Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» звернулося до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до Публічного Договору № DN00A!0000572115, тим самим надав згоду на приєднання до Публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених у договорі. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, відповідно до Акту прийому-передачі від 01 квітня 2014 року Позивач передав Лізингоодержувачу, а Лізйнгоодержувач зі свого боку прийняв об`єкт лізингу, а саме: транспортний засіб марки Кіа, модель Cerato, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , тип - седан/ліфтбек, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до Довідки щодо стану заборгованості за Договором фінансового лізингу № DN00A!0000572115 від 21 березня 2014 року, станом на 21 червня 2019 року заборгованість [PERSON] , перед ТОВ «Автокредит Плюс» становить 257811,91 грн. , яка складається з: -заборгованості по відшкодуванню вартості предмету лізингу - 0 грн.; -простроченої заборгованості по вартості предмету лізингу - 63 657, 93 грн.; -заборгованості за нарахованими відсотками - 9,71 грн.; -заборгованості за простроченими відсотками - 38764, 25 грн.; -заборгованості за нарахованою комісією - 0 грн.; -заборгованості за простроченою комісією - 7 377,54 грн.; -заборгованості за нарахованою пенею - 148002,48 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» заборгованість у розмірі 257811,91 грн., судові витрати у розмірі 3867,18 грн. Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» - Чирва В.Г., який діє на підставі Довіреності №19-06-2009-29 від 19 червня 2019 року, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 19 серпня 2019 року до суду надав Заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.55-56). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. У зв`язку з тим, що м. Горлівка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р., при цьому, з 27 листопада 2014 року припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, у т.ч. до/з м. Горлівка (згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті УДППЗ "Укрпошта") У відповідності до ч.7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: - юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; - фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.» Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Згідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України «Відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи». Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оголошення на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про виклик до судового засідання відповідача [PERSON] було опубліковано на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 16 серпня 2019 року (а.с.54) і тому з цієї дати відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 280 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомою суду причини, про дату, час та місце судового З матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до Публічного Договору № DN00A!0000572115, тим самим надав згоду на приєднання до Публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених у договорі. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, відповідно до Акту прийому-передачі від 01 квітня 2014 року Позивач передав Лізингоодержувачу, а Лізйнгоодержувач зі свого боку прийняв об`єкт лізингу, а саме: транспортний засіб марки Кіа, модель Cerato, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , тип - седан/ліфтбек, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 94000,00 грн. та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у розмірі 1950,00 грн., встановленому у Додатку 2 (Графік лізингових платежів), в період з 24 по 28 число кожного місяця. В порушення п.14.1.3, 14.1.4, 14.3 Договору фінансового лізингу відповідач не сплачує позивачу щомісячні платежі за користування предметом лізингу. Відповідно до Довідки щодо стану заборгованості за Договором фінансового лізингу № DN00A!0000572115 від 21 березня 2014 року, станом на 21 червня 2019 року заборгованість [PERSON] , перед ТОВ «Автокредит Плюс» становить 257811,91 грн. , яка складається з: -заборгованості по відшкодуванню вартості предмету лізингу - 0 грн.; -простроченої заборгованості по вартості предмету лізингу - 63 657, 93 грн.; -заборгованості за нарахованими відсотками - 9,71 грн.; -заборгованості за простроченими відсотками - 38764, 25 грн.; -заборгованості за нарахованою комісією - 0 грн.; -заборгованості за простроченою комісією - 7 377,54 грн.; -заборгованості за нарахованою пенею - 148002,48 грн. Статтею 526ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). Відповідно до ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 806ЦК України та ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Згідно з ч. 3 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованою пенею у сумі 148002,48 грн., але зазначена пеня нарахована після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VIIна час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Горлівка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] на момент укладання договору і на даний час зареєстрований у м. Горлівка Донецької області, суд приходить до переконання, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 року, у зв`язку з чим Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нараховану пеню за період з 14 квітня 2014 року. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення пені 148002,48 грн. не підлягають задоволенню. З врахуванням викладеного, станом на 21 червня 2019 року відповідач має перед позивачем заборгованість на загальну суму 109809,43 грн., яка складається з: -заборгованості по відшкодуванню вартості предмету лізингу - 0 грн.; -простроченої заборгованості по вартості предмету лізингу - 63657, 93 грн.; -заборгованості за нарахованими відсотками - 9,71 грн.; -заборгованості за простроченими відсотками - 38764, 25 грн.; -заборгованості за нарахованою комісією - 0 грн.; -заборгованості за простроченою комісією - 7 377,54 грн. Таким чином, суд вважає що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс підлягають частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за Договором фінансового лізингу № DN00A!0000572115 від 21 березня 2014 року, яка станом на 21 червня 2019 року складає 109809,43 грн. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2019 року складає 1921,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 3867,18 грн. (а.с.4). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 109809,43 грн. Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 42,59 % (( 109809,43 грн. -задоволені вимоги) / ( 257811,91 грн. - заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1647 грн. 03 коп. (3867,18 грн. - сплачений судовий збір * 42,59 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача і тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 1647 грн. 03 коп.

Outcome: partial