Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , з якою він проживав на час відкриття спадщини. Після її смерті залишилась спадщина. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] і вважає, що прийняв спадщину після померлої за фактом спільного проживання, однак нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущений строк для прийняття спадщини та не надано документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. В зв`язку з викладеним позивач просив встановити факт його спільного проживання разом із матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.08.2009 року Малослобідською сільською радою Кодимського району Одеської області. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. ( ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Із довідки Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області №381 від 04.10.2017 року встановлено, що позивач проживав разом із [PERSON] до дня її смерті. Таким чином, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , тому позов в частині встановлення факту спільного проживання підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно суд зазначає наступне. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто чинне законодавство розмежовує поняття здійснення права на спадкування та оформлення права на спадщину, і обов`язковою умовою для одержання свідоцтва про право на спадщину є прийняття спадщини. Однак, з матеріалів справи, зокрема із повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори №589/01-16 від 03.07.2020 року встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] спадкоємці в держнотконтору не зверталися, спадкова справа не заводилась, а тому позов в частині визнання права власності на спадкове майно є передчасним та такими, що задоволенню не підлягає. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial