Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

до Вільнянського районного суду Запорізької області із заявою про зниження шлюбного віку та надання права на шлюб неповнолітній особі, звернулася [PERSON] , заінтересована особа виконавчий комітет Михайлівської об`єднаної територіальної громади як орган опіки та піклування; заінтересована особа [PERSON] . В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що з січня 2020 року зустрічається з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] . Між ними склалися дуже теплі і щирі стосунки, взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. На даний час заявник не досягла повноліття. Наразі [PERSON] та [PERSON] , як майбутня родина проживають разом, [PERSON] є вагітною та вони очікують народження дитини. Фінансовими коштами забезпечують їх батьки спільно. З метою реєстрації шлюбу просить суд надання права на шлюб, що буде відповідати їх спільним інтересам. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встановив наступні обставини. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має намір укласти шлюб з [PERSON] , з яким вони тривалий час проживають разом, [PERSON] є вагітною. Заявник не досягла шлюбного віку, який згідно ст. 22 СК України встановлюється у 18 років. Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За визначенням ст.22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 Сімейного кодексу України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні, при цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Відповідно до ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Правовий статус неповнолітніх осіб визначено у Цивільному кодексі України (ч. 2 ст. 34). У тому випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, та перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 Сімейного кодексу України судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона вагітна та має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, мати заявниці [PERSON] проти укладення шлюбу не заперечує, з метою народження дитини у повній сім`ї (надана письмова заява), суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам заявниці. Тому заява [PERSON] в частині надання їй права на шлюб підлягає задоволенню. Разом з тим, заява в частині зниження шлюбного віку задоволенню не підлягає, оскільки до компетенції суду, відповідно до ст. 23 Сімейного кодексу України, віднесено питання щодо надання права на шлюб особам, які не досягли шлюбного віку, а не зниження шлюбного віку. Враховуючи наведене в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Outcome: partial