Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Представник Навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом», звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за контрактом на навчання. Вимоги позову обґрунтовано наступним. Між Навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» та [PERSON] було укладено два окремі контракти на навчання, контракт на навчання б/н у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» від 1 вересня 2016 рокута контракт на навчання №118/17 у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній Академії управління персоналом» від 01 вересня 2017 року. Також, між Позивачем та [PERSON] було укладено контракт на навчання у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній академії управління персоналом». Відповідно до п.1.1 Контракту 1 батьки доручають, а Заклад освіти бере на себе зобов`язання здійснювати платне навчання та виховання їх дитини [PERSON] у шостому класі, форма навчання денна. Відповідно до п.1.1 Контракту 2 батьки доручають, а Заклад освіти бере на себе зобов`язання здійснювати платне навчання та виховання їх дитини [PERSON] у сьомому класі, форма навчання денна. Відповідно до п.1.1 Контракту 3 батьки доручають, а Заклад освіти бере на себе зобов`язання здійснювати платне навчання та виховання їх дитини [PERSON] у восьмому класі, форма навчання денна. Відповідно до п. 3.3. Контракту 1 батьки вносять оплату на поточний рахунок Закладу освіти щомісяця у сумі 1850 грн. Відповідно до п. 3.3. Контракту 2 батьки вносять оплату на поточний рахунок Закладу освіти щомісяця у сумі 2500 грн. Відповідно до п. 3.3. Контракту 3 батьки вносять оплату на поточний рахунок Закладу рсвіти щомісяця у сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) грн. Протягом всього періоду навчання (з 01.09.2016 по 31.08.2019) Відповідач 1 та Відповідач 2 повинні були сплатити за Контрактом 1, Контрактом 2 та Контрактом 3 суму за навчання учня в розмірі 93 627,97 грн. Згідно з п. 3.8. вищезазначених контрактів, у випадку несвоєчасної оплати за навчання до 20 числа місяця, що триває, Батьки сплачують пеню (починаючи з 2 числа місяця оплати) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний прострочений день. Вказано, що Відповідачі порушили свої зобов`язання, оплативши навчання учня з порушенням строків за Контрактами 1 та 2. Та порушили зобов`язання за Контрактом 3 оплативши навчання учня лише частково та з порушенням строків. Зазначено, що Відповідачам була надана для ознайомлення Претензія №70 від 02.09.2019 року. Відповідач 2 своєю розпискою від 02.09.2019 року зобов`язався сплатити заборгованість в сумі 22230 грн. Проте кошти Позивач не отримав, у зв`язку з чим до відповідача 2 було направлено лист-повідомлення про фінансову заборгованість №90 від 15.10.2019 року. З дня відправлення листа-повідомлення про фінансову заборгованість до дня подання позову Відповідачем 1 та Відповідачем 2 так і не було здійснено жодних дій для позасудового врегулювання спору. Вважає, що Відповідач 1 та Відповідач 2 зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також, три проценти річних від простроченої суми наступним чином: ?за контрактом 1 всього 7454 грн.61 коп., з яких: -5152 грн. 42 коп. пені; -1829 грн. 61 коп. інфляційних витрат; -472 грн. 58 коп. 3% річних. ?за контрактом 2 всього 9848 грн. 53 коп., з яких -7489 грн. 85 коп. пені; -1731 грн. 85 коп. інфляційних витрат; -626 грн. 83 коп. 3% річних. ?за контрактом 3 всього 29137 грн. 11 коп., з яких: -22230 грн. 35 коп. основного боргу; -5809 грн. 16 коп. пені; -636 грн. 76 коп. інфляційних витрат; -460 грн. 84 коп. 3% річних. Посилаючись на викладені обставини справи, представник Позивача просить суд: стягнути з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь Позивача 46440 гривні 25 копійок, з яких : 12230,35 грн. основного боргу; 11451,43 пені; 4198,22 грн. інфляційних витрат; 1560,25 грн. 3% річних. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом Навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за контрактом на навчання. Визхначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи відсутності представника Навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при міжрегіональній академії управління персоналом». Відповідачі до судового засідання не з`явились. Відповідачам надіслана судова повістка відповідно до ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Відповідачі не скористались процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що сторони будучи повідомлені належним чином про день та час судового засідання, не з`являлись в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов таких висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що 01 вересня 2016 року між Навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній академії управління персоналом, далі «Заклад освіти», в особі в.о. директора Трикіши Ольги Олександрівни, з однієї сторони та [PERSON] , далі «Батьки», з другої сторони, які надалі разом іменуються Сторони, укладено Контракт на навчання у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній академії управління персоналом. Згідно п.п.1.1. Контракту - Батьки доручають, а Заклад освіти бере на себе зобов`язання здійснювати платне навчання та виховання їх дитини [PERSON] до шостого класу, форма навчання денна. Відповідно до п.п.2.3. контракту - Батьки зобов`язуються: своєчасно вносити плату за навчання Учня; контролювати процес самопідготовки Учня. Згідно п.п.3.1. Контракту - термін навчання Учня становить один рік. Згідно п.п.3.3. Контракту - за навчання згідно з цим Контрактом, Батьки вносять оплату на поточний рахунок закладу освіти або в касу за перший період - місяць, квартал, півріччя, рік у такому розмірі 1850 грн., загальна сума оплати за перший календарний рік становить 22200 грн. Згідно п.п.3.4. Контракту - оплата за перший період здійснюється при оформлені документів. Згідно п.п.3.5. Контракту - за наступний період навчання Батьки вносять попередню оплату до 20 числа місяця, що передує місяцю, в якому розпочато навчання, у розмірі, який встановлюється рішеннями (наказами) Академії та Закладу освіти з урахуванням витрат на організацію і проведення навчального процесу, індексу інфляції, зміни цін на комунальні та інші послуги. Повідомлення батьків про підвищення плати за навчання здійснюється не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня з якого підвищено оплату. Згідно п.п.3.9. Контракту - у випадку несвоєчасної оплати за навчання до 20 числа місяця, що триває, Батьки сплачують пеню (починаючи з 2 числа місяця оплати) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочений день. 01 вересня 2017 року між Навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній академії управління персоналом, далі «Заклад освіти», в особі директора Пасенко Інги Михайлівни, з однієї сторони та [PERSON] , далі «Замовник» або «Батьки», з другої сторони, які надалі разом іменуються Сторони, укладено Контракт 118/17 на навчання у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній академії управління персоналом. Згідно п.п.1.1. Контракту 118/17 - Батьки доручають, а Заклад освіти бере на себе зобов`язання здійснювати платне навчання та виховання їх дитини [PERSON] зарахованого до сьомого класу, форма навчання денна. Відповідно до п.п.2.3. Контракту 118/17 - Замовник зобов`язуються: дотримуватись правил внутрішнього розпорядку НВК «Престиж»; своєчасно вносити плату за навчання Учня; контролювати процес самопідготовки Учня. Згідно п.п.3.1. Контракту 118/17 - термін навчання Учня становить один рік. Згідно п.п.3.3. Контракту 118/17 - за навчання згідно з цим Контрактом, Батьки вносять оплату на поточний рахунок закладу освіти або в касу за перший період - місяць, квартал, півріччя, рік у такому розмірі 2000 грн., загальна сума оплати за перший календарний рік становить 30000 грн. Згідно п.п.3.4. Контракту 118/17 - оплата за перший період здійснюється при оформлені документів. Згідно п.п.3.5. Контракту 118/17 - за наступний період навчання Батьки вносять попередню оплату до 20 числа місяця, що передує місяцю, в якому розпочато навчання, у розмірі, який встановлюється рішеннями (наказами) Академії та Закладу освіти з урахуванням витрат на організацію і проведення навчального процесу, індексу інфляції, зміни цін на комунальні та інші послуги. Повідомлення батьків про підвищення плати за навчання здійснюється не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня з якого підвищено оплату. Згідно п.