Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів мотивуючи тим, що їхня спільна з відповідачкою дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, відповідачка не приймає участі у вихованні дитини, не приділяє їй уваги та не надає кошти на утримання, тому позивач просив суд стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2 400 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка подала відзив на позов, погодилася сплачувати аліменти в сумі 600 грн щомісячно. Судом встановлені наступні обставини. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO] За рішення суду від 28.12.2015 р. шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року у справі №357/6639/16-ц визначено місце проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] Відповідно до довідки №1054 від 26.05.2016 року Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради дитина проживає і зареєстрована з батьком. Дівчинка перебуває на утриманні батька [PERSON], мати [PERSON] надає кошти дитині на банківську картку не регулярно , раз в декілька місяців, в межах 300-500 грн, інколи купує їй одяг. Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного. Одним із найголовніших та найважливіших обов'язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Цей обов'язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Поряд з цим відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мотивуючи заявлену тверду суму аліментів позивач вказує на те, що на утримання дочки він витрачає щомісяця приблизно 4 800 грн з розрахунку: 100,00 грн. щоденно витрачається на харчування ( в тому числі на молочні продукти, фрукти та ін.); 1000,00 грн. - додаткові зайняття з педагогами (репетитор з англійської мови), спортивна секція, заняття в музичній школі (школа мистецтв); приблизно 500,00 грн. в місяць він витрачає на незначний одяг, купівлю шкільних приладь та інше. Позивач зазначає, що відповідачка працює продавцем, має у власності нерухоме майно, інших дітей не має тому може сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оскільки цивільне судочинство здійснюється за принципом змагальності сторін, доказуючи розмір щомісячних витрат на дитину, позивачу необхідно посилатись на докази, які б підтверджували такі витрати, чого зроблено не було. Посилання [PERSON] на відвідування [PERSON] додаткових занять з англійської мови та спортивних секції не може бути враховано судом при визначення розміру аліментів, які слід стягувати з відповідачки, оскільки ці питання слід вирішувати за правилами ст.185 ЦПК України шляхом звернення до суду з окремим позовом. Однак, згідно ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 08.07.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 1944 грн. Таким чином мінімальний розмір аліментів на неповнолітню дитину на час ухвалення рішення становить 972 грн. (1944 грн. х 50%). [PERSON] не надав суду доказів, що відповідачка може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у вказаному позивачем розмірі. Посилання позивача на наявність у позивачки нерухомого майна та відсутність інших дітей в даному випадку не мають правового значення. [PERSON] надала до суду довідку про заробітну плату, одержану в мінімальному розмірі в 3 кварталі 2017 року та 1 кварталі 2018 року, на час ухвалення рішення інформація про доходи відповідачки у суду відсутня. Тому, з врахуванням наданих сторонами доказів, суд вважає за можливе позов задовольнити частково та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі 1 000 гривень щомісячно, починаючи з 16.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позивача про стягнення з відповідачки 5 300 грн судових витрат, включаючи 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, не обґрунтовані, доказами не підтверджені, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: partial