Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення премії та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Позовна заява обґрунтована тим, що на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 10.10.2019 року у справі №411/4610/15 державне підприємство «Регіональні електричні мережі» наказом № 124-к від 11.10.2019 року поновило його на посаді заступника начальника відділу охорони праці та пожежної безпеки. Цього ж дня, 11.10.2019 року, Позивач приступив до виконання своїх трудових обов`язків. Наказом № 1-к від 02.01.2020 року його було звільнено 02.01.2020 року з посади заступника начальника відділу охорони праці та пожежної безпеки за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, видано трудову книжку та здійснено розрахунок при звільненні. Вказує, що Відповідач не здійснив виплату усіх належних йому сум у день звільнення. Так, Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» не виплатило у день звільнення щомісячної премії за основні результати господарської діяльності. Зазначив, що невиплата таких премій мотивована Відповідачем тим, що наказами ДП «Регіональні електричні мережі»: № 221-ос від 28.11.2019 року, № 239-ос від 28.12.2019 року, № 17-ос від 30.01.2020 року, його було позбавлено цієї премії, у зв`язку з одержанням 20.07.2018 року негативної оцінки з охорони праці, пожежної безпеки і технічної експлуатації об`єктів електроенергетики. Позивач також вважає незаконним пункт № 3 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 221-ос від 28.11.2019 року; скасувати пункт № 3 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 239-ос від 28.12.2019 року; скасувати пункт № 4 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 17-ос від 30.01.2020 року - про не нарахування [PERSON] премії за основні результати господарської діяльності за жовтень-грудень 2019 року, у зв`язку з чим він просить стягнути з відповідача премії за період жовтень-грудень 2019 року у розмірі 11912,67 грн. Крім того Позивач зазначив, що з огляду на те, що Відповідач не здійснив у день звільнення, 02.01.2020 року, виплату належних йому сум премії за основні результати господарської діяльності за жовтень-грудень 2019 року, у Відповідача виникає обов`язок на підставі статті 117 КЗпП України сплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, Позивач вважає, що своїми незаконними діями відповідач завдав йому моральної шкоди, відшкодування якої він оцінює у 5000 грн. Посилаючись на викладені обставини справи, позивач просить суд: 1.Визнати незаконними та скасувати: -пункт № 3 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 221-ос від 28.11.2019 року; -пункт № 3 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 239-ос від 28.12.2019 року; -пункт № 4 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 17-ос від 30.01.2020 року. про не нарахування [PERSON] премії за основні результати господарської діяльності за жовтень- грудень 2019 року. 2.Стягнути з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на користь [PERSON] щомісячну премію за основні результати господарської діяльності за період часу жовтень - грудень 2019 року в розмірі 11912 гривень 67 копійок; 3.Стягнути з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні в розмірі 18730 гривень 37 копійок; 4.Стягнути з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2020 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення премії та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання по справі. Роз`яснено Відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. Роз`яснено Відповідачу, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Роз`яснено Позивачу право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення не пізніше 06 березня 2020 року. 10 березня 2020 року Державне підприємство «Регіональні електричні мережі» подало клопотання про закриття провадження у справі. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року клопотання про закриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» про стягнення премії та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні залишено без задоволення. Крім того, 23 березня 2020 року до Деснянського районного суду м. Києва від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на наступне. Щодо позбавлення позивача щомісячної премії, то відповідач зазначає, що позивач не мав права на отримання премії, оскільки під час перевірки знань за наслідками проходження з 16.07.2018 р. по 20.07.2018 р. короткострокового навчання з питань охорони праці, нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, технічної експлуатації об`єктів електроенергетики, запобігання техногенним аваріям і катастрофам у навчальному закладі комунальної форма власності «НВЦ Професіонал», позивач одержав незадовільну оцінку. Також, відповідно до наказу від 18.10.2018 року №184-ос та від 03.12.2018 року №215-ос «Про повторне навчання та перевірку знань працівників» Відповідач повторно направляв Позивача для проходження навчання та перевірку знань з питань охорони праці, від проходження яких Позивач ухилявся, у зв`язку з чим з 20.07.2019 р. йому премія не нараховувалась. Відповідач також вважає вимоги позивача про стягнення моральної шкоди необґрунтованими, незаконними, та такими, що не відповідають дійсності і не підтверджуються жодними доказами. Правом на подання відповіді на Відзив Позивач не скористався. Інші заяви чи клопотання учасниками справи не подавались, а судом не вирішувались. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених в позові, та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позов. Суд, заслухавши вступне слово сторін на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з урахуванням заперечень відповідача, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Наказом Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» «Про поновлення на роботі [PERSON] » від 11 жовтня 2019 року №124-К, на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 10 жовтня 2019 року у справі №911/4610/15 - скасовано наказ від 15.04.2019 року №49-к про звільнення [PERSON] з посади заступника начальника охорони праці та пожежної безпеки та поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу охорони праці та пожежної безпеки з 17 квітня 2019 року (а.с.30). Наказом (розпорядженням) Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» «Про припинення трудового договору (контракту)» №1-к від 02 січня 2020 року, [PERSON] звільнено 02 січня 2020 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпПУ України, у зв`язку з виходом на пенсію за віком вперше з одноразовою грошовою виплатою у розмірі 3-х посадових окладів, відповідно до п.5.1.18 Колективного договору (а.с.36). Позивач просить суд визнати незаконними та скасувати накази Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», в частині не нарахування йому щомісячної премії за основні результати господарської діяльності за період жовтень-грудень 2019 року, а саме; -пункт № 3 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 221-ос від 28.11.2019 року; -пункт № 3 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 239-ос від 28.12.2019 року; -пункт № 4 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 17-ос від 30.01.2020 року. Як вбачається з вказаних пунктів оспорюваних наказів відповідача, відповідно до п. 4.13 додатку 5 до діючого Колективного договору «Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» за основні результати господарської діяльності», наказано, заступнику начальника відділу охорони праці і пожежної безпеки [PERSON] премію, у зазначені в наказах місяці, а саме: жовтень, листопад, грудень 2019 року не нараховувати. Пунктом 5.1.9 розділу V Колективного договору на 2016-2018 роки встановлено, преміювання працівників за основні результати господарської діяльності здійснювати згідно з положенням «Про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» за основні результати господарської діяльності». Відповідно до п. 4.1 положення «Про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» за основні результати господарської діяльності», виплата премії оформлюється відповідними наказами, погодженими з профспілковими комітетами. Премія за основні результати господарської діяльності нараховується по результатах діяльності у попередньому місяці (п. 4.2 вказаного Положення). В обґрунтування вказаної вимоги, позивач зазначає, що відповідач з порушенням процедури направляв його на навчання, наслідком чого стало позбавлення [PERSON] щомісячної премії з 01.10.2019 року по 31.12.2019 року. Згідно з п. 4.13 Положення «Про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» за основні результати господарської діяльності», яке є додатком № 5 до Колективного договору на 2016-2018 роки, працівникам, які в установлений термін не з`явились без поважних причин та (або) не склали іспити ПТЕ, ПТБ та ППБ премія не виплачується і після складання іспитів премія не відшкодовується. Листом від 12 липня 2018 року №02/993 «Про проведення навчання», адресованого директору НВЦ «Професіонал», відповідач просив провести в період з 16.07.2018 року по 20.07.2018 року навчання та перевірку знань законодавчих та нормативно-правових актів з питань охорони праці, технічної експлуатації, електробезпеки, пожежної безпеки члену центральної комісії підприємства [PERSON] - заступнику начальника відділу охорони праці і пожежної безпеки (а.с.43-44). Так, у період з 16 липня по 20 липня 2018 року позивач проходив навчання з питань охорони праці, нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, технічної експлуатації об`єктів електроенергетики, запобігання техногенним аваріям і катастрофам у навчальному закладі комунальної форми власності «НВЦ «Професіонал». Відповідно до протоколу № 3-2018 засідання постійної комісії Міненерговугілля України з перевірки знань щодо технічної експлуатації об`єктів електроенергетики та охорони праці від 20.07.2018 року комісією, утвореною наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 28.10.2015 року № 681, перевірено знання з охорони праці (ОП), пожежної безпеки (ПБ), технічної експлуатації (ТЕ) обладнання, машин і механізмів в обсязі законодавчих, нормативно-правових та нормативних документів та встановлено, що [PERSON] групи з електробезпеки (ОП, ПБ, ТЕ) - не знає (а.с.45-46). Відповідачем у поданому відзиві зазначено, що наказами ДП «Регіональні електричні мережі» № 184-ос від 18.10.2018 р. та № 210-ос від 03.12.2018 р. «Про повторне навчання та перевірку знань працівників» [PERSON] повторно направлявся до НВЦ «Професіонал» на проходження навчання та перевірку знань з питань охорони праці. Однак, [PERSON] не взяв участь у повторному навчанні та перевірці знань у НВЦ «Професіонал». Наказом ДП «Регіональні електричні мережі» № 221-ос від 28.11.2019 року, відповідно до п. 4.13 додатку 5 до діючого Колективного договору «Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» наказано заступнику начальника відділу охорони праці і пожежної безпеки [PERSON] за жовтень 2019 року премію за основні результати господарської діяльності» не нараховувати (п. 3 вказаного наказу). Наказом ДП «Регіональні електричні мережі» № 239-ос від 28.12.2019 року, відповідно до п. 4.13 додатку 5 до діючого Колективного договору «Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» наказано заступнику начальника відділу охорони праці і пожежної безпеки [PERSON] за листопад 2019 року премію за основні результати господарської діяльності» не нараховувати (п. 3 вказаного наказу). Наказом ДП «Регіональні електричні мережі» № 17-ос від 30.01.2019 року, відповідно до п. 4.13 додатку 5 до діючого Колективного договору «Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» наказано заступнику начальника відділу охорони праці і пожежної безпеки [PERSON] за грудень 2019 року премію за основні результати господарської діяльності» не нараховувати (п. 3 вказаного наказу). Порядок проходження навчання з охорони праці регулюється Типовим положенням про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженим наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 р. № 15(далі - Типове положення). Відповідно до пункту 5.1 Типового положення перелік посад посадових осіб, які проходять навчання і перевірку знань з питань охорони праці міститься у додатку № 3 до п. 5.1 Типового положення. Пунктом 5 додатку № 3 до Типового положення встановлено, що керівники, спеціалісти служб охорони праці, члени комісій з перевірки знань з питань охорони праці, особи, відповідальні за технічний стан і безпечну експлуатацію об`єктів підвищеної небезпеки підприємств, установ й організацій, об`єднань підприємств, зазначених у пунктах 1 - 4 цього додатка, входять до переліку посад посадових осіб, які проходять навчання і перевірку знань з питань охорони праці. Пунктами 5.2 і 5.3 Типового положення передбачено перелік посад, працівники за якими проходять навчання та перевірку знань у навчальних центрах. Перші заступники та заступники міністрів, керівників інших центральних органів виконавчої влади, перші заступники та заступники міністрів, керівників інших центральних органів виконавчої влади Ради міністрів Автономної Республіки Крим, заступники керівників обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, посадові особи Держпраці; керівники об`єднань підприємств, керівники підприємств (чисельністю понад 1000 працівників), керівники служб охорони праці, члени комісій з перевірки знань з питань охорони праці цих підприємств (крім членів комісій окремих структурних підрозділів); керівники та викладачі кафедр охорони праці вищих навчальних закладів, керівники і штатні викладачі галузевих навчальних центрів проходять навчання у навчальних центрах (п. 5.2 Типового положення). Посадові особи районних державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, функціональні обов`язки яких пов`язані із забезпеченням охорони праці; спеціалісти науково-дослідних, конструкторських, проектних і технологічних відділів, які займаються проведенням експертизи проектно-конструкторської документації, на яку поширюються вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, а також ті, які виконують розробки з питань охорони праці; керівники підприємств чисельністю менше 1000 працівників, керівники служб охорони праці, члени комісій з перевірки знань з питань охорони праці підприємств (крім членів комісій окремих структурних підрозділів) проходять навчання з питань охорони праці у навчальних центрах або галузевих навчальних центрах (п. 5.3 Типового положення). [PERSON] не був членом комісії з перевірки знань з питань охорони праці у ДП «Регіональні електричні мережі», а його посада - заступник начальника відділу охорони праці та пожежної безпеки не входить до переліку посад, визначених п. п. 5.2, 5.3 Типового положення. Відповідно до пункту 5.4 Типового положення посадові особи, крім зазначених у пп. 5.2 та 5.3, проходять навчання і перевірку знань з питань охорони праці стосовно робіт, що входять до їх функціональних обов`язків, безпосередньо на підприємстві. Отже, позивач, як заступник начальника відділу охорони праці та пожежної безпеки, мав проходити навчання з питань охорони праці безпосередньо на підприємстві, тобто у ДП «Регіональні електричні мережі». Таким чином, направлення [PERSON] на навчання і перевірка знань з питань охорони праці до НВЦ «Професіонал» відбулись з порушенням порядку, встановленого п. 5.4 Типового положення. Отже, позивач не є таким, що не пройшов навчання та не пройшов перевірку знань з питань охорони праці відповідно до приписів чинного законодавства. Суд приходить до висновку, що оспорюваними пунктами наказів позивача було незаконно позбавлено премій, відповідно до п. 4.13 додатку 5 до діючого Колективного договору «Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі»» (через нескладання іспиту з ПТЕ, ПБЕЕ, ППБ). Відтак, накази ДП «Регіональні електричні мережі» про преміювання працівників апарату управління ДП «Регіональні електричні мережі» в частині, якими наказано не нараховувати [PERSON] премії за основні результати господарської діяльності, а саме: -пункт № 3 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 221-ос від 28.11.2019 року; -пункт № 3 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 239-ос від 28.12.2019 року; -пункт № 4 наказу Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» № 17-ос від 30.01.2020 року. підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню. Крім того, Позивач також просить стягнути щомісячні премії за основні результати господарської діяльності за період з 01.10.2019 року по 31.12.2019 року, у загальному розмірі 11912,67 грн. Відповідно до п. 2.1 додатку 5 до діючого Колективного договору «Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі»» розмір щомісячної премії за основні результати