Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], у якому вказує, що батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] є - мати [PERSON]; батько - [PERSON]. який помер [INFO] року. Малолітня [PERSON], [INFO] доньку перебуває на обліку у службі (управлінні) у справах дітей Запо\-різької міської ради з 07.11.2016 року, як дитина, яка опинилася у складних життє\-вих обставинах. Наразі малолітня проживає разом з бабою [PERSON], яка її матеріально забезпечує, піклується про стан її здоров'я, фізичний і духовний розвиток. Мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, офіційно не працевлаштована, самоусунулася від виконання бать\-ківських обов'язків відносно малолітньої доньки, зловживає спиртними напоями. Мати дитини нерегулярно з'являється на медичні огляди до дільничого лікаря-педіатра , профілактичні щеплення дитині не робить, дитина лабораторно не обстежена. Позивач, на підставі ст. 164 СК України, приймаючи до уваги, що відповідачка належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до мало\-літньої доньки, права і інтереси якої повинні бути захищені у встановленому зако\-ном порядку, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнути з неї на користь позивачки аліменти на утримання дитини у тверді грошовій сумі, а також стягнути з відповідачки понесені судові витратив на оплату с удового збору. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачка проти позову заперечував, просить відмовити у його задоволенні. Суду пояснила, що не вважає, що вона не виконує батьківських обов'язків, на теперішній час має намір працевлаштуватися та забрати дитину до себе. Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району просить суд позов задовольнити, оскільки позбавлення матері батьківських права відповідатиме інтересам дитини. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази і оцінивши їх у сукупності суд дійшов такого висновку. У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом установлено, що батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] є - мати [PERSON]; батько - [PERSON]. який помер [INFO] року. Малолітня [PERSON], [INFO] доньку перебуває на обліку у службі (управлінні) у справах дітей Запо\-різької міської ради з 07.11.2016 року, як дитина, яка опинилася у складних життє\-вих обставинах. Наразі малолітня проживає разом з бабою [PERSON], яка її матеріально забезпечує, піклується про стан її здоров'я, фізичний і духовний розвиток. Мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, офіційно не працевлаштована, самоусунулася від виконання бать\-ківських обов'язків відносно малолітньої доньки, зловживає спиртними напоями. Мати дитини нерегулярно з'являється на медичні огляди до дільничого лікаря-педіатра , профілактичні щеплення дитині не робить, дитина лабораторно не обстежена, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, суд розцінює як свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини (висновок №05/01-25/310 від 23.03.2017 року). У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються с дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Мати малолітньої [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] р.н. є доведеними і обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному у обсязі. Відповідно до п.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідачка офіційно не працевлаштована, не має постійного джерела доходів, її доходи носять нерегулярний і мінливий характер; відповідачка не страждає на хронічні захворювання, а тому на думку суду, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 500 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися [PERSON], [INFO] Суд вважає, що саме такий розмір аліментів забезпечить належний рівень матеріального забезпечення, розвитку і виховання дитини. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то ці витрати підлягають стягненню з відповідачів. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати на оплату судового збору при зверненні до суду у с умі 551,20 грн., відповідно до квитанції № 632210001 ві 22.12.2016 року. Щодо заявлених позовних вимог про призначення [PERSON] піклувальником малолітньої [PERSON],. то в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, т.я. вирішення даного питання відноситься до компетенції органів опіки та піклування. На підставі викладеного і

Outcome: partial