Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.04.2016 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно. Однак, з часу ухвалення рішення суду розмір витрат на дитину значно зріс. За цей період дитина пішла до школи, коштів на її утримання витрачається більше, а тому сплачуваних відповідачем аліментів є недостатньо. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на день подання позову складає 1159 грн. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Тульчинсмського районного суду Віницької області від 15.04.2016 на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши новий розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає частково. Просить суд при розгляді справи врахувати, що він не працевлаштований, утримує багатодітну сім`ю, має нестабільний заробіток. Також, зазначає, що крім аліментів, надає матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 5), сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.04.2016 (а.с. 3-4), з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 04.03.2016 і до повноліття дитини. Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідками Тульчинської міської ради від 02.08.2020 (а.с. 6) та від 12.08.2020 (а.с. 7). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ). Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 180-183, 192 СК України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.07.2020 становить 2318 грн., а тому розмір аліментів для дитини даного віку не може бути меншим 1159 грн. В свою чергу, з відповідача стягуються аліменти у розмірі меншому, ніж законодавчо встановлений. Відповідно до наданих відповідачем на часткове визнання позовних вимог доказів, він перебуває у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Менським районним відділом ДРАЦ ГТУЮ у Чернігівській області 15.05.2018 (а.с. 26). У шлюбі з [PERSON] у відповідача народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом ДРАЦ ГТУЮ у Вінницькій області 14.05.2019 (а.с. 27). Відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON] є батьками багатодітної сім`ї, відповідно до копії посвідчення [NUMBER] , виданого 23.05.2019 Управлінням соціального захисту населення м. Вінниця (а.с. 25). Отже, на підставі досліджених доказів, наданих відповідачем, в судовому засіданні підтверджено зміну його сімейного стану, що відповідно до вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, є підставою для зміни розміру аліментів та враховується при визначенні нового розміру аліментів. Відповідачем на підтвердження того, що він сплачує аліменти та бере участь у додатковому утриманні дитини [PERSON] , [INFO] , надано квитанції та накладну (а.с. 28-58). Однак, дані документи суд до уваги не бере, оскільки вони не стосуються предмета спору, так як ними підтверджується факт утримання дитини, який вже судом досліджувався про розгляді справи про стягнення аліментів, а предметом даного позову є збільшення розміру аліментів. Вирішуючи питання щодо визначення нового розміру аліментів, суд приймає до уваги що сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим законодавчо встановленого розміру - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховує інтереси дитини, матеріальне становище платника аліментів, те, що він є батьком багатодітної сім`ї, а тому, вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, однак не в заявленому позивачем розмірі, а в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 1159 грн. Саме такий розмір аліментів суд вважає справедливим та правильним, враховуючи встановлені обставини справи. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на це, аліменти у новому розмірі слід стягувати з дня набрання чинності даним рішенням суду, а не з дня пред`явлення позову до суду, як про те просить позивач. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial