Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

До суду звернулась представник позивачів по дорученню [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади Вельбівської сільської ради, треті особи: відділ Держгеокадастру у Гадяцькому районі , Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання за позивачами права власності по 1/5 частині за кожним на земельну ділянку площею 1,8301 га, що розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті їх матері [PERSON], померлої [INFO] року та визнання за позивачами права власності по 1/5 частині за кожним на земельну ділянку площею 2,25 га в умовних кадастрових одиницях, яка розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області , що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті їх матері [PERSON], померлої [INFO] року, яке вона успадкувала після смерті сина [PERSON], померлого [INFO] року та належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації від 01.08.1996 року № 371. В позовній заяві вказується, що в с. Вельбівка, Гадяцького району, Полтавської області проживали брат позивачів - [PERSON] та їх мати - [PERSON]. На підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації від 01.08.1996 року № 371, [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну ділянку розміром 2,25 га в умовних кадастрових одиницях, що перебувала у колективній власності КСП «Вельбівка» та розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Державний акт на вказану земельну ділянку брату не видавався. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з права власності на вказану земельну ділянку, яку фактично прийняла його мати [PERSON], так як проживала з сином на момент його смерті і фактично вступила в управління та володіння його майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, але спадщину не оформила. [PERSON] була приватизована земельна ділянка площею 1,8301 га, що розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що їй був виданий Державні акт на право власності на земельну ділянку, оригінал якого згодом був втрачений. [PERSON] за життя склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповіла в рівних частках позивачам. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з права власності на вищевказані земельні ділянки. Позивачі звернулися до Гадяцької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері, де їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів Сертифіката та Державного акта на право власності на вказані земельні ділянки, в зв'язку з чим вони вимушені були звернутися до суду з даною позовною заявою. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали суду заяви, в яких просили їх позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без їх участі. Представник позивачів по дорученню - [PERSON] надала суду заяву, в якій просила суд позовні вимоги позивачів задовольнити, справу розглянути без її участі. Представник відповідача територіальної громади Вельбівскьої сільської ради до суду не з'явився, але надали заяву в якій вказують, що територіальна громада позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнає, проти їх задоволення не заперечує і просять справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі до суду не з"явився, але надали заяву в якій просять справу розглянути без участі їх представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не з"явився, але надали заяву в якій просять справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують. Відповідно до ч.1 п.3 ст.169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають до задоволення зі слідуючих підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були дітьми [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, які знаходяться в матеріалах справи та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] № 00016104055 від 11.12.2015 року, виданого відділом ДРАЦС РС Гадяцького РУЮ в Полтавській області. [PERSON] 18.09.1982 року зареєструвала шлюб з [PERSON] в зв'язку з чим своє прізвище [PERSON], змінила на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого Жоржівською сільською радою Шишацького району Полтавської області. [PERSON] на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації від 01.08.1996 року № 371 був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну ділянку розміром 2,25 га в умовних кадастрових одиницях, що перебувала у колективній власності КСП « Вельбівка» та розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Сертифікат зареєстровано у Книзі видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 285 по Вельбівській сільській раді, Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] не реєструвався та не видавався, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі . [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 1,8301 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, про що їй був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який був зареєстрований в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за № 239 від 20.01.2004 року по Вельбівській сільській раді, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі . [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого повторно відділом ДРАЦС Гадяцького РУЮ в Полтавської області. Після смерті [PERSON], залишилось спадкове майно, що складається з вищезазначеного права на земельну ділянку, яке фактично прийняла його мати [PERSON], так як на момент смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з ним і фактично вступила в управління та володіння його майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Вельбівської сільської ради № 02-20/2069 від 30.12.2015 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] є спадкоємницею після смерті [PERSON]. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) підтверджується відповідним сертифікатом, який діє до отримання громадянином державного акту на земельну ділянку. В пункті 3 Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» також зазначається про те, що сертифікат на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною у ньому часткою. Отже, наявність належним чином оформленого та зареєстрованого сертифікату на земельну частку (пай) засвідчує право його володільця на виділення земельної ділянки в натурі та отримання державного акту про право власності на цю земельну ділянку. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну ділянку розміром 2,25 га в умовних кадастрових одиницях, що перебувала у колективній власності КСП « Вельбівка» та розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] не видавався. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] мав лише право на вищевказану земельну частку (пай), а не право власності на вказану земельну ділянку. Тому суд, враховуючи вищевикладене, вважає що [PERSON] успадкувала лише право на земельну ділянку площею 2,25 га в умовних кадастрових одиницях, що перебувала у колективній власності КСП « Вельбівка» та розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її сина [PERSON], померлого [INFO] року. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. 22.07.2008 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Вельбівської сільської ради Гадяцького району та зареєстрований в реєстрі під № 280, яким на випадок свої смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого 17.02.2010 року Вельбівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з вищезазначеного права на земельну ділянку, яке вона успадкувала від померлого сина [PERSON] та права власності на вищевказану земельну ділянку, яка належала їй на праві власності. Згідно матеріалів спадкової справи № 420/2010 Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і їм було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] і їх вимоги щодо визнання за ними права власності по 1/5 частині за кожним на земельну ділянку площею 1,8301 га, що розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO] року підлягають до задоволення. А вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності по 1/5 частині на земельну ділянку площею 2,25 га в умовних кадастрових одиницях, що перебувала у колективній власності КСП « Вельбівка» та розташована на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, підлягає до часткового задоволення, оскільки [PERSON] після смерті її сина [PERSON], померлого [INFO] року, успадкувала лише право на вказану земельну ділянку, отже і позивачі після її смерті успадкували лише право на вказану земельну ділянку . Відповідно ч.1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч.1ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: partial