Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Послуги з утримання будинків та прибудинкових територій позивачем були надані за місцем мешкання відповідача. Плата за надані послуги повинна провадитися щомісячно. Однак, відповідач оплату за надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій не проводив, у результаті чого станом на 01.03.2014 р. утворилася заборгованість у сумі 1859,09 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму, а також витрати по оплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає частково, в межах суми боргу, яка існувала станом на 29.11.2011 р., коли відповідач була знята з реєстрації за вищевказаною адресою. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідач з 27 січня 2004 року по 29 листопада 2011 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Квартира, розташована за вищевказаною адресою, належала відповідачу на праві приватної власності, проте відповідач продала зазначену квартиру 26.09.2011 р., що підтверджується копією договору купівлі-продажу. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитками, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники, наймачі, члени сім'ї наймача та орендарі жилих приміщень зобов'язані своєчасно вносити плату за обслуговування будинку і прибудинкової території у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч.3 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між сторонами відсутній письмово укладений договір про надання послуг, в зв'язку з чим суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини безпосередньо з актів цивільного законодавства що регулюють відносини з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг. За рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №417 від 26.06.2013 року, позивача визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, зокрема, з обслуговування багатоквартирного будинку, в якому проживають відповідачі . Станом на 29 листопада 2011 року відповідач мала заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надавалися за адресою: [ADDRESS] у сумі 224,79 грн., виходячи з розрахунку: 175,72 (заборгованість станом на 01.11.2011 р.) + 50,76:30х29=224,79 грн. Оскільки позивачем надавалися послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак відповідач за надані послуги кошти не сплачувала, внаслідок чого утворилася заборгованість з їх оплати, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з оплати цих послуг з відповідача. Вимоги про стягнення заборгованості за період з 30.11.2011 р. по 01.03.2014 р. задоволенню не підлягають, оскільки в цей період відповідач не була ні власником, ні квартиронаймачем квартири, тому в неї не виникло обов'язку зі сплати вартості наданих послуг. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial