Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 15\~186,67 грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат, повязаних із розглядом справи. Ухвалою суду від 12.10.2018 року справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до [PERSON] про стягнення\~ заборгованості\~прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження.\~ Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена рекомендованим листом (а.с.46), направленим за адресою реєстрації особи та повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом як небажання особи отримувати судові виклики. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє частково, із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач уклав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 21.06.2016 року, в якій зазначив свої особисті дані. В даній угоді зазначено про умови та строк повернення коштів. Відповідно до умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт [PERSON] отримала кредит у розмірі 13\~587,44 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідач отримані кредитні кошти не повернув і станом на 11.09.2018 року заборгованість за кредитним договором складає: 10\~690,83 грн. заборгованості по кредиту, 1\~001,91 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 2\~303,53 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1\~190,40 грн. штраф відповідно до п.п. 2.2 Генеральної угоди. Доказів часткової або повної сплати заборгованості відповідач не надав. Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до п. 2.8. генеральної угоди, при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказано в Умовах і правилах за кожний день прострочки. Сума пені та комісії становить 2\~303,53 грн. Згідно п. 2.2. генеральної угоди, відповідно до ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобовязанням, строк яких не наступив, сторони узгодили, що строком повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1\~190,40 грн. Цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до положень\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі\~статтею 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог щодо стягнення заборгованості\~за\~кредитним\~договором. У задоволенні вимог про стягнення\~заборгованості за пенею\~ в розмірі 2\~303,53 грн., суд вважає за необхідне, відмовити, в звязку із забороною подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Статтею 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог(в редакції 2017 року). Відповідно до\~п.\~36\~Постанови Пленуму\~Вищого \~спеціалізованого суду\~ України\~з розгляду\~цивільних та\~кримінальних справ\~ №10\~від 17\~жовтня 2014\~року "Про\~застосування судами\~законодавства про\~судові витрати\~у цивільних\~справах" судовий збір\~підлягає розподілу\~пропорційно задоволеним\~вимогам,\~незалежно від\~того,\~за якою\~ставкою сплачувався\~судовий збір. Вимоги ст. 141 ЦПК України не суперечать обставинам щодо стягнення судового збору, викладеним в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 12\~883,14 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1\~494,74 грн. (12\~883,14 грн. х 100% : 15\~186,67 грн. х 1 762,00 грн.).\~ Враховуючи викладене та

Outcome: partial