Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої уточнені позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.06.2015 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулось до Ковпаківського районного суду м. Суми з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з [PERSON] , за період з грудня 2012 року по квітень 2015 року в розмірі 23 299,08 грн. (13427,79 грн. основного боргу; 2482,67 грн. пені, 468,19 грн. 3 % річних, 6920,43 грн. інфляційні збитки) та 121,80 грн. втрат по сплаті судового збору. 10.06.2015 року по справі №592/5207/15-ц видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення. 06.09.2017 року вищенаведений наказ скасовано за заявою представника [PERSON] 18.09.2018 року ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулось до суду з позовною заяву про стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 23 299,08 грн. 16.11.2018 року заочним рішенням суду позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 12.02.2020 року заочне рішення суду скасовано за заявою [PERSON] . Під час підготовки позовної заяви Позивачем допущено технічну описку та вказано період стягнення заборгованості з 01.12.2012 року по 01.04.2015 року, але до матеріалів позовної заяви додано докази, а саме акти прийому- передачі теплової енергії, рахунки, відомість розрахунків, пояснення щодо відпуску теплової енергії з зазначення суми до стягнення що включає нарахування за квітень 2015 року ( акт/рахунок від 30.04.2015 р.), по тексту позовної заяви йде посилання на стягнення боргу за період з грудня 2012 року по квітень 2015 року, Позивач просить суд вважати вірним період стягнення заборгованості 01.12.2012 року по 30.04.2015 року. Нарахування оплати за спожиті Боржником послуги з централізованого опалення здійснювалось Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» на підставі тарифів, на послуги теплопостачання для категорії споживачів «Інші» встановлені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №26 від 03.02.2012р., №471 від 31.12.2013р., №238 від 31.03.2014р., №525 від 16.05.2014р., №613 від 28.11.2014р., №263 від 27.02.2015р., №1142 від 31.03.2015р. Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005р. №2633-ІУ тепло транспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. На підставі вищезазначених тарифів Заявник надавав Боржнику послугу з централізованого опалення. Рахунки за період з грудня 2012 по квітень 2015 року включно, були надано Боржнику нарочно, що підтверджується підписом про отримання. Всі нарахування підтверджуються копіями рахунків на оплату та актами прийому-передачі теплової енергії, сформованими та належним чином оформленими, виходячи з наступного. Нарахування Відповідачу відбувались розрахунковим методом згідно Додатку №1 до Договору №500-Т від 01.10.2011 р. Станом на 12.11.2020 року ТОВ «Сумитеплоенерго» вимушене протягом 5 років стягувати заборгованість яка виникла за період з грудня 2012 року по квітень 2015 року. Під час судового розгляду виникла необхідність надання належних доказів стосовно призначення платежів здійснених Відповідачем 10.06.2013 року (2000,00 грн.), 08.07.2013 року (500,00 грн.), 23.09.2013 року (908,48 грн.) Документи, що підтверджують факт відсутності «призначення платежу» у Позивача відсутні, в зв`язку зі знищенням первинних бухгалтерських документів. Платежі виконані Відповідачем зараховано наступним чином: - 10.06.2013 року платіж в розмірі 2000,00 грн. на погашення початкового сальдо (2411,16 - 2000,00 = 411,16 ), - 08.07.2013 року платіж в розмірі 500,00 грн. зараховано на погашення початкового сальдо ( 411,16 - 500,00 = - 88,94). 88,94 грн. частково зараховано на погашення заборгованості за рахунком від 31.12.2012 р. ( 1028,58 - 88,94 = 939,64) 23.09.2013 року платіж 908,48 грн. частково зараховано на погашення заборгованості за рахунком від 31.12.2012 ( 939,64 - 908,48= 31,16 залишок боргу за рахунком від 31.12.2012). Заборгованість Відповідача за період з грудня 2012 року по квітень 2015 року складає 13 427,79 грн. та включає в себе нарахування: за рахунком від 31.12.2012 р. залишок боргу в сумі 31,16 грн., за рахунком від 31.01.2013 в сумі 994,13 грн., за рахунком від 28.02.2013 в сумі 780,94 грн., за рахунком від 31.03.2013 в сумі 903,69 грн., за рахунком від 30.04.2013 в сумі 289,98 грн., за рахунком від 10.06.2013 в сумі 2000,00 грн., за рахунком від 08.07.2013 в сумі 500,00 гри., за рахунком від 23.09.2013 в сумі 908,48 грн., за рахунком від 31.10.2013 в сумі 401,24 грн., за рахунком від 30.11.2013 в сумі 531,15 грн., за рахунком від 31.12.2013 в сумі 844,83 грн., за рахунком від 31.01.2014 в сумі 1033,51 грн., за рахунком від 28.02.2014 в сумі 745,80 грн., за рахунком від 31.03.2014 в сумі 547,20 грн., за рахунком від 30.04.2014 в сумі 286,06 грн., за рахунком від 31.10.2014 в сумі 226,30 грн., за рахунком від 30.11.2014 в сумі 813,67 грн., за рахунком від 31.12.2014 в сумі 1137,88 грн., за рахунком від 31.01.2015 в сумі 1132,36 грн., за рахунком від 28.02.2015 в сумі 1131,37 грн., за рахунком від 31.03.2015 в сумі 1221,60 грн., за рахунком від 30.04.2015 в сумі 374,82 грн. Також, відповідно до п.4.2.23 у разі несвоєчасного внесення плати за послуги Споживач зобов`язаний сплачувати пеню в порядку встановленому законодавством України та Договором. Виконані платежі прямо впливають на розрахунок штрафних санкцій, а докази відсутності «призначення» платежу у Позивача на даний момент відсутні через вказані вище підстави, Позивачем відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, виконано новий розрахунок штрафних санкцій у відношенні нарахувань (заборгованості) за період з 30.10.2013 по 30.04.2015 ( період після внесення платежів), за результатами якого розмір штрафних санкцій становить 6 224,62 грн.: 223,19 грн. - 3% річних, 891,55 грн. - пеня, 5 099,88 грн. - інфляційні збитки. Відповідач свідомо користується послугами Позивача централізованого опалення, зі свого боку не вживає жодних дій спрямовані на врегулювання питання погашення боргу, що завдає ТОВ «Сумитеплонерго» збитків. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.12.2012 по 30.04.2015 у розмірі 13 427,79 грн., штрафні санкції у розмірі 6 224,62 грн.: 223,19 грн. - 3% річних, 891,55 грн. - пеня, 5 099,88 грн. - інфляційні збитки. Ухвалою суду від 12.02.2020 року заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.11.2019 року за позовом Товариства з обмежено відповідальністю «Сумитеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Сумитеплоенерго» уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Посилалися на те, що договір між позивачем та відповідачем не укладався. Зазначає, що даний Договір є нікчемним, зроблені нарахування є невірними. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 10.06.2015 року по справі №592/5207/15-ц видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення в розмірі 23 299,08 грн. (13427,79 грн. основного боргу; 2482,67 грн. пені, 468,19 грн. 3 % річних, 6920,43 грн. інфляційні збитки) та 121,80 грн. втрат по сплаті судового збору. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2017 року за заявою ТОВ «Сумитеплоенерго» був скасований судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення на користь ТОВ «Сумитеплоенерго». Відповідач [PERSON] є власником нежилого приміщення, площею 55,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24389789 від 09.11.2009 (а.с. 48). 01.10.2011 р. між ТОВ «Сумитеплоенерго» та [PERSON] укладеного договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-10). 03 серпня 2005 р. Рішенням Сумської міської ради № 1338-МР «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії» цілісний майновий комплекс по виробництву, транспортуванню теплової та електричної енергії, який належить територіальній громаді міста Суми, було передано в оренду ТОВ «Сумитеплоенерго» строком на 10 років. Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 20.05.2011 р. «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» ТОВ «Сумитеплоенерго» було визначено виробником та виконавцем послуг в місті Суми з централізованого опалення та постачання гарячої води. На підставі договору № 500-Т від 01.10.2011 р. про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (надалі Договір), Заявник здійснював відпуск Боржнику теплової енергії в потрібних йому обсягах. Згідно п.3.2. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п.3.3. Договору, Боржник до 15 числа розрахункового періоду повинен був сплачувати вартість зазначеної в договорі кількості спожитої теплової енергії в гарячій воді, передбаченої на розрахунковий період. Остаточний розрахунок за фактичну спожиту теплову енергію здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Боржник з грудня 2012 року по квітень 2015 року користувався послугами Заявника з постачання теплової енергії, що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії які надавалися Відповідачу разом з рахунками, але на даний час так і не сплатив суму боргу за надані послуги. Щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 01.12.2012 по 30.04.2015 суд зазначає наступне. Згідно первісних позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.12.2012 по 01.04.2015. Так, до матеріалів позовної заяви не додано доказів про стягнення заборгованості по 30.04.2015. Також, як зазначено представником позивача, що документи про оплату Відповідачем 10.06.2013 року (2000,00 грн.), 08.07.2013 року (500,00 грн.), 23.09.2013 року (908,48 грн.) віднесені на погашення заборгованості за попередній період надати немає можливості, оскільки вони знищені за терміном зберігання. Тому дані платежі необхідно віднести на погашення заборгованості за спірний період з 01.12.2012 по 01.04.2015. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають бути виконані належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 317 ЦК України визначено зміст права власності, а саме: власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 322 ЦК України, на власника покладено тягар утримання майна: власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ця стаття зобов`язує власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, передбачені договором або законом. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, виконано новий розрахунок штрафних санкцій у відношенні нарахувань (заборгованості) за період з 30.10.2013 по 30.04.2015 року (період після внесення платежів), за результатами якого розмір штрафних санкцій становить 6 224,62 грн.: 223,19 грн. - 3% річних, 891,55 грн. - пеня, 5 099,88 грн. - інфляційні збитки. Договір, укладений між позивачем та відповідачем, нікчемним не визнавався. Згідно зі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.4.3.8 Договору виконавець має право нараховувати пеню у разі несвоєчасного внесення Споживачем плати за надані послуги у розмірі, встановленому чинним законодавством України та цим договором (подвійна ставка НБУ). Так як правовідносини, що передбачають обов`язок споживача оплатити фактично надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної плати є за своєю правовою природою грошовим зобов`язанням, то за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних від простроченої суми. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.12.2012 по 01.04.2015 у сумі 16856 грн. 43 коп., з яких: 10641,81 грн. - сума заборгованості, 223,19 грн. 3% річних, 891,55 грн. пеня, 5099,88 грн. інфляційні збитки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1274 грн. 81 коп.

Outcome: partial