Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Посилається на те, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] до 14.11.2003. У вказаному шлюбі у сторін народився син- [PERSON] , [INFO] . За рішенням Заставнівського районного суду та виконавчого листа №2-110/2003 виданого 04.08.2003 стягувались аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23.07.2003 і до його повноліття, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. [INFO] [PERSON] досяг повноліття. В 2020 році [PERSON] вступив на денну державну форму навчання в ДВНЗ «Чернівецький транспортний коледж» та навчається на першому курсі даного закладу, спеціальність «Організація перевезень і управління на автотранспорті», термін навчання до 30.06.2023. Позивачка зазначає, що син проживає в найманій квартирі, що розташована в м. Чернівці і змушений сплачувати орендну плату, яка в місяць становить 5000 грн. Крім цього він витрачає кошти в розмірі від 5000 грн. до 10000 грн. в місяць на продукти харчування, одяг, господарські товари. Позивачка самостійно утримувати сина не має можливості, оскільки постійного місця роботи немає, працює на тимчасових заробітках та має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Позивачка вказує на те, що відповідач працює кочегаром у Веренчанській ЗОШ І-ІІІ ступеня, отримує регулярний дохід, добровільно між сторонами домовленості щодо сплати аліментів досягнуто не було. У зв`язку із наведеним, просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення ним навчання в ДВНЗ "Чернівецькому транспортному коледжі", але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав повністю. Суду вказав, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на 2 курсі ДВНЗ «Чернівецький транспортний коледж», проживає в орендованій квартирі, за яку в місяць сплачує 5000 грн. Крім того, [PERSON] витрачає немалі кошти на продукти харчування, одяг та побутові товари. [INFO] [PERSON] досяг повноліття, а тому стягнення аліментів, які відповідач сплачував на нього припинилося. Станом на березень 2021 року за [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів. Позивачка [PERSON] постійного місця роботи немає, виїжджає на сезонні роботи за кордон, проживає в будинку своїх батьків. Крім сина [PERSON] має ще сина від іншого шлюбу, який також перебуває на її утриманні. На скільки відомо позивачці відповідач має постійне місце роботи , є здоровою особою, має можливість заробляти кошти, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина , який продовжує навчання. Відповідач [PERSON] та його представниця [PERSON] позов не визнали, подали до суду відзив на позовну заяву. В судовому засіданні представник відповідача вказала, що [PERSON] являється батьком чотирьох дітей, на яких із нього стягуються аліменти за виконавчими листами. [PERSON] до березня 2021 року працював сезонним оператором у Веренчанській ОЗЗСО І-ІІІ. З травня 2021 останній перебуває на обліку як безробітній в Заставнівській районній філії Чернівецького ОЦЗ. Сума доходу за травень 2021 року становила 2381,88 грн. Крім того представниця відповідача вказала, що останній свого рухомого та нерухомого майна немає, проживає у будинку брата із своєю матір`ю [PERSON] , яка є особою похилого віку і потребує постійного догляду. У [PERSON] станом на червень 2021 також і на інших дітей існує заборгованість по сплаті аліментів. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, представницю відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню , з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в них є син- [PERSON] [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 04.02.2003 відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] .(а.с.6), Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.11.2003 вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб 14.11.2003. Встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] із 26.06.2007 по 09.09.2020. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8), який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. (а.с.11-12). Як вбачається із копії виконавчого листа №2-110/2003 від 04.08.2003 із [PERSON] , [INFO] стягувалися аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи із 23.07.2003 і до його повноліття, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян (а.с.17). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.03.2021 № 41332508 вбачається, що борг по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] станом на 15.03.2021 становить 34234 грн.(а.с. 48-50). Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку(доходу) платника аліментів визначає суд, відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України. Частиною першою статті 182 СК України регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Як вбачається із копії довідки № 120 від 16.03.2021, яка видана ДВНЗ «Чернівецький транспортний коледж», [PERSON] дійсно є студентом ДВНЗ «Чернівецький транспортний коледж» на спеціальності «Організація перевезень і управління на автотранспорті» денного відділу, державної форми навчання. Термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2023 (а.с.10). У зв`язку з навчанням, [PERSON] працевлаштуватися не може, перебуває на утриманні матері [PERSON] , яка постійного місця роботи немає, працює на сезонних роботах за кордоном, крім сина [PERSON] має на утриманні сина [PERSON] , 2007 року народження від іншого шлюбу. Встановлено, що відповідач [PERSON] до березня 2021 працював у Веренчанській ОЗЗСО І-ІІІ ст. сезонним оператором та отримав заробітку плату, яка за період із 01.01.2021 по 23.03.2021 становить 10611,06 грн. (а.с.51). Згідно довідок ДЦЗ Заставнівської районної філії Чернівецького ОЦЗ №961/2404.01-21 від 08.06.2021 та № 969/2404.01-21 від 11.06.2021 [PERSON] перебуває на обліку як безробітній в Заставнівській районній філії Чернівецького ОЦЗ з 05.05.2021 по даний час , його дохід з 05.05.2021 по 31.05.2021 становить 2381,88 грн. (а.с.52-53). Крім того судом встановлено, що відповідач має борг по сплаті аліментів за виконавчими провадженнями, що вбачається із розрахунків заборгованості по сплаті аліментів (а.с.47-50). Встановивши, що син сторін по справі досягнув повноліття, продовжує навчання, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, яка оплачує проживання в орендованій квартирі, проїзд громадським транспортом, забезпечує одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями, а також те, що відповідач є фізично здоровою особою, працездатного віку, отримує допомогу по безробіттю, а також те, що він зобов`язаний і спроможний надавати допомогу синові,який продовжує навчання, тому суд вважає можливим визначити розмір матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у частковому відношення до доходів відповідача в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Крім того, враховуючи вимоги ч.2 ст.199 СК України , суд вважає що аліменти із відповідача [PERSON] на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання необхідно стягувати, починаючи із дня подання заяви, тобто із 21.04.2021 і до припинення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Також з позовної заяви вбачається, що позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Суд зауважує, що чинним законодавством України не передбачено визначення суми аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання з прив`язкою до прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Визначення розміру аліментів з урахуванням неоподатковуваного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбачено нормами ст. 182 Сімейного кодексу України, які регулюють обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, в той час як нормами ст. 199 СК України для повнолітніх дітей - не передбачено, у зв`язку з чим вимоги позивачки в цій частині до задоволення не підлягають. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

Outcome: partial