Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом 24.02.2014 р., у якому зазначив, що працював у відповідача на шахті ім. Калініна прохідником з повним робочим днем під землею. 10 грудня 2013 року згідно наказу № 1765 /к його було звільнено на підставі приписів ч.2 ст. 40 КЗпП України. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виплачував йому заробітну плату, у день звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку. Заборгованість відповідачем було виплачено йому у повному обсязі лише 28 січня 2014 року. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з урахуванням його середньоденного заробітку - 388, 10 грн. за період затримки розрахунку 49 днів - з 11.12.2013 р. по 28.01.2014 р. у розмірі 19016 гривень 90 копійок та витрати на правову допомогу - послуги алвоката у загальному розмірі 2192 гривні 40 копійок. У судовому засіданні представник позивача підтвердив вищевказані обставини, підтримав позовні вимоги. Позивач надав заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що дійсно, у день звільнення з позивачем не було проведено остаточного розрахунку. Остаточно заборгованість було переведено на рахунок останнього відповідно платіжного доручення від 28 січня 2014 року. Суму середнього заробітку за час затримки розрахунку розраховано позивачем не вірно, її розмір повинен складати 12807 гривень 30 копійок за 33 робочих дня. Вважає, що вини підприємства у несвоєчасній виплаті немає, тому вимоги позивача задоволенню не підлягають. Суд, вислухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази по справі та надав їм оцінку у сукупності, приходить до наступного. З 01.02.2010 року позивач працював на шахті ім. Калініна ДП „Артемвугілля» прохідником з повним робочим днем під землею. 10 грудня 2013 року згідно наказу № 1765 /к останнього було звільнено на підставі приписів ч.2 ст. 40 КЗпП України. У день звільнення відповідач не провів з позивачем остаточного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі було погашено відповідачем у повному обсзяі 28.01.2014 року. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються. Відповідно до ст.116 КзпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 117 КзпП України, у випадку невиплати з вини власника належних звільненому працівнику сум у терміни, передбачені ст.116 КзпП України, підприємство зобов'язане виплатити працівнику його середній заробіток за увесь час затримки розрахунку. Ст.115 КзпП України передбачені строки виплати заробітної плати, ст.116 КзпП України - строк виплати сум, що виплачуються при звільненні. Виключень з цих правил КзпП не встановлено. Тому, у відповідності до вимог ст.117 КзпП України, з відповідача слід стягнути на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку (робочих днів) за період з 11.12.2013 р. по 28.01.2014 р. З урахуванням середньоденного заробітку позивача, зазначеного в довідці відповідача - 388, 10 грн., його розмір складе: 388.10 х 33 (кількість робочих днів затримки розрахунку) = 12807 гривень 30 копійок. Дана сума середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідачем не оспорюється. Питання судових витрат слід розрішити у відповідності до ст.ст 84, 88 ЦПК України, з урахуванням вимог Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-УІ "Про граничний розмір компен витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Згідно вказаного закону затверджено граничні розмірі компенсації витрат, пов,язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, зокрема, якщо компенсація сплачується іншою стороною. Граничний розмір компенсації за правову допомогу у даному випадку не повинен перевищувати суму, що обчислюється у розмірі 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи. З урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» з 1 січня 2014 року - 1218 гривень та часу судового розгляду справи відповідно журналу фіксування судового засідання техничними засобами - 18 хвилин, сума компенсації витрат на правову допомогу становить 146 гривень 16 копійок. В іншій частині вимог позивача слід відмовити, оскільки останні на законі не засновано. Доводи відповідача суд не може прийняти до уваги, оскільки останні не відповідають діючому законодавству.

Outcome: partial