Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі зареєстрованому 01.10.2011 року виконкомом Кам’яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис №262, який між ними не розірваний, проте понад рік вони спільно не проживають. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач працює неофіційно та витрачає свій дохід виключно на свої потреби, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач взяті на себе зобов’язання не виконує, ухиляється від своїх батьківських обов’язків, не дбає про матеріальне забезпечення сина, приховує дійсний розмір своїх доходів. Оскільки син знаходиться повністю на її утриманні, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття та залишити проживати сина разом з нею. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з підстав та мотивів зазначених у позові, а вимоги щодо залишення сина проживати разом із нею не розглядати. Пояснила, що шлюб між ними на даний час розірвано, про що надала суду рішення суду про розірвання шлюбу, відповідач на даний час офіційно працює. Вказала на те, що за період з січня 2014 року по теперішній час відповідач надав на утримання дитини 1000 гривень. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що в січні 2014 року він поїхав по контракту з Чопського прикордонного загіну на навчання. Згідний сплачувати аліменти, проте не взмозі сплачувати по 1000 гривень щомісячно з тих підстав, що його середній заробіток складає 1807,81 гривня, про що надав суду довідку про отримані доходи. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 18.08.2014 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду між сторонами по справі розірвано шлюб /а.с. 18/ У даному шлюбі в подружжя народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії 1-ФМ №226717 від 16.07.2012 року, копія якого приєднана до матеріалів справи./а.с.3/. Судом встановлено, що згідно довідки виконкому Руськокомарівської сільської ради від 01.09.2014 року за №1232, син позивачки - [PERSON], [INFO] проживає разом з матір’ю [PERSON]В./а.с.11/ Як встановлено судом, [PERSON] працює на ВЧ 1493 на посаді мл.інспектор 2 кат. та його середній заробіток складає 1807,81 гривня, що стверджується довідкою №179 від 05.09.2014 року / а.с. 19/ Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] свій обов'язок утримувати дитину, що передбачений ст.180 СК України, не виконує. Ненадання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 ЗУ „Про державний бюджет України на 2014 рік” затверджено на 2014 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 1032 гривні . Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховано наявність обставин передбачених ст. 182 СК України, зокрема відповідач є працездатним, працює та його середній заробіток складає 1807,81 гривень, в судовому засіданні стверджено, що на утриманні [PERSON] інших дітей та непрацездатних батьків нема, позивач працює касиром у КБ “Приват Банк”. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Проте, як встановлено судом, відповідач в порядку ст.188 Сімейного Кодексу України від обов'язку утримувати сина не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами на даний час не укладено. Відповідно до абз.1, 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при вирішенні справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", №3 від 15.05.2006р., ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом та максимальний розмір аліментів, що підлягатимуть стягненню з боржника, не може перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Особа може звернутися до суду з вимогою про стягнення аліментів протягом усього терміну існування права на аліменти, незалежно від того, скільки часу минуло з моменту його виникнення. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Зважаючи на викладене, з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], [INFO] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, підлягають до часткового задоволення , а саме в розмірі 700 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред’явлення позову до досягнення дитиною повноліття , оскільки стягнення аліментів в розмірі по 1000 гривень щомісячно на дитину, може покласти відповідача в скрутне матеріальне становище. Таким чином, враховуючи матеріальне становище сторін, сімейний стан позивача, відповідача, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial