Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] до відповідачів газети « Новини Шумщини» , [PERSON] про захист честі , гідності , ділової репутації та стягнення моральної/ немайнової/ шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав повністю, уточнив їх та пояснив, що відповідач редакція газети « Новини Шумщини» [INFO] року в газеті за [NUMBER] здійснила публікацію статті , автором якої є відповідач [PERSON] під назвою « [INFO]» , інформація в якій є недостовірною щодо позивача [PERSON], та порочить його честь, гідність та ділову інформацію. А саме, що « позивач [PERSON] незаконно присвоював акції Товариства з додатковою відповідальністю « Шумський Райагрохім», які були надані колишнім колгоспам. Те, що він мав на меті стати єдиним власником акцій. Це він робив методом виключення, звільнення людей і нечесним способом скуповує ці акції, постійно зменшуючи статутний фонд, продаючи рухоме майно товариства» . Оскільки таких дій, які вказав в своїй статті відповідач [PERSON] , позивач [PERSON] не вчиняв, просить зобов»язати редакцію газети « Новини Шумщини» спростувати опубліковану нею недостовірну інформацію в газеті « Новини Шумщини « [INFO] року [NUMBER] в статті « [INFO]», автор [PERSON] с.В.Дедеркали шляхом розміщення у газеті « Новини Щумщини» наступного тексту спростування : « [PERSON] не присвоював акції Товариства з додатковою відповідальністю « Шумський Райагрохім», які були надані колишнім колгоспам. Він не мав за мету стати єдиним власником акцій. [PERSON] не виключав та не звільняв людей, не причетний до зменшення статутного фонду , не продавав рухоме майно Товариства з додатковою відповідальністю « Шумський Райагрохім». Крім того, оскільки відповідач [PERSON] власноручно склав статтю та представив її відповідачу газеті « Новини Шумщини» для опублікування , інформація в якій не відповідає дійсності , представник позивача вважає, що цим самим відповідач [PERSON] наніс позивачу моральну/ немайнову/ шкоду», яку він оцінює в розмірі 20000 грн. і просить стягнути із відповідача [PERSON] в користь позивача. Відповідач [PERSON] позовних вимог не визнав та пояснив, що дійсно він власноручно написав статтю « [INFO]» та представив її в редакцію газети « Новини « Шумщини», яку остання опублікувала [INFO] року. Інформацію, яку він виклав в статті вважає достовірною, хоча не може конкретно послатися на докази її достовірності. Просить в позові відмовити. Представник відповідача газети « Новини Шумщини» [PERSON] позовні вимоги визнала частково та пояснила, що дійсно [INFO] року було опубліковано в газеті за « [NUMBER]/ статтю « [INFO]», яку представив в редакцію відповідач [PERSON] При цьому представник посилається на те, що за достовірність викладеної інформації відповідає автор, а саме відповідач [PERSON], який про це попереджався. Крім того, представник пояснила, що позивач мав право звернутися безпосередньо до редакції газети із заявою про спростування викладеної інформації, яка була би розглянута і прийнято відповідне рішення. Не заперечує проти опублікування в газеті спростування інформації, яка була викладена в статті від імені автора відповідача [PERSON] , в разі прийняття такого рішення судом. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження. Ст. 270 ЦК України визначено види особистих немайнових прав: , зокрема, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі . Відповідно до ст. 275, 276 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Фізична або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов»язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням. Статтею 277 ЦК України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення проти неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до ст.. 37 Закону України « Про друковані засоби масової інформації» громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Якщо редакція не має доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності, вона зобов'язана на вимогу заявника опублікувати спростування їх у запланованому найближчому випуску друкованого засобу масової інформації або опублікувати його за власною ініціативою. Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком "Спростування" на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення, яке спростовується. Як стверджується публікацією, розміщеною та сторінці 3 газети « Новини Шумщини» [NUMBER]/ відповідач [PERSON] є автором статті « [INFO]». В даній статті дійсно є інформація викладена відповідачем [PERSON] про те, що «позивач [PERSON] незаконно присвоював акції Товариства з додатковою відповідальністю « Шумський Райагрохім», які були надані колишнім колгоспам. Те, що він мав на меті стати єдиним власником акцій. Це він робив методом виключення, звільнення людей і нечесним способом скуповує ці акції, постійно зменшуючи статутний фонд, продаючи рухоме майно товариства». Із Статуту товариства з додатковою відповідальністю « Шумський Райагрохім» , затвердженого зборами учасників, протокол № 2/2013 від 17.09.2013 року вбачається, що учасниками товариства є 19 осіб, в тому числі позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] В графі Статуту - Статутний капітал та майно Товариства , визначено, що вартість частки в грн. позивача складає 194.75 грн., що в процентному відношенні 0,085060, а відповідача [PERSON] відповідно - 10 грн. та 0,004367 %. Згідно договору комісії № Б-21 на купівлю цінних паперів від 12 травня 2010 року ТОВ « Технотерн-інвест» та позивач [PERSON] , уклали договір про те, що товариство зобов»язалося за рахунок позивача за винагороду здійснити від свого імені і за його рахунок купівлю цінних паперів на умовах передбачених договором. Вид цінних паперів - акція проста іменна. Емітент - ВАТ « Шумський « Райагрохім» , номінал - 0.25 грн., максимальна кількість 779 шт., максимальна ціна