Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач просить змінити (зменшити) розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Шосткинського районного суду Сумської області від 05.12.2002 р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, а також повністю звільнити його від наявної заборгованості зі сплати аліментів. Необхідність зменшення розміру аліментів позивач мотивує змінами в його матеріальному стані, народженням дітей від третьої особи та необхідністю їхнього утримання, витратами на лікування дитини, що хворіє на тяжку хворобу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснення сторони позивача в судовому засіданні зводяться до тих же доводів, які викладені в позовній заяві. Відповідач проти задоволення позову заперечила, вказуючи, що позивач тривалий час ухилявся від сплати аліментів на її користь. Також відповідач вказує на недоведеність обставин, викладених у позовній заяві, зокрема, щодо розміру витрат на лікування сина [PERSON], [INFO] та перебування на утриманні позивача його хворої матері. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що з позивача відбувається стягнення аліментів на підставі двох судових рішень: 1) Шосткинського районного суду Сумської області від 05.12.2006 р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, та 2) Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.06.2013 р. на користь [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частині від усіх видів доходів щомісячно на кожну дитину. З урахуванням змін у сімейному стані позивача, а також досліджених судом довідок про доходи (заробітну плату) позивача та сум відрахованих аліментів /а.с. 54, 91, 95, 96, 102 - 104/, суд дійшов висновку, що розмір стягуваних аліментів з позивача на користь відповідача необхідно зменшити. Щодо заборгованості зі сплати аліментів суд приходить до наступних висновків. За даними державної виконавчої служби станом на 01.07.2013 р. позивач мав перед відповідачем заборгованість зі сплати аліментів в сумі 18106 грн. 20 коп. /а.с. 93, 101/. Згідно довідки державного виконавця від 16.04.2014 р. сума заборгованості позивача зі сплати аліментів станом на 01.03.2014 р. складає 13996 грн. 58 коп., тобто, загальний розмір заборгованості зменшився приблизно на 23%. З урахуванням того, що позивач має сплачувати аліменти на утримання трьох дітей, з яких один - проживає разом із відповідачем, а інші двоє - з третьою особою, невжиттям позивачем тривалий час дієвих заходів спрямованих на сплату аліментів, суд вважає що ступінь вини позивача в утворенні заборгованості зі сплати аліментів становить 2/3, а інша 1/3 - фактори, що сприяли утворенню заборгованості та які не залежали від волі позивача, зокрема, до таких факторів, враховуючи матеріали справи, суд відносить офіційний рівень оплати праці, який межує з рівнем прожиткового мінімуму на одну особу. Таким чином, сума наявної заборгованості зі сплати аліментів підлягає зменшенню на 1/3, тобто, на 4500 грн. Судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо перебування на його утриманні хворої матері та наявності значних витрат на лікування сина [PERSON], [INFO], оскільки дані обставини не доведені належними та допустимими доказами. Суд вважає, що вимога визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області по справі № 2-255/2002 від 05.12.2002 р. не є вимогою позовного характеру та підлягає вирішенню в межах ст. 369 ЦПК України.

Outcome: partial