Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, вказуючи, що вироком Чемеровецького районного суду від 30.06.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. В результаті вчиненого злочину загинув син позивача, у зв'язку з чим остання просить стягнути на її користь з [PERSON] моральну шкоду в сумі 500000 грн. та з ПрАТ «СК «Провідна» 14616 грн. страхового відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач та її представник з'явилися, позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання з'явилися, позовні вимоги не визнали та заперечували щодо їх задоволення. Представник відповідача ПрАТ «СК «Провідна» в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшло заперечення, згідно якого просить справу розглядати у його відсутності та вказує, що подання даного позову щодо ПрАТ «СК «Провідна» є передчасним, оскільки позивачем по даний час не надані ПрАТ «СК «Провідна» заява про виплату страхового відшкодування та документи, які необхідні для з'ясування наявності підстав для виплати відшкодування, тому ПрАТ «СК «Провідна» жодним чином не порушувало прав позивача на отримання відшкодування в порядку, встановленому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не вчиняло дій, які б свідчили про невизнання або оспорювання такого права. Крім того позивач не надала документи, які підтверджують ступінь родинних відносин із загиблим та наявність (відсутність) інших родичів із [PERSON], у зв'язку з чим у ПрАТ «СК «Провідна» не має підстав для виплати страхового відшкодування, тому просить відмовити у задоволенні позову щодо ПрАТ «СК «Провідна». Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об'єктивно встановлено, що вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 30.06.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування основного покарання і призначено іспитовий строк терміном на 2 роки. Так, згідно вищевказаного вироку в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що 01 січня 2015 року близько 05 години 45 хвилин на автодорозі Кам'янець-Подільський - Білогіря [PERSON] керував автомобілем «Opel Vivaro» реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись з боку с. Жердя в напрямку с. Зарічанка Чемеровецького району та поблизу с. Кормильче Чемеровецького району Хмельницької області, порушив вимоги п.п. 1.5 (ч. 1), 2.3 (б, в), 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких дії або бездіяльність не повинні створювати небезпеку для руху, загрожувати життю та здоров'ю громадян; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки; перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Усупереч вказаним вимогам Правил дорожнього руху України [PERSON], керуючи автомобілем «Opel Vivaro» реєстраційний номер [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявив неуважність, не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, виїхав за межі проїжджої частини автодороги з лівого боку та перекинувся. Пасажир переднього пасажирського сидіння праворуч [PERSON], який не був пристебнутий ременем безпеки, випав із салону автомобіля на землю та був придавлений передньою боковою частиною автомобіля, внаслідок чого наступила його смерть. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1 від 29.01.2015 року причиною смерті [PERSON] стала механічна асфіксія від стиснення шиї, грудної клітки та живота між тупими твердими предметами, що підтверджується виявленням, під час експертизи трупа ушкоджень - ділянки садніння в області підборіддя ліворуч з розповсюдженням на ліві відділи шиї до середньої третини, синяка на рівні ключично-грудинного сполучення зліва з розповсюдженням на підключичну область зліва, на передньо-бокову поверхню грудної клітки зліва до рівня до рівня 3-4 ребер по передньо-підпахвовій лінії, кровиливів в грудино-ключично-сосковий м'яз зліва та в грудні м'язи зліва, синяка в здухвинній області зліва з розповсюдженням на лівий фланк наявність загальноасфіктичних ознак смерті, наявність рідкої крові в порожнинах серця та в просвітах великих судин, гострого венозного повнокров'я внутрішніх органів, дрібних, точкових крововиливів під легеневою плеврою, в епікарді, в слизову оболонку повік, крововиливів в кон'юнктиву очей, набряк головного мозку та легенів, відсутністю інших причин, які б могли привести до смертельного кінця. Вищевказані порушення правил безпеки дорожнього руху водія автомобіля «Opel Vivaro» реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] перебувають у прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - "Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством". Згідно п.9 вищевказаної Постанови Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України «моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини». Дії відповідача є неправомірними, його вину доведено матеріалами справи про кримінальне правопорушення. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує вимоги ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 57 ЦПК України «доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.» Однак жодний доказ перед судом не має пріоритетного значення, а всі докази оцінюються в сукупності. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, та те, що даний злочин вчинено [PERSON] з необережності, а не навмисно, останнім повністю відшкодовано матеріальну шкоду, на його утриманні перебувають дружина та дитина, про що в судовому засіданні не заперечила сама позивач, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] моральної шкоди підлягають задоволенню в сумі 75000 грн.. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з з ПрАТ «СК «Провідна» 14616 грн. страхового відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5005350 від 14.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та ПрАТ «СК «Провідна» на строк з 15.04.2014 року по 14.04.2015 року, застраховано цивільну відповідальність осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом «ОРЕL VІVАRО», р.н. [NUMBER]. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо - транспортної пригоди, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно - правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Пунктом 1.3 статті 1 вищевказаного Закону визначено, що потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу. Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви про виплату страхового відшкодування додаються документи, які мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди, завірені у встановленому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 33-1 Закону, особа яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. По даний час заява про виплату страхового відшкодування та документи, які є необхідними для з'ясування наявності підстав для виплати відшкодування, позивачем не надані, а тому у ПрАТ «СК «Провідна» відсутній обов'язок щодо прийняття рішення по суті. Таким чином, на даний час позивач не виконав дій, визначених Законом для здійснення свого права, а відповідно не має правових підстав на отримання страхового відшкодування. Крім того, відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати), цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Однак, оскільки позивач не надала відповідачу документи, які підтверджують ступінь родинних стосунків із загиблим та наявність (відсутність) інших родичів [PERSON], провести виплату страхового відшкодування - моральної шкоди заподіяної смертю потерпілого на даний час у ПрАТ « СК «Провідна» не має підстав. Враховуючи вищевикладене, подання даного позову щодо ПрАТ «СК «Провідна» є передчасним, оскільки права позивача не були порушені, невизнані чи оспорені відповідачем, а тому в позові до ПрАТ «СК «Провідна» слід відмовити. Згідно п.6 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» - позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, від сплати судового збору звільняються. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь на користь держави судовий збір в сумі 750,00 грн.

Outcome: partial