Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій просить встановити факт постійного її проживання з [PERSON] , який помер [INFO] однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1962 року по день смерті [PERSON] по [INFO] . Заява мотивована тим, що з 1962 по 2012 р. заявниця проживала однією сім`єю з [PERSON] в будинку [ADDRESS] . Вони були пов`язані з ним спільним побутом, будували будинок, мали взаємні права та обов`язки, фактично перебували в шлюбі, але не зареєстрували шлюб у встановленому законом порядку. [INFO] [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина, яку заявниця має намір прийняти та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Нотаріус рекомендував звернутися заявниці до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим [PERSON] не менше п`яти років. У судове засідання заявниця не з`явилася, але скерувала заяву про розгляд справи без її участі, заяву просить задовольнити. Заінтересована особа - представник Золотоніської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] прописана за адресою: [ADDRESS] з [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2012 року [PERSON] помер в м. Золотоноша [INFO] . Згідно будинкової книги, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки голови квартального комітету №23 м. Золотоноша від 22.01.2020 р. [PERSON] фактично проживає та зареєстрована з 01 грудня 1962 року в [ADDRESS] . Вона перебувала в громадянському шлюбі з покійним [PERSON] , вели спільне господарство, збудували хатину. З письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що вони являються сусідами заявниці та померлого [PERSON] . Ними стверджено, що [PERSON] та [PERSON] з 1962 року по день смерті чоловіка проживали сім`єю в одному будинку, вели спільне господарство. Заявниця здійснила поховання свого чоловіка [PERSON] . Згідно листа завідувача Золотоніської міської державної нотаріальної контори від 22.04.2020 р. №216/01-16 спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] в нотаріальній конторі не заводилася. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України визначено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Таким чином, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю УРСР не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу. Крім того, частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11, ухваленою за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень із мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, сформульовано обов`язкову для усіх судів України правову позицію щодо визначення ознак сім`ї при встановленні наявності чи відсутності фактичних шлюбних стосунків та визначено, що положення частини другої статті 3 СК України стосуються лише офіційно зареєстрованих шлюбів. Встановлення факту проживання однією сім`єю у період до 01 січня 2004 року не передбачено Кодексом законів про шлюб та сім`ю України. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що заявниця з 1962 року стала проживати однією сім`єю без шлюбу із [PERSON] . При цьому, зазначені особи проживали спільно, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки по відношенню один до одного, спільно будували будинок. Оскільки інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство СК України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01 січня 2004 року, таких положень не містив. Тому вказаний факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. На підставі викладеного та

Outcome: partial