Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

У квітні 2020 року позивач звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача на користь підприємства борг за послуги теплопостачання за період з грудня 2013 року по лютий 2020 року включно заборгованість у розмірі 108268,97 грн., яка складається з: суми боргу -82653,13 грн., 3% річних -5686,58 грн., індекс інфляції -16904,16 грн., пеня -3025,10 грн., а також понесені судові витрати - 2102,00 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда 23 квітня 2020 року суддею [PERSON] призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від посади, Розпорядженням від 17.07.2020 року № 472, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено головуючим суддею Варакіну Н.Б. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Варакіною Н.Б. від 03 серпня 2020 року прийнято справу до розгляду та призначено судове засідання в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 жовтня 2020 року витребувано з КП «Теплоенергетик» розрахунок заборгованості, пені та 3% річних, індекс інфляції з урахуванням строку позовної давності, а саме з 10.04.2017; відомості про наявність судових рішень про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання та їх виконання. 26 січня 2021 року представник КП «Теплоенергетик» надіслав на адресу суду заяву про долучення до матеріалі справи розрахунку заборгованості з урахуванням строку позовної давності, в якому борг, який рахується за [PERSON] за послугу теплопостачання у сумі 50 854,68 грн., індекс інфляції у сумі - 2821,30 грн., 3% річних - 1800,23 грн., пені 3025,10 грн. Представник позивача в судове засідання призначене на 09.02.22021 об 11-00 год. не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення пор справі не заперечував. Відповідач в судовому засіданні вимоги не визнала, заявила про застосування строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає у житловому приміщенні, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 1 МРМК» і є споживачем послуг з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] ( а.с.10). Шляхом подачі теплової енергії за вказаною адресою сторони вступили в фактичні договірні відносини. За період з грудня 2013 року по лютий 2020 року включно на адресу відповідача підприємством надано послугу з централізованого теплопостачання на суму 82653,13 грн., яку відповідачем не сплачено, що підтверджується розрахунком про заборгованості (а.с. 7). Відповідно до ст. 256 ЦКУ, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦКУ загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦКУ). Відповідачем в судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності та витребування доказів. Згідно розрахунків позивача, заборгованість яка рахується за [PERSON] в межах строків позовної давності станом на лютий 2020 становить 50854,68 грн., індекс інфляції -2821,30 грн., 3 % річних - 1800,23 грн., пеня -3025,10 грн. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» централізоване опалення віднесено до комунальних послуг. Статтею 19 ЗУ «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.24 ЗУ «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. В порушення вимог ст.24 ЗУ «Про теплопостачання», ч.3 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією позивачем не уклав, однак підприємство вказані послуги з централізованого опалення квартири надавало, а відповідач отримувала ці послуги. Правовідносини, які склалися між сторонами у зв`язку з фактичними договірними відносинами щодо надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне частково стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання. У відповідності до приписів ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач повинен сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик» судовий збір в сумі 1135,78 грн. (58501,31 грн. Х 100% : 108268,97 Х 2102) На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial