Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

У березні 2020 року Ічнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, як орган опіки та піклування, звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог остання зазначила, що сім`я [PERSON] перебувала на обліку сімей Ічнянського районного центру соціальних служб для дітей та молоді, які опинилися у складних обставинах. Підставою для взяття дітей на облік стало те, що діти проживали у сім`ї, в якій батьки ухилялися від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, так як не піклувалися про духовний та фізичний розвиток останніх, їх навчання, підготовці до самостійного життя, зокрема не забезпечували необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливало на фізичний, духовний та моральний розвиток дітей, тому останні були влаштовані до Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Із метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, з урахуванням того, що [PERSON] протягом тривалого часу не приділяє їм уваги, не цікавиться ними, не здійснює жодних дій, спрямованих на виховання дітей, позивачпросив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь державного закладу чи фізичної особи, куди будуть влаштовані діти, аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття та передати дітей Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради для подальшого їх влаштування. За клопотанням представника позивача до матеріалів справи були долучені письмові докази (а.с. 59). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. У судовому засіданні представник позивачаФедірко Л.І. позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на веб сторінці Ічнянського районного суду Чернігівської області, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Пояснень щодо позову третьою особою не надано. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12, 13). Як видно актів обстеження умов проживання, яке було проведене по [ADDRESS] , [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою разом із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Зі слів сестри [PERSON] [PERSON] за реєстрований за даною адресою, але не проживає. На даний час проживає у м. Городок у своєї дружини (а.с. 5, 6). Згідно інформації Ічнянської районної державної адміністрації служби у справах дітей, малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 18.11.2019 року перебувають у Ніжинському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей за адресою: вул. Гончарна, 19-А, м. Ніжин, Чернігівська область (а.с. 29). Довідками про реєстрацію місця проживання особи підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] (а.с. 31, 32, 33). Із листа Ніжинського центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 474/01-13 від 10.07.2020 року видно, що за час перебування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у закладі з 18.11.2019 року по 10.07.2020 року батько дітей [PERSON] жодного разу їх не відвідав, не телефонував, не цікавився життям, здоров`ям, розвитком, навчанням та подальшою долею дітей, не надава матеріальної допомоги, на контакт з працівниками закладу не виходив (а.с. 62). Відповідно до інформації, наданої Бережівською сільською радою Ічнянського району Чернігівської області, сім`я [PERSON] проживає на території Бережівської сільської ради з 2007 року. Власного житла не має. Зареєстрвоане місце проживання сім`ї - [ADDRESS] , але у зв`язку з аварійним станом вказаного будинку, сільська рада у 2008 році передала в безкоштовне користування сім`ї житловий будинок з присадибною ділянкою по [ADDRESS] , в якому сім`я проживає по теперішній час. Батько дітей [PERSON] на території Бережівської сільської ради ніколи не проживав. За свідченням працівників Бережівського ДНЗ «Калинка», педагогічних працівників Бережівської ЗОШ І-ІІ ст., родичів, сусідів, свої батьківські обов`язки не виконує: не бере участі у вихованні, не провідує, не цікавиться здоров`ям, успіхами у навчанні дітей, морально та матеріально сім`ю не підтримує (а.с. 63). Як убачається з висновку Ічнянської районної державної адміністрації № 01-46/548 від 27.02.2020 року, остання, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Положеннями ст. 150 СК України зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30.03.2007р. із послідуючими змінами роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обов`язки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК). Аналізуючі зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання своїх дітей Мирослави , Артема та Олександра , по відношенню до яких згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України повинен бути позбавлений батьківських прав, а також відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України з відповідача необхідно стягнути аліменти на неповнолітніх дітей на користь державного закладу чи фізичної особи, куди будуть влаштовані діти,починаючи з дня подання заяви до суду. Що стосується вимог позивача про передачу дітей Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради для подальшого їх влаштування, то вони задоволенню не підлягають, так як зазначене питання відноситься до компетенції органу опіки та піклування, яке повинно вирішуватися останнім після винесення рішення про позбавлення батьківських прав. За таких обставин позовні вимоги Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, як органу опіки та піклування, підлягають частковому задоволенню. Ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 681,60 грн необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial