Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням додатку до позовної заяви від 30.10.2014 року, просить стягнути з відповідача на його користь 25960,50 грн. депозиту, 1797,00 грн. відсотків та 5000,00 грн. моральної шкоди. Вимоги обґрунтовані тим, що 25.06.2013 року між ним та відповідачем було укладено договір № ДФ-051009 банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Спекотні відсотки» з виплатою процентів в кінці строку) у національній валюті України на суму 28000,00 грн. Згідно з даним договором позивачеві 30.06.2014 року банк повинен був повернути 28000,00 грн. вкладу і 5960,50 грн. відсотків, тобто 33960,50 грн. По закінченню строку банк, посилаючись на відсутність у нього коштів, відмовив позивачеві у їх поверненні. На даний час банк виплатив позивачеві лише 8000 грн., тому заборгованість відповідача зі сплати позивачу його депозиту становить 25960,50 грн. Також позивач вважає, що сума відсотків по депозиту збільшилася та становить 2301,00 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь 25960,50 грн. депозиту, 1797,00 грн. відсотків та 5000 грн. моральної шкоди. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Установлено, що 25.06.2013 року між сторонами у справі укладено договір № ДФ-051009 банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Спекотні відсотки» з виплатою процентів в кінці строку) у національній валюті України на суму 28000,00 грн., з виплатою процентів в кінці строку. Строк дії договору становив 370 днів - з 25.06.2013 року до 30.06.2014 року. Строк дії договору закінчився, однак відповідач, посилаючись на відсутність у нього коштів, відмовився виплачувати позивачу його вклади та нараховані відсотки. Вирішуючи спір, судом ураховано наступне. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 3.1.1, 4.1 договору № ДФ-051009 банківського вкладу від 25.06.2013 року в порядку та на умовах, визначених цим договором, вкладник передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти у національній валюті України, що надійшли від вкладника на його вкладний (депозитний) рахунок № [NUMBER] у банку у розмірі, що дорівнює сумі, зафіксованій в документі, який видається банком вкладнику на підтвердження внесення останнім коштів на строк 370 днів - з 25.06.2013 року до 30.06.2014 року. В день укладання цього договору вкладник передав, а банк - прийняв на рахунок грошові кошти в сумі 28000 грн. Банк щоденно нараховує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі 21,00%. Банк зобов'язаний з урахуванням положень цього договору після закінчення строку вкладу повернути вклад вкладнику в повному обсязі в порядку, визначеному цим договором та законодавством України, та виплатити проценти. Сторони за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов'язань за договором несуть відповідальність згідно із законодавством України та умов цього договору. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених цим договором. Відповідач усупереч умовам договору не виплатив позивачеві 22960,55 грн. його вкладу, що підтверджується наявною у матеріалах справи випискою по особовому рахунку від 29.10.2014 року. Сума депозиту у розмірі 25960,50 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, є необґрунтованою та суперечить даним вищезазначеної виписки по його особовому рахунку. Крім того, відповідач не виплатив позивачу проценти за користування коштами останнього. Розрахунок процентів проводиться наступним чином. 33960,50 грн. (сума неповернутого відповідачем позивачеві депозиту на день пред'явлення позову до суду) - 8000,00 грн. (сума депозиту, повернута позивачеві) = 25960,50 грн.; за 92 дні (3 місяці: липень-31 день, серпень-31 день, вересень-30 днів), за які відповідач користувався коштами позивача, останній не отримав: (33960,50 грн. + 25960,50 грн.) / 2 * 24% /365 * 92 = 1812,00 грн., де (33960,50 грн. +25960,50 грн.) / 2 - середньомісячний залишок за 3 місяці. За жовтень 2014 року відповідач повернув позивачеві 3000 грн., тому залишок депозиту позивача становить 22960,50 грн. За цей час позивач не отримав: 22960,50 грн. * 24% /365 * 31 = 468 грн. Отже, загальна сума відсотків по депозиту позивача становить 2280,00 грн. (1812,00 грн. + 468,00 грн.). Розрахунок процентів, наведений позивачем у додатку до позовної заяви від 30.10.2014 року за жовтень 2014 року, є неправильним, оскільки заборгованість банку перед позивачем станом на жовтень 2014 року становить 22960,50 грн., тому саме від цієї суми необхідно рахувати проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до положень статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 1 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Згідно з абз. 1 п.п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ 03.12.2003 року № 516, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 р. за N 1256/8577, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 22960,50 грн. депозиту та,

Outcome: partial