Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що у квітні 2009 року вона почала зустрічатися з відповідачем та в 2011 році дізналася, що вагітна від [PERSON] . Проти походження дитини від нього відповідач не заперечував і вони почали проживати разом як сім`я, без реєстрації шлюбу. [INFO] вона народила сина - [PERSON] . Однак на момент народження дитини відносини між ними погіршилися і відповідач був налаштований негативно щодо офіційного укладання шлюбу та внесення - відомостей про нього, як батька в актовий запис про народження дитини. Відповідач фактично не заперечував батьківство, бачився з дитиною, був категорично проти написати заяву у відділі РАЦС про визнання батьківства. Позивачем зазначено, що 24.11.2011 року, вона зареєструвала народження дитини у Успенській сільській раді Онуфріївського району Кіровоградської області та отримала свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] . У 2012 році вона з відповідачем примирилася та вони уклали шлюб, проте в подальшому сім`ю зберещти не вдалося та 08.07.2013 року шлюб між ними розірвано. Певний період часу відповідач добровільно надавав кошти на утримання дитини, однак на даний час матеріальної допомоги на утримання спільної дитини вона не отримує. Оскільки відповідач є працездатним, неповнолітніх дітей на утриманні не має, просила суд ухвалити рішення, яким: -Визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] ; -Зобов`язати Онуфрїївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області внести зміни у актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши відомості про батька, дитини [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , залишивши без змін прізвище, ім`я та по батькові дитини; -Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. 03.08.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги [PERSON] частково, зазначивши, що не заперечує щодо визнання його батьком [PERSON] , [INFO] . Водночас [PERSON] вказав, що також не заперечує щодо зобов`язання Онуфріївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області внести. зміни у актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши відомості про батька дитини [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , залишивши без змін прізвище, ім`я та по-батькові дитини. Проте, відповідач зазначив, що не згодний з розміром аліментів та датою початку їх стягнення. Так, позивачка просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки крім [PERSON] він має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] . Враховуючи, що разом із [PERSON] у нього на утриманні буде перебувати троє неповнолітніх дітей вважає, що розмір аліментів повинен становити 1/6 частина заробітку (доходу) платника аліментів. В зв`язку із викладеним просив суд стягнути з нього на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Водночас просив суд відраховувати дату стягнення не з дати звернення [PERSON] до суду, а з 15.06.2021 року, тобто коли йому стало відомо про наявність даного позову. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи в її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився. Надав суду відзив, в якому визнав позовні вимоги частково. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Успенською сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис № 11, в якому зазначено батьком дитини « [PERSON] ». Реєстрація народження дитини була проведена на підставі ч.1 ст.135 СК України, відомості про батька були внесені за вказівкою матері. 25.09.2012 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано щлюб та відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08.07.2013 року, шлюб між ними розірвано. Згідно п. 1 ч.3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до відзиву на позовну заяву в матеріалах справи встановлено, що відповідач не заперечує батьківство щодо [PERSON] , [INFO] , тому суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У зв`язку з визнанням [PERSON] біологічного батьківства відносно [PERSON] [INFO] , суд вважає, що позовна вимога [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Водночас суд зазначає, що відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Ч. 1 ст. 134 СК України встановлено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Що стосується вимог про стягнення аліментів, то суд зазначає наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, а тому просить суд стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частки від доходу з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той час, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Разом з тим суд враховує те що на утриманні відповідача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, з урахуванням, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач працює та отримує конкретну суму заробітку, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас суд не погоджується з твердженням відповідача, що початок стягнення аліментів слід відраховувати з дня коли він дізнався про наявність даного позову, тобто з 15.06.2021 року. Так ч. 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням того, що законодавцем чітко передбачено час, з якого присуджуються аліменти на дитину за ріщенням суду, суд не бере до уваги вимогу відповідача та вважає, що стягнення аліментів з [PERSON] слід здійснювати з 27.12.2019 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання про розподіл судових витрат суд зважає, що при подачі позовної заяви [PERSON] був сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн який просила не стягувати з відповідача. З урахуванням того, що судом задоволено дві позовні вимоги та оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому суд вважає відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial