Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 04.04.2014 року до її повноліття, в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача. Стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 04.04.2014 року і до її повноліття одноразову виплату на рік на оздоровлення [PERSON] в сумі 3000,00 грн., а також одноразову виплату на рік на додаткове навчання [PERSON] на курсах іноземних мов в сумі 4800,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 27.10.2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них народилась дитина - донька [PERSON], [INFO] У березні 2014 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. Зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач не виконує батьківських обов'язків, покладених на нього чинним законодавством, з дитиною не спілкується, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не займається побутовими справами дитини. В добровільному порядку позивачу останні півроку допомагала мати відповідача [PERSON], яка з власних коштів виділяла 800,00 грн. щомісяця на оплату навчання на курсах іноземних мов неповнолітньої [PERSON] Враховуючи стан здоров'я дитини, матеріальне становище позивача, а саме, що усі витрати, які пов'язані з вихованням доньки, її утримання, навчання, харчування, сплати комунальних послуг несе одноособово позивач, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу та зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого ВРАГС Залізничного РУЮ у м. Києві, 27.10.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб під актовим записом №769. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.2002 року, виданого ВРАГС Солом'янського РУЮ у м. Києві, сторони мають доньку [PERSON], [INFO] Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.03.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Сторони протягом тривалого часу проживають окремо, ведуть окреме господарство. Неповнолітня донька сторін [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем, що підтверджується актом обстеження Житлово-експлуатаційної організації №903 КПУЖГ Солом'янського району м. Києва від 04.04.2014 року, знаходиться на повному вихованні та утриманні позивача [PERSON], що підтверджується характеристикою Спеціалізованої школи №149 м. Києва від 21.03.2014 року за №85. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач працює в ТОВ «Єврокар» на посаді адміністратора з 06.11.2006 року та її загальна сума доходу за період серпень 2013 року по січень 2014 року становить 43097,57 грн., що підтверджується довідкою про доходи від 06.02.2014 року. Відповідно до довідки №13/1-366 від 04.03.2014 року, дохід відповідача [PERSON] за період з січня 2013 року по грудень 2013 року становить 77794,17 грн. Відповідно до наказу №081-к від 02.06.2014 року ТОВ «Єврокар», позивачу [PERSON] надано соціальну відпустку у зв'язку з вагітністю та пологами терміном на 126 календарних днів, а саме з 26.05.2014 року по 28.09.2014 року. Враховуючи майновий стан сторін та те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем, а також передбачені законом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд враховує, що відповідач фізично здоровий, працездатний, може працювати та сплачувати аліменти на утримання доньки. Крім того, позивач просила стягнути з [PERSON] додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 04.04.2014 року і до її повноліття одноразову виплату на рік на оздоровлення [PERSON] в сумі 3000,00 грн., а також одноразову виплату на рік на додаткове навчання [PERSON] на курсах іноземних мов в сумі 4800,00 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Слід зазначити, що поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. До участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами можна притягати лише батьків дитини. Оскільки у цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні суду окремо (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Таким чином, розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат і не може бути визначений у частці від заробітку (доходу) платника. Частина 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Встановлено, що неповнолітня донька сторін навчається у спеціалізованій школі №149 м. Києва. За час перебування в школі виявила себе як сумлінна, організована, здібна учениця. З 1-го по 4-й клас мала похвальні листи за високі досягнення в навчанні. За період навчання 5-6 класів має високий рівень набутих знань і навичок. Особливі здібності виявила у вивченні іноземних мов (німецької та англійської). У 2014 році виборола право приймати участь у програмі з німецької мови по шкільному партнерському обміні учнями. У травні 2014 року навчалась у навчальному закладі Німеччини. Поглиблено вивчає англійську мову, відвідує державні курси. Мати [PERSON] багато уваги приділяє навчанню та вихованню доньки [PERSON]. Активна учасниця батьківського активу. Систематично спілкується з класним керівником та вчителями. Батько [PERSON] за період навчання 5-6 класу на батьківських зборах присутнім не був, до школи не приходив, з класним керівником та вчителями не спілкувався. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на утримання неповнолітньої [PERSON] та вважає за доцільне стягнути їх у виді одноразової виплати на рік в сумі 3000,00 грн. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного суд, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial