Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач АТ «Універсал Банк» (далі Позивач) звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. На обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на те, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Згідно із п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток - сервіс Банку, що дозволяє надавати Клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку. Відповідно до п. п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно з умовами договору в тому числі, платіжної системи MasterCard, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України. Згідно із п. п. 2.2. п.2 Розділу І Умов, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Відповідно до пунктів 4.3., 4.8.1. п. 5 Розділу І Умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. П.п.3.1., 3.4., 3.5. пункту 3 розділу II Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг monobank. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. 01.02.2018 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 01.02.2018. При цьому Відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем [NUMBER] , яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також вона визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод; листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. На підставі укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 11 000 грн. у вигляді замовленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, станом на 30.10.2018 у Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку із чим, на підставі положення п.п. 5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, уся заборгованість за кредитом стала простроченою. 30.10.2018 Позивачем направлено повідомлення «пуш» щодо істотного порушення умов договору та про необхідність погашення суми заборгованості, однак відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 26.02.2019 став у формі «на вимогу». Наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Загальний розмір заборгованості Відповідача перед АТ «Універсал Банк» станом на 20.02.2020 становить 41 397,38 грн., яка складається із: загального залишку заборгованості (тілом кредиту) 13 619,09 грн.; заборгованості за пенею та комісією 27 778,29 грн. У зв`язку із чим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 01.02.2018 у розмірі 41 397,38 грн., станом на 20.02.2020, судові витрати покласти на Відповідача. 18.05.2020 ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполь Донецької області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. 10.06.2020 відповідачем надано відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що Позивач вказує, що «01.02.2018 [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав (-ла) Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.02.2018. На підставі укладеного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 11 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] ». З таким твердженням Позивача не можна погодитись з наступних підстав. 01.02.2018 АТ «Універсал Банк» не погоджував із нею розмір кредиту в сумі 11 000 грн. і не надавав кредит у розмірі 11 000,00 грн. 01.02.2018 відповідач надала банку свій паспорт та ідентифікаційний код (сканкопії), та інші анкетні дані, про які було зазначено в опитувальному листі. Суму кредиту, який відповідач бажала отримати вона вказувала - 3000 грн. Представник банку видала конверт із карткою (без вказівки даних прізвища, імені відповідача), за який відповідач розписалась. На її питання, яку суму кредиту їй можуть надати, робітник банку відповіла, що вона не знає. Що треба здійснити активацію картки, і тоді відповідач побачить, яку суму кредиту банк їй надав. Після того, як вона сфотографувала картку і відправила фото до банку, з`явилась інформація, що розмір кредиту, яким вона може користуватись складає 8500,00 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого Позивачем до позову, станом на 01.02.2018 залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає тільки 1 194 грн., а не 11 000,00 грн., як стверджує банк. Докази надання (отримання) нею коштів в розмірі 11 000,00грн. 01.02.2018 відсутні, як і докази погодження з нею вказаної суми кредиту. Розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом отримання відповідачем коштів в сумі 11 000,00 грн., так як розрахунок заборгованості до позову не є документом первинного бухгалтерського обліку кредитних операцій, оскільки не відображає рух коштів по поточному рахунку Позичалька. Таким чином ані в Анкеті-Заяві, ані в Додатку не міститься посилання на узгоджену суму кредиту в розмірі 11 000 грн., не визначений і остаточний строк повернення Споживачем кредиту. У позові заявлена сума стягнення за тілом кредиту вказана взагалі зовсім інша - 13 619,09грн. і докази отримання Споживачем кредиту в сумі 13 619,09грн. також відсутні. Також, як вбачається з тексту Додатку 8, на аркушах 5 та 6 цього додатку, які містять умови обслуговування кредиту, передбачається підпис як Кредитодавця, так і підпис Споживача. У наданому до суду Додатку відсутній на аркушах 5 та 6, як підпис Кредитодавця, так і підпис Споживача. Наданий до суду Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи разом із Додатком 8 не містить ані власноручного підпису Споживача, ані електронного цифрового підпису Споживача. Посилання Позивача на п.5 Розділу II Умов що Банк має право на власний розсуд встановлювати та переглядати ліміт до використання в межах Ліміту кредитування, без попереднього узгодження цих змін із Споживачем, є нікчемними відповідно до положень ч.7 ст.12 ЗУ «Про захист прав споживачів». Електронна адреса у [PERSON] відсутня. Про те, що банку невідома електронна адреса [PERSON] , вказано позивачем і у позові. Жодних доказів узгодження із Споживачем [PERSON] початкового розміру кредиту та у подальшому зміна розміру кредиту, розмір початкових процентів та їх збільшення після винесення кредиту на прострочення, до суду не надано. На підставі викладеного, не є укладеним 01.02.2018 Договір про надання банківських послуг monobank від 01.02.2018, так як Анкета-Заява від 01.02.2018 не містить обов`язкових складових, передбачених статтею 12 ЗУ «Про захист прав споживачів» для кредитних договорів. Також зазначає, що відповідно до позову, Позивач вказує що «Станом на 30.10.2018 у Відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.». Таким чином на 30.10.2018 вся заборгованість за кредитом стала простроченою, що свідчить про дострокову зміну Банком строку повернення кредиту, і відповідно після 30.10.2018 у Позивача не було правових підстав для нарахування пені та штрафу. