Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.02.1975 року [PERSON] вступила в шлюб з [PERSON]. На підставі Наказу Головного управління Держземагенства України в Київській області 24.12.2012 року ТОВ «Укрземпроект» виготовило Проектземлеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області. 13.12.2013 року за заявою [PERSON] на підставі даного Проекту державним кадастровим реєстратором Ніколаєнко С.М. було зареєстровано земельну ділянку та присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Наказом Головного управління Держземагенства у Київській області від 28.11.2014 року №10-12421/15-14-сг було затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва гр. [PERSON] на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області» та надано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,1200 га (кадастровий номер [NUMBER]) для індивідуального садівництва на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області. Таким чином 28.11.2014 року [PERSON] набув право власності на вказану земельну ділянку. Проте, [INFO] [PERSON] помер та не встиг реалізувати дане право. Так як позивачі являються спадкоємцями першої черги на майно померлого, а саме [PERSON] являється дружиною [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] - дітьми, вони мають право на спадкове майно померлого батька. Однак постановою №421/02-14 приватного нотаріуса Лукашенко В.Б. від 11.10.2015 року позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за відсутністю правовстановлюючого документа на землю, а тому вони вимушені звернутися до суду з вказаним позовом, в якому вони просять суд визнати за позивачами право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га (кадастровий номер [NUMBER]) для індивідуального садівництва на території Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області шляхом реєстрації права власності на дану земельну ділянку по 1/3 кожному. Позивач [PERSON], яка також діє по Довіреності в інтересах [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15, 16) в судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачів [PERSON], [PERSON], позов підтримує, просить його задовольнити. Представника Погребівської сільської ради Васильківського району Київської області в судове засідання не зявився, до суду подав заяву про слухання справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с. 27). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Згідно п.п. 9 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є: державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою. Відповідно до Законів України Про державний земельний кадастр та Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Відповідно до Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів). Оскільки захист прав позивачів можливий лише шляхом визнання права на завершення приватизації, як єдиних спадкоємців [PERSON], тому заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі

Outcome: partial