Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

В травні 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина. В позовній заяві позивач вказав, що згідно рішення Чортківського районного суду з батька стягувались аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18 січня 2010 року до досягнення повноліття. У зв'язку із досягненням повноліття виплата аліментів припинилась. На даний час він навчається на першому курсі заочної форми навчання Чортківського навчально-консультативного центру Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника. Позивач недостатньо забезпечений коштами для навчання, а також для інших потреб, а батько здоровий, працездатний, має можливість надавати йому допомогу. Тому [PERSON] просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 15 травня 2014 року до досягнення 23 років. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на час навчання позивача, але в меншому розмірі ніж він вимагає в позовній заяві. При цьому вказав, що він сплачує аліменти на іншого сина, погашає кредит, який отримав на оплату навчання позивача. Крім цього, він має іншу сім'ю, на утримання якої також потрібні кошти. Позивач навчається на заочній формі навчання і має можливість працювати та забезпечувати себе матеріально. Позивач отримав на навчання 4 000 доларів США від баби, які витратив на придбання автомобіля, що свідчить про його рівень матеріального забезпечення. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Судом встановлено, що згідно рішення Чортківського районного суду від 3 лютого 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18 січня 2010 року до досягнення ним повноліття. З довідки Чортківського навчально-консультативного центру Прикарпатського національного університету імені Василя Стефаника № 323 від 13 травня 2014 року вбачається, що [PERSON] є студентом І курсу Чортківського НКЦ, заочний відділ, спеціальність «Фізичне виховання». Згідно договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра від 1 вересня 2013 року ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені Василя Стефаника», в особі ректора, взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку [PERSON] за напрямом підготовки «Фізичне виховання», договір чинний з 1 вересня 2013 року по 5 липня 2017 року. Згідно довідки, виданої централізованою бухгалтерією відділу освіти Чортківської районної державної адміністрації № 365 від 4 червня 2014 року, відповідач [PERSON] працює на посаді вчителя Ягільницької ЗОШ І-ІІІ ступенів та сплачував аліменти з 1 лютого 2008 року по березень 2010 року в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів в користь [PERSON] на дітей [PERSON], 1994 року народження, та [PERSON], 1992 року народження. З 1 березня 2010 року до 30 червня 2013 року утримання проводилось в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на кожну дитину. Згідно довідки, виданої централізованою бухгалтерією відділу освіти Чортківської районної державної адміністрації № 364 від 4 червня 2014 року відповідач [PERSON] дійсно сплачує аліменти на сина [PERSON] з 1 жовтня 2013 року по 30 червня 2014 року в розмірі 1/4 частини всіх доходів. Загальна сума його доходу за період з грудня 2013 року по червень 2014 року, за винятком аліментів, становить 15 357,16 гривень. З кредитного договору № 500395879 від 25 липня 2013 року вбачається, що відповідач [PERSON] отримав кредит у ПАТ «Альфа-банк» в сумі 5 000 гривен строком до 26 липня 2016 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що в 2012 році вона дала позивачу 4 000 доларів США на навчання. Позивач в даний час має в користуванні автомобіль Део Сенс, реєстраційний номер [NUMBER], який він купив в 2013 році. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Беручи до уваги наведені вимоги закону, матеріальний стан позивача та відповідача, аналізуючи докази у їх сукупності, враховуючи обставини справи, суд визначає аліменти, які підлягають стягненню на утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 15 травня 2014 року до закінчення навчання 5 липня 2017 року. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 гривень судового збору.

Outcome: partial