняті до уваги висновки експертизи про відсутність вини споживача та факту втручання споживача в роботу приладу. Згідно п. 3.1 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має підтверджуватися експертизою. При складанні комісією Дніпропетровського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН протоколу № 67 від 11.12.2012 року не було враховано, що виходячи з акту № 082265 технічної перевірки засобів обліку електричної енергії від 01.08.2012 року та акту № 002257 проведення експертизи лічильника електроенергії від 15.08.2012 року, пломби лічильника, металевої шафи, де знаходиться лічильник, не пошкоджені, ланцюги обліку, силовий кабель - не пошкоджені, відсутні будь-які похибки вимірювання спожитої електроенергії лічильником № 342906, не встановлено порушень метрологічних характеристик лічильника. З фото таблиці (а. с. 18-22) вбачається, що доступ до лічильника обмежений, захисна металева шафа не пошкоджена, встановлені огорожі не мають зовнішніх пошкоджень корпусу та інших елементів. Таким чином, висновки комісії Дніпропетровського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН щодо пошкодження приладу обліку електроенергії позивачкою з метою зміни показань приладу є безпідставними та необґрунтованими. За таких обставин суд вважав необхідним рішення комісії Дніпропетровського РЕМ по розгляду актів про порушення споживачем ПКЕЕН визнати неправомірним та скасувати. В іншій частині позову - відмовити, оскільки вимога щодо скасування санкції у вигляді нарахування [PERSON] вартості не донарахованої електроенергії є похідною та не ґрунтується на законі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнуто із відповідача на користь позивачки понесені судові витрати у розмірі 114,7 грн. та із позивачки на користь держави судовий збір у розмірі 114,4 грн. Але із висновками суду в частині визнання неправомірним рішення комісії товариства щодо нарахування розміру відшкодування збитків та скасування цього рішення погодитись не можна, оскільки такі способи захисту прав не відповідають вимогам законодавства. Із зазначених [PERSON] предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність складання працівниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» акта про порушення правил користування електричною енергією, його невідповідність фактичним обставинам, і як наслідок - прийняття неправомірного рішення комісією постачальника про нарахування суми збитків, завданих постачальнику електричної енергії та встановлених актом від 01.08.2012 року. Правовідносини між сторонами регулюються у тому числі Постановою КМ України №1357 від 26.07.1999 року "Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення" (далі Правил). Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Акт про порушення правил користування електроенергією, а також протокол комісії про визначення суми збитків, складений працівниками ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», які діяли як посадові особи товариства. Таким чином, оскарження неправомірності складання акта та протоколу комісії, які не встановлюють для споживача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав. Зазначені документи можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, зокрема, при визнанні неправомірними дій відповідача щодо відключення від електропостачання та відшкодуванні шкоди або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків, при вирішенні яких, суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаним документам відносно їх належності та достовірності. За таких обставин відсутні підстави для задоволення позову про спосіб захисту прав споживача шляхом визнання неправомірним та скасування рішення комісії Дніпропетровського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», оформленого протоколом №67 від 11 грудня 2012 року за розглядом акту №010582 від 01.08.2012 року, щодо нарахування розміру збитків. А тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а також і в частині стягнення із відповідача на користь позивачки судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено, а тому не підлягає зміні. Що стосується доводів апеляційної скарги про прийняття нового рішення, яким необхідно визнати дії відповідача правомірними, то вони не підлягають задоволенню, оскільки не заявлялись такі позовні вимоги щодо правомірності дій відповідача, як це передбачено ст.ст.3,11 ЦПК України. Дії відповідача щодо правомірності складання акту, і як наслідок протоколу, можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов'язковими до виконання, або при заявленому позові про стягнення матеріальних збитків, при вирішенні яких, суд зобов'язаний буде дати оцінку вказаним документам відносно їх належності та достовірності. Крім того, ст.16 ЦК України не передбачений спосіб захисту права - визнання дій правомірними. Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків місцевого суду повністю не спростовують, а тому відповідно до вимог ст.309 ЦПК України рішення суду необхідно скасувати лише в частині визнання неправомірним та скасування рішення комісії, стягнення судових витрат із відповідача, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Outcome: partial