Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У жовтні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей. Зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 15.11.2018 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.07.2018 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.02.2018 року та на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття та на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 02.02.2018 року ці до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позивач зазначає, що нею здійснено додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 23530,37 грн., участь у яких повинен приймати відповідач. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 2/3 частки понесених нею додаткових витрат, що становить 15686,92 грн. Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження. 17 грудня 2019 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Зазначає, що витрати, які просить стягнути позивач, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Крім того, з жодної квитанції наданої позивачем не вбачається, що ліки, іграшки чи то їжа купувалися саме для його дітей. У зв`язку з чим, просить відмовити у задоволенні позову. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просить справу розглянути без її участі на підставі наданих доказів. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] просять справу розглянути без їх участі, з врахуванням позиції викладеної у відзиві. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі надані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрували шлюбі з 25.07.2015 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.11.2018 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу сторони мають синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.07.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 02.02.2018 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У відповідності до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину є довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, перебування малолітньої дитини у закладі охорони здоров`я. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року ( в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року , ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 2 ст. 3 зазначеної Конвенцій визначено, що держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя( ч.1) та держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини( ч.2). Згідно ст.7 вказаної Конвенції дитина має право на піклування батьків з моменту народження. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п.1 ст.27 зазначеної Конвенції Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а ч.2 вказаної статті передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вищенаведеними нормативними актами, які необхідно застосувати при розгляді позовної заяви [PERSON] чітко визначено, що рішення судом має прийматись для забезпечення якнайкращого всебічного розвитку дітей, піклування щодо стану здоров`я і в першу чергу пріоритет мають інтереси дітей сторін, а мати й батько несуть рівний тягар в забезпеченні вказаних інтересів. Як вбачається із медичних документів наданих позивачемз 09.06.2016 року по 16.06.2016 року мати з сином [PERSON] перебували на стаціонарному лікуванні у Кременчуцькій міській дитячій лікарні з гострим обструктивним бронхітом, у зв`язку з чим понесені додаткові витрати на придбання ліків, спеціального харчування та додаткового догляду. З 28.03.2018 року по 05.04.2018 року [PERSON] з сином [PERSON] перебували на стаціонарному лікуванні у Кременчуцькій міській дитячій лікарні з діагнозом: гострий бронхіт, з 31.05.2018 року по 05.06.2018 року з діагнозом: гострий вірусно-бактеріальний ринофаринголарингіт, у зв`язку з чим виникла необхідність придбання ліків, спеціального харчування та додаткового догляду для дитини. Надана медична документація дітей сторін, оригінали чеків, щодо придбання медичних препаратів, ліків за призначенням, на суму: 49,35 грн. від 09.03.2018 року, на суму 72,20 грн. від 27.03.2018 року, на суму 246,34 грн. чек № 147266 від 28.03.2018 року, на суму 143,72 грн. чек № 259202 від 29.03.2018 року, на суму 291,70 грн. чек № 147447 від 30.03.2018 року, на суму № 71,65 грн. чек № 147448 від 30.03.2018 року, на суму 81,50 грн. від 26.04.2018 року, на суму 558,28 грн. від 26.04.2018 року, на суму 156,65 грн. від 20.04.2018 року, на суму 359,10 грн. від 20.04.2018 року, на суму 55,55 грн. від 16.04.2018 року, на суму 113,85 грн. від 16.04.2018 року, на суму 242,75 грн. від 31.05.2018 року, на суму 9,50 грн. від 31.05.2018 року, на суму 26,98 грн. від 15.05.2018 року, на суму 5,50 грн. від 15.05.2018 року, на суму 166,65 грн. від 10.05.2018 року, на суму 36,68 грн. від 13.06.2018 року, на суму 60,70 грн. чек № 140199 від 04.06.2018 року, на суму 51,12 грн. чек № 266801 від 04.06.2018 року, на суму 77,26 грн. чек № 266688 від 03.06.2018 року, на суму 18,25 грн. чек № 266571 від 02.06.2018 року, на суму 174 грн. від 02.06.2018 року, на суму 155,50 грн. 02.06.2018 року, на суму 127,92 грн. чек № 266455 від 01.06.2018 року, на суму 26.68 грн. від 24.08.2018 року, на суму 286,34 грн. від 22.08.2018 року, на суму 556,30 грн. від 19.09.2018 року, на суму 83,70 грн. від 13.09.2018 року, на суму 50,90 грн. від 13.09.2018 року, на суму 42,70 грн. від 26.12.2018 року, на суму 106,85 грн. від 26.12.2018 року, на суму 106,90 грн. від 22.12.2018 року, на суму 26,20 грн. від 22.12.2018 року, на суму 14,90 грн. від 19.12.2018 року, на суму 120,28 грн. від 04.12.2018 року, на суму 72,10 грн. від 05.12.2018 року, на суму 129,39 грн. від 31.08.2019 року, на суму 155,10 грн. від 11.09.2019 року, на суму 57,56 грн. від 10.04.2019 року, на суму 82,25 грн. від 14.04.2019 року, на суму 133,40 грн. від 24.04.2019 року, на суму 192,90 грн. від 27.04.2019 року, на суму 134,60 грн. від 09.04.2019 року, на суму 239,90 грн., на суму 245,50 грн. від 29.05.2019 року, на суму 157,40 грн. від 16.07.2019 року, а всього на загальну суму 6374,55 грн. Крім того, [PERSON] понесені витрати на консультацію лікаря дитячого хірурга чек № 871033 на суму 200 грн., за огляди та консультації окуліста, придбання окулярів у розмірі 3045 грн. (чек № 15 від 02.10.2019 року, чек № 15 від 07.09.2019 року, чек № 13 від 31.08, чек № 10 від 27.08.2019 року ,чек № 11 від 27.08.2019 року, чек № 12 від 31.08.2019 року, чек № 1 від 18.09.2019 року, чек № 73179 від 22.08.2019 року), а всього на загальну суму 3245 грн. Необхідним для розвитку дітей є придбання розвиваючих іграшок, на які витрачено 1763,50 грн. на підтвердження чого надані оригінали чеків та квитанцій: на суму 152,80 грн. від 13.05.2019 року, на суму 156,50 грн. від 27.03.2019 року, на суму 363,20 грн. від 23.08.2019 року, на суму 142,10 грн. від 07.05.2019 року, на суму 243,75 грн. від 11.07.2019 року, на суму 195,65 грн. від 17.07.2019 року, на суму 89,80 грн. від 07.02.2019 року, на суму 322 грн. чек № 101 від 25.02.2019 року, на суму 97,70 грн. від 10.07.2019 року. Суд вважає, що у витратах, понесених при звичайному способі життя, навіть якщо вони і є додатковими, однак не зумовлені вказаними вище особливими обставинами, участь другого з батьків обов`язковою не є. Саме до таких витрат суд в даній справі відносить витрати позивача на придбання спеціальних молочних сумішей та підгузників у розмірі 8342,96 грн., на оплату дошкільного закладу та придбання для цього необхідних предметів (канцелярські товари) у розмірі 1623,40 грн. (769 грн. - обов`язковий внесок + 854,40 грн.- канцелярські товари), на придбання візку для супермаркету, взуття та меблів у розмірі 1578,90 грн., плату за проїзд на лікування сина 332,15 грн., оскільки на думку суду ці витрати є поточними і не викликані особливими обставинами та і є платою на утримання дітей які визначені судом у рішенні про стягнення аліментів. Квитанції № 002854 на суму 150 грн. та № 002855 на суму 200 грн. не є належними доказами понесених додаткових витрат на дітей. Додаткові витрати на дитину мають бути викликані особливими обставинами; наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення; ці кошти є додатковими на відміну від аліментів, що стягуються на утримання дитини; у випадку коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс17). Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей на рівні з позивачем, суд приходить до висновку про стягнення [PERSON] на користь позивача 1/2 понесених додаткових витрат на дітей, що становить 5691,53 грн. (11383,05/2 = 5691,53 грн.) Позивачем не наведено обставин та відсутні доводи щодо необхідності забезпечення оплати додаткових на дітей у більшому розмірі, ніж встановлено судом. Відповідно дост.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ч. 1 ст. 81 ЦПК України Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів щодо власного матеріального становища, як і не надано доказів на спростування позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. [PERSON] , як позивач за вимогами про оплату додаткових витрат на дітей є звільненою від сплати судового збору за подання позовної заяви (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial