Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, позбавлення права користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач пояснює тим, що вона являється власником житлового будинку №30 по провул. Вишневому с.Лозувата Благовіщенського району у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У належному їй житловому будинку зареєстрований, але не проживає відповідач [PERSON], в звязку з чим позивач просить визнати його такими, що втратив право користування житловим приміщенням, усунення у користуванні власністю, зняття з реєстраційного обліку. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилися, але направили до суду заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився і від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до повного задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] являється власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: провулок Вишневий №30, в с.Лозувата Благовіщенського району Кіровоградської області ( а.с.13). Відповідно до довідки, виданої 26.09.2016 року за № 613 Лозуватською сільською радою Благовіщенського району вбачається, що громадянин [PERSON], зареєстрований [INFO] але з 02 лютого 2015 року на території Лозуватської сільської ради не проживає ( а.с.15). Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] фактично не проживає, добровільно не знімається з реєстраційного обліку, чим порушуює право позивача на власність. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У задоволенні вимоги про зобов»язання відповідача знятися з реєстраційного обліку належить відмовити, оскільки вимогами Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом реєстрації на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Outcome: partial