Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 32721,84 грн., мотивуючи порушенням відповідачкою зобовязань за кредитним договором б/н від 20.06.2008 р. В позовній заяві представник позивача просив справу розглядати за його відсутності. Відповідачка позов визнала частково в частині «тіла» кредиту. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 20 червня 2008 р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.05.2017 р. відповідачкою зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 27064,55 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 8235,03 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 18829,52 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки. Частково задовольняючи позов суд виходить з наступного. Згідно ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ №1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і №1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум пені і штрафів, та включає м. Лисичанськ, в якому зареєстрована відповідачка (а.с. 15 зв., 24). Відповідно до ст.534 ЦК України уразі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Згідно розрахунку заборгованості з 30 квітня 2015 р. відповідачу протиправно нараховувалася пеня, погашення якої здійснювалося за рахунок платежів за договором, розмір яких з 02 червня 2015 р. склав 3761,01 грн. (а.с. 6). Договором між сторонами порядок погашення заборгованості у разі недостатності суми платежу встановлений не був, доказів того, що позивач порушував положення ст.534 ЦК України, суду не надані, тому суд виходить з того, що сплачена відповідачем сума в розмірі 3761,01 грн. була протиправно направлена на погашення заборгованості з пені за прострочку платежу. Тому суд зменшує розмір заборгованості з процентів за кредитом за рахунок платежів в розмірі 3761,01 грн. до 18829,52 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Оскільки суми штрафів відповідачу також нараховані під час подачі позову до суду, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 100 грн., штрафу (фіксована частина) 250 грн. і штрафу (процентна складова) 1546,28 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для часткового задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Відповідно до ст.5 п.9 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди першої та другої груп, при цьому аналіз ст.5 робить можливим висновок, що коли особа звільняється від сплати судового збору тільки під час звернення до суду із відповідною заявою, вона називається у ст.5 позивачем, заявником чи засудженим. У випадку повного звільнення незалежно від процесуального статусу у т.ч. і відповідача закон використовує безпосередньо посилання на статус/назву особи інвалід, учасник бойових дій, виборець тощо. Відповідачка є інвалідом 2-ї групи, тому суд звільняє ї від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial