Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

В грудні 2020 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували у шлюбі від якого у них народились дві доньки. На підставі рішення Святошинського районного суду м.Києва від 07.06.2019 шлюб між сторонами було розірвано. Позивач вказує, що сторони сімейних відносин не підтримують, проте, сторони продовжують проживати разом за відсутності можливості переїхати в інше житло. Зазначає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не допомагає матеріально в забезпеченні доньок, які перебувають на повному утриманні позивача. Проте, наразі, позивач не в змозі самостійно утримувати доньок, оскільки знаходиться у пошуках роботи та не має інших видів доходів. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітніх дітей, що продовжують навчання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі по 5000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дочками 23-х річного віку за умови, що вони будуть продовжувати навчання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.12.2020 відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. На підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 26.04.2021 було витребувано відомості про доходи, одержані відповідачем. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у спосіб передбачений нормами ЦПК України, протее відзиву на позов не подав. Треті особи подали письмові заяви в яких просили проводити розгляд за їх відсутності , позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією позивача викладеною в заяві, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 24.12.1999, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського району м. Києва, актовий запис №1561. Від шлюбу у сторін народились доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Святошинського районного суду м.Києва від 07.06.2019 шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] , [INFO] є студенткою ІІІ курсу групи ТО-31 ІІІ курсу денного відділення Торговельно-економічного коледжу КНТЕУ. Згідно з довідкою від 17.11.2020 термін навчання складає з 01.09.2018 по 31.01.2022. [PERSON] , [INFO] є студенткою ІІІ курсу денного відділення ВНЗ «Перший Київський медичний коледж» за спеціальністю «Медсестринство» (спеціалізація «Сестринська справа»). Згідно з довідкою від 02.11.2020 термін навчання складає з 01.09.2018 по 30.06.2022. На підтвердження щоденних витрат, позивачем було надано копії фіскальних чеків щодо купівлі продуктів харчування, одягу тощо. Згідно з даними інформаційних ресурсів Головного управління ДПС у м. Києві [PERSON] з 02.02.2005 перебував на податковому обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДПС м. Києва як фізична особа-підприємець. В 2019-2020 роках фізична особа-підприємець [PERSON] перебував на загальній системі оподаткування. Також, згідно з даними інформаційних ресурсів Головного управління ДПС у м. Києві податкова звітність фізичною особою-підприємцем [PERSON] не подавалась. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Враховуючи ту обставину, що доньки сторін навчаються на денній формі навчання, факт потреби останніх у матеріальній допомозі є безумовним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє їх можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особи, які ще не закінчила відповідного навчального закладу, не мають потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідачем не повідомлено обставин, що можуть свідчити про об`єктивну неможливість останнього вирішити питання працевлаштування, як то стан здоров`я, похилий вік тощо. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня. При цьому, позивач обґрунтовує позовні вимоги наданими відомостями про витрати, при цьому, копії фіскальних чеків стосуються різних періодів та не підтверджують заявлений позивачем розмір аліментів. Згідно положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За матеріалами справи відповідач є працездатною особою, а отже, зобов`язаний приймати участь в матеріальному забезпеченні доньок. Щодо визначення в судовому рішенні мінімального гарантованого розмір аліментів на підставі ч. 2 ст. 182 СК України, судом взято до уваги, що відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, що виключає можливість застосування до вказаних правовідносин ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно, з урахуванням вимог п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, враховуючи матеріальне становище позивача, відсутності заперечень відповідача, вартісної величини, достатньої для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб, розміру вартості освітніх послуг, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у розмірі 2500,00 грн на кожну доньку, щомісячно, починаючи з 14.12.2020 та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ними двадцяти трьох років. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",

Outcome: partial