Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач КП «Стрийтеплоенерго звернулось в суд з позовною заявою в якій просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в користь КП «Стрийтеплоенерго» заборгованість в сумі 9090,32 грн. В обгрунтування позовних вимог покладається на те, що відповідачі, які проживають в [ADDRESS] відповідно до вимог ст. ст. 67, 68 ЖК України зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги щомісячно по встановлених тарифах. Крім того, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Однак відповідачі не проводять оплату цих комунальних послуг, чим допустили наявну заборгованість перед КП «Стрийтеплоенерго» і в добровільному порядку цю заборгованість не погашають. 17.06.2013 року за заявою КП «Стрийтлоенерго» Стрийським міськрайонним судом Львівської області було видано судовий наказ про стягнення з боржників заборгованості за послуги теплопостачання. 23.07.2013 року даний судовий наказ було скасовано цим же судом, у зв'язку з цим вони змушені звернутись до суду з даною позовною заявою. 25.11.2013 року на адресу суду надійшло від позивача обґрунтування, уточнення та зменшення розміру позовних вимог у яких позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів в користь КП «Стрийтеплоенерго» наявну у них заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.11.2008 року по 01.08.2013 року у розмірі 8846 грн. 81 коп. Зменшення розміру позовних вимог мотивовано тим, що 25.12.2008 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області було винесено рішення по справі № 2-3508/08, згідно якого позовні вимоги КП «Стрийтеплоенерго» задоволено повністю та стягнуто з відповідачів 5861,04 грн. основного боргу та 698,91 грн. пені, а разом 6559,95 грн.. У судовому засіданні представник позивача Пак О.В. уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості, яка станом на 01.10.2013 року становить 9026,04 грн. Додатково пояснив, що посилання відповідача [PERSON] на те, що вона не користується послугами КП «Стрийтеплоенерго», оскільки у її квартирі починаючи з 2008 року встановлено автономне опалення не повинні братися судом до уваги так як остання здійснила самовільне від'єднання від центрального опалення та встановила індивідуальне без належної на те дозвільної документації. У 2010 році [PERSON] отримала згідно рішення засідання міської постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань пов'язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання отримала дозвіл на виготовлення технічної документації для відключення від системи центрального опалення та встановлення автономного опалення у квартирі. Звернувшись у КП «Стрийтеплоенерго» з заявою про виготовлення технічних умов останній було запропоновано погасити для цього наявну заборгованість, яка станом на 01.02.2011 року становила 5976,06 грн. Однак заборгованість не була погашена відповідачами, технічні умови та проектна документація не були виготовлені, у зв'язку з чим не було підстав вважати квартиру відповідачів відключеною від систем центрального опалення, а тому продовжувалось здійснення нарахування плати за послуги теплопостачання у повному розмірі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, просила суд відмовити у їх задоволені. В обґрунтування заперечення покладалась на те, що у 2008 році приватною фірмою їй було встановлено у квартирі [ADDRESS] автономне опалення. Працівники даної фірми пообіцяли, що все буде законно і вони виготовлять дозвіл та технічні умови на відключення квартири від мереж центрального опалення. Однак такі документи не були ними виготовлені. У 2010 році вона отримала у Стрийській міській раді дозвіл на встановлення автономного опалення. Однак звернувшись у КП «Стрийтеплоенерго з заявою про виготовлення технічних умов їй у цьому було відмовлено та запропоновано перш за все сплатити наявну заборгованість за послуги теплопостачання. Оскільки, вона послугами КП «Стрийтеплоенего» не користувалась з 2008 року вона не здійснила оплату заборгованості якої у неї по суті не було і нема на даний момент часу. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомили. Однак зі слів відповідачки [PERSON] суду стало відомо, що останні категорично не бажають з'являтися до суд та давати по справі будь - які пояснення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Так судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії проколу міської постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань пов'язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання від 18.10.2010 року № 1 відповідач [PERSON] отримала дозвіл на виготовлення технічної документації для відключення від системи для відключення від системи центрального опалення та встановлення автономного опалення у квартирі. Даний факт також стверджується наявною у матеріалах справи копією листа адресованого відповідачці [PERSON] виконавчим комітетом Стрийської міської ради від 19.10.2010 року. 24.02.2011 року відповідач [PERSON] звернулась з письмовою заявою на ім'я начальника КП «Стрийтеплоенерго» у якій просила видати їй технічні умови на відключення її квартири від мереж центрально опалення, копія якої знаходиться у матеріалах справи. 17.02.2011 року за вих. № 01/78 позивачем КП «Стрийтеплоенерго» відповідачу [PERSON] було надіслано листа у якому йшлось про те, що «першою умовою отримання технічних умов є погашення заборгованості за теплопостачання перед КП «Стрийтеплоенерго», яка за адресою [ADDRESS] станом на 01.02.2011 року становить 5976,06 грн.» Однак як встановлено у судовому засіданні відповідачі по сьогоднішній день не здійснили оплату заборгованості, що стверджується наявною у матеріалах справи довідкою про нарахування та оплату за адресою [ADDRESS], роз.номер [NUMBER] згідно якої заборгованість станом на 01.10.2013 року становить 9 026,04 грн. та копією листа адресованого КП «Стрийтеплоенерго» міському голові м. Стрия від 01.11.2013 року № 01/597. Крім того з довідки про нарахування та оплату за адресою [ADDRESS], роз.номер [NUMBER] судом вбачається, що починаючи з 2008 року відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] жодного разу не здійснили оплату за отриману теплову енергію. У липні, серпні та вересні 2011 року за ними рахується проплата на загальну суму 541,62 грн, однак як пояснив представник позивача Пак О.В. у судовому засіданні дані проплати були зараховані на погашення заборгованості із переплаченої відповідачем [PERSON] суми боргу, які остання сплатила згідно рішення Стрийського міськрайонного суду від 25.12.2008 року у справі № 2-3508/08, відповідно до якого позовні вимоги КП «Стрийтеплоенерго» задоволено повністю та стягнуто з відповідача 5861,04 грн. основного боргу та 698,91 грн. пені, а разом 6559,95 грн.. Копія даного рішення знаходиться у матеріалах справи. Крім того сама відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував того, що отримувала квитанції на оплату послуг за теплопостачання, однак не проводила їх оплату. Суд не приймає до уваги твердження відповідача [PERSON] про те, що вона не проводила оплату за тепло, оскільки квартира [ADDRESS] відключена від систем центрального теплопостачання, натомість у квартирі встановлено автономне опалення з наступних підстав. Згідно зі ст. 68 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 вказаного Закону до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з централізованого опалення. Так ст.. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно п. 24, 25, 26 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Крім того судом з'ясовано, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року № 1268 «Про внесення змін до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» внесено зміни у порядок надання дозволів на встановлення індивідуального опалення у житлових будинках, а саме видача дозволів проводиться лише на весь будинок, за умови письмової згоди всіх мешканців будинку. Згідно роз'яснення Міністерства з питань житлово - комунально господарства від 27.06.2008 року за № 8/7 -962 вказано, що самовільне відключення радіаторів у квартирі не є підставою зменшення оплати за надані послуги. Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що немає жодних законних та правових підстав вважати квартиру відповідачів [ADDRESS] відключеною від мереж центрального опалення, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не маючи у 2008 році відповідного дозволу, технічних умов та відповідної проектної документації на відключення від системи центрального опалення самовільно встановили у квартирі [ADDRESS] автономне опалення. У зв'язку з вищезазначеним, врахувавши той факт, що відповідачі належним чином не оформили відключення квартири від мереж централізованого опалення суд приходить до переконання, що позивач КП «Стрийтеплоенерго» правомірно проводив нарахування відповідачам коштів за оплату послуг теплопостачання. Також суд вважає голослівним та недоведеним пояснення відповідача [PERSON] про те, що у її квартирі встановлено автономне опалення на яке у 2010 році вона отримала дозвіл, послугами КП «Стрийтеплоенерго» не користується, а тому їй неправомірно нарахована сума заборгованості, оскільки в порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження своїх пояснень остання не надала суду належних та допустимих доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б дійсно засвідчувала факт відключення її квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання їй позивачем КП «Стрийтеплоенерго» послуг з постачання тепла. В ході судового розгляду відповідачем [PERSON] було заявлено про застосування до вимоги про стягнення суми заборгованості строку позовної давності, який минув. Так у відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Частиною 3 статті 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. В ході судового розгляду судом з'ясовано, що позивач КП «Стрийтеплоенерго» 17.06.2013 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, що є підставою для переривання строку позовної давності, тобто саме з цієї дати починається перебіг позовної давності тривалістю у три роки, час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. На підставі вище наведеного, оцінюючи зібрані по справі докази, та приймаючи до уваги, що строк позовної давності перервано зверненням представників позивача до суду із заявою про видачу судового наказу в у червні 2013 року, а також те, що підприємством позивача даний позов подано до суду 19.09.2013 року, тобто до спливу строку позовної давності, суд прийшов до обґрунтованого та переконливого висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Зокрема необхідно солідарно стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання в користь КП «Стрийтеплоенерго» в межах строку позовної давності за період з 17.06.2010 року по 01.08.2013 року в сумі 5 770 (п'ять тисяч сімсот сімдесят) гривень 43 коп. виходячи з наступного розрахунку: 9026,04 грн. (заборгованість за період з 2008 року по 01.10.2013 року) - 3255,61 грн. (заборгованість з 01.11.2008 року по 01.06.2010 року).

Outcome: partial