Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої уточнила та з представником підтримала у судовому засіданні, обґрунтовуючи тим що, 14.11.2011 р. постановою слідчого прокуратури Зарічного району м. Суми, молодшого радника юстиції Горобця С.М. була порушена кримінальна справа відносно неї за фактами отримання хабарів від [PERSON] і [PERSON] у сумі 3000 грн. за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Постановою слідчого прокуратури Зарічного району м. Суми Горобця Є.М. від 21.11.2014 року позивачці був обраний запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Постановами слідчого прокуратури Зарічного району м. Суми Горобця Є.М. від 28.11.2011 року та від 08.12.2011 року позивачку було притягнуто в якості обвинуваченого і пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.368 КК України, а також постановою від 25.11.11 року та протоколом від 05.12.11 року був накладений арешт на належне їй майно. Постановою слідчого прокуратури Зарічного району м. Суми Горобця Є.М. від 06.12.2011 року позивачка була відсторонена від посади помічника санітарного лікаря відділення гігієни харчування Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції. Наказом головного лікаря Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції Черняка О.М. від 16.12.2011 року за № 106-С була відсторонена від посади з 16.12.2011 року. З огляду на те, що головний лікар відмовився надати їй іншу роботу з посиланням на її відсутність, прокурором Зарічного району м. Суми Титором Д. на ім'я головного лікаря СЕС Черняка О.М. був направлений лист від 20.12.11 р. за № 96/6234 вих.11 з роз'ясненням, що відсторонена від посади особа може під час розслідування і судового розгляду справи обіймати іншу посаду на цьому ж місці роботи, у даному випадку - не пов'язану зі здійсненням контролю за додержанням санітарного законодавства (проведенням перевірок, складанням протоколів про порушення тощо). Не зважаючи на наявність такого листа прокурора м. Суми, іншої посади головним лікарем Сумської СЕС позивачці надано не було. Заробітна плата за період часу з 16.12.2011 року і надалі не виплачувалася. Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.10.2012 року [PERSON] засуджена за ст.368 ч.3 КК України із застосуванням ст.69 КК України до позбавлення волі на строк два роки з позбавленням права обіймати певні посади в державним установах, пов'язані з контролем санітарного законодавства на строк один рік без конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік. На підставі ст.75 КК України покладено обов'язки не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтися для реєстрації в органах кримінало-виконавчої системи. Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 11.12. 2012 р. вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.10.2012 року скасовано у зв'язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, однобічністю і неповного досудового та судового слідства, а кримінальна справа направлена на додаткове розслідування прокурору м. Суми. Додаткове досудове слідство по кримінальному провадженню здійснювалося слідчим Ковпаківського СМВ УМВС України в Сумській області Якименко Т.І. Наказом головного лікаря Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції Черняка О.М. від 24.12.2012 року за № 143-0 «Про звільнення працівників Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції у зв'язку з ліквідацією установи» позивачка була звільнена з займаної посади помічника лікаря-гігієніста відділення гігієни харчувала 24.12.2012 року у зв'язку з ліквідацією установи, п.1.ст.40 КЗпП України. Після направлення справи до суду з обвинувальним актом за ч.3 ст.368 КК України у ході судового розгляду кримінального провадження відбулася зміна обвинувачення, в суді було вручено новий обвинувальний акт від 26.02.2013 року, за яким дії були кваліфіковані прокуратурою м. Суми за ч.1 ст.190 КК України. Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.04.2014 р. позивачка визнана невинуватою у пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 190 КК України та виправдана за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, якому обвинувачувалася. Відсторонення її від займаної посади, застосоване на підставі постанови старшого слідчого прокуратури м. Суми від 06.12.2011 року скасовано. Арешт, накладений на належне майно, на підставі постанови старшого слідчого прокуратури м. Суми від 25.11.2011 року скасовано. Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 26.06.2014 року вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.06.2014 р. залишено без змін. Відповідно до довідки голови ліквідаційної комісії Сумської міської СЕС Гладнєва В.В. від 11.07.2014 р. № 246 втрачений позивачкою заробіток в грудні 2011 року склав 832, 65 грн. В 2012 році посадовий оклад помічника санітарного лікаря відділу гігієни харчування складав: з 01.01.2102 року - 1829, 10 грн.; з 01.04.2102 року - 1878, 50 грн.; з 01.07.2012 року-1898, 00 грн.; з 01.09.2012 року - 1909, 70 грн.; з 01.10.2012 року - 1947, 40 грн.; з 01.12.2012 року - 1985, 10 грн. Як зазначено у даній довідці, компенсація за невикористану відпустку в 2012 році (24 календарні дні) не нараховувалася і не виплачена. Вказати помісячно заробітну плату помічника санітарного лікаря відділу гігієни харчування вищої категорії за період з 24.12.2012 року по 26.06.2014 року ліквідаційна комісія Сумської міської СЕС можливості не має. Таким чином, розмір втраченого заробітку в результаті відсторонення від посади у зв'язку з порушення кримінальної справи складає за період до ліквідації Сумської СЕС грошову суму у 23541, 05 грн. Зазначена сума відшкодування складається з сукупності невиплаченої заробітної плати за період часу з моменту відсторонення від посади і до моменту ліквідації Сумської СЕС, тобто за період часу з грудня 2011 року і по грудень 2012 року. Зокрема, за грудень 2011 року - 832, 65 грн.; за січень 2012 року - 1829, 10 грн.; за лютий 2012 року - 1829, 10 грн.; за березень 2012 року - 1829, 10 грн.; за квітень 2012 року - 1878, 50 грн.; за травень 2012 року - 1878, 50 грн.; за червень 2012 року - 1878, 50 грн.; за липень 2012 року - 1898, 00 грн.; за серпень 2012 року - 1898, 00 грн.; за вересень 2012 року - 1909, 70 гри.; за жовтень 2012 року - 1947, 40 грн.; за листопад 2012 року - 1947, 40 грн.; за грудень 2012 року - 1985, 10 грн. Тобто всього за зазначений період розмір втраченого заробітку складає 23541, 05 грн. Також позивач вважає, що втрачений мною заробіток підлягає відшкодуванню й у період часу з 1 січня 2013 року і по день набрання сили виправдальним вироком суду - 26.06. 2014 року з огляду на те, що не зважаючи на те, що Сумська СЕС була ліквідована вважаю, що саме з причини незаконного притягнення її до кримінальної відповідальності вона втратила роботу, хоча більшість працівників санстанції були звільнені з Сумської СЕС та відразу прийняті на роботу до державної установи «Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», фактично створеної замість Сумської СЕС та продовжують виконувати ту саму роботу, що й раніше. У задоволенні клопотань про скасування відсторонення від посади було відмовлено як слідчим Ковпаківського ВМ, так і Ковпаківським райсудом м.Суми під час розгляду кримінального провадження. З огляду на відмову державної установи «Сумський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» надати довідку про заробітну плату помічника санітарного лікаря відділення гігієни харчування, позивач вважає, що втрачений заробіток можливо розрахувати, виходячи із розміру заробітної плати за останній місяць до ліквідації СЕС тобто в розмірі 1985, 10 грн. за кожний місяць, яка зазначена в довідці ліквідаційної комісії Сумської міської СЕС Гладнєва В.В. від 11.07.2014 р. № 246. Таким чином, відшкодуванню підлягає втрачений заробіток за період часу з січня 2013 року по 26 червня 2014 року, зокрема: за січень 2013 року - 1985, 10 грн.; за лютий 2013 року - 1985, 10 грн.; за березень 2013 року - 1985, 10 грн.; за квітень 2013 року - 1985, 10 грн.; за травень 2013 року - 1985, 10 грн.; за червень 2013 року - 1985, 10 грн.; за липень 2013 року - 1985, 10 грн.;за серпень 2013 року - 1985, 10 грн.; за вересень 2013 року- 1985, 10 грн.; за жовтень 2013 року - 1985, 10 грн.; за листопад 2013 року - 1985, 10 грн.; за грудень 2013 року - 1985, 10 грн.; за січень 2014 року - 1985, 10 грн.; за лютий 2014 року - 1985, 10 грн.; за березень 2014 року - 1985, 10 грн.; за квітень 2014 року- 1985, 10 грн.; за травень 2014 року - 1985, 10 грн.; за червень 2014 року- 1985, 10 грн. За цей період часу втрачений заробіток складає всього на суму 35731,80 грн. Таким чином, загальна сума втраченого заробітку складає за період з відсторонення від посади з 16.12. 2011 року і по день ліквідації Сумської СЕС - 24 грудня 2012 року на суму 23541, 05 грн. та за період з моменту ліквідації Сумської СЕС і до набрання законної сили виправдальним вироком суду 26.06.2014 року на суму 35731,80 грн., тобто на загальну суму 59272, 85 грн. При отриманні встановленої законодавством довідки про посадовий оклад в довідці голови ліквідаційної комісії СЕС від 06.02.2015 р. зазначено, що компенсація за невикористану відпустку в 2012 р. (24 календарні дні, середньоденна сума заробітку - 63,85 грн.) складає 1532,40 та не виплачена). Також позивач вважає, що результаті незаконного притягнення до кримінальної відповідальності була завдана й значна моральна шкода. Завдана моральна шкода полягає: у незаконному проведенні щодо неї оперативно-розшукових дій працівниками ВДЗБЕЗ України в Сумській області, зокрема: у незаконному огляді та врученні грошових коштів від 04.11.2011 року; у незаконних відеозйомках та звукозаписах, що здійснювалися працівниками ВДЗБЕЗ УМВС України в Сумській області; у незаконному притягненні до кримінальної відповідальності, що здійснювалося за правилами КПК України 1960 р. - прокуратурою Зарічного району м. Суми, у незаконному порушенні кримінальної справи, у незаконному проведенні огляду місця події, у призначенні судової хімічної експертизи; у обранні запобіжного заходу - підписки про невиїзд; у проведенні допиту; у пред'явленні обвинувачення; у проведенні допиту обвинуваченого; у незаконному накладенні арешту на майно; у незаконному відстороненні від посади; у незаконному внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.368 ч.3 КК України; у незаконному повідомленні про підозру; у незаконному допиті. Стан здоров'я погіршився, про що свідчать виписки з епікризу. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд винести рішення, яким стягнути з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на її користь 60805,25 грн. в рахунок відшкодування заробітку та невикористаної відпустки, які вона втратила в результаті незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, а також 38 000 грн. гривень на відшкодування моральної шкоди. Прокурор Прокуратури Сумської області позовні вимоги не визнав, надавши заперечення по справі. Встановлено, що наказом головного лікаря Сумської міської санітарно- епідеміологічної станції від 16.12.2011 №106-с, прийнятим на виконання постанови старшого слідчого прокуратури м. Суми від 06.12.2011, [PERSON] була відсторонена від посади помічника санітарного лікаря Сумської санітарно-епідеміологічної станції. Наказом головного лікаря Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції від 24.12.2012 №143-о [PERSON] звільнено із займаної посади у зв'язку із ліквідацією установи на підставі п.1 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Розрахунок заробітку, втраченого позивачкою за час з 16.12.2011 р. по 24.12.2012 р., проведено на підставі довідок ліквідаційної комісії Сумської міської СЕС від 06.02.2015 №407 та №408. У вказаних довідках колишнім роботодавцем позивачки надано інформацію про розмір посадового окладу помічника санітарного лікаря відділу гігієни харчування за вищевказаний період та компенсації за невикористану відпустку у 2012 році. У цій справі з'ясуванню підлягає розмір саме втраченого (не отриманого заробітку) [PERSON] за час відсторонення її від роботи. Разом з тим, із наданих позивачкою доказів не можливо з'ясувати, чи за період з 16.12.2011 р. по 24.12.2012 р. їй взагалі виплачувалась заробітна плата, та в якому розмірі, оскільки в довідках від 06.02.2015 вказано лише про розмір посадового окладу позивачки. Також не зрозуміло, чи проведено відповідний розрахунок з дотриманням положень постанови КМУ від 08.02.1995 №100. Відтак, зазначена інформація, що міститься у довідках, та, на думку позивачки, обґрунтовує розмір матеріальної шкоди, є неповною та не достатньою, щоб визначити правильний розмір заробітку, втраченого [PERSON] за час відсторонення її від посади. Крім того, необґрунтованим є включення позивачкою до розрахунку втраченого заробітку компенсації за невикористану щорічну відпустку. Позивачку було звільнено з роботи у зв'язку із ліквідацією установи,а не у зв'язку із будь-якими діями чи рішеннями органів прокуратури, відтак звільнення з роботи не перебуває у причинно-наслідковому зв'язку з діями чи рішеннями правоохоронних органів. Вказані негативні наслідки, які на думку позивачки, вона зазнала внаслідок дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування та прокуратури не підтверджено конкретними доказами, не доведено причинно-наслідковий зв'язок між ними та моральними втратами, які вона зазнала внаслідок цих дій. Враховуючи викладене прокурор прокуратури Сумської області просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки. Представник СМВ УМВС України в Сумській області у судове засідання не з'явився, надавши заперечення по справі. Згідно якої, нормативними актами чітко передбачено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду і він полягає в звернення, з відповідною заявою до органу який закрив кримінальну справу, а не в подачі цивільного позову до суду. Також законом прямо передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди повинно визначатися судом із врахуванням мінімального розміру заробітної плати, а не встановлюватися позивачем особисто. З огляду на вищевикладене, представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Державної казначейської служби України будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги задовольнити частково. 06.12.2011 р. старшим слідчим прокуратури м. Суми винесено постанову про відсторонення [PERSON], обвинувачену у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України від посади помічника санітарного лікаря Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції /а.с. 15-16/. 16.12.2011 р. наказом головного лікаря Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції Черняк О.М. № 106-с відсторонено помічника санітарного лікаря відділення гігієни харчування [PERSON] від посади з 16.12.2011 р. /а.с.17/. Листом від 20.12.2011 р. № 96/6234 прокурора Зарічного району м. Суми, головного державного санітарного лікаря Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції Черняка О.М. проінформовано, що відсторонена від посади особа може під час розслідування і судового розгляду справи обіймати іншу посаду на цьому ж місці. У даному випадку - не пов'язану зі здійсненням контролю за додержанням санітарного законодавства (проведення перевірок, складанням протоколів про порушення тощо) /а.с.18/. 11.12.2012 р. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.10.2012 р. відносно [PERSON] скасовано у зв'язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, однобічністю і неповнотою досудового та судового слідства, а кримінальну справу направлено на додаткове розслідування прокурору м. Суми /а.с.99-101/. 24.12.2012 р. Наказом головного лікаря Сумської міської санітарно-епідеміологічної станції від 24.12.2012 р. № 143-0, звільнено [PERSON], з займаної посади 24.12.2012 р. у зв'язку з ліквідацією установи, п. 1 ст. 40 КЗпП України /а.с.19/. 25.11.2013 р. заступником прокурора м. Суми молодшим радником юстиції Мостовим М.В. погоджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно [PERSON], внесеному в ЄРДР за № 12013200440000088 від 03.01.2013 р., у кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України /а.с.13-14/. Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 квітня 2014 р., [PERSON] визнано невинуватою у пред'явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та виправдано її за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення, у якому вона обвинувачується. Відсторонення від займаної посади, застосованого на підставі постанови старшого слідчого прокуратури м. Суми від 06.12.2011 р. скасовано /а.с.4-8/. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 26.06.2014 р., вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.04.2014 р. відносно [PERSON] залишено без змін /а.с.9-12/. Відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодування шкода, завдана громадянину внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Даному громадянину, відповідно до вказаного нормативно-правового акту, відшкодовується (повертається) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій. Згідно п. 8 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" вищевказана сума визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади), за час відбування кримінального покарання чи виправних робіт як адміністративного стягнення. Розмір цих сум обчислюється виходячи з середньомісячного заробітку громадянина до вчинення щодо нього незаконних дій з заліком заробітку (інших відповідних доходів), одержаного за час відсторонення від роботи (посади), відбування кримінального покарання або адміністративного стягнення у вигляді виправних робіт. Відповідно до п. 3 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сумм відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Враховуючи вище вказані норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що посилання позивачки та її представника на довідку посадового окладу помічника санітарного лікаря відділу гігієни харчування, з метою вирахування втрачено заробітку є необґрунтованою, оскільки шкода, завдана громадянину внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, вираховується з середньомісячного заробітку, отриманого особою, а не посадового окладу. Позивачем та представником не надано довідки про розмір середньомісячного заробітку, за період з відсторонення від посади з 16 грудня 2011 р. і по день ліквідації Сумської СЕС - 24 грудня 2014 р., та за період з моменту ліквідації Сумської СЕС і до набрання законної сили виправдальим вироком суду 26 червня 2014 р. Також не обґрунтовано стягнення суму заборгованості за не використану відпустку, оскільки обов'язок щодо виплати звільненому працівникові компенсації покладається на роботодавця відповідно до вимог трудового законодавства та не підлягає стягненню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Відповідно, дані вимоги підлягають відмові. Вимога про стягнення моральної шкоди, суд задовольняє частково, у розмірі 8 000 грн., оскільки моральна шкода провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. [PERSON] не надано достатній обсяг доказів, відносно вимог про відшкодування шкоди у розмірі 38 000 грн.

Outcome: partial