Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом і остаточно уточнивши вимоги , які мотивує тим, що 22.05.2011 року близько 23 год. 00 хв. [PERSON] разом з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та невстановленими під час досудового слідства особами, перебуваючи неподалік магазину «Онікс», що розташований у м. Суми по вул. Богуна, 16 вчинили щодо нього злочинні дії, внаслідок яких завдали йому тілесні ушкодження, що потягли за собою розлад здоров'я, та завдали матеріальної шкоди, пошкодивши автомобіль марки Ford моделі Ргоbе, 1991 року випуску, а також зіпсувавши його одяг. У листопаді 2012 року була порушена кримінальна справа відносно невстановлених осіб та [PERSON] за фактом вчинення хуліганських дій за попередньою змовою групою осіб відносно нього та іншого потерпілого [PERSON] за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. В подальшому [PERSON] ухвалою апеляційного суду Сумської обасті від 26.11.2013 року був звільнений від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії . Злочинними діями [PERSON], і іншими особами його здоров'ю було завдано непоправної шкоди. У зв'язку з перебуванням в КУ «Сумській міській клінічній лікарні №1» ним було витрачено на лікування 837, 28 грн., 1161,40 грн., на ліки під час лікування у лікарнях-3329,70 грн., на ліки після виписок з лікарень ним було витрачено 2425,66 грн. Лікування в медичних закладах України незалежно від форми власності є для нього, як іноземця, платним. А тому змушений був з травня 2012 року лікуватися від наслідків нападу групою хуліганів на нього у Польщі. У лютому 2013 році був змушений пройти МРТ головного мозку у м. Полтава, що коштувало - 610, 00 грн. З 30 березня по 12 травня 2013 р. він перебував у лікарні, після виходу з якої йому надано лікарняний, з 18 травня 2013 року перебував на лікарняному, який був продовжений. Внаслідок хуліганських дій [PERSON], та іншими невстановленими особами під час досудового слідства , на ньому була роздерта сорочка вартістю 120 грн.Зазначеними хуліганськими діями [PERSON], та невстановленими під час досудового слідства особами був пошкоджений автомобіль марки Ford моделі Ргоbе, 1991 року випуску, вартість з урахуванням відновлювальних робіт згідно висновку автотоварознавчої експертизи становить 29677 грн. У зв'язку з пошкодженням його автомобіля та значним ушкоджень здоров»я він змушений був їздити на таксі, що призвело до матеріальних затрат у розмірі 1133,22 грн. Завдану йому майнову шкоду на загальну суму 38684,26 грн., [PERSON], не відшкодував. У зв'язку з вчиненням проти нього зазначених вище злочинних він зазнав значного фізичного болю як в момент нанесення тілесних ушкоджень, так і протягом усього періоду лікування. Від постійного болю в період лікування, так і до цього часу він зазнає фізичних та моральних страждань, оскільки його продовжують мучити постійні головний біль, біль в спині, він не може спокійно спати, змушений приймати снодійне, його рухи скуті та обмежені. Він не може повноцінно задовольняти свої життєві потреби , йому важко дихати, у положенні лежачи , переживає болісні відчуття. Його нормальний ритм життя після побиття порушився. Він змушений ходити в корсеті, пити знеболюючі ліки. Крім нанесення фізичних травм у момент скоєння злочинних дій [PERSON], принижувались його честь та гідність: його звалили на землю та топтали ногами, при цьому викрикували образливі фрази як щодо нього особисто, так і щодо його національної приналежності і громадянства. Крім того він зазнав душевних страждань і у зв'язку з пошкодженням його майна - легкового автомобіля, завдяки якому він виграв призове третє місце при участі у Всеукраїнських автозмаганнях у 2008 році, а у 2011 році автомобіль був готовий до чергових Всеукраїнських автозмагань, на пробних заїздах 08 травня 2011 р., в м. Білопілля показав відмінні результати на очах сотень глядачів. Публікації в засобах масової інформації підтверджують його громадську й благодійну активність та те, що пошкоджений автомобіль був для нього більш ніж просто транспортний засіб, в якості доказу нанесення йому моральної шкоди. Його рівень життя погіршився - він змушений користуватися громадським транспортом, який є неприйнятним для його стану здоров»я, а в багатьох випадках - послугами таксі. Він був змушений просити у свого брата дати йому в користування свій автомобіль, оскільки він був йому необхідний у зв'язку з наслідками побиття через відповідача і його співучасників, а також у зв'язку з народженням у нього дитини та продовженням ним громадської діяльності. Також його авторитет є сильно підірваний на його Батьківщині - Польщі, оскільки прийняття ним непопулярного рішення виїзду з Польщі на Україну було оправдане винятково доброзичливим сприйняттям поляків на Сумщині. Ним за останні роки напрацьовано основи для розвитку гуманітарного та ділового співробітництва, він сам планував зайнятися підприємницькою діяльністю і в цьому напрямку виконав багато дій, потративши на це багато часу і коштів. З моменту, коли доброзичливість Сумського суспільства до поляків стала сумнівною, його польські партнери перестали підтримувати з ним ділові контакти. Враховуючи проблеми встановлення і притягненням до відповідальності осіб, які скоїли відносно нього злочин, сумнівається щодо можливості відновлення його ділової репутації, просить суд стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду розміром 200 000 грн.. У судових засіданнях представники позивача вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] і його представник вимоги не визнали, зазначають, що позивачем і його