Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», третьої особи: [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В позові посилається на те, що 10 листопада 2014 року, о 14:10 год., [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на перехресті вул. Джерельної та пр. Александрі, в м. Чернівці, не надав переваги у русі транспортному засобу марки «Хюндай» д.н.з. ВС 8947 AT, під керуванням водія [PERSON], який рухався від нього праворуч, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР України. Факт скоєння [PERSON] адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, вина останнього в його скоєнні, а відповідно і причино-наслідковий зв'язок між протиправними діями [PERSON] та суспільно небезпечними наслідками - підтверджується постановою Садгірського районного суду м. Чернівці по справі №726/2353/14-п від 20 листопада 2014 року. Посилається на те, що постановою апеляційного суду Чернівецької області по даній справі від 11 грудня 2014 року, постанову суду першої інстанції змінено в частині накладення на [PERSON] адміністративного стягнення, в частині визнання судом вини [PERSON] в скоєнні адміністративного правопорушення, постанова Садгірського районного суду залишена без змін. В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль «Хюндай» д.н.з. ВС 8947 AT, під його керуванням зазнав значних технічних ушкоджень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як особи, яка правомірно експлуатує забезпечений транспортний засіб «Мерседес-Бенц» д.н.з. [NUMBER], на момент настання ДТП, була застрахована в ПАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС», про що свідчить ПОЛІС обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9101436 від 30.12.2013 року. Крім цього в позові посилається на те, що у відповідності до вищезазначеного страхового полісу, страхувальником виступає [PERSON], забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER], розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров'ю - складає 100 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - складає 50 000,00 грн., розмір франшизи - складає 510,00 грн. В позові посилається на те, що у зв'язку з вищенаведеним, він має право на відшкодування шкоди з ПАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС», пов'язаної з витратами, які він поніс у зв'язку з оплатою послуг стоянки у сумі 198 (сто дев'яносто вісім) грн. 00 коп. Просить стягнути з ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» (ЄДРПОУ 19350062) на його користь, матеріальний збиток, якого він, зазнав від пошкодження транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) та матеріальні витрати, які він зазнав у зв'язку із вимушеним зберіганням вищезазначеного транспортного засобу на платній стоянці за мінусом суми франшизи, а всього у розмірі 26 689,95 гри. Крім цього просить стягнути з [PERSON] на його користь, решту збитків (вартість відновлювального ремонту за мінусом матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), яких він, зазнав у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. ВС 8947 AT не покритих страховим відшкодуванням, а саме: 43 125,77 гри.; та моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. Крім цього просить стягнути з ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» (ЄДРПОУ 19350062) на його користь, витрати, яких він зазнав у зв'язку із проведенням експертного авто-товарознавчого дослідження у сумі 600 грн. та понесені ним судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги викладені в позовній заяві підтримав повністю та дав аналогічні вимогам заяви пояснення, також в судовому засіданні пояснив, що моральну шкоду, яку [PERSON], зазнав в результаті протиправних дій [PERSON], він оцінює у 3000 грн., у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини [PERSON], [PERSON] позбавлений можливості користуватися пошкодженим транспортним засобом, оскільки в нього відсутні матеріальні активи для того, щоб його відремонтувати, він змушений витрачати багато свого життєвого часу на відновлення свого порушеного цивільного права. Крім цього у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, [PERSON], після ДТП знаходиться у постійному нервовому напруженні, внаслідок чого погіршився стан здоров'я. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що позивач [PERSON] не є власником пошкодженого транспортного засобу, не надав докази правомірного володіння транспортним засобом під час ДТП, не надав доказів того, що має право представляти інтереси в судах від імені власника транспортного засобу [PERSON], в тому числі право на вимагання та отримання відшкодування в результаті ДТП, а отже не має права звертатися до суду з даним позовом, просить позов залишити без розгляду. Представник відповідача ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча нележним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Згідно письмового заперечення від 13.05.2015 року ПАТ Страхова компанія Інтер-Поліспросить відмовити позивачу у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що поліс обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9101436 від 30.12.2013 року є нікчемним, оскільки в фотокопії поліса, який надав позивач відсутній підпис страховика, позивач не є власником транспортного засобу, розмір шкоди оцінений з порушенням закону. Просить у задоволенні позовних вимог до ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав нотаріально завірену заяву, згідно якої просить позовні вимоги [PERSON] задоволити повністю. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши експерта, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 листопада 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який керуючи автомобілем на перехресті вул. Джерельної та пр. Александрі, в м. Чернівці, не надав переваги у русі транспортному засобу марки «Хюндай» д.н.з. ВС 8947 AT під керуванням водія [PERSON], який рухався від нього праворуч, чим порушив вимоги п. 16.12 ПДР України. Згідно постанови Садгірського районного суду м.Чернівці по справі №726/2353/14-п від 20 листопада 2014 року [PERSON] визнаний виним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області по даній справі від 11 грудня 2014 року., постанова суду першої інстанції в частині визнання судом вини [PERSON] в скоєнні адміністративного правопорушення залишена без змін. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи підлягає відшкодуванню особою, яка її завдала у повному обсязі. Цивільно-правова відповідальність [PERSON]була застрахована відповідно до полісу № АС/9101436 від 30.12.2013 року у ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС». Відповідно до положень п.п. 35.1, 35.2 ст. 35 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Судом встановлено, що у відповідності до страхового полісу № АС/9101436 від 30.12.2013 року ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність - страхувальником виступає [PERSON], забезпеченим транспортним засобом є автомобіль [NUMBER], розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров'ю - складає 100 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - складає 50 000,00 грн., розмір франшизи - складає 510,00 грн. Повідомлення про настання 10 листопада 2014 року події, дорожньо-транспортної пригоди, (як це вимагає п. 33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), що має ознаки страхового випадку, [PERSON] було подано до ПАТ Страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС» у встановлені законодавством строки. Судом встановлено, що згідно телеграми № 35/1101, направленої [PERSON] 11.11.2014 року до ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та згідно повідомлення про вручення даної телеграми страхова компанія була повідомлена про настання ДТП. Крім цього судом встановлено, що факт повідомлення [PERSON] ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» про настання 10.11.2014 року страхового випадку, також підтверджується [PERSON] «про дії потерпілого при врегулюванні страхової події за договором ОСЦПВВНТЗ» з відміткою уповноваженої особи ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» про прийняття повідомлення про подію та інших документів від 11.11.2014 року. Судом встановлено, згідно довіреності ВМТ №932775 від 29.07.2010 року та листа від ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» № 2643 від 12.12.2014 року, ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи свою відмову закінченням строку дії довіреності наданої йому власником автомобіля та відсутністю в довіреності прав на отримання ним страхового відшкодування. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва ВСС202500 від 06.03.2007 року про реєстрацію транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER], власником вищезазначеного транспортного засобу є [PERSON], який проживає у [INFO], який залучений до розгляду справи в якості третьої особи. У відповідності до п. 1.6 ст. 1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, - «Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб)». Таким чином, судом встановлено правомірність володіння [PERSON], транспортним засобом «Хюндай» д.н.з. ВС 8947 AT під час ДТП, даний факт підтверджується наявністю у позивача свідоцтва про реєстрацію пошкодженого транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. ВС 8947 AT під час ДТП, що зафіксовано довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9461054 вих. №514 від 12.11.2014 року. Отже позивач [PERSON], хоч і не є власником, але володів транспортним засобом на підставі, передбаченій законом, (керував транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб)),тому також має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Ці обставини підтверджуються дослідженими доказами. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1192 Цивільного кодексу України, - розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України, якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Отже, шкода, завдана з вини [PERSON], підлягає відшкодуванню за рахунок ПАТ СК Інтер Поліс. Згідно Висновку судового експерта [PERSON] №48/11/14 від 28.11.2014 року, з проведеною актуалізацією вказаного висновку №48/11/14 експертного авто-товарознавчого дослідження станом на 27.02.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай»» д.н.з. ВС 8947 AT станом на 27.02.2015 року становить 69 617,72 грн., а вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), заподіяного автомобілю «Хюндай» д.н.з. ВС 8947 AT станом на 27.02.2015 року становить 27 001,95 грн. Допитаний експерт [PERSON] в судовому засіданні підтримав експертизу та надав суду пояснення згідно висновку. За правилами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно квитанцій по оплаті послуг платної стоянки [PERSON] поніс витрати у зв'язку з оплатою послуг стоянки у сумі 198 грн. Таким чином за наслідками вчинених [PERSON] дій, в результаті яких настала дорожньо-транспортна пригода, потерпілий [PERSON] зазнав майнової шкоди, яка підлягає до стягнення на його користь. Суд вважає, що слід стягнути з ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 27001,95 + 198 510 = 26 689,95 грн. Згідно з ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 69617,72 26491,95 = 43 125,77 грн. Позов в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON], підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. При цьому, суд з огляду на необхідність дотримання принципів справедливості, розумності та співмірності, вважає, що розмір завданої моральної шкоди має бути зменшений до 1000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Стягнути з ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 266,89 грн, з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 431,25+243,60= 674,85 грн.

Outcome: partial