Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 29.08.2009 року уклав шлюб з [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського РУЮ Запорізької області. Відповідачем подано в суд позовну заяву про розірвання шлюбу. Під час шлюбу разом з відповідачем придбали майно, а саме автомобіль марки DAEWOO модель MATIZ тип ХЕТЧБЕК-В, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, дата реєстрації 29.10.2013 року, який зареєстрований на ім.»я відповідача. Шлюбний договір ними не укладався, на теперішній час згоди про добровільний поділ майна - автомобіля ними не досягнуто, що спонукало його звернутися до суду, адже автомобіль зареєстрований на ім.»я відповідача, а він без відповідного правовстановлюючого документу не може зареєструвати своє право власності на нього. Позивач прохає визнати автомобіль марки DAEWOO модель MATIZ тип ХЕТЧБЕК-В, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, дата реєстрації 29.10.2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] об»єктом спільної власності подружжя та визнати за ним право власності на ? частку зазначеного автомобіля. Також із зустрічним позовом до суду звернулася позивач [PERSON], в якому вказує, що під час шлюбу з відповідачем [PERSON] вони придбали автомобіль марки MERSEDES-BENZ, модель 313CDI, випуску 2004 року, об»єм двигуна 2148 куб.см., шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - бортовий малотоннажний - В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 30.10.2013 року центром ДАІ 2307 на своє ім.»я за 10 тис. доларів США, що в еквіваленті національної грошової одиниці України на момент придбання відповідало 80 тис.гривень. Від данного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, з приводу чого 09.07.2013 року Оріхівським районним судом Запорізької області було винесено рішення, яким з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в розмірі 1/3 частини із усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач не виконує рішення суду і станом на 01.02.2016 року заборгованість зі сплати складає 27807 грн. 42 коп., яка на теперішній час значно зросла. За таких обставин, позивач вважає можливим визначити її дольову частку в розмірі 2/3 частини спільно нажитого майна на підставі ч.3 ст.70 СК України. Відповідач використовує вказаний автомобіль у своїй підприємницькій діяльності, надаючи послуги з вантажоперевезення по Україні, а тому вона не заперечує проти присудження йому цього автомобіля зі стягненням на її користь компенсації в розмірі 2/3 частин його вартості та визначає його вартість у 240 тис. гривень, відповідно до якої вартість 2\\3 часток, на які вона претендує становить 160 тис. гривень. Позивач [PERSON] прохає стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію за 2/3 частки вартості зазначеного автомобіля, як об»єкту спільної сумісної власності подружжя у розмірі 160 000 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], адвокат Макаренко О.М. наполягає на задоволенні позовних вимог за первісним позовом та заперечує проти позовних вимог зустрічного позову, прохає відмовити в їх задоволенні. Відповідач, її представник за первісним позовом проти позову не заперечують…….., прохають відмовити в його задоволенні, наполягають на задоволенні зустрічного позову. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають за первісним позовом підлягають до задоволення, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 29.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 49 ( а.с.5). Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 09.07.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.06.2013 року і до досягнення дітьми повноліття та на її утримання в розмірі 300 грн. щомісяця, починаючи з 03.06.2013 року і до досягнення сином 3-річного віку - до [INFO] включно ( а.с.46-47), які відповідно до довідки № 2696 від 07.07.2016 року проживають разом з матір»ю без реєстрації за адресою: [ADDRESS] ( а.с.44). Відповідно до останнього розрахунку заборгованості з аліментів станом на 01.08.2017 року становить 40990 грн. 70 коп. ( а.с.48, 148). Автомобіль марки DAEWOO модель MATIZ тип ХЕТЧБЕК-В, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, зареєстрований за [PERSON], дата реєстрації 29.10.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а.с.6). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки MERSEDES-BENZ, модель 313CDI, випуску 2004 року, об»єм двигуна 2148 куб.см., шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - бортовий малотоннажний - В, реєстраційний номер [NUMBER] був зареєстрований 21.03.2013 року за [PERSON] ( а.с.80), але відповідно до договору купівлі - продажу транспортного засобу від 04.06.2016 року за довіреністю, серії ВТТ № 534128 від 18.03.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Демидьонок О.М. був проданий [PERSON] [PERSON] за 10 000 гривень (а.с.79-84). Середня ринкова вартість бортового малотоннажного автомобіля MERSEDES-BENZ, модель 313CDI, випуску 2004 року, об»єм двигуна 2148 куб.см., шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - В, реєстраційний номер [NUMBER], на день оцінки, може складати: 259947 грн. 48 коп. відповідно до висновку експерта від 26.09.2017 року № 11-70, складеному Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України ( а.с.134 -138). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке подружжя придбало у шлюбі, належить дружині й чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав через поважну причину (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, тобто ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, відповідно до зазначеної статті воно вважається таким, що належить подружжю. Відповідно до п. 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Вирішуючи спір між колишнім подружжям про майно, суд встановлює: 1) обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, а це два транспортних засоба; 2) з'ясовує джерело та час його придбання, - майно придбане в період наявних офіційно зареєстрованих шлюбних відносин. З урахуванням зазначеного, суд робить висновок, щодо належності спірного майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, що підлягає поділу. Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 372 ЦК України, зазначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що оскільки майно набуто сторонами під час перебування в шлюбі, не відноситься до переліку, яке є приватної власністю чоловіка або дружини, оскільки придбане за договорами шляхом внесення спільних грошових коштів , воно є спільною сумісною власністю подружжя і частки кожного з них є рівними. Згідно ст. 70 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Оскільки достовірно встановлено, що автомобіль марки DAEWOO модель MATIZ тип ХЕТЧБЕК-В, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуск , був придбаний сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі, оскільки протилежне не доведено належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим на підставі ст. 60 СК України на вищевказане майно поширюється режим спільної сумісної власності подружжя. Таким чином суд вважає вимоги щодо розподілу майна подружжя шляхом визнання права власності на належну позивачу частку у спільному майні подружжя, а саме зазначений вище автомобіль , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 19.09.2016 шлюб між сторонами розірвано. Звернулася до суду з позовом про розлучення [PERSON] 23.06.2016 року (а.с.147). Судом встановлено, що після закінчення фактичних шлюбних відносин з березня 2016 року, що також підтверджується висновком Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 08.07.2016 року про результати розгляду повідомлення [PERSON].( див.додаток до цив.справи), [PERSON] відчужив спірний автомобіль MERSEDES-BENZ, модель 313CDI, випуску 2004 року, об»єм двигуна 2148 куб.см., шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - В, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], що підтверджено копією договору купівлі-продажу № 499/01/2347/2016 від 04.06.2016 року ( а.с.83-84). Відповідно до договору купівлі-продажу вартість спірного автомобіля сторони зазначили у сумі 10.000 грн. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних в п.22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Тому, на переконання суду, відчуження вказаного автомобіля відбулося з метою виведення його з переліку майна, яке може бути поділено між подружжям, а сторони договору купівлі-продажу визначили таку ціну з міркувань уникнення сплати необхідних платежів, обов"язкових для сплати при укладанні такого договору, тобто вони свідомо занизили ціну вказаного автомобіля, тому при поділі майна подружжя суд бере до уваги вартість автомобіля визначену висновком № 11-170 від 26.09.2017 року, складеному Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, що cсередня ринкова вартість бортового малотоннажного автомобіля MERSEDES-BENZ, модель 313CDI, випуску 2004 року, об»єм двигуна 2148 куб.см., шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - В, реєстраційний номер [NUMBER], на день оцінки, може складати: 259947 грн. 48 коп. ( а.с.133-138) Тому саме виходячи із цієї суми суд вважає, що її слід враховувати при поділі майна подружжя. Відповідного до ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Вирішуючи позовні вимоги позивача за зустрічним позовом про збільшення її частки до 2/3 частини, вважає, що відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України позивач не навела суду обставин, які мають істотне значення для відступлення від рівності часток до її збільшення, самого лише розрахунку заборгованості по аліментам відповідача недостатньо для задоволення позовних вимог в цій частині. Відтак, зважаючи на рівність часток подружжя з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 129 973 грн. 74 коп. вартості відчуженого транспортного засобу. На підставі ст. ст. 60, 69, 70, 71, 72 Сімейного кодексу України, ст.368, 372 ЦК України,

Outcome: partial