Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві позивачка вказувала, що перебувала з відповідачем у реєстрованому шлюбі з 26 вересня 2003 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Рішенням Хорольського районного судуд від 17 вересня 2009 року шлюб між сторонам розірвано. Позивачка вказувала, що 13 жовтня 2009 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовом до неї про поділ спільного майна подружжя. 05 листопада 2009 року вона звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зарахування вимог за позовом про стягнення аліментів. До початку судового розгляду між сторонами була досягнута домоволеність про часткове погашення аліментного обов'язку на утримання їхньої дитини за рахунок нерухомого майна, про що складено договір від 18 грудня 2009 року. Договір діє з 27 жовтня 2009 року. Термін дії договору 4 роки і 3 місяці. За умовами договору після закінчення терміну, на який укладений договір, відповідач сплачуватиме аліменти у відповідності з рішенням суду. Ухвалою Хорольського районного суду від 18 грудня 2009 року позовні вимоги сторін про поділ спільного майна подружжя за зарахування вимог за позовами були залишені без розгляду на підставі поданих сторонами заяв. На даний час термін укладеного сторонами договору сплив. Позивачка вказувала, що їхня донька [PERSON] з моменту народження має захворювання у вигляді вродженого неповного незрощення твердого та м'якого піднебення із порушення функції ковтання, дихання та мови, сколіозу, розсіяної уваги. Вікторія навчається в 2 класі Хорольської середньої школи № 4. Враховуючи постійний характер хвороби доньки [PERSON], яка потребує профілактичного та санаторно-курортного лікування, а тому як на її утримання, так і на постійне лікування та реабілітацію потрібні значні кошти. Не дивлячись на це, відповідач не надає жодної копійки на додаткові витрати пов'язані з утриманням та лікуванням дитини. Позивачка вказувала, що відповідач офіційно не працює, але виконує євроремонти за наймом у приватних підприємців, за що отримує досить пристойну заробітну плату. Його середній заробіток за місяць становить більше 8000 гривень. А тому позивачка просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання їхньої доньки аліменти у фіксованому розмірі в сумі 2000 гривень щомісячно до повноліття дитини. 17 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із заявою про уточнення та доповнення позовних вимог, в якій просила збільшити та додатково стягнути з відповідача [PERSON] на її користь та на утримання доньки [PERSON] на суму 886 грн. щомісячно і до повноліття дитини; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь та на лікування доньки [PERSON] додаткові витрати в сумі 714 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнений позов підтримала та просила його задовольнити повністю, але не заперечувала проти стягнення на її користь на утримання доньки [PERSON] аліментів в сумі 550 гривень щомісячно та проти стягнення на її користь додаткових витрат на утримання дитини в сумі 714 гривень одноразово. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнений позов визнали частково, посилаючись на заперечення проти позову (а.с. 38-39). Відповідач погодився сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їхньої доньки в сумі 550 гривень щомісячно, а також не заперечувати проти стягнення з нього на користь позивачки 714 гривень одноразово додаткових витрат на утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що уточнений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наданої копії свідоцтва про народження є батьками [PERSON], [INFO]. В суді також встановлено, що на підставі рішення Хорольського районного суду від 30 листопада 2009 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 400 гривень щомісячно і досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що 18 грудня 2009 року між сторонами було укладено договір про часткове погашення аліментного обов'язку на утримання дитини за рахунок нерухомого майна. Договір діє з 27 жовтня 2009 року на термін 4 роки 3 місяці, тобто до 27 січня 2014 року. Відповідно до п. 2 цього договору після спливу дії договору [PERSON] сплачує аліменти у відповідності до рішення суду. Позивачка [PERSON] в своїй уточненій позовній заяві збільшила свої позовні вимоги, а саме просила збільшити та додатково стягнути з відповідача [PERSON] на її користь та на утримання доньки [PERSON] на суму 886 грн. щомісячно і до повноліття дитини; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь та на лікування доньки [PERSON] додаткові витрати в сумі 714 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання про часткове задоволення позовних вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та стягнення з [PERSON] додаткових витрат на лікування доньки [PERSON] суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Стаття у ч. 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. Істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] є дитиною-інвалідом. Згідно медичного висновку № 32 від 25 грудня 2013 року та індивідувальної програми реабілітації інваліда № 62 [PERSON] страждає на вроджене неповне незрощення твердого та м'якого піднебення із порушення функції ковтання, дихання та мови, страждає на сколіоз, розсіяну увагу. Крім того, суд приймає до уваги надані позивачкою [PERSON] квитанції на придбання ліків (а.с. 18-22). Суд також враховує матеріальний стан відповідача [PERSON], який є безробітним, що підтверджується довідками Хорольського центру зайнятості № 424, 425 від 05.02.2014 року, відповідно до довідки ВДВС Хорольського РУЮ від 11.02.2014 року за № 04-30/979 має перед [PERSON] заборгованість по аліментам, яка станом на 11.02.2014 року становить 17882,36 гривень, стягнення якої проводиться із допомоги по безробіттю в Хорольськомурайонному центрі зайнятості. Враховуючи те, що в судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів та додаткових витрат, які повинні бути стягнуті на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід проводити стягнення на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] аліментів в сумі 550 гривень щомісячно та одноразово стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 714 гривень додаткових витрат одноразово на лікування дитини [PERSON]. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, враховуючи пояснення сторін, матеріали справи та враховуючи те, що в судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів та додаткових витрат, які повинні бути стягнуті на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], суд приходить до висновку про те, що з відповідача слід проводити стягнення на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] аліментів в сумі 550 гривень щомісячно та одноразово стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 714 гривень додаткових витрат на лікування дитини [PERSON]. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 04.02.2014 року. Відповідно до ст. 367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial