Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та грошової індексації, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за період виникнення заборгованості з вересня 2011 року по січень 2016 включно в сумі 31520 грн. та за період з лютого 2016 року по травень 2018 року включно в сумі 16844,84 грн. та суму індексації аліментів, яка станом на 01.06.2016р. становить 24550,80 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.07.2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно з 15.09.2011р. до досягнення нею повноліття. Однак, вказане судове рішення [PERSON] належним чином не виконує, аліментів належним чином не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість станом на 10.06.2016 року в розмірі 34500 грн. Позивач вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) за період з вересня 2011 року по січень 2016 року в розмірі 31520 грн. та за період з лютого 2016 року по травень 2018 рік в розмірі 16844,84 грн. Крім того, зазначила, що слід стягнути із відповідача суму індексації не сплачених аліментів. Позивач та її представник - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позовну заяву не подав. Згідно протоколу районного суду в місті Новий Сонч (Республіка Польща), [PERSON] позов визнав частково, вказавши, що зі сплати аліментів заборгував приблизно 7000 - 8000 грн. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.03.2005 року, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06.06.2011 року розірвано. У даному шлюбі у них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.08.2009р. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11.07.2012 року, яке набрало законної сили, вирішено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій по 600 грн. щомісячно, починаючи з 15.09.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] є громадянином Республіки Польща, а тому відповідно до договору між Україною та Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24 травня 1993 року, вказане рішення суду було скеровано до відповідного суду Республіки Польща для визнання і виконання Постановою Окружного суду в місті Новий Сонч (Республіка Польща) від 21 серпня 2014 року стверджено здійсненність рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 липня 2012 р. по справі №2-7510/11 та зобов`язано судового виконавця до перерахунку на польську валюту квот, присуджених рішенням згідно з середнім курсом гривні оголошеним Національним Польським Банком на день складання плану поділу, а якщо плану не складається - на день виплати квоти кредитору. Вказана постанова набрала законної сили та була скерована до виконання судовим виконавцем відповідно до місця проживання боржника. Згідно офіційного письмового перекладу тексту інформації про стан заборгованості наданого судовим казначеєм при Районному Судді в Новім Сончі, [PERSON] від 25.06.2018 року вбачається, що станом на 25.06.2016р. заборгованість по аліментах до кредитора становить 17 444,84 грн. Кредитор [PERSON] Боржник [PERSON] . Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ч.1,2 статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм Глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд вважає, що несплата та несвоєчасна аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно рішення суду в користь позивача на утримання неповнолітньої дочки, мала місце з вини [PERSON] . Крім того, відповідачем не надано доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, а тому суд дійшов висновку, що в даному випадку наявні передбачені ч. 1 ст. 196 СК України підстави для стягнення неустойки (пені) із відповідача. Згідно із розрахунком неустойки, який надав позивач, сума нарахованої пені відповідачу з 15.09.2011 року по січень 2016 року складає 31520 грн., а з лютого 2016 року по травень 2018 року включно становить 16844,84 грн., а всього - 48 364,84 грн. Суд вважає, що оскільки розмір неустойки (пені), як майнової відповідальності боржника за невиконання обов`язку сплатити аліменти перевищує суму самого несплаченого зобов`язання, тому приходить до висновку про можливість стягнення пені в розмірі 100 відсотків такої заборгованості, що становить 17 444,84 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення пені підлягають до часткового задоволення на суму 17 444,84 гривень. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»). Згідно ч.2 ст. 184 СК України (в редакції, що діяла на момент призначення аліментів, липнь 2012 року) розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно правової позиції Верховного суду України у справі за № 6-113 цс 13 від 06.11.2011 року розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, що діяла на момент призначення аліментів, станом на липень 2012 року) встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Згідно ч. 2 ст. 2 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції 12.06.2016 року) об`єкти індексації доповнено розміром аліментів, визначеними судом у твердій грошовій сумі. Згідно із розрахунком індексації аліментів стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] , станом на 01.06.2018р. сума індексації аліментів становить 24 550,80 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, суд проаналізувавши та оцінивши докази надані сторонами вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та грошової індексації підлягає до часткового задоволення, а тому вважає, що слід стягнути із відповідача на користь позивача 17 444,84 грн. нарахованої пені та 24550,80 грн. нарахованої суми індексації аліментів, що стягуються відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.07.2012 року на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного та

Outcome: partial