Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 11 грудня 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2012 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, син має певні захворювання, які супроводжуються оперативними втручанням, тривалим та дороговартісним лікуванням. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття або одужання. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 11 грудня 1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2012 року було розірвано (а.с. 5). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем (а.с. 6). Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав частково у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Додатково, зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] та має на утриманні малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач має постійну роботу та стабільну заробітну плату. Крім того, відповідач хворіє на гепатит С, що вимагає систематичної підтримуючої терапії та постійних витрат на медикаменти. Щодо стягнення додаткових витрат на лікування дитини відповідач зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів придбання зазначених медичних препаратів саме для лікування сина, а також не надала доказів, що їх син дійсно страждає на тяжкі хронічні розлади здоров`я і у майбутньому він буде потребувати додаткових витрат на відновлення здоров`я. На підтвердження відзиву відповідач надав суду свідоцтво про шлюб із [PERSON] (а.с. 80), свідоцтво про народження малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 81), довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Северо-Запад» від17 лютого 2020 року, відповідно до якої дохід відповідача за період з 08 липня 2019 року по 31 січня 2020 року склав у розмірі 57 952,17 грн. (а.с. 82, 83-84), результати аналізів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНК-Лабораторія» від 25 квітня 2019 року, відповідно до якого відповідач хворіє на гепатит С (а.с.84, 85), квитанції про переказ аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 86-92). Позивач скористалася своїм правом подачі відповіді на відзив на позов, відповідно до якого зазначила, що саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів, саме в твердій грошовій сумі. Крім того, зазначила, що відповідач сплачував аліменти лише впродовж двох років. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги те, що відповідач має постійну роботу та стабільну заробітну плату, має на утриманні малолітнього доньку - [PERSON] , [INFO] , та стан здоров`я відповідача. Малолітня дитина проживає разом з позивачем, дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, зокрема, наявність у відповідача на утриманні малолітнього сина, стан здоров`я, постійної роботи та стабільної заробітної плати, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 218 (дві тисячі двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог відмовити. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття або одужання. На підтвердження позовних вимог позивачем надано консультативні висновки лікаря-алерголога (а.с. 7, 23, 23 зв., 25 зв), довідку Київської міської дитячої клінічної лікарні № 2 від 11 вересня 2013 року , відповідно до якої [PERSON] встановлено діагноз гостра кишкова інфекція (а.с. 9), протокол ультразвукового дослідження органів брюшної полості (а.с. 15, 18, 19 зв., 25), виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 16, 17 , 19), консультативні висновки та довідки Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» (а.с. 8, 10, 11, 13, 13, 14, 28, 29, 30, 31, 32, 41, 42, 43, 44, 45-48), товарні та фіскальні чеки на придбання канцелярських товарів, продуктів харчування, медичних препаратів та оплату наданих медичних послуг (а.с. 49-59, 60-62), виписки із медичної карти [PERSON] (а.с.20-22, 26-27). Відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів обгрунтування майбутніх витрат та їх розрахунку, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Однак позивач звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат наперед та позовних вимог про стягнення 1/2 частини фактично понесених додаткових витрат не заявляла. За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини частково: стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 218 (дві тисячі двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті вимог відмовити. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial