Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період навчання, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на період навчання, у розмірі ј частки з усіх видів доходів (заробітку), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду із позовом і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що мати та батько позивача позбавлені батьківських прав, що підтверджується рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області. [PERSON] добровільно не надає допомоги на утримання позивача, постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. На теперішній час позивач є студентом 1 курсу факультету «АТЕ» Таврійського агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного, навчається на денній формі, а отже не має самостійного заробітку. [PERSON] не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача на період навчання та ухиляється від сплати аліментів. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника адвоката Ільєнка І.Г. надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Заперечує проти відзиву на позовну заяву та просить залишити його поза увагою, так як припущення і домисли в цьому не обґрунтовані жодним доказом. Відповідач у судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Сєрова М.І. надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову, в зв?язку із відсутністю доказів про потребу в матеріальній допомозі, згідно ст. 199 СК України, а також, згідно відзиву на позову заяву, відповідно до якої, [PERSON] навчається за рахунок коштів державного бюджету, отримує стипендію, доказів про потребу в матеріальній допомозі не надав, відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а отже, відповідно до ст. 199 СК України, не має можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяв представників сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, доводи відзиву на позову заяву, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] батько та [PERSON] мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.4/. Згідно копії довідки про реєстрацію [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] /а.с.5/. \~ \~ \~ \~Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 26.04.2006 року [PERSON] , [INFO] позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. 31.03.2009 року розглянуто цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з [PERSON] на корись [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.03.2009 року і до повноліття дитини, про що видано виконавчий лист /а.с.7/. На сьогодні позивач [PERSON] є повнолітнім, що підтверджується копією паспорта громадянина України /а.с.3/. Таким чином,\~припинилось стягнення\~аліментів на\~утримання позивача,\~які виплачував\~відповідач до\~досягнення дитиною\~повноліття. Згідно довідки №338 від 21.05.2021 року, виданої Таврійським державним агротехнологічним університетом імені Д.Моторного, [PERSON] є студентом 1 курсу факультету «АТЕ», денної форми навчання. За умовами договору навчається за рахунок коштів державного бюджету та отримує стипендію. Дата вступу 14.09.2020 р., дата закінчення 30.06.2024 р. /а.с.9/. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199\~СК України\~передбачено обов`язок\~батьків утримувати\~повнолітніх дочку,\~сина,\~які продовжують\~навчання.\~Якщо повнолітні\~дочка,\~син продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги,\~батьки зобов`язані\~утримувати їх\~до досягнення\~двадцяти трьох\~років за\~умови,\~що вони\~можуть надавати\~матеріальну допомогу;\~право на\~утримання припиняється\~у разі\~припинення навчання;\~право на\~звернення до\~суду з\~позовом про\~стягнення аліментів\~має той\~з батьків,\~з ким\~проживає дочка,\~син,\~а також\~самі дочка,\~син,\~які продовжують\~навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.\~182\~СК України\~при визначення\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , який є сином [PERSON] , позбавленого відносно нього батьківських прав, на день звернення до суду досяг повноліття, проте, не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв?язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Той факт, що [PERSON] отримує стипендію, не спростовує висновок суду про потребу в матеріальній допомозі, оскільки останній потребує не тільки коштів, необхідних для забезпечення своєї життєдіяльності, але й коштів на придбання підручників, зошитів, інших канцелярських предметів, проїзду до навчального закладу, оскільки проживає не за місцем знаходження ВНЗ, а саме на [ADDRESS] . У відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що не працює, має не регулярний, мінливий дохід. Проте, отримання відповідачем не регулярного, мінливого доходу не свідчить про неможливість останнього надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. Доказів того, що відповідач є непрацездатним або має на утриманні будь-яких інших непрацездатних осіб, матеріали справи не містять, а тому, суд вважає, що, оскільки відповідач є працездатним, він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання. З\~урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 182, 199, 200 СК України, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів (заробітку), щомісяця, починаючи з дати звернення із позовом до суду і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення сином 23 років. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає принципу розумності і справедливості та не порушує прав платника та одержувача аліментів. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial