Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач, уточнюючі позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріального та морального збитку, заподіяного в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить стягнути з відповідача суму матеріальних збитків у розмірі 10 849,00 гривень, суму моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., матеріальні збитки у вигляді витрат на правову допомогу, у розмірі 5 000 грн., суму послуг експерта у розмірі 1 400 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 826 грн. 80 коп.. Позов обґрунтований тим, що 10 травня 2016 року приблизно о 09 годині 10 хвилин відповідач [PERSON] на проспекті Б. Хмельницького в м. Мелітополі Запорізької області керував механічним транспортним засобом марки «Wolkswagen Passat», сірого кольору державний номерний знак [NUMBER], перед маневром ліворуч не впевнився у своїх діях, чим порушив п.п. 10.4 ПДР України, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем позивача марки «ZAZ Lanos», державний номерний знак [NUMBER], яким керував позивач. У відношенні громадянина [PERSON] було складено адміністративний протокол. Провина відповідача підтверджується постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.05.2016 року по справі №320\\2930\\16-ц. Позивач вказує, що в результаті ДТП обидва автомобілі отримали технічні ушкодження. Автомобіль позивача було пошкоджено та матеріальний збиток підтверджується висновком експерта-автотоварознавця [PERSON] від 01.07.2016 року та становить суму 60 238,00 гривень. Відповідно до довідки ФОП «Угрін Олександр Петрович» вбачається, що ціна його послуг, щодо ремонту авто у результаті ДТП, склала суму у розмірі 59 849,00 гривень. Позивач вказує, що станом на 27 жовтня 2016 року страхова компанія у якій застраховано авто цивільну відповідальність відповідача, сплатила за настання страхового випадку суму матеріальних збитків у розмірі 49 000,00 гривень. Станом на цей час авто позивача вже відремонтовано за власні кошти позивача у розмірі 10 849,00 гривень та за кошти страхової компанії у розмірі 49 000,00 гривень, тобто на загальну вартість - 59 849,00 гривень, а відповідач досі не сплатив збиток за пошкодження автомобіля, тобто загальна сума матеріальних збитків становить 10 849,00 гривень. Позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] при скоєнні ДТП позивачу спричинена і моральна шкода, яка полягає в сильному фізичному болю, спричиненому внаслідок ДТП; хвилюваннями, які виникли внаслідок відновлення пошкодженого автомобіля, а тому позивач просить суд стягнути на його користь суму моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму послуг експерта [PERSON], що складає 1 400 грн., суму витрат на правову допомогу, у розмірі 5 000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі - 826 грн. 80 коп.. В судове засідання з'явились представник позивача, відповідач та його представник. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засіданні наполягав на уточнених позовних вимогах. Крім того, ним був наданий розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу клієнту [PERSON], згідно якого позивач сплатив адвокату [PERSON] кошти в розмірі 4 960 грн. 80 коп.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в позові слід відмовити в повному обсязі. Крім того відповідач вказує, що після ДТП позивач розібрав пошкоджений автомобіль на станції під спільним контролем з відповідачем. Після того, як позивач отримав повне страхове відшкодування, він з невідомих причин забрав розібраний автомобіль і замовив декілька інших, частково суперечливих висновків. Згідно документів, що були надані позивачем, ремонт був виконаний у більшому обсязі ніж виник внаслідок ДТП. Таким чином, відповідач вважає, що позивач мав намір не виправити пошкодження, що виникли, а додатково отримати кошти з відповідача, використовуючи різні акти виконаних робіт та смети. Представник відповідача в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Від представника третьої особи ПрАТ «СК «Оранта-Січ» - Овечкіної С.Б. до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста [PERSON] суду пояснив, що він оглядав транспортний засіб «ЗАЗ Lanos» та розробляв звіт по визначенню суми матеріального збитку. Даний автомобіль був дуже пошкоджений. Відповідача він запрошував двічі на проведення оцінки автомобіля, шляхом направлення телеграм. Суд, заслухав думку учасників процессу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 10 травня 2016 року приблизно о 09 годині 10 хвилин відповідач [PERSON] на пр.Б. Хмельницького в м. Мелітополі Запорізької області керував механічним транспортним засобом марки «Wolkswagen Passat», сірого кольору державний номерний знак [NUMBER], перед маневром ліворуч не впевнився у своїх діях, чим порушив п.п. 10.4 ПДР України, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем марки «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON]. У відношенні водія [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду від 12.05.2016 року, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. \\а.с.12\\. Згідно звіту спеціаліста-автотовароведа [PERSON] №68/07 від 01.07.2016 року по визначенню суми матеріального збитку транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos», сума матеріального збитку транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos» державний номерний знак [NUMBER], складає 60 238 грн. 00 коп. \\а.с.14-16\\. Наявність пошкоджень автомобіля [NUMBER] підтверджується фото-таблицями до висновку проведення автотоварознавчого дослідження та протоколом огляду транспортного засобу від 14.06.2016 року \\а.с.35-38\\. Згідно додатку 5 до звіту №68/07 про оцінку транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля [NUMBER] становить 103 700 грн. 00 коп. \\а.с.33-34\\. Сума послуг спеціаліста-автотовароведа [PERSON] складає 1 400 грн. 00 коп., яку позивач сплатив в повному обсязі, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №68/07 від 01.07.2016 року \\а.с.16\\. Згідно акту здачі-прийняття робіт від 14.07.2016 року ПП [PERSON], загальна вартість робіт транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos» складає 59 849 грн. 00 коп. \\а.с.18\\. Страхова компанія ПрАТ «СК «Оранта-Січ», у якій застраховано авто-цивільну відповідальність відповідача, сплатила позивачу за настання страхового випадку суму матеріальних збитків у розмірі 49 000,00 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення \\а.с.87\\. Згідно довідки ФОП [PERSON] від 20.03.2017 року вбачається, що автомобіль [NUMBER] знаходився на СТО ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з 10.05.2016 року для проведення оцінки вартості відновлювального ремонту. Для цього з автомобіля знімались і встановлювались назад деякі деталі \\а.с.134\\. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом. Частиною 1 вказаної статті, однозначно вказується, що джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов'язана із використанням транспортного засобу. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи, що постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду встановлена вина особи, яка, керуючи транспортним засобом, скоїла ДТП, - є підстави для відшкодування моральної шкоди відповідачем. З вини відповідача позивачу, як особі який є власником автомобілю, заподіяно моральну шкоду, яка полягає безпосередньо у самому факті настання дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні майна, власником якого він є, в порушенні його життєвого устрою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого позивач повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя у вирішенні питань, пов'язаних з проведенням ремонту транспортного засобу. Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. суд вважає, що ці вимоги значно завищені, а тому, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, пов'язаних з порушенням права власності, істотність вимушених змін у його житті, переживання, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення моральної шкоди необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. як відповідне та достатнє відшкодування понесених позивачем моральних страждань. Позивачем, у відповідності з вимогами цивільно-процесуального законодавства, надані докази щодо документального підтвердження вартості матеріального збитку автомобіля. При цьому заперечення відповідача проти позовних вимог судом не можуть бути прийняті до уваги, так як вони необґрунтовані та суперечать встановленим під час судового розгляду обставинам. Так, згідно положень ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин відповідач згідно вимог, передбачених ст. 60 ЦПК України, зобов'язаний надати суду належні і допустимі докази щодо поданих ним заперечень. Однак, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень проти позову ані відповідачем, ані його представником суду не надано. Відсутні такі докази й в матеріалах справи, тому такі заперечення, без їх належного доведення, по своїй суті, є припущеннями та не можуть бути покладені в основу судового рішення. Також безпідставними й необґрунтованими є заперечення відповідача щодо наявного в матеріалах справи звіту автотоварознавчого дослідження. Так, як вбачається з пояснень спеціаліста [PERSON], автотоварознавче дослідження було проведено з повідомленням заінтересованої сторони - відповідача, якому двічі направлялися відповідні телеграми, як це і передбачено положенням п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, відповідно до яких у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Однак, відповідач своїм правом бути присутнім під час проведення технічного огляду пошкодженого автомобіля не скористався. Тому зазначені відповідачем в цій частині заперечення не можуть бути підставою для неприйняття судом наданого звіту як належного та допустимого доказу. А жодних інших належних і допустимих доказів на підтвердження таких заперечень ані відповідачем, ані його представником суду не надавалось. В судовому засіданні представником відповідача була надана рецензія на Звіт від 01 липня 2016 року про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику транспортного засобу автомобіля «ЗАЗ Lanos». Згідно загального висновку даної рецензії звіт неповністю відповідає вимогам нормативно-правових документів з оцінки майна та має недоліки, що вплинули на достовірність оцінки. Звіт та результати не можуть бути використані для юридично значущих дій за відсутності можливості усунення недоліків. Однак, суд не може прийняти цей доказ як належний, оскільки рецензія складена [PERSON], який на підставі кваліфікаційного свідоцтва є оцінювачем та має спеціалізацію в межах напряму «Оцінка дорожніх транспортних засобів», тобто, доказів на право проведення рецензії даною особою - суду надано не було. Оскільки з боку відповідача іншої оцінки суми матеріального збитку суду надано не було і сторонами жодних клопотань з цього приводу не заявлялося, суд вважає необхідним визнати звіт спеціаліста-автотовароведа [PERSON] №68/07 від 01.07.2016 року по визначенню суми матеріального збитку транспортного засобу марки «ЗАЗ Lanos» - єдиним і належним доказом по справі. Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 826 грн. 80 коп.. До судових витрат, як зазначено в п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України належать і витрати на правову допомогу. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що у 2016 році розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з січня 2016 року становить 1378 грн.. Отже розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 551 грн. 20 коп. за годину участі особи, яка надавала правову допомогу. Згідно розрахунку на підтвердження витрат на правову допомогу від 03.03.2017 року, за одну годину роботи адвоката попередньої консультації щодо характеру спірних правовідносин позивач сплатив: 1 378 грн. х 40% = 551 грн. 20 коп., за дві години вивчення та провів аналіз матеріалів справи - 1 378 грн. х 40% = 1 102 грн. 40 коп., за три години складання заяви про стягнення моральної та матеріальної шкоди - 1 378 грн. х 40% = 1 653 грн. 60 коп., за одну годину складання уточнюючої позовної заяви про стягнення моральної та матеріальної шкоди - 1 378 грн. х 40% = 551 грн. 20 коп., за одну годину представництва інтересів клієнта в суді - 1 378 грн. х 40% = 551 грн. 20 коп. та за одну годину складання заяви про зменшення позовних вимог, щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди - 1 378 грн. х 40% = 551 грн. 20 коп.. Таким чином, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, що була надана позивачу [PERSON] становить 4 960 грн. 80 коп. \\а.с.135\\. Позивачем надано на підтвердження витрат на правову допомогу квитанцію про оплату юридичних послуг ТОВ «Приорітет» від 15.07.2016 року, де позивач сплатив 5 000 грн. за складання позовної заяви \\а.с.17, 136\\. Судом також встановлено, що позивач укладав з адвокатом угоду (договір) про надання юридичних послуг за складання даної позовної заяви, із зазначенням розрахунку розміру гонорару. Суд не може стягнути з відповідача суму послуг про надання правової допомоги та представництва інтересів в суді в розмірі 5 000 грн., оскільки згідно розрахунку на підтвердження витрат на правову допомогу від 03.03.2017 року ця сума складає 4 960 грн. 80 коп., а тому позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 4 960 грн. 80 коп., в іншій частині вимог - відмовити. На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 10 849 грн. 00 коп., суму моральної шкоди в розмірі 2 000 грн., матеріальну шкоду в розмірі 1 400 грн. 00 коп. за проведення автотоварознавчого дослідження, витрати на правову допомогу у розмірі 4 960 грн. 80 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 826 грн. 80 коп.. В решті вимог позивача - відмовити.

Outcome: partial