Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача та просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 218 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов обґрунтовувала тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням (заочне) Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2019 року був розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Молодший син [PERSON] має інвалідність, тому позивачка не має можливість працювати З відповідачем вона проживає окремо, відповідач не приймає участь у матеріальному утриманні дітей, тому вона змушена вернутися до суду з даною позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у вказаному вище розмірі. Позивач в судове засідання не з`явилась, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 21.07.2020, 14.09.2020, 30.10.2020, 14.12.2020 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст.ст.\~280-282\~ЦПК України за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин. Відзиву або заперечення на позов не надав, клопотань щодо відкладення розгляду справи від нього не надходило. Позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу, який заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.\~Харкова від 01 листопада 2019 року був розірвано (а.с.12). В період перебування сторін у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , (про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.07.2012); [PERSON] , [INFO] , (про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.05.2014 року) (а.с. 13, 14). Факт проживання неповнолітніх дітей з позивачем за однією адресою підтверджується довідками про взяття [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.а.с. 7, 15, 16). Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8\~ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень\~ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно та/або\~\~про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов`язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі мінімально гарантованого на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~ Відповідно\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:\~дітей віком до 6 років:\~з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня;\~дітей віком від 6 до 18 років:\~з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Частини 1, 2\~статті 184 СК України\~\~виписана законодавцем таким чином, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. \~Частиною 1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно ч.ч.1-3 ст.183\~Сімейного кодексу\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином враховуючи встановлені вище обставини, та вказані норми, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на кожну дитину в розмірі мінімально гарантованому на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: на [PERSON] 1\~197 грн. 50 коп. та на [PERSON] 1\~197 грн. 50 коп., що складає 2 395 грн. щомісячно. Згідно положень ч. 3 ст.\~12\~та ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2\~ ст.80\~ ЦПК України). У зв`язку з наведеним, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності зі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Згідно\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial