Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Перша Всеукраїнська кредитна спілка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №03 08 2018-119 від 03 серпня 2018 року у розмірі 37 111,32 грн., з яких: 14750,00 грн. - сума кредиту; 14 861,32 грн. - сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом; 7500,00грн. - штраф. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 03 серпня 2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] , було укладено Кредитний договір № №03 08 2018-119 (далі- Кредитний договір), відповідно до якого позивач видав відповідачці кредит в розмірі 15 000 грн., строком на 20 місяців з 03.08.2018 року по 15.04.2020 року із сплатою 79 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договори поруки: №03 08 2018-119/п1 від 03.08.2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] №03 08 2018-119/п2 від 03.08.2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] №03 08 2018-119/п3 від 03.08.2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] . Відповідно до п. 4.1 даних договорів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідають перед Першою всеукраїнською кредитною спілкою у тому ж обсязі, що і позичальник [PERSON] . У разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] , своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зобов`язуються не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання [PERSON] , прийнятих на себе зобов`язань, сплатити кредитору відповідну суму коштів ( п. 3.1. договору поруки). Всупереч даному кредитному договору відповідачі не виконали належним чином своїх зобов`язань, а тому позивач просить суд солідарно стягнути із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заборгованість по кредиту в розмірі 37 111 грн. 32 коп. та судові витрати по справі, а саме судовий збір - 2 102 грн. Ухвалою Володимирецького районного суду від 01.02.2021 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, однак надіслав заяву в якій просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження отримали 06 лютого 2021 року та 08. Лютого 2021 року, однак станом на 31 березня 2021 року відповідачами не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України. Також про дату, час та місце судового засідання, повідомлені судом належним чином в судове засідання не з`явилися, що за правилами п. 8 ч.1 ст. 128 ЦПК України свідчить про належне їх повідомлення. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних матеріалів справи з ухваленням заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що підтверджується опублікованими на офіційному веб-сайті судової влади України оголошенням про його виклик до суду від 03.03.2021 року, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не клопотав. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, тому суд з власної ініціативи розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами та письмовими доказами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими які підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 гл.71 Цивільного Кодексу України щодо договору позики. Судом встановлено, що 03 серпня 2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] , було укладено Кредитний договір № №03 08 2018-119 (далі- Кредитний договір), відповідно до якого позивач видав відповідачці кредит в розмірі 15 000 грн., строком на 20 місяців з 03.08.2018 року по 15.04.2020 року із сплатою 79 % річних. Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 15 000 грн. підтверджується видатковим чеком реєстратора розрахункових операцій №0008 від 03 серпня 2018 року. Відповідно до пункту 4.2 кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п.п.3.1.1 п.3.1 кредитного договору кредитодавець має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів, що найменше на один календарний місяць, а за кредитом, забезпеченим іпотекою, та за кредитом на придбання житла, що найменше на три календарні місяці. Згідно із п.4.6 кредитного договору в разі неповернення кредиту у строк, передбачений п.1.3 цього договору, вважається що позичальник продовжує користуватись кредитом і він зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом до дня повернення кредиту включно. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 16 грудня 2020 року відповідач має заборгованість у розмірі 37 111,32 грн., з яких: 14750,00 грн. - сума кредиту; 14 861,32 грн. - сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом; 7500,00грн. - штраф. Першою всеукраїнською кредитною спілкою надіслано повідомлення [PERSON] , про порущення умов кредитного договору №03 08 2018-119 від 03 серпня 2018 року, що стверджується повідомленням від 27.11.2018 року. Однак, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала та заборгованість не погасила. Також судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договори поруки: №03 08 2018-119/п1 від 03.08.2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] №03 08 2018-119/п2 від 03.08.2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] №03 08 2018-119/п3 від 03.08.2018 року між Першою всеукраїнською кредитною спілкою та [PERSON] . Відповідно до п. 4.1 даних договорів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідають перед Першою всеукраїнською кредитною спілкою у тому ж обсязі, що і позичальник [PERSON] . У разі невиконання або неналежного виконання [PERSON] , своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зобов`язуються не пізніше 3 календарних днів з моменту повідомлення кредитором про невиконання або неналежне виконання [PERSON] , прийнятих на себе зобов`язань, сплатити кредитору відповідну суму коштів ( п. 3.1. договору поруки). 23.11.2018 року та 27.11.2018 року Першою всеукраїнською кредитною спілкою надіслано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , повідомлення про порушення умов кредитного договору та необхідність виконання зобов`язань за договорами поруки, що стверджується повідомленням. Однак, відповідачі свої зобов`язання за договорами поруки також не виконали та заборгованість не погасили. Згідно із ст.1 Закону України Про кредитні спілки кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом другим частини першої статті 21 Закону України "Про кредитні спілки" передбачено, що кредитна спілка надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до Заяви та Умов надання банківських послуг та графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, визначено, що Заява разом з Умовами, та графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту становить укладений Договір про надання банківських послуг. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У разі невиконання рішення суду, у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Всупереч наведеним нормам закону та умовами укладених між сторонами договорів кредитної лінії та договорів поруки відповідачі не виконали належним чином взяті на себе зобов`язання, а відтак заборгованість, підлягає стягненню солідарно з відповідачі на користь позивача заборгованість яка складається з 14750,00 грн. - сума кредиту; 14 861,32 грн. - сума нарахованих та несплачених відсотків за фактичне користування кредитом; Крім того, слід зазначити, доказів належного виконання зобов`язань за договором з боку відповідачів суду надано не було. В той же час в задоволенні інших позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахований штраф - 7500,00 грн., слід відмовити за їх безпідставністю. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обгрунтування позову знайшло своє об`єктивне часткове підтвердження в ході розгляду справи, та стороною відповідачів жодними доказами не спростовані, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає частковому задоволенню. З приводу стягнення судових витрат судоми встановлено наступне. Згідно з п.3) ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 37 111,32 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 29 611 грн., за що становить 79 % від ціни позову, отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1677,19 грн., що складає 79 % від 37 111,32 грн.

Outcome: partial