Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя звернулася [PERSON] Свою заяву мотивує тим, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований 28 грудня 1995 року виконкомом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, який згодом рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2011 року було розірвано. Вказує, що 20 вересня 2005 року під час перебування у шлюбі, за договором купівлі-продажу вони набули у власність земельну ділянку розташовану за адресою: с.Межиріч, провулок Тополевий, Острозького району Рівненської області, площею 0,9 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5624284201:04:002:0016, а 27 липня 2006 року ними було отримано дозвіл на виконання будівельних робіт та розпочато будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці. Просить визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,9 га в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по пров. Тополевий, кадастровий номер 5624284201:04:002:0016, та ? обєкта будівництва розташованого на ній і стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримала посилаючись на обставини викладені в заяві. Вказала, що відповідно до повідомлення КП РОБТІ відсоток готовності незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Межиріч Острозького району Рівненської області по пров. Тополевий, 5 становить 66 %, площа забудови 148,3 кв.м. Зазначаючи, що спірна земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд була набута у власність на імя відповідача на підставі договору купівлі-продажу та видано відповідачу державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, просить визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,9 га в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по пров. Тополевий, кадастровий номер 5624284201:04:002:0016, та ? обєкта будівництва розташованого на ній і стягнути судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подавав, тому суд за клопотанням позивача виніс ухвалу про заочний розгляд справи. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ №262385 встановлено, що 28 грудня 1995 року виконкомом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, актовий запис №62, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище Мартинюк. (а.с.4) Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2011 року було вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5) З договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 вересня 2005 року, встановлено, що [PERSON] придбав земельну ділянку, розташовану за адресою: в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по пров. Тополевий. (а.с.6) Вище вказана спірна земельна ділянка належить [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №090999. (а.с.7) [PERSON] також було надано дозвіл на виконання будівельних робіт №10 від 27 липня 2006 року, відповідно до проектної документації узгодженої та зареєстрованої за №226 від 09.12.2005 року. (а.с.8,9) З технічного паспорта на обєкт незавершеного будівництва виготовленого 28 листопада 2013 року встановлено, що власником незавершеного будівництва житлового будинку, що розташований в с.Межиріч, пров.Тополевий, 5 Острозького району Рівненської області є [PERSON], загальна площа під будинком становить 148,3 кв.м. (а.с.10-11) Відповідно до повідомлення КП РОБТІ відсоток готовності незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться за адресою: в с.Межиріч, пров.Тополевий, 5 Острозького району Рівненської області становить 66 %, площа забудови 148,3 кв.м. Згідно реєстрових книг бюро, право власності на незавершене будівництво не зареєстровано. (а.с.12) Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, рахує, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У відповідності до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У відповідності до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм па праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ч. 3 цієї статті за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Виходячи з вищевикладеного позивач правомірно вважає, що незавершений будівництвом житловий будинок №5, розташованої за адресою: в с.Межиріч, пров.Тополевий, Острозького району Рівненської області є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 369 Цивільного кодексу України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дана норма цілком може бути поширена і на подружжя, адже в ній йдеться про спільне володіння та користування спільним сумісним майном. Іншими словами, за загальним правилом кожен з подружжя має одержати реальну можливість володіти та користуватися спільним майном в натурі. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України, вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Жодних договорів сторонами не укладалось. Відповідно до вимгог ст. 331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Державна реєстрація права власності здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень". До моменту виготовлення об'єкта, який може визнаватися як нова річ, особа, яка здійснює його створення, визнається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні нею в процесі цього будівництва (створення майна). Позивач вказує на те, що відповідно до постанови від 15 травня 2013 року Судової палати у цивільних справах Веховного суду України у справі № 6-37цс13 за позивачем визнано право власності на частину незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами готовністю 90 % розташованого на земельній ділянці за відповідною адресою. Оскільки, відповідно до матеріалів справи, незавершений будівництвом житловий будинок №5, розташований за адресою: с.Межиріч, провулок Тополевий, Острозького району Рівненської області складає 66 % готовності, то підстав для визнання права власності за позивачем на частину незавершеного будівництвом житлового будинку немає, і слід виходити з вимог ч.3 ст.331 ЦК України, за якою позивач визнається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні нею в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного суд приходить до висновку про можливість визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: с.Межиріч, провулок Тополевий, Острозького району Рівненської області, площею 0,9 га призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5624284201:04:002:0016 та право власності на 1\\2 частину матеріалів та конструктивних елементів з яких складається незавершений будівництвом житловий будинок №5, розташований за адресою: с.Межиріч, провулок Тополевий, Острозького району Рівненської області, 66 % готовності, загальною площею 148,3 кв.м. Враховуючи викладене,

Outcome: partial