Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати виконавчий напис № 791 від 17.01.2016 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. про стягнення з [PERSON] заборгованості на предмет кредитного договору № 80/50 від 14.02.2008 р. таким, що не підлягає виконанню та скасувати зазначений виконавчий напис. Зазначає, що 14.02.2008 р. між АК «Промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний промислово - економічний банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 80/50. Зобов»язання за даним кредитним договором було забезпечено договором поруки № 15050-в від 14.02.2008 р., укладеного між банком та [PERSON], договорами іпотеки № 148/5-в від 14.02.2008 р., укладеного між банком та позивачем, згідно з умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок та земельна ділянка. 17.01.2016 р. приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис № 791, яким запропоновано стягнути на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість, що виникла по кредитному договору № 80/50 від 14.02.2008 р., право вимоги за яким було відступлено ПАТ «Акціонерний промислово - економічний банк» на користь стягувача на підставі договору відступлення вимоги від 17.12.2012 р. у розмірі 363 874,37 грн. Виконавчий напис було вчинено на підставі документів наданих ТОВ «Кредитні ініціативи». Проте, існує набравше законної сили рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28.02.2012 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Акціонерний промислово - економічний банк» заборгованості за кредитним договором № 80/50 від 14.02.2008 р. у розмірі 405 855,55 грн. та видано виконавчий лист. 08.11.2013 р. ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області поновлено пропущений строк для пред»явлення виконавчого документа до виконання. 29.04.2016 р. заступником начальника ВДВС КраснолиманськогоМУЮ Донецької обл.. відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у розмірі 256 855,55 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 107 018,82 грн. Та не дивлячись на такі обставини, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до приватного нотаріуса з заявою про вчинення напису. Представник позивача просив розглянути справи за його відсутності та задовольнити в повному обсязі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило. Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» просив розглянути справу за його відсутності. Надав заперечення на позов в яких зазначив, що 17.12.2012 р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством було укладено договір відступлення права вимоги відповідно до умов якого ТОВ «Кредитні ініціативи» отримали право вимоги по кредитному договору укладеному з позивачем 14.02.2008 р. У зв»язку із тим, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов»язаня за кредитним договором, Товариство 25.12.2015 р. в адресу позивача направило вимогу про дострокове погашення кредиту, сплати процентів та пені за несвоєчасне виконання зобов»язань. Враховуючи відсутність задоволення висунутих вимог, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. В обґрунтування законності та безспірності вимог кредитора відповідачем надано нотаріусу перелік документів, передбачених чинним законодавством України, в тому числі і виписку по рахунку клієнта, яка слугує для підтвердження суми боргу. Також представником ТОВ «Кредитні ініціативи» звернуто увагу суду на ту обставину, що нотаріус, вчиняючи оскаржувану нотаріальну дію не розглядає спір про право. За таких обставин представник ТОВ «Кредитні ініціативи» просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи суд важає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено і не заперечується сторонами, що 14.02.2008 р. між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 80/50 за умовами якого [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 425 000,00 грн. та взяв на себе зобов»язання повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування коштами у розмірі 15,5 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 13.02.2023 р. З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 80/50 від 14.02.2008 р. між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 150/50-в та між банком та позичальником іпотечний договір № 148/50-в, предмет іпотеки - житловий будинок і земельна ділянка, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Як свідчать матеріали справи, 17.12.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який є правонаступником Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого банк відступив товариству право вимоги по кредитним договорам, укладеним між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та фізичними особами, в тому числі і право вимоги за кредитним договором № 80/50 від 14.02.2008 р. 17.01.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем за заявою представника ТОВ «Кредитні ініціативи» було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 791, яким запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість, що виникла по кредитному договору на споживчі цілі № 80/50 від 14 лютого 2008 року, право вимоги за яким було відступлено Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на користь стягувача на підставі договору відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року з боржника [PERSON] у розмірі 363 874,37 грн. за період з 17 лютого 2013 року по 26 листопада 2015 року. Сума заборгованості складається з : заборгованості за кредитом - 256 855,37 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 107 018,82 грн. Представником ТОВ «Кредитні ініціативи» надано копію вимоги про усунення порушень від 23.12.2015 р. направлену в адресу [PERSON] де зазначено, що станом на дату складання розрахунку 25.11.2015 року загальна заборгованість становить 434 319,08 грн. і складається з з заборгованості за кредитом - 256 855,55 грн., по відсотках - 107 018,82 грн., по пені - 70 444,71 грн. Запропоновано боржнику достроково повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і нараховану неустойку. Зазначено, що в разі невиконання викладеної вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочне захист охоронюваного права кредитора шляхом подачі до суду цивільного позову/вчинення виконавчого напису нотаріуса. Як свідчать матеріали справи 28.02.2012 р. Краснолиманським міським судом Донецької області ухвалено заочне рішення, яким задоволено вимоги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про стягнення з [PERSON], [PERSON]. Стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 80/50 від 14.02.2008 р. у розмірі 405855,55 грн. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON] на праві власності. Рішення набрало законної сили та 10.05.2012 р. на примусове виконання рішення видано виконавчий лист № 2-354/11. Вимоги ст. 18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України, від 29.06.1999, № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), а саме п.2, які регулюють стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, передбачений наступний перелік по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються:а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, вимоги ст.88 вказаного Закону передбачають, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Сама по собі безспірність визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам. У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірності заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Так, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» зазначив, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу. ВССУ акцентує увагу суддів на тому, що судами під час розгляду такої категорії справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені в письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема, чи є за боржником сума боргу. Також ВССУ зазначає, що судами помилково приймаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості, якими виступають надані банками розрахунки сум заборгованості, оскільки сам по собі такий розрахунок не може підтверджувати безспірність вимог банку. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, ВССУ називає первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Надаючи до суду заперечення на позов, представником ТОВ «Кредитні ініціативи» натомість не долучено до останніх документи, які були надані нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису. Так суд погоджується з твердженням представника відповідача щодо тієї обставини, що під час вчинення виконавчого напису, нотаріус не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, отримання боржником вимоги кредитора. Проте, під час розгляду справи не було встановлено обставин, які свідчать про те, що надані кредитором документи були достатніми для здійснення нотаріальної дії. Положеннями ст. 60 встановлено обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В свою чергу приписи ст. 11 ЦПК України передбачено обов»язок суду розглядати цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що матеріали справивстановлені обставин, що свідчать про безспірність вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо розміру заборгованості за кредитним договором, а тому вважає за можливе задовольнити вимоги представника [PERSON] щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вимога ж про скасування виконавчого напису задоволенню не підлягає, зважаючи на те, що такий спосіб захисту права не передбачений чинним законодавством України. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст.. 88 ЦПК України, зважаючи на те, що за сталою судовою практикою належними відповідачами по даній категорії справ є особи, на користь яких вчинено виконавчий напис. .

Outcome: partial