Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулось Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в якому просило стягнути з [PERSON] , [PERSON] на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання за період з жовтня 2010 року по червень 2019 року включно в розмірі 63902,44 грн та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , які надаються позивачем. На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок 10068. Відповідачі не в повному обсязі виконують свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за період з жовтня 2010 року по червень 2019 року включно утворилась вказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що 07.07.2008 року вказану квартиру було відключено від внутрішньо будинкової мережі центрального опалення у зв`язку з її аварійним станом, а також через надання неякісних послуг позивачем. Крім того, заявили про застосування до позовних вимог строку позовної давності. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] у ВО «Костянтинівкатепломережа». За вказаною адресою відповідачі мають зареєстроване місце проживання, що підтверджується інформаційними довідками відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 11.11.2019 року. В період з жовтня 2010 року по квітень 2019 року позивачем надавались послуги з централізованого опалення, що підтверджується актами про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системі централізованого опалення від 11 жовтня 2010 року, від 15 жовтня 2011 року, від 15 жовтня 2012 року, від 05 жовтня 2013 року, від 23 жовтня 2014 року, від 16 жовтня 2015 року, від 15 жовтня 2016 року, від 17 жовтня 2017 року, від 25 жовтня 2018 року. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 186674771 від 29.10.2019 року [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , частка кожного дорівнює 1/2, на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого 16.02.2007 р. відділом по приватизації при міському комунальному підприємству «ЖЕУ». Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. Відповідно до акту від 07 липня 2008 року, складеного директором КП «СЄЗ», представником виконавця послуг з ЦО ГВП спеціалістом технагляду, вказані особи, крім представника виконавця послуг з ЦО ГВП, підтвердили відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО та ГВП будинку за адресою: [ADDRESS] , зазначивши, що у вказаній квартирі відсутні розвідна система центрального опалення та радіатори. [PERSON] надсилалися листи позивачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення 17.09.2010 р., 01.10.2010 р., 04.04.2011 р. Згідно з п.п. 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок розгляду та прийняття рішення про відключення окремого житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. Так, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1 та 2.2 цього Порядку. У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк. Отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Вибір запропонованих схем може супроводжуватися економічними розрахунками. Оскільки судом не встановлені обставини щодо дотримання відповідачами порядку розгляду та прийняття рішення про відключення окремого житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, суд дійшов висновку про те, що відключення квартири відповідачів від системи центрального опалення 07.07.2008 р. було здійснено з його порушенням. Верховний Суд України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192 цс15 зробив висновок про те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що відключення квартири відповідачів від системи центрального опалення не спростовує факт надання відповідачам послуг з централізованого опалення, та наявності фактичних договірних правовідносин. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Частиною 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Оскільки судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , а частка кожного дорівнює 1/2, суд дійшов висновку про те, що відповідачі є індивідуальними споживачами та зобов`язані брати участь у витратах на утримання спільного майна відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом 30 серпня 2019 року, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів на його користь заборгованості, що виникла з 01 жовтня 2010 року по 31 липня 2016 року пред`явлені позивачем поза межами строку позовної давності, а тому задоволенню не підлягають. Згідно з розрахунку, наданого позивачем, який залишився не спростованим відповідачами, за період з 01 серпня 2016 року по 30 червня 2019 року за вказаною адресою була нарахована заборгованість в розмірі 36927,58 грн, що є сумою доданків - щомісячного фактичного нарахування плати за послуги з теплопостачання за відповідний період. А отже, з [PERSON] , [PERSON] необхідно стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2016 року по 30 червня 2019 року в розмірі 18463 гривень 79 копійок з кожного. Разом з тим, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 26974,86 грн, що є різницею між сумою заборгованості, яку просив стягнути позивач, в розмірі 63902,44 грн та сумою заборгованості, яка щомісячно фактично нараховувалася позивачем як плата за послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2016 року по 30 червня 2019 року в розмірі 36927,58 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку із частковим задоволенням позову з [PERSON] , [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Костянтинівкатепломережа» необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 555,05 грн.

Outcome: partial