купівлі однієї акції -0.25 грн., сума договору 194.75 грн. Як стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, виданого 08.04.2014 року, рахується товариство з додатковою відповідальність « Шумський « Райагрохім», в переліку засновників/ учасників/ рахуються позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Таким чином, суд встановив, що позивач [PERSON] на підставі договору комісії № Б-21 від 12 травня 2010 року придбав 779 шт. цінних паперів - акцій простих іменних ТОВ « Шумський « Райагрохім», загальною вартістю 194 грн. 75 коп. Даний договір ніким не визнавався незаконним , а тому твердження відповідача [PERSON] про те, що позивач незаконно скупив акції, не відповідає дійсності. Враховуючи, що учасників товариства є 19 осіб, частка в статутному капіталі позивача є в порівнянні із частками інших учасників меншою по відношенню до 8 учасників , суд вважає, що відповідач [PERSON] поширив недостовірну інформацію, що позивач має на меті стати єдиним власником акцій. Оскільки відповідач не назвав в судовому засіданні жодного імені осіб, яких би виключав чи звільняв позивач, також інформація щодо цього є недостовірною. Не відповідає дійсності, оскільки відповідач [PERSON] не навів доказів щодо того, що позивач причетний до зменшення статутного фонду та продавав рухоме майно Товариства з додатковою відповідальністю « Шумський Райагрохім». Також суд вважає, що позивач незалежно від того, чи звертався до відповідача газети « Новини Шумщини» із заявою про спростування недостовірної інформації, яка була викладена в статті « [INFO]», автор [PERSON] с.В.Дедеркали, наділений правом звернутися із позовом про спростування інформації безпосередньо до суду. При цьому суд вважає, що відповідач газета « Новини Шумщини» після звернення позивача із позовом до суду мала повне право відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України « Про друковані засоби масової інформації» опублікувати спростування за власною ініціативою без попереднього звернення позивача із заявою за умови, що редакція не мала доказів того, що опубліковані нею відомості відповідають дійсності. За вказаних обставин суд вважає, що інформація, яку виклав відповідач [PERSON] в статті « [INFO]», опублікованій відповідачем газетою « Новини Шумщини», є недостовірною і позивач має право на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом, а саме на сторінках газети « Новини Шумщини» , в розділі « Спростування» тим же шрифтом та у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили , текст якого вказав в позовній заяві позивач, а саме :« [PERSON] не присвоював акції Товариства з додатковою відповідальністю « Шумський Райагрохім», які були надані колишнім колгоспам. Він не мав за мету стати єдиним власником акцій. [PERSON] не виключав та не звільняв людей, не причетний до зменшення статутного фонду , не продавав рухоме майно Товариства з додатковою відповідальністю « Шумський Райагрохім». . Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини , крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1/ у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, 2/ у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведін -кою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів, 3/ у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна, 4/ у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд вважає, що дійсно відповідач [PERSON],представивши на розсуд читачів газети статтю « [INFO]», інформація якої є недостовірною, наніс позивачу моральну/ немайнову/ шкоду, оскільки це принизило його честь та гідність, як особи, як учасника товариства « Шумський « Райагрохім». Суд погоджується, що статтю було прочитано великою кількістю людей, які особисто знали позивача, як громадянина, перед якими він відчував сором за такі дії, які вказані в статті, йому необхідно було виправдовуватися, спростовувати викладене. Однак, разом із тим суд рахує, що сума моральної/ немайнової/ шкоди , яку оцінює позивач в розмірі 20000 грн. є завеликою, а розмір в 1000 грн. повністю буде відповідати розміру отриманої позивачем моральної шкоди. Що стосується судових витрат , то суд вважає, що позивач має право на відшкодування за рахунок сторін понесених судових витрат, пов»язаних із розглядом цивільної справи , а саме сплаченого судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. та витрат на правову допомогу, пов»язану із участю представника в судовому процесі. Витрати на правову допомогу слід розрахувати наступним чином: загальна кількість часу, яку витратив представник [PERSON] на розгляд справи в суді складає 7 год., що стверджується журналами судових засідань від 08.05.2014р., 15.05.2014 р., 27.05.2014р.,17.06.2014 р., 07.08.2014р., 21.08.2014 р. Сума до оплати за 1 год. складає , виходячи із 40% мінімальної заробітної плати - 487 грн. 20 коп. 7 год.* 487.20 грн.= 3410 грн. 40 коп. Тоді з кожного із відповідачів слід стягнути в користь позивача по 1705 грн. 20 коп. Судовий збір , сплачений позивачем за спростування інформації складає 243 .60 грн., тоді із кожного із відповідачів в його користь підлягає до стягнення по 121 грн. 80 коп. Судовий збір, сплачений позивачем за відшкодування моральної/немайнової/ шкоди в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню із відповідача [PERSON] в користь позивача. Таким чином із відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути судових витрат в сумі 1705.20 грн. + 121.80 грн. + 243.60 грн. = 2070 грн. 60 коп., а із відповідача редакції газети « Новини Щумщини» 1827 грн. 00 коп. / 121.80 грн. + 1705.20 грн. Що стосується решти судових витрат, які просить стягнути позивач, то суд вважає, що стягнення їх не підлягає до задоволення, оскільки не представлено доказів щодо їх витрат у зв»язку з розглядом цивільної справи. На підставі наведеного,

Outcome: partial