Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла їхня з відповідачем мати - [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок по [ADDRESS], який вона заповідала їй та відповідачу. З урахуванням того, що добровільно поділити спадкове майно вони не можуть, між ними постійно виникають сварки, відповідач ухиляється від оформлення спадкових документів, просила визнати за нею та відповідачем право власності по 1/2 частині зазначеного домоволодіння та поділити його в натурі. Під час судового розгляду позивач подала заяву про залишення позову в частині поділу домоволодіння в натурі без розгляду. Ухвалою суду від 30.04.2014 року позовні вимоги [PERSON] у частині вимог щодо виділу частки в натурі залишені без розгляду. Відповідач пред'явив зустрічний позов, у якому зазначав, що [INFO] помер їхній з позивачкою батько - [PERSON], який заповів своєму сину все належне майно, а саме - домоволодіння по [ADDRESS]. Оскільки домоволодіння було набуте подружжям [PERSON](батьком) та [PERSON](матір'ю) під час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя, їхні частки у власності є рівними, тобто батькові належала ? його частина. [PERSON] на час смерті чоловіка була непрацездатною, тому мала право на обов'язкову частку у спадщині, яка відповідно до чинного на той час законодавства становила 2/3 частин від спадкової половини будинку. [INFO] померла [PERSON], яка все належне їй майно заповідала [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах. Посилаючись на ці обставини, просив визнати за ним право власності на 2/3 частини домоволодіння по [ADDRESS], а за [PERSON] - на 1/3 частину цього нерухомого майна. Позивач та її представник позов підтримали повністю, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві; проти задоволення зустрічного позову заперечували, посилаючись на те, що після смерті батька відповідач не прийняв спадщину - ні фактично, ні юридично, не здійснював управління спадковим майном, не ніс витрат щодо його утримання, та не піклувався про свою немічну матір, тому просили у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач позов первісний позов не визнав повністю, зустрічний підтримав, пояснивши, що після смерті батька постійно здійснював догляд за спадковим майном, виконував ремонт покрівлі та паркану, саджав город, тому вважає, що прийняв спадщину після свого батька шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Представник Полтавської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а зустрічний - у повному обсязі - з таких підстав. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.05.1986 року(а.с.21). Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, за [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS](а.с. 10). [PERSON] помер [INFO](а.с. 9). Згідно з заповітом, посвідченим секретарем виконкому Кротенківської сільської ради Стегній В.О. 16.05.1986 року та зареєстрованого в реєстрі за №31, [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON](а.с. 39). [PERSON] помер [INFO](а.с. 9). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] оскільки був набутий подружжям за час шлюбу; ця обставини визнається сторонами, тому згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Частиною 1 статті 28 КпШС України встановлено, що у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином, на момент смерті [PERSON] йому належала ? частина житлового будинку по [ADDRESS]; інша ? частина цього майна належала його дружині - [PERSON] Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України(2003 р.), Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності; правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до статті 535 ЦК Української РСР(1963 р.) неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. [PERSON], [INFO], на момент смерті [PERSON] - [INFO] - була непрацездатною за віком, та як дружина входила до кола спадкоємців 1 черги за законом, тому мала право на 2/3 від 1/4 частини спірного житлового будинку, тобто 1/6 частину від всього будинку. Згідно зі статтями 525, 548 ЦК Української РСР(1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР(1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з матеріалів справи, днем відкриття спадщини є [INFO]; [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном з дня смерті спадкодавця, що не заперечується сторонами та підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене, [PERSON] після смерті [PERSON] за його заповітом мав право успадкувати 1/3 частину від усього домоволодіння. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР(1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з показань свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON], після смерті [PERSON] за садибою доглядали його діти - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не спростовують висновків суду, оскільки стосуються обставин щодо догляду за матір'ю сторін, яка після смерті чоловіка була непрацездатною і через похилий вік потребувала стороннього догляду. Разом з тим, свідок [PERSON] підтвердила ту обставину, що після смерті батька [PERSON] та [PERSON] постійно обробляли город, який був між ними поділений на дві частини. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, тобто набув права на 1/3 частину від спадкового домоволодіння. Судом встановлено, що [PERSON] все належне їй майно заповідала своїм дітям - [PERSON] та [PERSON](а.с. 6). [PERSON] померла [INFO](а.с.5). У встановленому законом порядку спадщину прийняли [PERSON], [PERSON] та [PERSON](померла [INFO]) а.с.7). Відповідно до рішення Кротенківської сільської ради від 15.06.2012 року, затверджено адресу житловому будинку, що належав померлому [INFO] [PERSON] - [ADDRESS](а.с. 42). Таким чином, після смерті [PERSON] розмір часток у спадковому майні становитиме: [PERSON] - 2/3 частин - 1/3 + (2/3 : 2) = 2/3; [PERSON]- 1/3 частина від усього домоволодіння (2/2 : 2 = 1/3). Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial