Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

У вересні 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 06 жовтня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, за час перебування у шлюбі між сторонами виникали непорозуміння та конфлікти через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків із лютого 2019 року, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. Позивач вирішила розірвати шлюб, оскільки він носить лише формальний характер, подальше його збереження є недоцільним, так як це суперечить її інтересам, тому позивач звернулась до суду із даним позовом та просила розірвати шлюб. Також позивач зазначила, що за спільною домовленістю сторонами, дитина залишиться проживати разом з нею, тож позивач просила визначити місце проживання дитини разом з нею. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 10 жовтня 2019 року провадження у вказаній справі відкрито за загальними правилами позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач у судове засідання не з`явилась надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов визнає у повному обсязі, заперечень не має. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 жовтня 2013 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 336, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області (а.с. 5). Від спільного подружнього життя у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1194, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо,продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що в частині щодо розірвання шлюбу позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін. Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст.161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В частині задоволення позовних щодо вирішення питання проживання сина [PERSON] слід відмовити, оскільки в змісті позовної заяви не наведені обставини щодо виникнення спірних правовідносин з даного питання між сторонами, крім того відповідно не зазначені докази, які б це підтверджували. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial