Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~Позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулися з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення грошових коштів. \~\~\~\~\~\~Позивач посилається на те, що 22 листопада 2016 року [PERSON] надала позику - грошові кошти у розмірі 780000 гривень [PERSON] , кінцевий строк повернення позики 24 січня 2017 року. Зазначені обставини підтверджуються доданою до позовної заяви розпискою, складеною власноруч [PERSON] 18 січня 2017 року [PERSON] надала позику - грошові кошти у розмірі 150000 гривень [PERSON] , кінцевий строк повернення позики 24 січня 2017 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON] для повернення їм боргу, але [PERSON] на протязі усього часу лише тільки обіцяє виконати вимоги викладені у розписках. Кінцевий строк повернення позики 24 січня 2017 року. На день написання позовної заяви відповідачка [PERSON] свої зобов`язання не виконала, а тому позивачі [PERSON] та [PERSON] вимушені звернутись до суду з цим позовом. [PERSON] , позивач [PERSON] знає приблизно 10 років. [PERSON] займається підприємницькою діяльністю на протязі усього цього часу і має магазин по продажу речей на ринку «Сити25». До неї в магазин періодичну приходила купувати речі [PERSON] , але не завжди вона одразу розраховувалася за придбане, а бувало що через деякий час. Оскільки [PERSON] була постійним покупцем у позивачки [PERSON] , і вона їй довіряла, вважаючи порядною людиною, то вона їй і речі давала в борг, а також грошові кошти періодично позичала, які [PERSON] завжди повертала. Позивач [PERSON] , знаючи [PERSON] лише з позитивної сторони як чесну, порядну людину, пішла на її вмовляння щодо допомоги і позичила їй 30000 доларів США, про що [PERSON] власноручно написала договір займу, датований 22.11.2016 року, який є фактично розпискою отримання нею вказаних грошових коштів. Приблизно на початку 2017 року [PERSON] приїхала до квартири позивачів за адресою: [ADDRESS] , в якій були позивачі [PERSON] та [PERSON] почала вмовляти їх позичити їй 5000 доларів США. [PERSON] не дуже хотіла їй знову позичати гроші, адже вона жодної копійки не повернула з позичених в неї раніше грошових коштів, а лише постійно обіцяла повернути і кожний раз вигадувала нові історії, чому в нею не виходить. Однак позивач [PERSON] погодився на її вмовляння, пожалів і повірив, що їй ті гроші вкрай необхідні, і вона поверне їх буквально за тиждень, про що [PERSON] написала власноручно в договорі займу, який є фактично розпискою про отримання грошових коштів, датований 18.01.2017 роком, і в якому вказано, що позичені грошові кошти будуть повернуті 24.01.2017 року. Грошові кошті на даний час ані позивачці [PERSON] в розмірі 30000 (тридцять тисяч) доларів США, ані [PERSON] в розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США до цього часу не повернуті. Позивачі просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 780000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні витрати у розмірі 215826 (двісті п`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять шість) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму 3 % річних у розмірі 64814 (шістдесят чотири тисячі вісімсот чотирнадцять) гривень 79 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму пені у розмірі 206539 (двісті шість тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 32 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні витрати у розмірі 41505 (сорок одна тисяча п`ятсот п`ять ) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму 3 % річних у розмірі 12464 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) гривні 38 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму пені у розмірі 39719 (тридцять дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 10 коп. \~\~\~\~\~\~Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128,\~131 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~Представник позивачів надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.\~\~\~ При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника\~\~позивача, що відповідає положенням\~ст. 280-282 ЦПК України, так як\~\~надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.\~ \~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні встановлено, що 22.11.2016 року [PERSON] отримала у позику від [PERSON] грошові кошти у сумі 30000(тридцять тисяч) доларів США. Відповідач був зобов`язаний повернути зазначену суму грошових коштів у строк 24.01.2017 року. 18.01.2017 року [PERSON] отримала у позику від [PERSON] грошові кошти у сумі 150000 гривень ( 5000 доларів США). Відповідач був зобов`язаний повернути зазначену суму грошових коштів у строк 24.01.2017 року. Відповідно до\~ст.\~1046\~ЦК України,\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.\~1047\~ЦК України,\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~якщо його\~сума не\~менш як\~у десять\~разів перевищує\~встановлений законом\~розмір неоподатковуваного\~мінімуму доходів\~громадян,\~а у\~випадках,\~коли позикодавцем\~є юридична\~особа,\~-\~незалежно від\~суми. На\~підтвердження укладення\~договору позики\~та його\~умов може\~бути представлена\~розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За змістом статті 1\~Закону "Про індексацію грошових доходів населення"\~індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже,\~індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України\~- гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625\~ЦК\~щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Разом з тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625\~ЦК\~інфляційні втрати\~стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Враховуючи вищевикладене, а також те, що умовами договору позики сторони визначили, що\~позичальник бере на себе зобов`язання повернути кошти в тому ж розмірі (еквівалент долару) нарахована позивачем сума інфляційних втрат стягненню з відповідача не підлягає. У випадку отримання позики в іноземній валюті без обумовленої сторонами у ньому умови такої складової грошового зобов`язання як розмір і порядок сплати процентів від суми позики, положення частини першої статті 1048 ЦК України не можуть бути застосовані, з огляду на відсутність передбаченого ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором механізму (формули) їх застосування та нарахування. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною\~другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3,\~поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). У постанові №\~127/15672/16-ц від 08 листопада 2019 року Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та №\~\~922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. \~Стосовно вимог про стягнення пені, суд вважає, що в задоволенні слід відмовити. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (частина друга статті 551 ЦК України). У даній справі договором позики не встановлено розміру пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в частині стягнення суми боргу за розписками та 3% річних. Згідно до \~ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 9605 гривень. \~

Outcome: partial