діяльності при виконанні показників та умов преміювання встановлюється до 75 відсотків місячного посадового окладу з урахуванням надбавок і доплат та розподіляється в залежності від групи преміювання. Розподіл працівників за групами преміювання та граничний (максимальний) розмір премії для кожної групи наведено в додатку 5.1. Розмір премії на відповідний місяць для кожної з груп преміювання встановлюється в залежності від поточного фінансового стану підприємства та наявності коштів на виплату премії. Пунктом 4.6 вказаного Положення встановлено, що премія за основні результати господарської діяльності нараховується до місячного посадового окладу, з урахуванням надбавок і доплат, затверджених Колективним договором. Відповідно до штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців апарату управління ДП "Регіональні електричні мережі", станом на 01.10.2019 р. позивачу, який займав посаду заступника начальника відділу охорони праці і пожежної безпеки, встановлено посадовий оклад 120606,00 грн. Як вбачається з вищевказаних наказів ДП «Регіональні електричні мережі», пунктом 1 наказано встановити розмір премії працівникам апарату управління за основні результати господарської діяльності, у наступних розмірах: за жовтень 2019 року - до 35%; за листопад 2019 року - до 30%; за грудень 2019 року - до 40 від посадового окладу (з урахуванням доплат і надбавок). Згідно з п. 2.3 додатку 5 до діючого Колективного договору «Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» для визначення розміру премії встановлюються показники преміювання, зокрема, показники преміювання працівників апарату управління, які встановлені у додатку № 5.2 до Положення про преміювання. Відповідно до п. 4.9 вказаного Положення при невиконанні одного з показників преміювання, премія за цей показник не нараховується. Згідно з п. 2.3 додатку 5 до діючого Колективного договору «Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» для визначення розміру премії встановлюються показники преміювання, зокрема, показники преміювання працівників апарату управління, які встановлені у додатку № 5.2 до Положення про преміювання. Відповідно до п. 4.9 вказаного Положення при невиконанні одного з показників преміювання, премія за цей показник не нараховується. Пунктом 2 вищевказаних наказів наказано за показником «забезпечення 100-відсоткового рівня розрахунків з ОРЕ за куповану електроенергію у звітному місяці» премію працівникам апарату управління ДП «Регіональні електричні мережі» за жовтень 2019 року, за листопад 2019 року та за грудень 2019 року не нараховувати. Додатком 5.2 до Положення про преміювання передбачено, що частка цього показника у загальному розмірі премії складає 0,10%. Крім того, пунктом 4 наказу № 17-ос від 31.01.2020 року, наказано відповідно до п.4.13. додатка 5 діючого Колективного договору Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі» за основні результати господарської діяльності заступнику начальника відділу охорони праці і пожежної безпеки [PERSON] за грудень 2019 премію за основні результати господарської діяльності не нараховувати. Пунктом 4.6 додатку 5 до діючого Колективного договору «Положення про преміювання працівників ДП «Регіональні електричні мережі»» встановлено, що премія за основні результати господарської діяльності нараховується до місячного окладу, з урахуванням надбавок і доплат затверджених Колективним договором. Суд погоджується з розрахунок наданим позивачем та приходить до висновку, що розрахунок неправомірно позбавлених премій має здійснюватись за період з 01.10.2019 року по 31.12.2019 року, наступним чином: оклад х відсоток премії, встановлений наказом, за мінусом частки показників преміювання, визначених в наказах та встановлених додатком 5.2 до Положення про преміювання, а саме: -за жовтень 2019 року: 12606,00 грн. х 35% - 441,21 (0,10%) = 3970,89 грн.; -за листопад 2019 року: 12606,00 грн. х 30% - 378,18 (0,10%) = 3403,62 грн.; -за жовтень 2019 року: 12606,00 грн. х 40% - 504,24 (0,10%) = 4538,16 грн. Таким чином, сума щомісячних премій за основні результати господарської діяльності за період з 01.10.2019 року по 31.12.2019 рокущо підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 11912,67 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення щомісячних премій за основні результати господарської діяльності за період з 01.10.2019 року по 31.12.2019 рокуу сумі 11912,67 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, позивач просить стягнути з ДП «Регіональні електричні мережі» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільнені у розмірі 18730 грн. 37 коп. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КзПП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Згідно із частиною 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власника уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом встановлено, що в день звільнення позивача ДП «Регональні електричні мережі» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. (постанова Верховного Суду України від 18.01.2017 року справа № 6-2912цс16). Згідно розрахунку, що є в матеріалах справи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені складає 18730,37 грн. Суд погоджується з проведеним позивачем розрахунком, доказів що спростовували б розрахунки позивача відповідачем не надано. В зв`язку з викладеним позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995). Відповідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не наведено жодних обґрунтувань порушення його прав та такі порушення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: partial