представниками не надано суду жодних переконливих доказів які-б підтвердили винність відповідача у завданні як матеріальної так і моральної шкоди. Посилання позивача як на підставу винності в завданні йому шкоди відповідачем на ухвалу апеляційного суду Сумської області якою [PERSON], звільнений від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії не є тим доказом яким підтверджується вина відповідача, оскільки застосування акту амністії відбулось без визнання вини [PERSON] у вчиненні протиправних дій стосовно позивача, останнім не доведено винність відповідача у завданні шкоди позивачу, просить суд відмовити в задоволенні вимог. Суд заслухавши сторони по справі , свідків, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню згідно наступного: Як було встановлено під час судового розгляду, що 22.05.2011 року близько 23 год. 00 хв. [PERSON] разом з іншими особами, перебуваючи неподалік магазину «Онікс», що розташований у м.Суми по вул. Богуна, 16 вчинив відносно [PERSON] хуліганські дії, внаслідок яких останньому завдані легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою розлад здоров'я, крім тго був пошкоджений автомобіль марки Ford моделі Ргоbе, 1991 року випуску. 14 листопада 2012 року була порушена кримінальна справа відносно невстановлених осіб та [PERSON] за фактом вчинення хуліганських дій за попередньою змовою групою осіб відносно нього та іншого потерпілого [PERSON] за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. В подальшому [PERSON] ухвалою апеляційного суду Сумської обасті від 26.11.2013 року був звільнений від кримінальної відповідальності внаслідок акту амністії. Дані обставини не спростовуються сторонами і підтверджуються письмовими доказами , матеріали справи Т-1 а.с.а.с.93,3-12. Відповідно до ст. 28 КПК України: "Особа яка не пред'явила позов в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства". За положеннями ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, при вирішенні даного спору про відшкодування шкоди за вказаними нормами права, доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками. Судом установлено, що [PERSON] являється особою яка потерпіла від злочину. Суд не може в основу покласти ухвалу апеляційного суду Сумської області, про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності в звязку з актом амністії, як таку яка підтверджує винність відповідача, оскільки вказана ухвала не є преюдиціальною, тобто нею не встановлені факти які не підлягають повторному доказуванню. За приписами ч. 4 ст. 61 ЦПК України, відповідно до яких не підлягають доказуванню факти, встановлені вироком у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи дані обставини суд вважає за необхідне прийняти до уваги як доказ яким підтверджується винність [PERSON] у завданні шкоди потерпілому, пояснення самого потерпілого які містяться в матеріалах кримінальної справи відносно [PERSON], обвинуваченого за ст. 296 ч.2 КК України, які підтверджують вину відповідача в завданні шкоди, також суд вважає за необхідне прийняти до уваги пояснення свідка [PERSON], який суду пояснив, що він був очевидцем, що саме [PERSON] 22.05.2011 року близько 23 год. 00 хв. Приймав участь у побитті потерпілого, він з ним в цей день розмовляв, бачив біля машини потерпілого, бачив як останній наносив удари потерпілому, також пояснив, що не бачив чи приймав участь [PERSON] у пошкодженні автомобіля, суд приймає дані пояснення як доказ і надає їм відповідну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 57, 212 ЦПК України, за якими доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином у суду є всі правові підстави вважати, що вина [PERSON] у завданні матеріальної і моральної шкоди потерпілому підтверджується вказаними доказами, не визнання своєї вини у завданні збитків потерпілому, частково заслуговують на увагу, а саме: заслуговують на увагу пояснення [PERSON] в тій частині, що він не пошкоджував автомобіль, оскільки свідок [PERSON], підтвердив ті обставини, що [PERSON] не приймав участі у пошкодженні авто. Пояснення [PERSON], в тій частині, що він взагалі в цей час був в іншому місці спростовуються поясненнями даного свідка. Вирішуючи позов в частині розміру відшкодування матеріальної шкоди суд приходить до наступних висновків: Відшкодуванню підлягає за придбання ліків на суму 6543,81 грн., що підтверджується чеками за придбання ліків, а.с.а.с.13-32, підлягають відшкодуванню судові витрати : за сплачений судовий збір-232,70 грн., поштові витрати 165,59 грн., послуг перекладача- 256,96 грн., що об'єктивно підтверджується письмовими доказами. Що стосується розміру моральної шкоди, то сума 7000 грн., буде достатньою для компенсації позивачу перенесених нервових хвилювань, страждань, порушення життєвого устрою. Що стосується вимог про відшкодування шкоди завданої в результаті пошкодження майна, сорочки, суду не надано законних доказів з приводу дійсної вартості даної сорочки. У пошкодженні автомобіля не доведена участь [PERSON] у завданні такої шкоди, за витрати переїзду на таксі розміром 1133,22 грн., не заслуговують на увагу, оскільки за станом здоров'я потерпілий не позбавлений був можливості скористатись транспортом загального користування, протипоказань в користуванні яким лікарі позивачу не надали і не заборонили. Витрати на переїзд не заслуговують на увагу, оскільки [PERSON] не мав такої гострої необхідності у використанні власного автомобіля для переїзду на судові засідання з Польщі до м.Суми, є транспорт загального користування авансування переїзду яким передбачено договором між Україною і Польщею.

Outcome: partial