Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Представник позивача директор Довгаль В.В. в інтересах позивача засобами поштового зв`язку 20.07.2021 звернувся до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за договором №2522654 про надання споживчого кредиту від 15.06.2020 у сумі 49 200,00 гривень, а саме: за тілом кредиту - 15 000,00 гривень, за несплаченими відсотками за користування кредитом строком за 120 днів відповідно до п. 1.5.2 договору - 34 200,00 гривень. За змістом позову, позивач є небанківською фінансовою установою, внесений до Державного реєстру фінансових установ як фінансова компанія, має свідоцтво про реєстрацію фінансової установи та ліцензію на здійснення діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вся процедура укладення договору про надання коштів у позику проходить в онлайн-режимі. Так, клієнт заповнює анкету на сайті Товариства, підписує договір та приймає його умови шляхом електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилається SMS-повідомленням. 15.06.2020 між сторонами у справі укладено договір №2522654 про надання споживчого кредиту через Інформаційно-телекомунікаційну систему позивача, доступ до якої забезпечується через Веб-сайт Товариства або Мобільний додаток. Згідно з кредитним договором Товариством надано Відповідачу кошти в сумі 15 000,00 гривень на умовах, встановлених Договором. Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Грошові кошти Товариством перераховано на банківський рахунок Відповідача № [NUMBER] , відкритий в AT «Альфа-Банк», який вказано Відповідачем особисто в заяві про отримання Кредиту. Відповідно, як зазначає позивач, ним виконано зобов`язання, передбачені умовами Кредитного договору. Однак, Відповідачем належним чином не було виконано договірні зобов`язання, а саме: не повернуто кошти в строк на умовах, встановлених Кредитним договором та не сплачено відсотки. Крім того, позивач вказує, що перед укладенням Кредитного договору Товариство шляхом розміщення на власному веб-сайті надало Клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де, серед іншого, міститься інформація про тарифи, ціни та умови надання фінансових послуг, порядок їх надання, розміщені Правила та примірний кредитний договір, що планується до укладення. На веб-сайті Товариства містилась/міститься вся необхідна інформація для прийняття Клієнтом обгрунтованого та усвідомленого рішення стосовно отримання Кредиту та визначитись з його істотними умовами. Як вбачається з позовної заяви, невід`ємною частиною Кредитного договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті www.creditplus.ua. При цьому, підписуючи договір, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розумієте, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Так, як стверджує позивач, Відповідач заповнив заявку на отримання кредиту на сайті Товариства. За результатами розгляду заявки позивач надіслав Відповідачу пропозицію укласти електронний договір (оферту), який містить усі істотні умови, шляхом розміщення його у особистому кабінеті Клієнта. Він погодився з пропозицією (офертою), натиснувши кнопку «ПОГОДЖУЮСЬ» у особистому кабінеті, після чого Товариство надіслало засобами зв`язку, на вказаний Клієнтом при заповненні заявки на отримання кредиту номер +380505265789, одноразовий ідентифікатор у вигляді коду, який Відповідачем було введено та підписано Договір. При введенні коду на сайті Товариства таким чином Відповідач надіслав електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти), підписане одноразовим ідентифікатором, що являється датою укладення Договору. Дата та час отримання Товариством електронного повідомлення (дата укладення договору) зафіксована у Договорі у розділі «Реквізити та підписи сторін» (15.06.2020 10:16:13). Протягом 15 хвилин після одержання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) Товариство відправило Клієнту примірник Договору у формі електронного документа за вказаною адресою електронної пошти та розмістило Договір в особистому кабінеті Клієнта. За змістом позовної заяви Товариством здійснено нарахування відсотків відповідно до умов Договору, а саме, з урахуванням абз. 1, 3 п. 1.5.2 та п.3.1. Договору, тобто, в межах строку, обумовленого Договором. Також, із копії паспорта споживчого кредиту (додається) вбачається, що Відповідач, підписавши його електронним підписом, підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, орієнтовну загальну вартість кредиту та наслідки у разі невиконання зобов`язань за таким договором. Позивач наголошує, що відповідно до п. 1.2. Договору, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Проте, у зв`язку із невиконанням Відповідачем умов користування кредитом, зазначених у пп.1.5.1., застосування зниженої процентної ставки відмінено та нарахування процентів здійснювалось за стандартною процентної ставкою. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за Кредитним договором (зокрема, п. 5.4) станом на 19.07.2021 заборгованість Відповідача перед Товариством складає 49 200,00 грн., а саме: 15 000,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 34 200,00 грн. - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом строком за 120 днів, нарахування процентів здійснено відповідно до п.1.5.2. Договору. Розрахунок процентів за користування кредитом: 15 000,00,00 грн. (тіло кредиту) х 1,9% (стандартна процентна ставка) = 285,00 грн. (за один день); 120 (днів) х 285,00 грн. = 34 200,00 грн. Оскільки в порушення своїх зобов`язань Відповідач не повернув кредитні кошти, не сплатив відсотки, із посиланням на Закон України «Про електронну комерцію», Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 525, 526, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, враховуючи безрезультатність заходів досудового регулювання спору, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги. Первісно справа перебувала в провадженні головуючого судді Мороки С.М. Провадження відкрито на підставі ухвали від 05.08.2021. На підставі розпорядження керівника апарату суду від 23.09.2021 №321 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано в провадження головуючого судді Вайнраух Л.А. Ухвалою судді Вайнраух Л.А. від 27.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ухвалою відповідачу визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань, зустрічної позовної заяви у даній справі не подано. Представник позивача директор товариства Довгаль В.В. в судове засідання не з`явився, за змістом заяви, за вх.№ від 05.10.2021, просить розглядати справу без участі сторони позивача, на підставі наявних письмових доказів, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено, тому, враховуючи, що сторони скористались своїм правом на подання заяв по суті справи (відзиву та відповіді на відзив), суд дійшов висновку про наявність підстав та достатніх письмових доказів для ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи. Так, за змістом відзиву, який надійшов до справи 29.10.2021, ознайомившись із позовною заявою, відповідач визнає позовні вимоги на суму 23 550,00 грн., що складається з 15 000,00 грн. основної суми боргу та 8 550,00 грн. відсотків, та заперечує проти позовних вимог в частині стягнення відсотків після закінчення строку кредитування на суму 25 650,00 грн. [PERSON] зауважує згідно з відзивом на тому, що визнає факт укладення 15.06.2020 договору із позивачем №2522654 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого він отримав від позикодавця кредит у сумі 15 000,00 зі сплатою знижених відсотків за користування кредитом у розмірі 1,33% в день від суми кредиту або зі сплатою стандартних відсотків 1,90 % в день від суми кредиту, така ставка застосовується у межах строку надання кредиту у разі не здійснення погашення кредитної заборгованості протягом 3-х днів з дня закінчення кінцевого терміну повернення кредиту. Наголошує, що п.п. 4.1-4.6 Договору щодо продовження строку кредитування ще на 30 днів сторонами не виконані, тому строк кредитування складає 30 днів, відповідно, позивачем помилково нараховані проценти за період з 15.06.2020 по 13.10.2020. В обґрунтування доводів наводить посилання на положення ст.625 ЦК України, яка захищає законні інтереси позивача поза межами строку кредитування, та на правовий висновок, викладений в постанові ВП ВС від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, відповідно до якого по завершенню визначеного договором строку кредитування, або при пред`явленні до кредитора вимог про погашення кредиту, нарахування відсотків припиняється. Окремо наголошує відповідач на тому, що на його утриманні знаходиться дружина та малолітній син [PERSON] , [INFO] й несплата заборгованості у визначений договором строк зумовлена його тяжким матеріальним становищем. Враховуючи наведене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відсотків після закінчення строку кредитування на суму 25 650,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позову в частині заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2522654 від 15.06.2020 у сумі 23 550,00 гривень, а саме: за тілом кредиту у сумі 15 000,00 гривень, за несплаченими відсотками за користування кредитом у сумі 8 550,00 гривень (в межах 30-денного строку користування кредитом) не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зазначеній частині. Крім того, судом встановлено підстави для відмови у задоволення позову в іншій частині позовних вимог за результатами розгляду справи. Копія ухвали суду від 27.09.2021, та позовної заяви із додатками отримана відповідачем [PERSON] засобами електронного листування 21.10.2021, що підтверджено матеріалами справи. Відповідно, відзив, надісланий засобами поштового зв`язку 25.10.2021, поданий своєчасно. У вказану дату копія відзиву скерована відповідачем й на адресу відповідача. Крім того, 08.11.2021 до справи надійшла відповідь позивача на відзив, своєчасно надіслана позивачем. За змістом відповіді, позивач вважає відзив необґрунтованим, завідомо безпідставним та таким, що має очевидно штучний характер, не відповідає вимогам чинного законодавства. Доводи відповіді на відзив в цілому тотожні обґрунтуванню, наведеному у позовній заяві. Окремо представник позивача наголошує на тому, що не можуть взяті до уваги матеріальне становище відповідача та перебування у нього на утриманні дружини та малолітньої дитини за відсутності достатніх доказів цієї обставини. Крім того, позивач заперечує проти твердження Відповідача про відсутність підстав нарахування процентів після 15.07.2021. Вважає, що позиція відповідача обумовлена некоректним або неповним ознайомленням із умовами кредитування. Також, у паспорті споживчого кредиту зазначено реальну процентну ставку. Додатково позивач наголошує на застосованості п.3.1 Договору, та на тому, що відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживача» протягом 14 днів [PERSON] міг відкликати свою згоду на укладання договору. Таким чином, позивач наполягає на стягненні процентів за користування кредитними коштами відповідно до п. 3.1 Договору, що розраховані з 16.07.2020 до 13.10.2020. Окремо наголошує, що до цього договору із [PERSON] ТОВ «Авентус Україна» в період з 18.07.2019 укладено 12 кредитних договорів, всі умови яких виконані з боку позичальника. Враховуючи наведене, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Розглянувши позовну заяву із наявними письмовими доказами на підтвердження вимог та заперечень сторін, з урахуванням змісту наведених заяв по суті справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку із таким. Судом встановлено, що 15.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №25226654 про надання споживчого кредиту через інформаційно-телекомунікаційну систему товариства, доступ до якої забезпечується через веб-сайт товариства або мобільний додаток (а.с.8-10). Відповідно до п. 1.1 договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введенні Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно з п. 1.2, п. 1.3, 1.4 вказаного договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 15 000,00 гривень, на строк 30 днів, а клієнт зобов`язується одержати та повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, виконати інші зобов`язання за договором. Строк кредиту становить 30 днів, може бути продовжено у поряду та на умовах, визначених в розділі 4 цього Договору. За положенням п.1.5.1 знижена процентна ставка становить 1,33% в день від суми кредиту, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного у пункті 1.4 цього договору (без пролонгацій), за умови погашення заборгованості або здійснення такого погашення протягом 3-х календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. Відповідно до п.1.5.2 стандартна процентна ставка становить 1,90% від суми кредиту, застосовується згідно з цим пунктом договору: у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору; у межах нового строку в разі продовження строку користування кредитом; у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України. Згідно з п.1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за заниженою ставкою 486,78% річних (п.1.7.1), за стандартною ставною 695,40% річних (п. 1.7.2). Відповідно до п.1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає за зниженою ставкою 20 985,00 грн (п.1.8.1) та за стандартною ставкою 23 550,00 грн (п. 1.8.2). Безготівковий порядок надання коштів позичальнику врегульований п.2.1.договору. Крім того, за змістом п.3.1 нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Зобов`язання споживача з повернення кредитних коштів, нарахованих процентів, сплати штрафу, пені, інших витрат за цим договором врегульовані п.5.4 договору, проте, вимог про стягнення пені, штрафу позивачем не заявлено у цій справі. Судом також встановлено, що за змістом п.9.6 договору він укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі Сторони Товариства в Особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Згідно з графіком платежів до договору про надання споживчого кредиту №2522654 від 15.06.2020 (додаток №1), дата повернення кредиту та сплати нарахованих процентів -15.07.2020, сума кредиту складає 15 000,00 гривень, сума нарахованих процентів - 5 985,00 гривень. Разом до сплати: 20 985,00 гривень (а.с.11). У розділі 10 вказаного договору зазначено реквізити сторін, підпис відповідача відсутній, натомість міститься запис «підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С983548, 15.06.2020 10:16:13 (зворотній бік а. с. 10). На підтвердження позовних вимог у справі містяться також правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна». Порядок нарахування процентів, розмір та тип процентної ставки відповідно до цих правил можуть бути врегульовані умовами кредитного договору. Заслуговує на увагу суду й зміст копії паспорта споживчого кредиту, з яким ознайомлений споживач [PERSON] . Так, у паспорті кредиту чітко зазначений строк кредитування, який становить 30 днів, крім того, окремим розділом роз`яснено наслідки прострочення невиконання зобов`язань за договором. При цьому, період застосування процентної ставки (а.с.21), яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, дорівнює 695,40% (1,9% на день), не наведений. Суд звертає увагу й на ту обставину, що за змістом паспорта наявна у ньому інформація зберігає чинність та актуальність до 16.06.2020, тобто, протягом календарного дня з укладення договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, сума відсотків, нарахованих в період з 15.06.2020 до 13.10.2020 на тіло кредиту (15 000 гривень) дорівнює 34 200 гривень (а.с. 22-23). Факт отримання кредитних коштів визнається відповідачем, тому із врахуванням ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд враховує визнання відповідачем позову у наведеній вище частині та виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, ст. 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України) та положення Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормою ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. Враховуючи зміст ст.633, 634 ЦК України та наведеної позиції, суд виходить з того, що споживач фінансових послуг лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються надавачами певних фінансових, зокрема, банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим має бути підтверджено, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, за нормою ч.1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Суд, застосовуючи норму ч.4 ст.263 ЦПК України, приймає заперечення відповідача з приводу нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування (за 90 календарних днів) із посиланням на правовий висновок, здійснений Великою палатою ВС у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18. Відповідно до цього висновку, здійсненого у даній справі, поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст. Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Крім того, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Так, у даній справі встановлено, що належних та достовірних доказів на підтвердження продовження строку кредитування, погодженого сторонами, позивачем не надано. Крім того, зміст паспорту споживчого кредиту не повній мірі відображає умови кредитного договору, що, з урахуванням наведених правових висновків не свідчить про зрозумілість споживачу умов застосування стандартної процентної ставки, періоду її нарахування. Паспорт кредиту має обмежений строк дії - протягом однієї доби. Крім того, Правила надання коштів у позику передбачають, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в них, будуть залежати від оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача, ризиків тощо (п.5.4-5.6 договору). Таким чином, умови кредитування викладені в декількох джерелах, що ускладнює їх сприйняття та розуміння пересічним споживачем. Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", який підлягає застосуванню у даних правовідносинах, - нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, позов підлягає частковому задоволення шляхом стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2522654 від 15.06.2020 у сумі 23 550,00 гривень, а саме: за тілом кредиту у сумі 15 000,00 гривень, за несплаченими відсотками за користування кредитом за 30-денний строк у сумі 8 550,00 гривень (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень), які визнані відповідачем. У задоволенні позову в іншій частині слід відмовити. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються частково, із відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у сумі 1 086,56 гривень, пропорційно до розміру заборгованості, що підлягає стягненню.

Outcome: partial