Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON] обласне обєднань бюро технічної інвентаризації, [PERSON] державна нотаріальна контора про виділ в натурі частки земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності і поділ житлового будинку в натурі між співвласниками часток. Просить виділити в натурі належну їй 1/2 частку земельної ділянки із земельної ділянки, що є у спільній частковій власності з відповідачем, розташованої за адресою вул. Профінтерну 43 у м. Кіровограді. Виділити позивачу в натурі кв. № 1 житлового будинку № 43 по вул. Профінтерну у м. Кіровограді. Визнати за позивачем право приватної власності на кв. № 1 житлового будинку № 43 по вул. Профінтерну у м. Кіровограді. Стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. 29.12.2014 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, зокрема, [PERSON] просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді в частці, яка буде визначена за висновком судової будівельно-технічної експертизи, призначеної судом. Поділити домоволодіння в натурі, розташоване у м. Кіровограді по вул. Профінтерну, 43 (т. 1 а.с. 131). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.02.2015 року дану позовну заяву в частині позовних вимог про виділення позивачу в натурі кв. № 1 житлового будинку № 43 по вул. Профінтерну у м. Кіровограді та визнання за позивачем права приватної власності на кв. № 1 житлового будинку № 43 по вул. Профінтерну у м. Кіровограді залишено без розгляду (т. 1 а.с. 136). Враховуючи викладене остаточно предметом розгляду даної справи є наступні позовні вимоги: - виділити в натурі належну [PERSON] 1/2 частку земельної ділянки із земельної ділянки, що є у спільній частковій власності з відповідачем, розташованої за адресою вул. Профінтерну 43 у м. Кіровограді; - визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді в частці, яка буде визначена за висновком судової будівельно-технічної експертизи, призначеної судом; - поділити домоволодіння в натурі, розташоване у м. Кіровограді по вул. Профінтерну, 43; - стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у сумі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка домоволодіння № 43 по вул. Профінтерну у м. Кіровограді. Друга половина належить відповідачу. Між сторонами систематично виникають суперечки стосовно порядку користування земельною ділянкою. Відповідач намагається перешкоджати нормальному проживанню позивачеві, з приводу чого позивач неодноразово зверталася до відповідача стосовно врегулювання становища щодо налагодження добросусідських відносин, але сусід і далі ігнорує усні пропозиції позивача. Крім того, відповідач не погоджується укласти з позивачем в порядку ч. 3 ст. 364 ЦК України нотаріальний договір про порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою. Також позивач зазначає, що відповідач користується земельною ділянкою за вищевказаною адресою більшою часткою ніж 1/2 частки і не погоджується посувати огорожу. У вказаних діях відповідача позивач вбачає порушення свого права спільної часткової власності на 1/2 частку земельної ділянки. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.10.2017 року закрито провадження в частині позовних вимог до відповідача [PERSON]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що на її сторону земельної ділянки виходить два вікна відповідача, що спричиняє їй певні незручності. Крім цього, всі її вікна виходять на проїжджу частину вулиці і коли до відповідача не можуть достукатись гості, вони стукають в її вікна. В звязку з чим, просила поділити житловий будинок та земельну ділянку у відповідності до варіанту № 2 висновку експертизи. Також зазначила, що оскільки вона не може користуватися належною їй частиною земельної ділянки з вини відповідача, діями відповідача їй завдана моральна шкода. Відповідач та його представник проти задоволення позовних вимог заперечили. [PERSON] зазначив, що він проти варіанту № 2 висновку експертизи. Вважає, що все повинно залишитися як і було, оскільки ним було зроблено ремонт у належній йому частці будинку, а коштів на переобладнання будинку у відповідності до варіанту № 2 висновку експертизи у нього немає. Також [PERSON] зазначив, що порядок користування земельною ділянкою повинен залишитися по рішенню товариського суду від 1963 року. Представник третьої особи Кіровоградського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Причини неявки суду не повідомив. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача та його представника, допитавши експертів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] прийняла безоплатно від [PERSON] у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових надвірних будівель, яка розташована в м. Кіровограді, вул. Профінтерну, 43. Зазначене підтверджується договором дарування від 15.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого реєстрі за № 2997 (т. 1 а.с. 14-17) та Витягом про державну реєстрацію прав № 32330454 від 05.12.2011 року Обласного комунального підприємства «[PERSON] обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» (т. 1 а.с. 20). Інша 1/2 частина вищевказаного житлового будинку належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON]Є та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1647 (т. 1 а.с. 86). Раніше, 1/2 частина житлового будинку, що наразі належить [PERSON], належала [PERSON]. За інформацією Обласного комунального підприємства «[PERSON] обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 03.11.2014 року, згідно наявних архівних матеріалів, акти розрахунку першопочаткових ідеальних часток в житловому будинку по вул. Профінтерну, 43 відсутні (т. 1 а.с. 132). Також матеріали справи підтверджується, що згідно договору дарування від 15.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого реєстрі за № 2999, [PERSON] прийняла безоплатно від [PERSON] у власність 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0684 га в межах згідно з планом, розташовану за адресою: м. Кіровоград, вул. Профінтерну, 43 (т. 1 а.с. 9-11). Вищевказана частина земельної ділянки належала [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 660208, виданого [PERSON] міською радою (т. 1 а.с. 26-27). Згідно додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 660208, співвласниками земельної ділянки по вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді були [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 28). Право власності на 1/2 частку вищевказаної земельної ділянки належало [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії КР № 00002243, виданого [PERSON] міською Радою народних депутатів 22.12.1995 року (т. 1 а.с. 81). [PERSON] 06.09.2007 року померла (т. 1 а.с. 94), проте за життя на випадок своєї смерті склала заповіт. Спадкоємцем зазначеного [PERSON] в заповіті майна, зокрема, 1/2 частки земельної ділянки площею 0,0684 га в межах згідно з планом на праві спільної часткової (1/2) власності, розташованої на території м. Кіровограда, [PERSON] міської Ради, на вул. Профінтерну, 43 якому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25.06.2012 року, посвідчене державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], є [PERSON] (т. 1 а.с. 79). За інформаціє Управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області від 13.10.2014 року в архіві управління технічна документація на земельну ділянку за адресою: вул. Профінтерну, 43 в м. Кіровограді, відсутня (т. 1а.с. 134). В матеріалах інвентарної справи № 20804, заведеної щодо нерухомого майна розташованого по вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді, на арк. 36 міститься акт від 25.11.1962 року, затверджений Міжміським бюро технічної інвентаризації та складений за часів, коли вказане нерухоме майно знаходилося у власності інших осіб (попередніх власників), відповідно до якого враховуючи побажання власників земельної ділянки по вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді, запропоновано ІІІ варіант розподілу земельної ділянки, за яким в загальному користуванні залишається тільки заїзд. Дворова частина за флігелем підлягає розподілу за умови зносу сараїв, які належать [PERSON] за даним варіантом поділу земельної ділянки площею 547,8 кв.м., відповідно по 1/2 частині приходиться 271,3 кв.м., інша площа 138,7 кв.м. в загальному користуванні. 24.04.1963 року товариським судом прийнято рішення, відповідно до якого земельну ділянку по вул. Профінтерну, 43 розділено між співвласниками по схемі товариського суду, яка складена на місці та погоджена з співвласниками. Загальна площа становить 681,0 кв.м., в тому числі зайнято під жилим будинком 75,4 кв.м. та 89,9 кв.м. виділено під загальний двір з виїздом, до розподілу між співвласниками 515,7 кв.м. 1/2 частина становить 257,8 кв.м. Таким чином, по схемі закріплено: а) за [PERSON] Єфросінієй Іванівною 255,9 кв.м. заштрихованої на схемі червоним; б) за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 259,8 кв.м., заштрихованої на схемі синім. Двір та проїжджу частину залишено в загальному користуванні співвласників (т. 1 а.с. 82-84). Також, між [PERSON] (колишній власник 1/2 частини земельної ділянки, належної на даний час [PERSON]) та [PERSON] 16.01.2003 року було укладено договір про спільну часткову власність на земельну ділянку, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 41 (т. 1 а.с. 85). Відповідно до п. 1 вказаного договору земельна ділянка, яка є предметом цього договору, належить [PERSON] 1/2 частина та [PERSON] 1/2 частина. Земельна ділянка надана для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (п. 2 договору). За умовами п. 3 цього договору сторони встановили такий порядок, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка належить їм на праві спільної часткової власності: кожен учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншим учасником, який вимагає виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Кожен учасник спільної часткової власності отримує у володіння, користування частину спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Учасники зобовязані дотримуватися правил добросусідства. Також відповідно до п. 5 договору, при переході права власності на частку в спільній частковій власності на земельну ділянку обмеження права на їх використання, встановлені цим договором, зберігають силу для нового власника. Наразі теперішні співвласники нерухомого майна, що знаходиться по вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді згоди щодо користування та поділу майна досягнути не можуть. У відповідності до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. У відповідності до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У відповідності до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. У відповідності до п. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.02.2015 року за клопотанням представника позивача по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Науково-дослідної лабораторії судових експертиз (т. 1 а.с. 138-139). Згідно висновку комплексної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 20 від 15.12.2015 року, складеного експертами Науково-дослідної лабораторії судових експертиз встановлено наступне (т. 1 а.с. 156-190). Досліджуваний житловий будинок у відповідності до наданого технічного паспорта від 25.08.2015 року та результатів проведеного візуального огляду в натурі фактично складався з двох умовно квартир з окремими виходами назовні, які в свою чергу характеризувалися наступними приміщеннями, а саме: Умовно квартира № 1, яка фактично знаходиться в користуванні [PERSON]: 1 тамбур площею 7,0 кв.м., 1-1 санвузол площею 5,4 кв.м., 1-2 кухня площею 7,2 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 13,5 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 9,1 кв.м. Всього по умовно квартирі № 1 42,2 кв.м. Умовно квартира № 2, яка фактично знаходиться в користуванні [PERSON]: 2-1 коридор площею 6,5 кв.м., 2-2 кухня площею 6,2 кв.м., 2-3 житлова кімната площею 12,3 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 7,9 кв.м. Всього по умовно квартирі № 2 30,4 кв.м. Згідно даних технічного паспорта загальна площа житлового будинку за внутрішнім обміром складає 72,6 кв.м. На момент огляду загалом досліджуваний житловий будинок характеризувався наступним інженерним забезпеченням: газопостачання від зовнішніх газопровідних мереж, водовідведення у вигрібну яму, водопостачання від зовнішніх водопровідних мереж, електропостачання від зовнішніх електромереж, опалення індивідуальне. Зокрема, приміщення житлового будинку (умовно квартири): Умовно квартира № 1: опалення індивідуальне від газового котла, електропостачання від зовнішніх електромереж (окремий лічильник), водовідведення у вигрібну яму, водопостачання від зовнішніх водопровідних мереж, газопостачання від зовнішніх газопровідних мереж (окремий лічильник). Умовно квартира № 2: опалення індивідуальне від газового котла, електропостачання від зовнішніх електромереж (окремий лічильник), водовідведення у вигрібну яму, водопостачання від зовнішніх водопровідних мереж, газопостачання від зовнішніх газопровідних мереж (окремий лічильник). Поділ приміщень житлового будинку, що знаходиться по вул. Профінтерну, 43 в м. Кіровограді, за літ. «А,а» на дві окремі ізольовані квартири з окремими виходами назовні та рівнем комфорту не нижчим за ті, які регламентовані ДБН В.2.2-15-05 «Будинки і споруди. Житлові будинку», та прилеглих надвірних будівель та споруд згідно часток 1/2 та 1/2 вбачається можливим при умові відступу від ідеальних часток. Можливі варіанти розподілу житлового будинку за літ. «А, а» та узаконених надвірних будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, що знаходиться по вул. Профінтерну, 43 в м. Кіровограді із зазначенням: - розміру частки по вартості, що становлять приміщення кожної квартири та належних до них надвірних будівель та споруд; - переліку ремонтно-будівельних робіт в житловому будинку необхідних для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити співвласникам в житловому будинку, що знаходиться по вул. Профінтерну, 43 в м. Кіровоград та в свою чергу приведення даних приміщень до вимог, які висуваються для квартир; - розміру компенсації одному із співвласників, частка якого після розподілу стала меншою за ідеальну, надані в дослідницькій частині в таблицях № 5-6 та зображено на схематичних планах в Додатках № 5-6 до даного висновку. Експертом за у вищевказаному висновку запропоновано 2-а варіанта розподілу житлового будинку (т. 1 а.с. 186-187). [PERSON] просить суд провести поділ житлового будинку по вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді за варіантом № 2 висновку експертизи. Для забезпечення ізольованого користування приміщенням, які пропонуються виділити співвласникам у житловому будинку, що знаходиться по вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді згідно варіанту № 1, ніяких ремонтно-будівельних робіт проводити не потрібно, при цьому для приведення приміщень, які пропонується виділити кожному співвласнику до вимог, які висуваються для квартир необхідно провести певні ремонтно-будівельні роботи. Водночас, згідно варіанту № 2, окрім проведення певного ряду ремонтно-будівельних робіт для приведення приміщень, які пропонується виділити кожному співвласнику до вимог, які висуваються для квартир, також необхідно буде провести певні ремонтно-будівельні роботи для забезпечення ізольованого користування приміщенням. Експерт [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що варіант поділу будинку № 1 найбільш відповідає існуючому фактичному розподілу. Для приведення житлового будинку у відповідність до встановлених законодавством норм для житлових приміщень необхідно провести незначні ремонтно-будівельні роботи, не потрібно руйнувати несучі стіни. Розподіл будинку за варіантом № 2 потребуватиме більших ремонтно-будівельних робіт, зокрема, зі знесенням однієї не несучої стіни та зведенням нової. Навіть враховуючи рік побудови оглянутого будинку експерт зазначив, що є багато спеціалістів, які могли б зробити переобладнання будинку зберігши при цьому його міцність, проте, це потребує значних фінансових вкладень. Експерт зазначив, що варіант № 1 вважає оптимальним. Враховуючи викладене, сторона відповідача не погоджується з поділом житлового будинку запропонованим позивачем та зазначає, що все повинно залишитися так як є. Крім того, свою незгоду відповідач аргументує відсутністю коштів на ремонтно-будівельні роботи, які необхідно було б провести в разі поділу будинку за варіантом № 2. Також зазначає, що в разі проведення значних ремонтно-будівельних робіт не витримають балки перекриття будинку, враховуючи його рік побудови. [PERSON] в судовому засіданні зазначено про наявну у неї можливість провести ремонтно-будівельні роботи на частці будинку відповідача за власні кошти, проте доказів щодо наявності у неї достатньої матеріальної можливості провести запропоновані експертом у варіанті № 2 ремонтно-будівельні роботи у найкоротші строки суду не надано. Відтак поділивши житловий будинок за запропонованим варіантом позивача, значний тягар по його переобладнанню було б покладено на відповідача. Таким чином, суд вважає, що застосувавши варіант поділу запропонований позивачем суд унеможливить фактичне користування будинком відповідачем. Враховуючи викладене, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе провести розподіл житлового будинку за варіантом № 1 висновку комплексної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 20 від 15.12.2015 року, складеного експертами Науково-дослідної лабораторії судових експертиз. Згідно висновку виділити [PERSON] у приватну власність 55/100 ч. будинку з надвірними будівлями та спорудами в м. Кропивницький, вул. Профінтерна 43: В житловому будинку за літ. «А» загальною площею 22,6 кв.м.: 1-3 приміщення площею 13,5 кв.м.; 1-4 приміщення площею 9,1 кв.м.; В прибудові за літ. «а» загальною площею 12,6 кв.м.: 1-1 приміщення площею 5,4 кв.м.; 1-2 приміщення 7,2 кв.м.; По господарським будівлям та спорудам: Сарай за літ. В; Вигрібна яма за літ. Р; Вимощення за літ. І; Хвіртка за літ. N1; Ворота за літ. N2; Огорожа за літ. N; Огорожа за літ. N4 1/2 част.; Огорожа за літ. N5 1/2 част. Виділити [PERSON] у приватну власність 45/100 ч. будинку з надвірними будівлями та спорудами в м. Кропивницький, вул. Профінтерна 43: В житловому будинку «А» загальною площею 20,2 кв.м.: 2-3 приміщення площею 12,3 кв.м.; 2-4 приміщення площею 7,9 кв.м.; В прибудові за літ. «а» загальною площею 10,2 кв.м.: 2-1 приміщення площею 4,0 кв.м.; 2-2 приміщення площею 6,2 кв.м.; По господарським будівлям та спорудам: Сарай за літ. Б; Погріб під частиною будівлі за літ. Б1; Убиральня за літ. Е; Літній душ за літ. Ж; Колонка питна за літ. +; Хвіртка за літ. N3; Огорожа за літ. N4 1/2 част.; Огорожа за літ. N5 1/2 част.; Козирок за літ. коз; Козирок за літ. коз 1; Ганок за літ. кр; Яма вигрібна за літ. Н. При даному поділі житлового будинку та надвірних споруд частка відповідача зменшилась на 5/100. Таким чином, в звязку з відступом від ідеальним часток, з урахуванням висновку експертизи, з позивача підлягає стягненню на користь позивача грошова компенсація в розмірі 18898,80 грн. Статтею 86 ЗК України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: в) співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. З висновку комплексної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 20 від 15.12.2015 року, складеного експертами Науково-дослідної лабораторії судових експертиз вбачається, що фактична площа земельної ділянки за адресою: м. Кіровоград, вул. Профінтерну, 43 складає 655,6 кв.м. За фактичним користуванням площа земельної ділянки на 28,4 кв.м. менша (684,0-655,6) відповідно до правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку. З огляду на план (схему) графічного додатку № 7 зменшення площі земельної ділянки утворилося за рахунок лівої бокової межі, яка за фактичним користуванням не відповідає правовстановлюючим документам (державний акт серія ЯЛ № 660208 від 11.11.2011 року). Порядок фактичного користування між співвласниками склався наступний: - у користуванні [PERSON] з часткою 1/2, знаходиться земельна ділянка площею 319,1 кв.м., а саме: під частиною житлового будинку літ. «А,а,а1», якою вона користується: земельна ділянка під сараєм літ. «В»; самочинно побудованим сараєм літ. «О»; земельна ділянка вільна від забудови уздовж правої бокової межі. В графічному додатку № 7 зображено синім кольором. - у користуванні [PERSON] з часткою 1/2, знаходиться земельна ділянка площею 336,5 кв.м., а саме: під частиною житлового будинку літ. «А,а,а1», якою він користується; земельна ділянка під сараєм літ. «Б»; убиральнею літ. «Е»; літнім душем літ. «Ж»; земельна ділянка вільна від забудови уздовж лінії бокової межі. В графічному додатку № 7 зображено жовтим кольором. Площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласника [PERSON] з часткою 1/2, на 22,9 кв.м. менша ідеально належної (342,0 кв.м. 319,1 кв.м.). Площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласника [PERSON] з часткою 1/2, на 5,5 кв.м. менша ідеально належної (342,0 кв.м. 336,5 кв.м.). Вхід на земельну ділянку співвласники здійснюють: - співвласник [PERSON] через хвіртку з вул. Профінтерну зі сторони лівої бокової межі; - співвласник [PERSON] через хвіртку (ворота) з вул. Профінтерну зі сторони правої бокової межі. Експерт [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що нею при виконанні експертизи не враховувалося рішення товариського суду від 1963 року, оскільки воно було ухвалено до приватизації земельної ділянки. Під час приватизації земельної ділянки встановлений вказаним рішенням порядок користування земельною ділянкою не був врахований. Приватизація проводилася одним загальним масивом, тому в земельних актах були вказані тільки співвласники та відповідно належні їм частки, а саме: по 1/2 частці кожному. Крім того, рішення товариського суду було ухвалено тоді коли будівля ще не була обкладена цеглою, тому розташування меж земельної ділянки було іншим. Після приватизації земельної ділянки її межі були закріплені такими, які зазначені в державних актах. Договір, який був укладений між співвласниками про спільну часткову власність на земельну ділянку 16.01.2003 року, чітко не вказував її меж. Наразі, межі вказані в державних актах не відповідають межам земельної ділянки, яка є в користуванні співвласників, оскільки площа зменшилася у результаті забудови. Також експерт зазначила про наявність розяснення Державного комітету будівництва та архітектури та житлової політики від 04.02.2004 року, в якому йдеться про відсутність в державних будівельних нормах нормативів по визначенню ширини проїзду. В судовому засіданні встановлено, що порядок користування земельною ділянкою встановлений у 1963 році певний час дотримувався співвласниками, а саме сторона відповідача мала можливість проходу через ворота сторони позивача. Однак, після того як позивач стала власником частки будинку, вона зачинила хвіртку в двір, яка слугувала проходом до частки земельної ділянки відповідача через двір [PERSON]. Проте, протягом шести років відповідач не намагався усунути перешкоди у користуванні ним частиною двору, яка була визначена як загальною. Таким чином, суд вважає, що сторони своїми діями встановили новий порядок користування земельною ділянкою, розташованою по вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді. Позивач після проведення експертизи враховуючи бажаний нею варіант поділу житлового будинку, також просила здійснити розподіл земельної ділянки між співвласниками за варіантом № 2, запропонованим експертом, та визнати за нею право приватної власності на виділену їй частку. Водночас, відповідач вважає, що порядок користування земельною ділянкою повинен передбачати наявність частини двору, яка б знаходилася в загальному користуванні. Свої твердження [PERSON] обґрунтовує необхідністю винесення чи занесення з його частки будівлі або земельної ділянки габаритних предметів, ширина яких більша, за 70 см. (як приклад, приводить смерть тітки, домовину з тілом якої ледь винесли з двору). Також відповідач зазначає про необхідність обслуговування вигрібної ями, для викачки якої необхідно забезпечити проїзд ассенізаторної машини. [PERSON] в свою чергу погоджується у випадку необхідності надати [PERSON] доступ до його частки земельної ділянки через свій двір. Для забезпечення такого доступу пропонує змайструвати огорожу з панелями, яку у випадку необхідності можна було б з легкістю зняти, та в подальшому повернути на попереднє місце. Таким чином, з урахуванням висновку експертизи, а також враховуючи, що у користуванні кожного із співвласників знаходяться менші частки земельної ділянки, ніж визначені правовстановлюючими документами, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне провести поділ в натурі земельної ділянки по вул. Профінтерна, 43 у м. Кропивницькому загальною площею 684,00 кв.м. між співвласниками [PERSON] та [PERSON], згідно варіанта 1 розподілу земельної ділянки (графічний додаток № 8) висновку комплексної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 20 від 15.12.2015 року, складеного експертами Науково-дослідної лабораторії судових експертиз. Виділити [PERSON] з часткою 1/2 земельну ділянку площею 342,0 кв.м. обмежену лініями А-1-2-3-4-5-6-7-Г-А: під частиною житлового будинку літ. «А,а,а1»; сараєм літ. «В», ділянку вільну від забудови. Вхід на земельну ділянку залишити через хвіртку (ворота) з вул. Профінтерну зі сторони правої бокової межі. Виділити [PERSON] з часткою 1/2 земельну ділянку площею 342,0 кв.м. обмежену лініями 2-Б-В-7-6-5-4-3-2: під частиною житлового будинку літ. «А,а,а1»; сараєм літ. «Б», вбиральнею літ. «Е», літнім душем літ. «Ж», ділянку вільну від забудови. Вхід на земельну ділянку залишити через хвіртку з вул. Профінтерну зі сторони лівої бокової межі. Крім того, суд вважає за необхідне розяснити сторонам їх право на встановлення земельного сервітуту. Відповідно до ч. 1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів, види яких визначені ст. 99 ЗК України. Статтею 100 ЗК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. При цьому у задоволенні позовної вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на частку земельної ділянки, визначеної за висновком експертизи, суд вважає за необхідне відмовити виходячи з наступного. [PERSON] набула право власності на 1/2 частку земельної ділянки по вул. Профінтерну, 43 у м. Кіровограді 15.11.2011 року на підставі договору дарування. Частиною 1 ст. 126 ЗК України (в редакції чинній станом на дату набуття права власності позивачем) визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину. Судом під час проведення поділу вищевказаної земельної ділянки в натурі між співвласниками розміри належних їм часток не змінював, відтак вони відповідають ідеально належним до їх частин в праві власності, а тому вказана позовна вимога є необґрунтованою. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає, що за положеннями ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. В матеріалах справи, позивачем не наведені належні обґрунтування позовних вимог немайнового характеру, не наведено доказів, які підтверджують позовні вимоги в цій частині, не вказано з яких саме міркувань вона виходила, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Що стосується вимог [PERSON] щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги; граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Особу, яка надає правову допомогу, згідно положень ч.1 ст.47 ЦПК України, віднесено до інших учасників цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. До матеріалів справи додано договір про надання юридичних послуг від 16.08.2014 року, укладений між [PERSON] та приватним підприємством «Юридична фірма «Зірковий Адвокат» в особі директора [PERSON], за умовами п. 1.1. якого виконавець зобовязується надати замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних та господарських судах України з питань щодо виділення в натурі частки земельної ділянки, що знаходиться у спільній частковій власності і визначення порядку користування майном (т. 1 а.с. 51-53) Також додано оригінал квитанції про сплату 3000,00 грн. (т. 1 а.с. 55) та копію чеку про сплату 2000,00 грн. (т. 1 а.с. 250) на рахунок приватного підприємства «Юридична фірма «Зірковий Адвокат», призначення: за правову допомогу. Проте, як вбачається з матеріалів справи, вищевказаний договір не містить перелік послуг, які можуть бути надані однією стороною другій та не містить домовленості щодо оцінки кожного виду послуги з зазначенням вартості одиниці кожного виду послуги. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає. Також, згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 487,20 грн. судового збору та 6211,50 грн. витрат, повязаних з проведенням судової експертизи. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] в дохід держави підлягає до стягнення 2515,64 грн. судового збору виходячи з наступного. Позовна заява позивача [PERSON] складається з чотирьох самостійних вимог: однієї вимоги майнового характеру: про визнання права власності та трьох вимог немайнового характеру: про виділення в натурі частки земельної ділянки, виділ в натурі кв. № 1 житлового будинку та стягнення моральної шкоди. Крім того, позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, яка містить одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового (визнати право власності на частку земельної ділянки та поділити домоволодіння). Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається - загальною сумою всіх вимог. Згідно Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на день звернення до суду -22.08.2014 року) за подання позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що виходячи із розміру мінімальної заробітної плати у 2014 році, складає 243 грн. 60 коп. Згідно Закону України «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243 грн. 60 грн. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати - 3654 грн. 00 коп. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., тобто за дві вимоги немайнового характеру. Водночас решта вимог немайнового характеру та вимоги майнового характеру взагалі не оплачені судовим збором. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Позивачем при подачі позовної заяви до суду не було визначено ринкову вартість нерухомого майна, під час розгляду справи також не було надано документу про ринкову вартість нерухомого майна. Таким чином, визначаючи розмір судового збору, як-то передбачено Законом України «Про судовий збір», суд виходить із ринкової вартості нерухомого майна (житлового будинку та земельної ділянки), що міститься у висновку комплексної судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 20 від 15.12.2015 року. За вказаного, суд визначає суму судового збору за дві вимоги майнового характеру у розмірі 2028,44 грн. та за решту вимог немайнового характеру в розмірі 487,20 грн., що загалом становить 2515,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial