Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки в зв"язку з навчанням , мотивуючи свої вимоги наступним. Сторони перебували в шлюбі до 2004 року. Від шлюбних відносин мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на те, що донька [PERSON] є студенткою третього курсу денного відділення будівельно-технічного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури. Навчається на державному замовленні, термін навчання з 01 вересня 2012 року по 30 червня 2016 року. Дочка знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні, оскільки відповідач не утримує дитину, відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу в зв"язку з її навчанням. В судовому засіданні позивачка та її представник відсутні. Представник позивачки адвокат [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, стягти з відповідача судові витрати, оскільки має невелику заробітну плату. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково, згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини доходу від його заробітку. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що від шлюбних відносин сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, виданої Київським національним університетом будівництва і архітектури від 30.12.2014 року [PERSON] є студенткою 3 курсу денного відділення будівельно-технологічного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури. Термін навчання по 30.06.2016 року. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина та платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина на обох батьків. Відповідачем позов визнаний частково,згоден на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку, також надана довідка про розмір його заробітної плати. Позивачкою не було надано доказів, які б давали підстави для встановлення розміру аліментів у сумі більшій, ніж 1/4 частина заробітку відповідача на місяць. Відтак, суд вважає позовні вимоги дещо безпідставно завищеними і, враховуючи те, що повнолітня дочка сторін навчається на державному замовленні , тому задовольняє їх частково, а саме: стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки на період її навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, що буде відповідати як інтересам дочки, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Крім того, на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню судові витрати: за надання юридичної допомоги при зверненні до суду. Враховуючи, що позов задовольняється частково, то відповідно до ст. 88 ЦПК судові витрати підлягають задовленню пропорційно до задоволених вимог. Позивачкою заявлений позов про стягнення з відповідача 1000 грн. щомісячно на утримання повнолітньої дочки. Відповідно до довідки про заробіток відповідача, його середня заробітна плата за 6 місяців становить 2047 грн.56 коп. Таким чином, 1000 грн. є близько 1/2 частини заробітку відповідача. Судом прийнято рішення про задоволення позову частково та стягненню аліментів у розмірі 1/4 частини, що є 1/2 частиною від суми, яку просить стягнути позивачка. Отже, за таких підстав, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 225 грн. у повернення витрат понесених позивачкою на правову допомогу( 1/2 частина від 550 грн сплачених позивачкою, згідно квитанції адвоката [PERSON].).

Outcome: partial