Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що її батьки, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 лютого 1995 р. Позивачка народилася [INFO] 16 травня 2007 р. батьки позивачки розірвали шлюб. Протягом всього часу після розлучення, позивачка проживає з матір'ю, та останні роки знаходиться на повному її утриманні. До досягнення повноліття, за рішенням суду отримувала аліменти, при цьому у зв'язку з тим, що перебування батька було не відоме, позивачка отримувала призначену тимчасову державну допомогу в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до п. 8 ст. 181 СК України. З 01 вересня 2013 р. позивачка навчається на денній (стаціонарній) формі навчання в Сумському державному педагогічному університеті ім. А.С. Макаренка та буде навчатися до 30 червня 2017 р. Враховуючи викладене, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 30 % відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи установленого законодавства України, який на момент звернення до суду становить 365 грн. 40 коп., щомісячно, починаючи з 01 січня 2014 р. по 30 червня 2017 р. У поданій письмовій заяві позивачка просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. На підставі ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, суд вважає позов задовольнити частково. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], з 23 лютого 1995 р. по 01 березня 2007 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтвом про розірвання шлюбу /а.с.3,5/. Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. У графі батьки зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON]/а.с.4/. На теперішній час [PERSON] є повнолітньою і навчається у Сумському Державному педагогічному університеті ім. А.С. Макаренка, інститут філології, та повинна закінчити навчання 30 червня 2017 року / а. с. 11 /. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Перевіривши наявність вищевказаних фактів, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів працює, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Вимоги позивачки про стягнення аліментів з 01 січня 2014 р. суд вважає необґрунтованими, оскільки не було надано підтвердження про вчинення [PERSON] дій щодо встановлення місця знаходження батька з метою домовленості про сплату аліментів. Між сторонами склалися сімейні правовідносини.

Outcome: partial