Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"-Гаврилов А.Ю. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 18006, 05 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 17.05.2013 р. дорівнює 143922, 37 грн., відповідно до кредитного договору №11199260000 від 17.08.2007 р., судових витрат по справі, посилаючись на те, що 17.08.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», і [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11199260000, за умовами якого [PERSON] банком було надано на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового використання грошові кошти як кредит в сумі 155277 доларів США на строк до 17.08.2017 р. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами із розрахунку 13, 20 % річних, і відповідно до умов кредитного договору погашення кредиту та процентів повинно відбуватись щомісячно ануїтетними платежами у розмірі 2340 доларів США. За порушення строків повернення кредиту або відсотків за користування ним, комісій по договору відповідно до п.8.1. банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, яка нараховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань [PERSON] був укладений між банком і [PERSON] договір поруки №134273 від 17.08.2007 р., відповідно до якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати солідарно за зобов'язаннями [PERSON] по умовах договору про надання споживчого кредиту в повному обсязі. Банк виконав свої зобов'язання у відповідності до умов договору і надав [PERSON] обумовлений договором кредит, але він не здійснив платежів у відповідності до графіку погашення кредитної заборгованості, й порушивши умови договору, не повертає платежі з погашення суми кредиту та нарахованих відсотків. Тому, банк набув право вимагати погашення кредиту та інших нарахувань за ним внаслідок невиконання і неналежного виконання умов договору про надання споживчого кредиту. Відповідно до діючого цивільного законодавства України боржник і поручитель повинні відповідати солідарно перед кредитором. Отже, відповідачі повинні сплатити по умовам договору заборгованість станом на 17.05.2013 р.: заборгованість по кредиту 127522, 25 доларів США, що за курсом НБУ складає 1019285, 34 грн., заборгованість по процентам 24266, 55 доларів США, що за курсом НБУ складає 193962, 53 грн., пеню за несплачений кредит 4173, 65 доларів США, що за курсом НБУ складає 33359, 98 грн., пеню за несплачені проценти 2722, 68 доларів США, що за курсом НБУ складає 21762, 40 грн., а всього 18006, 05 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 143922, 37 грн. В ході розгляду справи представники позивача позовні вимоги неодноразово збільшували і в остаточній редакції просять стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача суму боргу за кредитним договором №11199260000 від 17.08.2007 р. станом на 14.07.2014 р. в розмірі 178003, 75 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 2081542, 74 грн., з яких: заборгованість по кредиту 127522, 25 доларів США., що за курсом НБУ складає 1491221, 47 грн., заборгованість по процентам 38984, 91 доларів США, що за курсом НБУ складає 455882, 29 грн., пеня за несплачений кредит 6889, 56 доларів США., що за курсом НБУ складає 80565, 22 грн., пеня за несплачені проценти 4607, 03 доларів США, що за курсом НБУ складає 53873, 75 грн. При цьому, посилаючись на те, що при подачі позову до суду помилково була направильно вказана загальна сума заборгованості в доларах США, а в ході розгляду справи заборгованість по кредиту збільшувалась. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечує, пояснивши, що ПАТ «УкрСиббанк» у односторонньому порядку були змінені умови кредитного договору у вигляді збільшення відсоткової ставки, що потягло за собою збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя. [PERSON], як поручитель, не була ознайомлена з новими умовами кредитного договору, її згоди на збільшення розміру відповідальності як поручителя ніхто не питав, а про наявність додаткової угоди про збільшення процентної ставки [PERSON] дізналася лише під час ознайомлення зі справою в суді після винесення рішення. Отже, суд безпідставно стягнув з [PERSON] солідарно з позичальником визначену позивачем заборгованість по кредитному договору. Відповідач [PERSON] неодноразово в судові засідання не з'являвся, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому направлялись належним чином, які повертаються назад до суду без вручення з позначками поштового відділення, що обслуговує його зареєстроване місце проживання, підтверджене адресним бюро - «за закінченням терміну зберігання», тому суд, враховуючи думку представників сторін, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача [PERSON] відповідно до ст.ст. 74, 76, 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 17.08.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», і [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11199260000, за умовами якого [PERSON] банком було надано на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового використання грошові кошти як кредит в сумі 155277 доларів США, що еквівалентно 784148 грн. 85 коп. за курсом Національного банку України на день укладення цього договору, на строк до 17.08.2017 р. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами із розрахунку 13, 20 % річних, і відповідно до п.1.1.2 умов кредитного договору погашення кредиту та процентів повинно відбуватись щомісячно ануїтетними платежами у розмірі 2340 доларів США. За порушення строків повернення кредиту або відсотків за користування ним, комісій по договору відповідно до п.8.1. банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, яка нараховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань [PERSON] був укладений між банком і [PERSON] договір поруки №134273 від 17.08.2007 р., відповідно до якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати солідарно за зобов'язаннями [PERSON] по умовах договору про надання споживчого кредиту в повному обсязі. Банк виконав свої зобов'язання у відповідності до умов договору і надав [PERSON] обумовлений договором кредит, але він не здійснив платежів у відповідності до графіку погашення кредитної заборгованості, й порушивши умови договору, не повертає платежі з погашення суми кредиту та нарахованих відсотків. Банк по умовам договору набув право достроково вимагати погашення кредиту та інших нарахувань за ним внаслідок невиконання і неналежного виконання умов договору про надання споживчого кредиту. По умовам кредитного договору №11199260000 від 17.08.2007 р. станом на 14.07.2014 р. нарахована банком заборгованість в розмірі 178003, 75 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 2081542, 74 грн., з яких: заборгованість по кредиту 127522, 25 доларів США., що за курсом НБУ складає 1491221, 47 грн., заборгованість по процентам 38984, 91 доларів США, що за курсом НБУ складає 455882, 29 грн., пеня за несплачений кредит 6889, 56 доларів США., що за курсом НБУ складає 80565, 22 грн., пеня за несплачені проценти 4607, 03 доларів США, що за курсом НБУ складає 53873, 75 грн. (т.1 а.с.4-25, 195-206, т.2 а.с. 57, 58). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язання-це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'зку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідност. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення-невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути частину позики частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому, коли ні позичальник, ні поручитель не здійснили у повному обсязі сплату кредиту та відсотків, банк набув право вимагати дострокового погашення кредиту та відсотків внаслідок невиконання й неналежного виконання умов договору про надання споживчого кредиту, і стягнення пені. Отже, перед позивачем по справі по умовам договору існує заборгованість, що утворилась станом на 14.07.2014 р., по якій наданий розрахунок подавачем позову, з яким суд погоджується, бо виконаний вірно та правильно, та підтверджується випискою з особового рахунку по кредитному договору (т.1.а.с.210-250, т.2.а.с.1-14). Суд приймає до уваги, що дострокове повернення частини позики і сплати процентів передбачене п.п.12.1., 12.2. розділу 12 договору про надання споживчого кредиту від 17.08.2007 р., ч.2 ст. 1050 ЦК України, при цьому вимоги банку про дострокове повернення кредиту, процентів по ньому відповідачам по справі направлялись по пошті заказними листами і станом на дату вирішення спору заборгованість так і не була погашена, отже, вона підлягає стягненню в судовому порядку (т.1.а.с.69, 70, 76-78). Обговорюючи питання щодо суб'єктного складу осіб, з яких в судовому порядку підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору на користь позивача, суд виходить з наступного. Суд погоджується з запереченнями представника відповідача [PERSON] на позов щодо звільнення останньої від цивільно-правової відповідальності за невиконання умов кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'зання виникає в разі підвищення розміру процентів, відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, установлення (збільшення розміру) неустойки, тощо. Аналіх вказаної норми свідчить про те, що припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Банком умови основного зобов'язання були змінені, відсоткова ставка за користування кредитними кошатми була збільшена в односторонньому порядку, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості позичальника по процентам за кредитним договором, наданим банком до суду на підтвердження своїх позовних вимог, - з 13, 2 % річних до 26, 4 % річних, що нараховувались на прострочену заборгованість за кредитнм договором, без ознайомлення поручителя з цим. Відповідно до п.8.1 кредитного договору у випадку порушення зобов'язання позичальником в частині несплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі, меншому, ніж передбачено цим договором на прострочену суму заборгованості по основному боргу банк нараховує підвищені проценти в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої просроченої заборгованості по основному боргу, збільшеної на 0 %. Відповідно до п.10.2 кредитного договору банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі, зокрема, порушення позичальником, тобто неналежного виконання умов цього договору (підпункт «а» пункту 10.2 кредитного договору). Додатковою угодою №1 до кредитного договору від 17.08.2007 р., укладеного між банком та позичальником, сторони погодили внести доповнення в п.10.2 кредитного договору та передбачили, що у випадку виникнення обставин, передбачених п.10.2 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п. 1.3. договору (13, 2 % річних). Інші умови договору є дійсними та обов'язковими для сторін (т.1.а.с.110-115). Банк змінив умови основного зобов'язання, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя внаслідок збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами, при цьому не ознайомивши її з новими умовами кредитного договору. Відповідно до п.2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Додаткової угоди до договору поруки між поручителем та банком не укладалося, лист про зміну умов кредитного договору поручителю банком не направлявся. Згоди на нові умови договору поруки, пов'язані зі збільшенням обсягу відповідальності поручителя, [PERSON] не надавала. Договір поруки не містить інформації про те, що у майбутньому зміни основного зобов'язання повинні були здійснюватися без повідомлення поручителя, і не свідчить про відмову поручителя від узгодження можливих змін. При таких обставинах, коли банк підвищив розмір процентів за кредитним договором без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився її обсяг відповідальності, тому відповідно до положень ч.1 ст. 559 ЦК України порука припинилася. Як роз'яснено в п. 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 р., відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому, обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Договір поруки не містить положень про можливість зміни відсоткової ставки за користування кредитними коштами без попереднього узгодження таких змін з поручителем. У відповідності до п. 2.1 кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Суд вважає, що у зобов'язаннях, в яких бере участь поручитель, збільшення процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Оскільки сторони кредитного договору змінили умови договору зі збільшенням об'єму відповідальності без згоди поручителя, в договорі поруки відсутня вказівка на те, що аткі зміни можливі без повідомлення поручителя, договір поруки, укладений між банком та [PERSON] від 17.08.2007 р. є припиненим, а тому суд не може покладати на поручителя відповідальність за неналежне виконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань перед банком по кредитному договору. З боку відповідача по справі [PERSON] заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не поступило, тому суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду, в межах задоволених позовних вимог, в розмірі 3654 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0008923618 від 22.05.2013 р., платіжним дорученням №0010152547 від 10.07.2014 р. (т.1 а.с.37, 194). Загальна сума, що підлягає стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON], складає 2085961 грн. 74 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial