Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 46967,568 інфляційних втрат та трьох процентів річних 6858,6 грн., а усього 53826,16 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що 24.03.2008 р. між ним та відповідачем укладено договір про інвестиції у будівництво. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.05.2011 р. зазначений договір розірвано, стягнуто з ПП «Консул» в користь позивача 104130 грн. інвестиційних платежів, 17342грн. інфляційних втрат, 116 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, оскільки відповідач на даний час боргу не погасив навіть частково , просить стягнути інфляційні втрати та 3% річних за період з 20.04.2015р. по 20.05.2015р. в сумі 27735, 83 гривень. В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив слухати справу у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення. Заперечень на позовну заяву від відповідача не поступило. За таких обставин суд вважає, що причина неявки представника відповідача не є поважною та можливо розглянути справу у його відсутності, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та з»ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані в сукупності по справі докази, суд дійшов висновку , що позов слід задовольнити частково з таких мотивів. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.05.2011 року у справі № 2-311/11, договір про інвестиції в будівництво від 24 березня 2008 року розірвано, стягнуто з Приватного підприємства «Консул» на користь [PERSON] 104130,00 грн. інвестиційних платежів, 17342,00 грн. інфляційних втрат, 116,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, усього 121588, 00 грн. (а.с. 7-8). Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у спорі про застосування наслідків порушення грошового зобов»язання ( справа № 6-113 цс 14 , постанова від 01.10.2014 року), будь-яке зобов»язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов»язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2\~ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу, оскільки чинним законодавством не передбачено припинення зобов'язання ухваленням такого рішення. В цих випадках діє загальне правило про припинення зобов'язання проведенням належного виконання. З урахуванням наведеного, внаслідок невиконання відповідачем судового рішення у справі № 2-311/11, починаючи з 27.05.2011 року, у нього наявний обовязок компенсувати позивачу інфляційні втрати та 3% річних за період користування чужими коштами. Позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за квітень 2015 рік, а три проценти річних за період з 20.04.2015 року по 20.05.2015 року. В основу розрахунку покладає суму боргу в розмірі 195970 гривень 22 копійки, оскільки вважає, що на даний час така заборгованість перед ним існує у відповідача. Покликається на те, що крім рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.05.2011р. , згідно якого на користь позивача з відповідача стягнуто усього 121588грн., рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.04.2015 року стягнуто з ПП «Консул» в користь позивача 74382,22 грн. інфляційних втрат та трьох процентів річних та 743,82 грн. судових витрат (а.с.9-10). За таких обставин, станом на даний час, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 195970,22 гривень. Однак суд вважає, що розрахунок вимог, представлений позивачем, є неправильним, оскільки розмір інфляційних втрат та трьох процентів річних повинен розраховуватись, виходячи з основної суми боргу , а саме суми в розмірі 104130грн. Крім цього, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2015року , залишеним в силі ухвалою Львівського апеляційного суду від 21.06.2016року, з Приватного підприємства «Консул» ЄДРПОУ 31416746 на користь [PERSON] стягнуто 14578 гривень 20 копійок інфляційних втрат за квітень2015 рікта трьох процентів річних в сумі 256 гривень 75 копійок за період з 20.04.2015 року по 20.05.2015 року. Три проценти річних за рік користування коштами від основної суми боргу становить 3123,9 гривень, а отже за один день прострочення 8,55 грн (104130х3%/365=8,55). Отже три проценти річних за період з 21.05.2015 року по 01.07.2016 року (416 днів) становлять 3556,8гривень. Відповідно до роз'яснення, що викладені в листі ВСУ №62-97р - розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції здійснюється шляхом множення суми заборгованості (на момент її виникнення) на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції в цілому за певний період індекси інфляції перемножуються. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін»). Сукупний індекс інфляції за період з 01.05.2015 рок по 01.07.2016 року за період прострочення відповідача сплати позивачу 104130, 00 грн. становить 110,8/100 * 114,0/100 * : 02.2 100 * 100,4/100 * 99,0/100 * 99,2/100 * 102,3/100 * 98,7/100 * 102,0/100 * 100,7/100 * 100.9 100 * 99,6/100 * 101,0/100 * 103,5/100 * 100,1/100 = 1,32. З огляду на викладене, сума боргу відповідача з урахуванням інфляційних втрат становить 104130, 00 грн.* 1,32 = 137459,40 грн. Тому , оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до часткового задоволення .

Outcome: partial