Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з наведеним позовом до відповідачів, мотивуючи тим, що 14 жовтня 2015 року сталося ДТП за участю транспортного засобу під керування відповідача. [PERSON], керуючи автомобілем марки Volkswagen golf, державний номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Західний капітал», рухаючись по вул. Надрічна в м. Івано-Франківську в напрямку вул. Вовчинецька в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля марки Mitsubishi charisma, державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Дані обставини зафіксовані у Європротоколі від 14.10.2015 року. Вартість матеріального збитку нанесеного транспортному засобу [PERSON] склала 23\~708,11 гривень. Добровільно сплатити суму заподіяної шкоди відповідачі відмовляються,а тому позивач просив суд стягнути солідарно з ТОВ «Західний капітал» та [PERSON] на його користь суму збитків у розмірі 23\~708,11 гривень, витрати пов»язані з наданням правової допомоги в розмірі 1000 гривень, витрати по визначенню вартості матеріального збитку в розмірі 2000 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 гривень, а всього 27195,31 гривень. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, суду пояснив,що претензій до страхової компанії позивач не має,а тому просив позов задоволити та стягнути солідарно з ТОВ «Західний капітал» та [PERSON] на його користь суму збитків у розмірі 23\~708,11 гривень, витрати пов»язані з наданням правової допомоги в розмірі 1000 гривень, витрати по визначенню вартості матеріального збитку в розмірі 2000 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 гривень, а всього 27195,31 гривень. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, оскільки не заперечив свою вину у скоєнні ДТП, однак не згоден з розміром збитків, який підлягає стягненню. В судове засідання представник ПрАТ «Київський страховий дім» не зявився, подав суду заперечення на позов, зазначаючи, що будь-які вимоги до ПрАТ «Київський страховий дім» є безпідставними та необґрунтованими і тому не підлягають задоволенню. В судовому засіданні представник ТзОВ «Західний капітал» позовні вимоги не визнав, посилаючись на те,що на час вчинення ДТП автомобіль марки Volkswagen golf, державний номерний знак [NUMBER], що належить ТОВ «Західний капітал», був переданий в тимчасове користування [PERSON] на підставі договору оренди від 01.10.2015 року,а тому покладення обовязку по відшкодуванню майнової шкоди на ТзОВ «Західний капітал» є безпідставним. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки Mitsubishi charisma, державний номерний знак [NUMBER], являється позивач [PERSON] (а.с.45) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки Volkswagen golf, державний номерний знак [NUMBER], являється ТОВ «Західний капітал» (а.с.9) Відповідно до договору оренди автомобіля № 0110\\2015 від 01 жовтня 2015 року ТОВ «Західний капітал» передав у тимчасове користування відповідачу [PERSON] автомобіль марки Volkswagen golf, державний номерний знак [NUMBER], на строк 3 місяці. 14 жовтня 2015 року о 16 годині 00 хвилин сталося ДТП за участю автомобіля марки Volkswagen golf, державний номерний знак [NUMBER],під керування [PERSON],який рухаючись по вул. Надрічна в м. Івано-Франківську в напрямку вул. Вовчинецька допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля марки Mitsubishi charisma, державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. \~За згодою учасників ДТП, на підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу), зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] дорожнього руху. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Volkswagen golf, державний номерний знак [NUMBER] перед третіми особами належним чином застрахована в ПрАТ «СК Київський страховий дім», номер поліса АЄ 3659423, однак позивача повідомлено про відмову у страховій виплаті. Відповідно до п.6 Постанови Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що саме з вини [PERSON],який на підставі договору оренди володів та керував автомобілем Volkswagen golf, державний номерний знак [NUMBER], 14 жовтня 2015 року сталася дорожньо транспортна пригода, то відповідно до діючого законодавства України саме з [PERSON] необхідно стягувати суму спричиненої майнової шкоди, а не солідарно,як зазначив позивач. Як вбачається із звіту №15/06/10 про визначення вартості матеріального збитку від 16.10.2015 року розмір збитку пошкодженого в ДТП автомобіля Mitsubishi charisma, державний номерний знак [NUMBER], станом на 16.10.2015 року складає 23 708 грн. 11 коп.(а.с.14-21). Таким чином, дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги по відшкодування спричиненої йому внаслідок ДТП майнової шкоди підлягають задоволенню, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що відповідач винен у скоєнні дорожньо транспортної пригоди, яка сталася 14 жовтня 2015 року, спричинив позивачу [PERSON] матеріальну шкоду,завдану пошкодженням належного позивачу автомобіля, у розмірі 23708 гривень 11 копійок, витрат по визначенню вартості матеріального збитку у розмірі 2000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] у повному обсязі. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] про незгоду з визначеним розміром шкоди,оскільки на підтвердження позовних вимог позивачем надано звіт №15/06/10 про визначення вартості матеріального збитку, а відповідач належних та допустимих доказів на спростування розміру шкоди суду не надав. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. За змістом\~ст. 84 ЦПК України\~, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Як роз'яснено у п.п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ №10 від 17.10.201 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті\~12,\~42,\~56 ЦПК). Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84,\~88,\~89 ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З урахуванням наведених роз'яснень вищої судової інстанції суд приходить до висновку про недоведеність надання правової допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, адже наданий договір про надання правових послуг не дає підстав достатньо обґрунтовано вважати, що юридичні послуги, що надавались [PERSON], надавались особою, що має статус адвоката або іншого фахівця в галузі права, тож дійти висновку про те, що витрати позивача є саме витратами на правову допомогу, що відносяться до судових витрат, немає належних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 15,16,1188,1191 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ч. 1 та 4, 61 ч.3, 88 ЦПК України,

Outcome: partial