Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у січні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 15 липня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вказує, що від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], народження 18.11.2004, [PERSON], народження 28.03.2008, [PERSON], народження 02.01.2016, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. З відповідачем шлюбних відносин не підтримують з липня 2016 року. Позивач ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку. Відповідач працює електромонтером розподільчих мереж Пирятинської філії ПАТ «Полтаваобленерго», стабільно отримує заробітну плату і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей: [PERSON], народження 18.11.2004, [PERSON], народження 28.03.2008, [PERSON], народження 02.01.2016 у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення сином [PERSON], народження 18.11.2004 повноліття, а потім у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення сином [PERSON], народження 02.01.2016 повноліття, а також витрати за надану правову допомогу у сумі 1000 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дітей у частці від його заробітку, проти стягнення судових витрат заперечував Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], народження 18.11.2004, [PERSON], народження 28.03.2008, [PERSON], народження 02.01.2016 (а.с.5-7), які проживають з позивачем та фактично перебувають на її утриманні. Позивач ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON], народження 02.01.2016, до досягнення ним трирічного віку. Відповідач працює електромонтером розподільчих мереж Пирятинської філії ПАТ « Полтаваобленерго», стабільно отримує заробітну плату і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст.ст. 180-182, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174\~ ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем\~ позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При визначені розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує матеріальний стан відповідача, який працює, стан здоровя задовільний, інших утриманців не має. З огляду на викладене, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, суд вважає, що\~ позовні вимоги\~ про стягнення\~з\~[PERSON] аліментів на утримання дітей\~у розмірі ? частини його заробітку обргунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні, що у 2017 році складає 640 грн. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Таким чином, заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн, яка полягала у проведенні попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин, вивченні та правовому аналізі матеріалів справи, підготовці та складанні адвокатом позовної заяви, на думку суду, є документально підтверджені матеріалами справи, проте не є обґрунтованим в достатній мірі. З урахуванням поширеного типу заяв подібного змісту у судовій практиці, заявлений позивачем розмір витрат підлягає частковому стягненню з відповідача у розмірі 300 грн. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial