Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що з 17 серпня 2007 року по 18 грудня 2013 року він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач забрала доньку і пішла проживати окремо, при цьому, не давала йому можливості бачитися з дитиною. Він з приводу перешкоджання відповідачем у спілкуванні з донькою звертався до органу опіки та піклування Тячівської райдержадміністрації, і останній свої висновком рекомендував відповідачу не перешкоджати йому у спілкуванні з донькою та надав згоду на його зустрічі з малолітньою донькою у перші та треті понеділок, середу, п'ятницю місяця (з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин), другі та четверті вівторок місяця (з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин) на нейтральній території, а також у другу та четверту суботу місяця ( з 13 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин), першу та третю неділю місяця (з 13 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин) по місцю проживання батька. Незважаючи на висновок органу опіки та піклування, відповідач і надалі перешкоджає йому у спілкуванні з дочкою. Просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у його спілкуванні з дочкою та визначити спосіб його участі у вихованні дочки: можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання в [ADDRESS] в наступні дні: перший та другий тиждень кожного місяця та два перші місяці літніх канікул. Крім того, в порядку ст.217 ЦПК України просить в порядку забезпечення виконання рішення суду зобов'язати відповідача [PERSON] повідомляти його про зміну місця проживання із зазначенням нової адреси та просить зазначити в рішенні суду наслідки ухилення відповідачки від виконання вимог рішення суду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та зазначили, що відповідач не виконує рішення орану опіки і піклування від 03 березня 2014 року, і надалі перешкоджає йому у спілкуванні та зустрічах з дочкою. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, згідний на побачення дитини з батьком кожну другу та четверту суботу та неділю місяця з 10 години 00 хвилин по 17 годину 00 хвилин. Представник органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 грудня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). Із висновку органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації № 28 від 03 березня 2014 року вбачається, що останнім надано згоду на зустрічі батька з малолітньою донькою у перші та треті понеділок, середу, п'ятницю місяця (з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин), другі та четверті вівторок місяця (з 18 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин) на нейтральній території, а також у другу та четверту суботу місяця ( з 13 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин), першу та третю неділю місяця (з 13 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин) по місцю проживання батька (а.с. 6). Із актів обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 03 червня 2014 року та 02 вересня 2014 року вбачається, що умови проживання [PERSON] є задовільними. Із договору оренди житлового приміщенні від 16 травня 2014 року вбачається, що відповідач [PERSON] винаймає житло в [ADDRESS]. Право на проживання в даному житлі має [PERSON] Згідно довідки дошкільного навчального закладу № 516 управління освіти Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 71 від 15 серпня 2014 року, [PERSON] відвідує молодшу групу № 1 вищезазначеного закладу з 27 травня 2014 року. Із довідки фізичної особи-підприємця [PERSON] від 14 серпня 2014 року вбачається, що [PERSON] з 07 серпня 2014 року працює на посаді перукаря. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із ч.8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування перешкоджає нормальному розвитку дитини. З урахуванням вимог ст.ст. 158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Принципом 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку його особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд визначає способи участі батька у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця її проживання тощо) місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батька, а також інших обставин, що мають істотне значення. За таких обставин, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд керується виключено інтересами малолітньої дитини, яка має право на побачення та спілкування з батьком, яке буде відповідати вимогам закону, і узгоджується з інтересами малолітньої дитини. Суд вважає, що дитина повинна розвиватися фізично, морально та духовно, а не перетворюватися на предмет маніпуляції між батьками. Таким чином, наведені докази свідчать про те, що спосіб участі батька у вихованні дитини є доцільним, обґрунтованим та визначений в інтересах дитини. У суду відсутні дані про те, що побачення з позивачем може негативно вплинути на дитину та перешкоджатиме його нормальному розвитку. З урахуванням викладеного, вирішуючи питання про спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дочкою, суд виходить з того, що дитина є малолітньою, фактично проживає разом з матір'ю у [ADDRESS], відвідує дошкільний навчальний заклад в м. Києві, а тому суд вважає за доцільне дозволити побачення з 18 години 00 хвилин кожної другої п'ятниця кожного місяця до 18 години 00 хвилин кожної другої неділі кожного місяця та побачення з 18 години 00 хвилин кожної четвертої п'ятниця кожного місяця до 18 години 00 хвилин кожної четвертої неділі кожного місяця з обов'язком [PERSON] забирати дочку [PERSON] з місця фактичного проживання матері [PERSON] ([ADDRESS]) та її повернення до фактичного місця проживання з матір'ю. Згідно ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Беручи до уваги те, що відповідач зареєстрована в смт. Буштино Тячівського району, однак фактично проживає в м. Києві, може знову змінити місце свого фактичного проживання, що утруднить чи зробить неможливим виконання даного рішення суду, суд вважає, що позовна вимога про зобов'язання відповідача повідомляти про зміну місця свого проживання підлягає до задоволення. В інших позовних вимогах слід відмовити, як в безпідставних. Судові витрати, що складаються з судового збору відповідно з ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial