Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача КП «Залізничне» матеріальну шкоду в розмірі 10`679,00 гривень, моральну шкоду в розмірі 5`000,00 гривень, а також судові витрати: судовий збір в розмірі 487,20 грн. та 1`000,00 грн. на проведення дослідження з визначення розміру матеріального збитку. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 21.04.2014 року з вини відповідача, зокрема внаслідок неналежного виконання обов'язків з утримання будинку КП «Залізничне», відбулося залиття зливними масами належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що неналежним виконанням обов'язків з утримання будинку з боку КП «Залізничне» є несвоєчасне реагування відповідача на заявки позивачів на прочищення каналізації. Так, згідно з актом комісії Житлово-експлуатаційного підприємства від 24.04.2014р., причиною затоплення було порушення правил та норм користування трубопроводом водовідведення мешканцями житлових квартир, але, як вбачається з кількості викликів, затоплення сталося через те, що не було прочищено каналізацію зразу після викликів 16.01.2014 року, так як це було зроблено 22.04.2014 року, після чого у будинку не виникало жодних проблем. Позивач в своїй позовній заяві зазначив, що внаслідок залиття його квартири з вини відповідача йому заподіяна матеріальна шкода в загальному розмірі 10`679,00 гривень, яку він просить стягнути з відповідача. Позивач також зазначив, що крім матеріальної шкоди винними діями відповідача йому завдана і моральна шкода, яку позивач оцінює в 5`000,00 гривень, і яка полягає у моральних стражданнях та душевних хвилюваннях, яких позивач зазнав в зв'язку з пошкодженням його майна. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, вказуючи на те, що вина відповідача у заподіянні матеріальної та моральної шкоди позивачем не доведена, а тому позовні вимоги до КП «Зазізничне» є безпідставними та необґрунтованими. В задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло. Згідно Акту від 24.04.2014 року, затвердженого директором КП «Залізничне» В.М.Глотовим, 21.04.2014 року в результаті порушення правил та норм користування трубопроводом водовідведення мешканцями житлових квартир сталося засмічення системи каналізації в будинку [ADDRESS], що призвело до залиття квартири № 59 та заподіяння його власнику матеріальної шкоди. Дослідивши та оцінивши всі докази у справі, суд дійшов висновку про те, що відповідальність за заподіяння шкоди позивачеві має нести саме КП «Залізничне», виходячи з наступного. Відповідач КП «Залізничне» є балансоутримувачем вказаного будинку, на якого відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, покладена організація та здійснення нагляду та технічного обслуговування, а також обов'язок своєчасного усунення несправностей. Відповідно п.5.3.1. Правил № 76, водопровідно-каналізаційна система жилого будинку повинна забезпечувати можливість безперебійного подання води до всіх санітарних приладів квартир, інших водорозбірних пристрої, відводити використану воду в міську каналізаційну систему, п. 5.3.3. Правил №76, причинами що погіршують роботу системи, є несвоєчасне усунення протікання, випадкових засмічень, а також несвоєчасне проведення профілактичних робіт. Як зазначено у п.5.3.4. Правил № 76, під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньо будинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців; усувати засмічення в системі. Технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Згідно п. 2.3.6. Правил №76, заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатись в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Не усунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов'язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. Як зазначав позивач в своїй позовній заяві, ще в грудні 2013 року у будинку виникли проблеми зі зливною каналізацією, в результаті чого нечистотами заливало квартиру №67, що розташована на 4 поверсі, та відбулось залиття квартир 63 та 59, що розташовані нижче. На той час, за словами працівників КП «Залізничне», причиною могла бути засміченість труби (лежака) що розташований в квартирі №59. З дозволу власників даної квартири було демонтовано і замінено частину труби, що з верхніх поверхів доходить до 2-го поверху та під стелею ванної кімнати квартири № 59 розміщується горизонтально, (що суперечить п. 5.3.2. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.05р. №76 (далі - Правила №76), де зазначено, що розвідні каналізаційні стояки водопровідно-каналізаційної мережі магістральних трубопроводів повинні бути прокладені строго вертикально, без переломів у трубах, а системи в цілому повинні бути герметичні. Внаслідок неповного усунення засмічення в каналізації проблеми почались в квартирі № 63, що розташована на 3-му поверсі - вода з нечистотами виливалась через ванну та унітаз, та через міжповерхове перекриття заливала квартиру №59, що розташована на 2 поверсі, про що було неодноразово повідомлено диспетчера ОДС (Оперативно диспетчерської служби), але ситуація повторювалась, що суперечить п.2.9.3. Правил № 76, згідно якого ОДС веде безперервний контроль за роботою інженерного обладнання, реєструє його роботу у відповідних журналах і негайно усуває несправності й аварії; про всі аварії або перерви в роботі систем водопостачання, каналізації, тепло-, електропостачання терміново повідомляє аварійну службу виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також спеціалізовані організації, які обслуговують ліфти, газове, водопровідно-каналізаційне й інше обладнання. В зв'язку з цим мешканцями квартир № 59 та 63 в різний час було здійснено візит до головного інженера КП «Залізничне» з висвітленням проблеми, на що він запевнив що відповідні фахівці ще раз перевірять роботу водопровідно-каналізаційної системи і усунуть недоліки. Але проблеми так і не були вирішені. Так за період з січня по квітень 2014р. (16.01.2014р., 13.02.2014р., 09.04.2014р., 16.04.2014р, 21.04.2014р., 22.04.2014р.) постійно надавались заявки до системи ОДС, та єдиного програмно-апаратного комплексу. На виклики приїжджали аварійні бригади, прочищали каналізацію, і, як вони повідомили, що їх керівники постійно давали рекомендації до КП «Залізничне» про усунення систематичного засмічення каналізації. Проте 21.04.2014 року сталося чергове залиття, і зливними масами було залито приміщення кухні, коридору, ванної та туалету квартири № 63 та через міжповерхове перекриття вода з нечистотами потрапила до кухні, коридору, ванної, туалету та кімнати у квартирі № 59. Була викликана аварійна бригада, яка приїхала о 20 год. 30 хв. та усунула засмічення. Але вночі на 22 квітня ситуація поновилася і сталося повторне залиття, на що аварійна бригада прочищати труби відмовилась та перекрила водопостачання до будинку. 22.04.2014 року мешканці квартир №59 та 63 звернулись до КП «Залізничне» з існуючою проблемою і лише після того, як працівники КП «Залізничне», які розібрали і прочистили каналізаційний стояк в підвалі будинку, витягнувши звідти сторонні предмети (бите скло), водопостачання було відновлено. Після чого, як зазначає позивач, у будинку не виникало жодних проблем. Наведені позивачем обставини, зазначені вище, представником відповідача не спростовані. Посилання представника відповідача на те, що залиття квартири позивача та заподіяння йому шкоди сталося саме з вини мешканців будинку № 36 через засмічення ними каналізаційної труби (при цьому відповідач не зазначив безпосереднього винуватця заподіяння шкоди) суд оцінює критично, оскільки саме на КП «Залізничне» покладено обов'язок обслуговування системи водопроводу та каналізації та виконання робіт з ремонту внутрішньо-будинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців та усування засмічення в системі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що затоплення квартири позивача сталося через те, що не було прочищено каналізацію зразу після викликів 16.01.2014 року, так як це було зроблено 22.04.2014 року, після чого у будинку не виникало жодних проблем. Згідно Акту від 24.04.2014 року, затвердженого директором КП «Залізничне» В.М.Глотовим, 21.04.2014 року в результаті залиття в квартирі позивача [ADDRESS], виявлені сліди залиття: ванна - стеля, стіна - 0,5 м.кв, кухня - стеля, стіни - 3,5 м.кв, кімната - стеля, стіна - 1,0 м.кв, туалет - стеля, стіна - 2,0 кв.м. Як вбачається з висновку № 91/14 від 23 липня 2014 р., складеного ФОП «[PERSON]», вартість майнової шкоди, завданої [PERSON] в результаті залиття від 21.04.2014 року його квартири [ADDRESS], за ринковими цінами станом на час дослідження, становить 10`679,00 грн.. Розмір заподіяної матеріальної шкоди відповідач не оспорював, з клопотанням про призначення експертизи з визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних позивачеві, не звертався. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ст. 192 ЦК України з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи обставини справи викладені вище, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 10`679,00 гривень, оскільки дійшов до висновку про те, що матеріальна шкода спричинена позивачеві з вини відповідача саме в розмірі зазначеному вище. Разом з цим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, з огляду на наступне. Позивач в позовній заяві посилається на те, що йому відповідачем завдана моральна шкода яку він оцінює в 5 000 гривень і просить стягнути її з відповідача в порядку передбаченому ст. 23 ЦК України. Ч.1 статті 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Абзац 2 пункту 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року № 5 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зобов'язує суди з'ясовувати при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Між тим, будь-яких доказів на підтвердження заподіяння позивачеві з боку відповідача моральної шкоди та доказів на підтвердження розрахунку суми, яку позивач просить стягнути з боку відповідача на відшкодування моральної шкоди, суду не надано. Таким чином, позивачем не доведено наявність моральної шкоди та її розмір. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди не доведені, а тому не підлягають задоволенню. Разом з цим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України мають бути стягнуті витрати на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволеної частини позивних вимог сумі 243 грн. 60 коп. та витрати на проведення оцінки збитків, завданих позивачеві, в розмірі 1 000,00 грн..

Outcome: partial