Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.10.1999 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, актовий запис № 8. Від даного шлюбу у них є двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від них з квітня 2016 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними неможливе. Діти знаходяться на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Він працює на тимчасових заробітках і має нерегулярний дохід, який витрачає у своїх цілях. З питання щодо виховання їхніх спільних дітей спору немає, діти залишаються на її вихованні. В зв'язку з даними обставинами, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, починаючи з 30.04.2016 і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просить розірвати шлюб і на стягненні аліментів в заявленому розмірі наполягає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Згоден на розірвання шлюбу. Згідний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, так як він на даний час не працює, а перебуває на обліку в Тульчинському ЦЗ і його дохід складає 540 грн. в місяць. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (а.с.19) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, з квітня 2016 року проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім'ю не має, а відповідач не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3, 4). Так як відповідач значиться їх батьком, тому несе обов'язок щодо їх утримання. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки діти проживають з матір'ю - позивачем по даній справі, що підтверджується довідкою Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №510 від 27.12.2016 (а.с.20) та актом від 26.12.2016 (а.с.21), то аліменти необхідно стягувати на її користь. Так як відповідач не має постійних заробітків, його дохід носить мінливий характер, а тому суд вважає доцільним стягувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, за станом здоров'я може працювати, а тому вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення аліментів з 30.04.2016 підлягають частковому задоволенню. Позовну заяву пред'явлено до суду 16.11.2016. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти. За п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Таким чином з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. Позивач в судовому засіданні просить понесені нею судові витрати не стягувати з відповідача, а тому суд вважає можливим понесені позивачем витрати залишити за останньою. На підставі викладеного,

Outcome: partial