Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2013 р. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 вересня 2012 року між ним та [PERSON] і [PERSON] було укладено попередній договір. Згідно з умовами зазначеного договору відповідачі зобов'язались до 15 жовтня 2012 року укласти основний договір купівлі-продажу приватного будинку [ADDRESS], який належав їм на праві приватної власності, за ціною 169050 грн., що еквівалентні 21000 доларів США. З метою забезпечення укладення договору купівлі-продажу, в момент підписання попереднього договору, в якості гарантійної суми (авансу) позивач передав, а відповідач [PERSON] в присутності відповідача [PERSON] прийняв 16100 гривень, що еквівалентні 2000 доларів США. Однак відповідачі свої обов'язки за попереднім договором не виконали, не уклали основний договір купівлі-продажу житлового будинку в зазначений термін. Без попередження позивача відповідачами було продано даний жилий будинок іншій особі і їй, в грудні 2012 року, фактично передано цей будинок. Таким чином, основний договір не було укладено з вини відповідачів, тобто укладення основного договору унеможливлювалося. На пропозицію повернути аванс та сплатити, відповідно до п. 14 попереднього договору, неустойку (штраф) у розмірі гарантійної суми - 16100 грн., що еквівалентні 2000 доларів США, відповідачі відповіли відмовою. Не укладення з ним відповідачами договору купівлі-продажу будинку та неповернення в добровільному порядку авансу в розмірі 16100 гривень, йому нанесена моральна шкода. Розмір моральної шкоди він оцінює в 5000 грн. Просив стягнути з відповідачів на його користь гарантійну суму (аванс) за попереднім договором від 07.09.2012 р. у розмірі 16200 грн., в рівних частках з кожного - по 8100 грн.; неустойку (штраф) в розмірі гарантійної суми (авансу) 16100 грн., в рівних частках з кожного - по 8100 грн.; у відшкодування моральної шкоди з [PERSON] 4000 грн., з [PERSON] 1000 грн.; стягнути з відповідачів на його користь сплачений судовий збір - 322 грн. та витрати на правову допомогу - 1000 грн., в рівних частках з кожного. У липні 2013 р. позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів на його користь гарантійну суму (аванс) за попереднім договором від 07.09.2012 р. у розмірі 16100 грн., в рівних частках з кожного - по 8050 грн.; неустойку (штраф) в розмірі гарантійної суми (авансу) 16100 грн., в рівних частках з кожного - по 8050 грн.; у відшкодування моральної шкоди стягнути солідарно з відповідачів 5000 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на його користь сплачений судовий збір - 439 грн. та витрати на правову допомогу - 2000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали із зазначених у ньому підстав; відповідачі визнали фактичні обставини справи, проте пояснили, що договір купівлі-продажу будинку не було укладено з вини позивача, тому позов вони не визнають. 07 вересня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] і [PERSON] було укладено попередній договір. Згідно з умовами зазначеного договору відповідачі зобов'язались до 15 жовтня 2012 року укласти основний договір купівлі-продажу приватного будинку [ADDRESS], який належав їм на праві приватної власності, за ціною 169050 грн., що еквівалентні 21000 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. З метою забезпечення укладення договору купівлі-продажу, в момент підписання попереднього договору, в якості гарантійної суми (авансу) позивач передав, а відповідач [PERSON] в присутності відповідача - [PERSON] прийняв 16100 грн., що еквівалентні 2000 доларів США (п. 12 попереднього договору). Даний аванс був переданий в присутності представника АН "Prospekt-realty" приватного підприємця [PERSON], яка взяла на себе зобов'язання по наданню інформаційних, консультативних послуг і допомоги в оформлені документів, необхідних для придбання вказаного вище жилого будинку. Однак відповідачі свої обов'язки за попереднім договором не виконали, не уклали основний договір купівлі-продажу житлового будинку в зазначений термін. Без попередження позивача відповідачами було продано даний жилий будинок іншій особі і їй, в грудні 2012 року, фактично передано цей будинок, тобто укладення основного договору між позивачем і відповідачами в подальшому унеможливлюється. Вказані обставини визнаються сторонами, підтверджуються наявними у справі доказами, тому суд вваж є їх встановленими. З грудня 2012 року позивач неодноразово звертався до відповідача [PERSON] з усною вимогою повернути йому 16100 грн., які він одержав від у якості гарантійної суми (авансу), однак відповідачі, нічим не мотивуючи, відмовились і відмовляються до цього часу позивачеві її повертати, чим грубо порушують умови попереднього договору. Викладене свідчить про те, що відповідачами не вчинено всіх необхідних та передбачених попереднім договором дій, які свідчили про їх намір та готовність укласти основний договір у встановлений попереднім договором строк. Таким чином, основний договір не було укладено з вини відповідачів, тобто укладення основного договору унеможливлено. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або не виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 «набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана відповідачам сума у розмірі 16100 грн. є авансом, який підлягає поверненню у цьому ж розмірі. Частиною 2 ст. 635 ЦК України передбачено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 14 попереднього договору від 07.09.2012 р. у разі не укладення договору купівлі-продажу в строк, не пізніше 15 жовтня 2012 р. з причин, які залежать від продавців, останні зобов'язуються сплатити покупцеві неустойку(штраф) в розмірі гарантійної суми (авансу), тобто 16100 грн., що еквівалентні 2000 доларів США. На пропозицію повернути аванс та сплатити, відповідно до п. 14 попереднього договору, неустойку (штраф) у розмірі гарантійної суми - 16100 грн., що еквівалентні 2000 доларів США, відповідачі відповіли відмовою. Право на відшкодування моральної шкоди являється одним із наших невід'ємних прав, закріплених в Конституції України. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Крім матеріальної шкоди неправомірними діями відповідача позивачеві спричинено і моральну шкоду, яка виразився в тому, що він морально страждав та був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 5000 грн. Суд приймає таке обґрунтування моральної шкоди та її розмір. Відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. З огляду на викладене позов підлягає повному задоволенню.

Outcome: partial