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим Позивачем, Відповідачем [PERSON] за період з 01.02.2018 по 20.03.2019 було сплачено коштів в погашення заборгованості - 2 535 грн., які повинні були бути направлені на погашення кредиту, а не на безпідставне нарахування процентів та неустойки. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим Позивачем, станом на 02.07.2018 борг за тілом кредиту складав 11 398,65 грн., на дату виникнення прострочення платежів - 31.07.2018 борг за тілом кредиту також складав 11 398,65грн. У зв`язку із простроченням знімати кредитні кошти після 31.07.2018 [PERSON] не мала можливості, тому збільшення суми боргу за кредитом, яке відбулось після 31.07.2018 до суми 13 619,09 грн. є безпідставним, здійснено банком в односторонньому порядку на свою користь. На підставі викладеного, вимоги AT «Універсал Банк» про стягнення заборгованості в розмірі 41 397,38 грн. відповідач не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. 16 червня 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому позивачем зазначено, що Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Згідно із п.п. 2.3. п. 2 Розділу І Умов зазначено, що відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Вся інформація щодо тарифів зазначена на сайті і є у відкритому доступі https://www.monobank.ua/ в розділі Тарифи. На сайті зазначена також актуальна редакція Умов, в підтвердження актуальності Умов на сайті зазначається номер протоколу і дату, за яким були внесені зміни, а саме Протокол № 16 від 01.02.2018. Також, відповідно до п.п. 2.4. п. 2 Розділу І, клієнт своїм підписом на Анкеті-Заяві беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного Договору клієнт ознайомився з текстом розділів, пунктів, підпунктів них Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Паспорту споживчого кредиту, Прогнозованого графіку щомісячних платежів та усіма умовами інших частин Договору, повністю зрозумів їхній зміст та погоджується з викладеним. Отже, Клієнт підтверджує, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», надана йому, зокрема, шляхом розміщення на Сайті Банку. Укладаючи Договір Клієнт та Банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених усіма розділами, пунктами, підпунктами та складовими частинами Договору. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. В свою чергу під час користування банківською картою, відповідач декілька разів подавав заявку на підвищення кредитного ліміту через мобільний додаток monobank, а саме: 1.Перша заявка на підвищення кредитного ліміту 24.03.2018; 2.Друга заявка на підвищення кредитного ліміту 30.04.2018; 3.Третя заявка на підвищення кредитного ліміту 07.05.2018. Тобто спочатку кредитний ліміт був 8 500 грн., потім він був підвищений за заявкою самого клієнта через мобільний додаток monobank. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має ознайомитись з інформацією, яка розміщена на офіційному веб-ресурсі і самостійно для себе прийняти рішення, щодо подальшого використання кредитних коштів, за встановленими тарифами. Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в Анкеті зазначено наступне: 3. Підписанням цього договору підтверджую, що я ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг. Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Тобто після ознайомлення з умовами, клієнт підписує заяву-анкету, отримує карту і вже після її отримання та активації може використовувати кредитні кошти. банк зі свого боку максимально інформує клієнта через мобільний додаток, щодо умов кредитного договору. Так, у деталях кредиту на головному екрані додатку monobank зазначено інформацію, щодо загальної заборгованості, мінімального платежу, який є або інформацію, що мінімальний платіж буде сформовано 1 числа наступного місяця. І також в цьому розділі зазначена інформація щодо відсоткової ставки в разі виходу з пільгового періоду в нормальний графік погашення і при виході в прострочення. Що стосується внесення змін, то зміни відповідно до п. п. 7.1.1. п. 7 Розділу І Загальні умови, вносяться за згодою сторін, тобто в частині розділів (положень) Умов і Правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміни вносяться за згодою Сторін. У разі якщо Клієнт не погоджується із запропонованими змінами він має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку, попередньо погасивши усю Заборгованість за Договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. На підставі вищевикладеного просили задовольнити позовні вимоги. 10.08.2020 від відповідача надійшло заперечення на відповідь представника АТ «Універсал Банк» у якому зазначила, що як вбачається з позову, заявлено до стягнення не тільки суму кредиту, а і пеню та комісію (однією сумою). Але комісія - це плата за надані банківські послуги, а пеня - це вид цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язань. Таким чином підстави для нарахування комісії, та строк позовної давності для обчислення та стягнення комісії, є відмінними від підстав та строків позовної давності для пені. Ані у позові, ані в інших наданих до позову документах, відсутнє обгрунтування підстав (за які саме банківські послуги) і із якого розміру нарахована та заявлена до стягнення комісія. Якщо заявлена до стягнення сума - 27 778,29 грн. є саме пенею, то слід врахувати наступне. В анкеті-заяві позичальника від 01.02.2018 відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Обґрунтовуючи право на нарахування неустойки, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.02.2018, посилається на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. При цьому, названі документи не підписані [PERSON] як Позичальником (споживачем) та відсутнє підтвердження, що саме з цим Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифами була ознайомлена і погоджувалась [PERSON] , підписуючи заяву-анкету до договору про надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання [PERSON] кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати неустойки, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Також у даному випадку не можуть бути застосовані правила ч.1ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (01.02.2018) до моменту звернення до суду з вказаним позовом (квітень 2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. На підставі викладеного, надані банком Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Не містить анкета-заява [PERSON] від 01.02.2018 і конкретного строку повернення кредиту (користування ним). Тому відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України відсутні підстави вважати, що АТ «Універсал Банк», при наданні кредиту [PERSON] , дотримав вимог, передбачених ст.12 «Про споживче кредитування» про істотні умови кредитного договору: не визначено при підписанні анкети - заяви ані конкретний розмір кредиту, який банк зобов`язується надати, ані плату по кредиту у вигляді процентів та комісій за надання супутніх послуг, ані строк повернення кредитних коштів. З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «Універсал Банк» пені та комісії, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття відповідачем умов і тарифів кредитування. 31.08.2020 до суду надійшла відповідь на заперечення, у яких представник позивача зазначив, що відповідач наголошує, що у анкеті-заяві позичальника до договору надання банківських послуг від 01.02.2018 умови про встановлення відповідальності неустойки за порушення зобов`язання не зазначені. Крім того зазначає, що у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності саме у вигляді пені, штрафів, комісії за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. З цього приводу представник позивача зауважує, що на сайті спеціально надається актуальна редакція Умов, в підтвердження актуальності Умов на сайті зазначається номер протоколу і дату, за яким були внесені зміни, а саме Протокол № 16 від 01.02.2018. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має ознайомитись з інформацією, яка розміщена на офіційному веб-ресурсі і самостійно для себе прийняти рішення, щодо подальшого використання кредитних коштів, за встановленими тарифами. І в разі якщо умови влаштовують отримувати кредитні кошти у використання. Тобто після ознайомлення з умовами, клієнт підписує Анкету-заяву, отримує карту і вже після її отримання та активації може використовувати кредитні кошти. Використання кредитних коштів відбувалось в межах та на виконання вже укладеного договору від 01.02.2018, який виконувався сторонами. Щодо збільшення заборгованості за тілом кредиту, то відповідно до п.п. 4.23. п. 4 Розділу II Умов кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд встановив, що 01.02.2018 [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.02.2018, що сторонами не оспорюється. З копії статуту АТ «Універсал Банк» (нова редакція) вбачається, що згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» (протокол № 2-2018 від 31.10.2018) було змінено тип банку та змінено найменування банку на акціонерне товариство «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Універсал Банк». Зі змісту анкети-заяви вбачається, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених вище документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови. На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 01.02.2018 становить 41397,38 гривень, яка складається з: 13 619,09 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 27 778,29 гривень - заборгованість за пенею та комісією (а. с. 5). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За таких обставин, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 13 619,09 гривень заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 27 778,29 гривень, суд зазначає наступне. Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦПК України). Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. До такого переліку входить місто Маріуполь Донецької області. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Про неухильне дотримання вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року неодноразово наголошував банкам України і Національний банк України в своїх листах від 13 жовтня 2014року №47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483. Враховуючи, що відповідач [PERSON] зареєстрована і постійно проживає з 20 травня 2003 року у м. Маріуполі Донецької області за адресою: [ADDRESS] , нарахування неустойки (комісії та пені) за кредитним договором від 01 лютого 2018 року, яка утворилась станом на 20 лютого 2020 року є неправомірним, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд приходе до висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, та стягує з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.02.2018 у розмірі 13 619 гривень 09 копійок. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги, які підлягають задоволенню: 13 619,09 грн. *100% : 41 397,38 грн. ціни позову = 32,90 %), тобто 32,90 % від ціни позову (32,90% *2102,00 грн. :100%), що складає 691,56 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial