Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 08.06.2012 року у Виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 22. За час спільного життя у них народилось двоє дітей, а саме, донька, [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO] Відповідач допомоги дітям не надає. Діти знаходяться на утриманні позивача. А тому позивач звернулась в суд та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, а всього 1 000 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Крім цього просить суд зобов»язати відповідача брати участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак, подала до суду заяву у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить стягувати по 500 грн. на кожну дитину. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечує, просить такий задоволити. Згідний сплачувати по 500 грн. на кожну дитину. Оскільки сторони в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони 08.06.2012 року у Виконавчому комітеті Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 22. З копій свідоцтв про народження дітей вбачається, що позивачка є матір'ю дітей, а відповідач - їхнім батьком. З матеріалів позовної заяви вбачається, що діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд враховує те, що діти проживають разом з матір'ю, а відтак, знаходяться на її утриманні. Відповідач не бере участь в матеріальному забезпеченні дітей, а тому суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоров'я та матеріальне становище дітей, які не хворіють, майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоров'я та матеріальне становище їх матері - позивачки по справі, яка не працює, інвалідності не має, будь-яких інших доходів не отримує; - стан здоров'я та матеріальне становище їх батька - відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, є працездатним, а відтак, може надавати допомогу на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Якщо батько, мати працюють, розмір аліментів визначається в частці від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 182,183 СК України). Якщо ж платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі (ст.184 СК України), суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, а всього 1 000 грн., починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беріть участь у справі, виникає спір. Щодо вимоги позивача про зобов»язання відповідача брати участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо), суд вважає, що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав суду доказів того, що відповідач не бере участі у додаткових витратах на дітей. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі - 551 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: partial