Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору № 229190-cred від 22.05.2008 року [PERSON] року отримала кредит у розмірі 30000гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Термін повернення 21.05.2010 року. В якості забезпечення виконання зобов'язання укладено договір поруки з [PERSON] та [PERSON] У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 23.09.2015 року року має заборгованість 99622,88 гривень, яка складається з 20687,51 гривень заборгованості за кредитом та 78935,37 гривень заборгованості по відсоткам. Від даної суми віднімається заборговансіть у розмірі 68867,45 гривень, що стягнута рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18.09.2013 року. Сума до стягнення становить 30755,43 гривень. Вимогу про повернення коштів відповідачі не виконали. Просить стягнути вказану заборгованість разом з витратами по справі. Представник позивача надала заяву про підтримання позову та розгляд справи за відсутності представника. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не зявився, за отриманням судової повістки до поштового відділення не з*явився, що суд приймає як відмову від отримання судової повістки і вважає його повідомленим належним чином відповідно до ч. 5\~ст. 74 ЦПК України, що підтверджено конвертом з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно з ч.2\~ст.77 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач [PERSON] помер, що підтверджено копією актового запису про смерть. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеного договору № 229190-cred від 22.05.2008 року [PERSON] року отримала кредит у розмірі 30000гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. Термін повернення 21.05.2010 року. В якості забезпечення виконання зобов'язання укладено договір поруки з [PERSON] та [PERSON] У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 23.09.2015 року року має заборгованість 99622,88 гривень, яка складається з 20687,51 гривень заборгованості за кредитом та 78935,37 гривень заборгованості по відсоткам. Від даної суми віднімається заборговансіть у розмірі 68867,45 гривень, що стягнута рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18.09.2013 року. Сума до стягнення становить 30755,43 гривень. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно до положень ст. 541 та ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до п.33 ППВСУ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" - у разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки), враховуючи положення статті 607, частини першої статті 608 ЦК, а також сутності поруки як особистого зобов'язання відповідати за належне виконання основного зобов'язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково із стягненням заборгованості з відповідачів за виключенням вимог, пред'явлених до [PERSON].

Outcome: partial