overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що відповідач є батьком її дочки [PERSON], [INFO], яка після досягнення повноліття продовжує навчання в Київському національному університеті культури і мистецтва на денній формі навчання. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дочки аліменти в твердій грошовій сумі починаючи з 06.12.2013р. на час навчання дочки, щомісячно до досягнення дитиною 23 років. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд врахувати, що необхідність стягнення аліментів на час навчання дитини пов»язана з тим, що потрібно оплачувати гуртожиток , харчування дитини, транспортні витрати на поїздки до м. Києва, одяг та інші потреби дитини. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], яка дійсно, після досягнення повноліття продовжує навчання в Київському національному університеті культури і мистецтва на денній формі навчання, з 2012р. по червень 2016р. Дані обставини підтверджується довідкою № 166 від 27.11.2013, копією свідоцтва про народження, виданою відділом РАЦС Білоцерківського міськвиконкому 01.02.2011 р. При вирішенні спору, суд враховує вимоги ст. 199 Сімейного Кодексу України - якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки доказів непрацездатності відповідача суду не надано, а повнолітня дитина дійсно продовжує навчання, позивачка проводить оплату за навчання та несе витрати на утримання дочки, а тому в частині стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини в розмірі 300грн., позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. В решті позовних вимог позивачці необхідно відмовити, оскільки рівень забезпеченості для працездатних осіб передбачений для основних соціальних і демографічних груп населення ( ст.ст.7,8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014р.»)- 21% до прожиткового мінімуму - 1218грн. А так, як з довідки наданої відповідачу ТОВ «Стальмонтаж» від 28.01.2014р. № 01 він працює сторожем та отримує заробітну плату 1300грн., а тому, суд вважає, що в частині позовних вимог про стягнення аліментів в більшому розмірі підстав не має. Так, згідно з ст.. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. А тому, суд вважає за необхідне стягнути аліменти починаючи з 06.12.2013р., з дня пред»явлення позовну до суду. Також, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір - 243, 60 грн. В рещті позовних вимог позов до задоволення не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що відповідач є батьком її сина [PERSON], [INFO], який після досягнення повноліття продовжує навчання в Черкаському політехнічному технікумі на денній формі навчання. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі починаючи з 04.10.2012р. до 30.05.2014р., щомісячно, на час навчання до досягнення дитиною 23 років. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила і просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку відповідача. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], який дійсно, після досягнення повноліття продовжує навчання в Черкаському політехнічному технікумі на денній формі навчання, за кошти фізичних осіб. Дані обставини підтверджується довідкою № 401 від 02.10.2012 та №277 від 21.06.2013р., копією свідоцтва про народження, виданою відділом РАЦС Білоцерківського міськвиконкому 16.11.1994 р. При вирішенні спору, суд враховує вимоги ст. 199 Сімейного Кодексу України - якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки доказів непрацездатності відповідача суду не надано, а повнолітня дитина дійсно продовжує навчання, позивачка проводить оплату за навчання та несе витрати на утримання сина, а тому в частині стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. А в частині позовних вимог про стягнення аліментів починаючи з 04.10.2012р., суд вважає позовні вимоги не підлягаючими до задоволення, виходячи з наступного. Так, згідно з ст.. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. А тому, суд вважає за необхідне стягнути аліменти починаючи з 05.12.2013р., з дня пред»явлення позовну до суду. Також, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір - 243, 60 грн. В рещті позовних вимог позов до задоволення не підлягає.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2004 року по червень 2013 року. В даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Після припинення шлюбних відносин, відповідач вихованням сина та його утриманням не займається, матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, а тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав повністю і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як дитина відвідує дитячий садочок, часто хворіє, а тому потребує фінавнсових затрат. Відповідач ніяких утриманців крім сина [PERSON] не має, аліменти нікому не платить. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився неодноразово, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суду офіційних підтверджень слів позивача про те, що відповідач ніяких утриманців не має, аліменти нікому не платить, сім"ї та дітей, крім сина [PERSON], немає, а тому про можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/3 частини не надано.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 07.06.2007 р., сімейне життя не склалося, тому рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб було розірвано. Відповідач, що мешкає окремо, не виконує обов'язок з утримання дитини і ухиляється від її виховання, не піклується про її здоров'я, фізичний і духовний розвиток. З огляду на вищевикладене, просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав і не заперечував проти сплати аліментів на свою дитину. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]/а.с.9/ 12.02.2013р. рішенням Святошинського районного суду м. Києва сторони розірвали свій шлюб. /а.с.11/ Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що дитина сторін не досягла повноліття, суд не вправі наперед вирішувати питання про стягнення аліментів в майбутньому на навчання дитини. Згідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Доказів про те, що позивачка зверталася до відповідача з вимогою сплати аліментів суду не надано, а тому підстав в задоволенні в цій частині позовних вимог щодо стягнення аліментів за минулий час у суду не має. В судовому засіданні встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, проживає разом з нею. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує згідно ст.182 СК України матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матір"ю. Також суд враховує стан матеріального становища сторін. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У зв"язку з чим , суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою с. Яківське, 6 Свалявського району зі зняттям з реєстраційного обліку за цією адресою. Позов мотивує тим, що їй належить житловий будинок з надвірними до нього спорудами в с. Яківське, 6 Свалявського району. В даному житловому будинку також зареєстрований відповідач її колишній чоловік [PERSON], який не проживає у даному будинку. Так, 15 лютого 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, а тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила позов задовольнити. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання також не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 20 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області. Позивачка є власником будинку № 6 в с. Яківське Свалявського району, що стверджується рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 квітня 2015 року. Із відповіді завідувача Свалявського РС ГУДМС України в Закарпатській області вбачається, що [PERSON] зареєстрований [INFO] в с. Яківське Свалявського району. Згідно акту обстеження вибулого громадянина з території сільської ради від 28 січня 2015 року, затвердженого Плосківським сільським головою [PERSON] відповідач [PERSON] з лютого 2014 року не проживає за адресою с. Яківське, 6. Даних, які б свідчили, що відповідач не проживає в цьому будинку з поважних причин, передбачених в ст. 71 ЖК Української РСР, як і даних про те, що йому чинились перешкоди у проживанні в даному будинку, судом не встановлено. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON], як член сім'ї власника житла не проживає у вищезазначеному будинку більше одного року без поважних причин, а тому він, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України втратив право користування цим житлом. Вимога позивачки про зняття відповідача з реєстраційного обліку не підлягає до задоволення, оскільки\~статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що в березні 2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які на даний час проживають разом із нею і знаходяться на її утриманні. Спільне життя в них не склалося і в 2011 році шлюб між ними було розірвано. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча має можливість оскільки працює різноробочим і має стабільний заробіток. На даний час ніде не працює, та знаходиться у скрутному матеріальному становищі, їй важко утримувати двох дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дітей в розмірі визначеній у твердій грошовій сумі 750 грн. щомісяця на обох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та додатково пояснила, що відповідач створив нову сім'ю та має на утриманні малолітню дитину, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому поштового відправлення, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив слідуючі факти. Як вбачається із копій свідоцтв про народження серії: [NUMBER] та [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. Постановою Пленуму Верховного Суду України " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов'язок утримувати малолітніх дітей, а тому є підстави для задоволення позовних вимог частково, оскільки відповідач має на утриманні малолітню дитину від іншого шлюбу, та стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] аліменти визначені в єдині твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 12.05.2014 року та до досягнення повноліття старшою дитиною. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право користування житлом, усунення перешкод у користуванні житлом, виселення з житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок в [ADDRESS]. В даному будинку також зареєстрований її старший брат [PERSON], однак такий з 2010 року у спірному будинку не проживає. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку із вказаного будинку, у зв'язку з тим, що він не проживає в ньому, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні майна та не приймає участі у спільному побуті, однак такий відмовився добровільно виписуватися з будинку, а тому просила позов задоволити. [PERSON] подала до суду уточнюючу позовну заяву, в якій просила [PERSON] визнати таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] м. Новий Розділ, Львівської області та зняти його з місця реєстрації по вказаному адресу, а також справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час слухання справи був сповіщений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим будинком в [ADDRESS] Відповідно до акту перевірки комісії КП "Розділжитлосервіс" від 21.01.2015р. встановлено, що гр.. [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. Відповідно до ст.405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищенаведеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, оскільки Миколаївський районний сектор ГУДМС України у Львівській області залучено по справі, в якості третьої особи, а вимоги до такої, відповідно до чинного законодавства, не пред'являються. Окрім того, сам факт визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням тягне за собою зняття її з реєстрації.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] надала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини : сина [PERSON], [INFO] , мотивуючи тим, що син проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Батько неповнолітньої дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоч є працездатним, а тому просила суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі - 1000грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував у стягненні аліментів в розмірі 350грн. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, але мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що сторонами не заперечується, а також підтверджується копією свідоцтва про нарадження [PERSON], виданого виконкомом Узинської міської ради Білоцерківського району 29.08.2013р., актовий запис № 7 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень. Обставини , на які посилається позивачка в судовому засіданні повністю підтверджуються матеріалами справи, а саме довідкою Виконкому Узинської міської ради від 12.02.2014р. №18888 про місце проживання позивачки в [ADDRESS] без реєстрації шлюбу та перебування на її утриманні [PERSON]. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Згідно ст.. 182 кодексу суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, суд враховує що для дітей віком до 6-ти років, Законом України «Про Державний бюджет України на 2014р.» передбачено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня - 1032грн. З врахуванням вимог закону та тих обставин, що відповідач на цей час не працює, хоч є працездатним, наданих суду доказів перебування дитини на утриманні позивачки, суд вважає що з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] підлягають до стягнення аліменти в розмірі 350грн., щомісячно, до повноліття дитини. Також, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір - 243,60грн. В решті позовних вимог необхідно відмовити, як недоведених належними доказами в судовому засіданні.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь неї аліменти на її утримання до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку, у розмірі 600 гривень, щомісячно. Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею в іншому будинку і за іншою адресою. У зв"язку з доглядом за малолітньою дитиною вона не має можливості працювати. Відповідач добровільно будь - якої матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки є фізично здоровою особою та має постійний заробіток працюючи: УМВС України в Херсонській області, співробітником. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав частково та просив задоволити його лише в розмірі 200 грн., в іншій частині задоволення позову просив відмовити. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дитину: [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні матері [PERSON]. Позивачка в зв"язку з доглядом за малолітньою дитиною не має можливості працювати і отримувати доходи, достатні для утримання себе та дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи працюючи: УМВС України в Херсонській області, співробітником, тому враховуючи всі обставини справи, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки [PERSON] кошти на її утримання в розмірі по 500 грн., щомісяця, до досягнення дитиною: [PERSON], [INFO], віку трьох років.

Outcome: partial