Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач 13.10.2014 року звернувся до суду із вказаним позовом. Просить визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" №999-00019808/1 від 10.09.2012 року про надання кредиту, Позов мотивував тим, що у вказаному договорі у банку значно більше прав, ніж у отримувача кредиту (позивача); в ньому всупереч принципу добросовісності існує істотний дисбаланс договірних прав та обов*язків на шкоду позивача. Викладенге підтверджується умовами договору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Також зазначив, що несправедливими є умови в абзаці третьому п.2.7 вказаного договору: « у випадку порушення позичальником умов цього договору банк має право самостійно визначити іншу черговість погашення заборгованості згідно встановленої черговості»; · у абзаці другому п.2.8 договору між сторонами: « строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки - 3 (три) роки. Зазначене застереження згідно ст.. 259 ЦК України є договором про збільшення позовної давності»; · у п.2.9 договору: «Зобов*язання банку за овердрафтом не є безвідкличні. Грошові зобов*язання позичальника за цим договором є безумовними та безвідкличними»; · «у п.3.21. «Безперешкодно отримувати від позичальника дані про його фінансовий стан та проводити з цього приводу відповідні перевірки. Позичальник надає банку згоду на отримання від третіх осіб інформації про його фінансовий стан відповідно до законодавства України.»; · у п.3.3.3.: « Протягом дії цього договору, без письмового погодження з банком не отримувати кредити в інших банківських установах, не надавати порук, не обтяжувати своє майно будь-якими зобов*язаннями.»; · у п.3.3.4: «Надавати представникам банку , за першою вимогою інформацію про свій фінансовий стан.»; · - у п.3.3.6. «Протягом трьох робочих днів з моменту отримання відпустки у зв*язку із вагітністю та пологами, відпустки по догляду за дитиною, виходу на пенсію, позови, претензії від третіх осіб та інших обставин, які можуть вплинути на стан виконання зобов*язань за цим договором , з наданням відповідних документів, що підтверджують такі зміни»; · у п.3.3.8: «При звільнені з поточного місця роботи повідомити про це банк не пізніше 14 календарних днів до дня звільнення і якщо інше попередньо письмово не узгоджено з банком, подати заяву на закриття ліміту овердрафту та до дати звільнення погасити проценти та кредитну заборгованість (при її наявності).»; · у п. 6.5: « Позичальник погоджується, що умови, передбачені п.6.2 договору щодо збереження банківської таємниці не поширюються на випадки розкриття банком третім особам інформації щодо позичальника, що складає банківську таємницю у випадках порушення позичальником умов цього договору або у випадках наявності фактів невиконання позичальником своїх фінансових зобов*язань перед іншими кредиторами. У зазначених випадках позичальник надає згоду банку розкривати банківську таємницю , шляхом надання її способом та в обсягах, визначених банком, необмеженому колу третіх осіб, у т.ч органам нотаріату, фінансовим установам, іншим установам, підприємствам, організаціям, в тому числі шляхом розмішення в електронних базах даних ( наприклад, ЕІС «Реєстр позичальник»), на Інтернет-сайтах, шляхом розповсюдження засобами масової інформації та каналами електронної пошти, тощо.» · у п. 7.12 « Зазначене застереження є договором застави рухомого майна позичальника». · · В судовому засіданні представник відповідача (банку) позов не визнав , в подальшому він надав письмову заяву із проханням розглядати справу без його присутності (а.с.25); в ній він також заперечує проти позову, вважає, що доказів несправедливості договору не надано. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд при вирішенні спору дотримується приписів ст.ст. 10,1, 60 ЦПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності розгляду справи та обов*язку сторін надавати докази своїх вимог чи заперечень. З огляду на конкретно названі представником позивача умови договору суд погоджується зі ствердженнями позивача про істотний дисбаланс прав та обов*язків у сторін за вказаним договором (а.с.2-5); про те, що вказані умови відповідно до ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» , оскільки вони ставлять отримувача кредитних коштів в тяжке, несправедливе становище, як споживача в договірних зобов'язаннях. Такі умови суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків на погіршення становища споживача, що є підставою визнання їх недійсними . Проте, суд не вбачає підстав для визнання договору між сторонами недійсним в цілому, оскільки таке судове рішення суперечить законодавству про господарські товариства, про банки та банківську діяльність та загальним правилам щодо цивільн0-правових зобов*язань. На підставі викладеного та

Outcome: partial