Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], в якому з урахуванням прийнятих судом уточнень просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] Матеуша, [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх доходів, а також стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 від усіх видів доходів на своє утримання. В обґрунтування\~ позовних вимог, вказує, що внаслідок догляду за малолітньою дитиною не має можливості працювати, у зв'язку з чим просить суд стягнути аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має змогу надавати таку допомогу. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 28.12.2015 року від представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, через канцелярію суду надійшла заява в якій вона підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. (вх. № 36201). Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання поштового відправлення. В матеріалах справи містяться заперечення відповідача на позовну заяву, в яких відповідач просить частково визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, в частині стягнення з нього 1/4 всіх доходів. В обґрунтування заперечень вказав, що на теперішній час він офіційно не працює, та має на утримання непрацездатну матір - [PERSON], яка не працює, є пенсіонеркою. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2014 року сторони у справі уклали шлюб, який зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від спільного подружнього життя мають спільну дитину - [PERSON] Матеуша, [INFO]. У Свідоцтві про народження № 809/2015 від 19.05.2015 року, виданого Бюро записів акту цивільного стану [PERSON] Воєводство Любуське [PERSON] батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитини проживає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні, на підтвердження чого позивачкою надана довідка КП "Жилкомсервіс" № 293 від 08.12.2015 року. Вказані обставини відповідачем не спростовані в ході розгляду даної справи. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~\~ статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивачки, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача - [PERSON], на утримання дитини - [PERSON] Матеуша в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Судовим розглядом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не працює і потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2\~ ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4\~ ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1\~ ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд, вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу. Посилання відповідача на наявність утриманців, а саме: непрацездатної матері - [PERSON], як на підставу свої заперечень, суд не приймає до уваги, оскільки доказів її непрацездатності та того, що вона знаходиться саме на утриманні відповідача суду не надано. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial