Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 7 502.95 грн., моральної шкоди у розмірі 10000 грн. посилаючись на те, що 20 грудня 2016 року о 03 год.50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Volkswagen T-5 д.р.н. ВХ 2312 АТ повертаючи з вул. Проскурівського підпілля ліворуч на вул. Шестакова в м. Хмельницькому в порушення п.п.18.1, 16.2 Правил дорожнього руху України не дав дорогу пішоходу [PERSON], який перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішоходному переходу із ліва на право відносно напрямку руху його автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода, в результаті потерпілим було отримано тілесні ушкодження та пошкоджено його речі. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 21 квітня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. [PERSON] відмовляється відшкодувати в добровільному порядку заподіяну шкоду тому вимушений звернувся до суду про примусове стягнення розміру заподіяної шкоди. У судове засідання позивач зявився, підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Представник третьої особи у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину неявки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2016 року о 03 год.50 хв. [PERSON], керуючи автомобілем Volkswagen T-5 д.р.н. ВХ 2312 АТ повертаючи з вул. Проскурівського підпілля ліворуч на вул. Шестакова в м. Хмельницькому в порушення п.п.18.1, 16.2 Правил дорожнього руху України не дав дорогу пішоходу [PERSON], який перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішоходному переходу із ліва на право відносно напрямку руху його автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода, в результаті потерпілим було отримано тілесні ушкодження та пошкоджено куртку вартістю 2280 грн. Постановою ГУНП в Хмельницькій області від 31 березня 2017 року закрито кримінальне провадження №12016240260000356 від 23.12.2016 року у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 21 квітня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно висновку судово-медичної експертизи №116 від 31 січня 2017 року у [PERSON] станом на 23 грудня 2016 року 18 січня 2017 року виявлені тілесні ушкордження, що могли утворитись під час та за обставин, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи тобто під час ДТП, що мала місце 20.12.2016 року. Відповідно до чеків № 41529 від 23.12.2016 року, № 41776 від 30.20.2016 року, № 41604 від 26.12.2016 року, № 0094905 від 23.12.2016 року, № АЗ-Чк-0038743 від 23.12.2016 року, № А1-Чк-014665 від 29.12.2016 року на придбання лікарських засобів позивачем витрачено 4 525.05 грн., та відповідно до накладної п/п [PERSON], позивачем придбано куртку "Remain" 7379/47453, 1 шт.у сумі 2 280.00 грн., а всього: 6 532,05 грн. Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивачем на думку суду, доведено завдану йому майнову шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв?язок між ними, а представник відповідача відповідно це не спростував і не довів відсутність своєї вини. Вимогами ч.1, 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Беручи до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди так, як розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психологічних), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості), беручи до уваги тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що в результаті пошкодження майна позивачу спричинені певні незручності, порушення усталеного ритму життя, що потягло за собою необхідність затрати додаткових зусиль на організацію свого життя тому суд рахує за можливе стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Зважаючи на викладене, беручи до уваги доведеність вини відповідача у заподіянні шкоди суд вважає, що позивач має право на відшкодування майнової шкоди відповідачем у розмірі 6 532,05 грн., моральної шкоди 5000 грн. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial