Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору без номеру від 20.05.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно довідки, кредитний ліміт змінювався. Відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 02.01.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 20630,22 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не зявився, з позову вбачається, що просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини. 20.05.2013 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви, памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. За умовами договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з базовою процентною ставкою по кредиту 3,0 %, що нараховується на залишок заборгованості (а. с. 16-51). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] 20.05.2013 року знижено кредитний ліміт до розміру 300 грн; 20.05.2013 року збільшено до 1700 грн; 13.08.2013 року збільшено до 2000 грн; 31.01.2014 року збільшено до 7500 грн; 21.05.2014 року збільшено до 8000 грн; 28.01.2015 року встановлено кревний ліміт у розмірі 8000 грн; 24.03.2015 року збільшено до 10000 грн (а. с. 15). Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 02.01.2017 року становить 20630,22 грн, з яких: -тіло кредиту 8911,18 грн; -нараховані відсотки 3834,36 грн; -нарахована пеня 6426,10 грн; -заборгованість по штрафам 1458,58 грн (а. с. 13). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобовязань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 550 ЦК України, передбачено, що \~право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача у звязку з порушенням кредитного зобовязання одночасно пеню та штраф. Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування при порушенні строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс 15 від 21.10.2015 року. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і правовим позиціям Верховного Суду України, а тому вони задоволенню не підлягають. Таким чином, у зв'язку з тим, що в судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19171,64 грн, з яких: тіло кредиту 8911,18 грн; нараховані відсотки 3834,36 грн; нарахована пеня 6426,10 грн. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн.

Outcome: partial