п.3.8. Контракту 118/17 - у випадку несвоєчасної оплати за навчання до 20 числа місяця, що триває, Батьки сплачують пеню (починаючи з 2 числа місяця оплати) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочений день. Крім того, між Навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній академії управління персоналом, далі «Заклад освіти», в особі директора Пасенко Інги Михайлівни, з однієї сторони та [PERSON] , далі «Замовник» або «Батьки», з другої сторони, які надалі разом іменуються Сторони, укладено Контракт №152/18 на навчання у Навчально-виховному комплексі «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній академії управління персоналом. Згідно п.п.1.1. Контракту №152/18 - Батьки доручають, а Заклад освіти бере на себе зобов`язання здійснювати платне навчання та виховання їх дитини [PERSON] зарахованого до восьмого класу, форма навчання денна. Відповідно до п.п.2.3. Контракту №152/18 - Замовник зобов`язуються: дотримуватись правил внутрішнього розпорядку НВК «Престиж»; своєчасно вносити плату за навчання Учня; контролювати процес самопідготовки Учня. Згідно п.п.3.1. Контракту №152/18 - термін навчання Учня становить один рік. Згідно п.п.3.3. Контракту №152/18 - за навчання згідно з цим Контрактом, Батьки вносять оплату на поточний рахунок закладу освіти або в касу за перший період - місяць, квартал, півріччя, рік у такому розмірі 2800 грн., загальна сума оплати за перший календарний рік становить 33600 грн. Згідно п.п.3.4. Контракту №152/18 - оплата за перший період здійснюється при оформлені документів. Згідно п.п.3.5. Контракту №152/18 - за наступний період навчання Батьки вносять попередню оплату до 20 числа місяця, що передує місяцю, в якому розпочато навчання, у розмірі, який встановлюється рішеннями (наказами) Академії та Закладу освіти з урахуванням витрат на організацію і проведення навчального процесу, індексу інфляції, зміни цін на комунальні та інші послуги. Повідомлення батьків про підвищення плати за навчання здійснюється не пізніше ніж за 30 календарних днів до дня з якого підвищено оплату. Згідно п.п.3.8. Контракту №152/18 - у випадку несвоєчасної оплати за навчання до 20 числа місяця, що триває, Батьки сплачують пеню (починаючи з 2 числа місяця оплати) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочений день. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] та [PERSON] перед Навчально-виховним комплексом «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад «Престиж» при Міжрегіональній академії управління персоналом за контрактом №152/18, за контрактом 118/17 від 01 вересня 2017 року та за контрактом б/н від 01 вересня 2016 року, заборгованість становить 46440,25 грн. з яких: -22230,35 грн. основний борг; -18451,43 грн. пеня; -4198,22 грн. інфляційні витрати; -1560,25 3% річних. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. При цьому, поняття та види договору передбачені статтею 626 ЦК України. Зокрема, даною нормою передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. В той же час, до спірних правовідносин слід також застосовувати і положення ч.1 ст. 901 ЦК України, відповідно до вимог якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Стаття 903 ЦК України визначає, що у разі встановлення у договорі надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За положеннями ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 ст. 615, ст. 625 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання та боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. За наданим позивачем розрахунком: -основний борг за Контрактом №152/18 - 22230,35 грн.; -пеня з простроченої суми за Контрактом від 01.09.2016 року, Контрактом 118/17 від 01.09.2017 року та Контрактом №152/18 разом становить - 18451,43 грн. На день розгляду справи судом з боку відповідачів не надано суду доказів про виконання обов`язку щодо сплати витрат позивача за період навчання. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачів інфляційних витрат та 3 % річних, які на думку позивача складають разом 5 758,47 грн., не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст.625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки штрафні санкції визначено в п.п.3.9 Контракту від 01.09.2016 року та п.п.3.8. Контракту 118/17 від 01.09.2017 року та п.п.3.8. Контракту 152/18, суд не може застосовувати приписи ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки це суперечить за своїм змістом. Відповідно до ст. 89 ЦПК Українис уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачами не спростовано доводи позивача, контрозрахунку не надано, розглядаючи заяву в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 638, 901, 903 ЦК України,

Outcome: partial