Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу згідно кредитного договору №ROXRRX1620237 від 06.09.2007 року в розмірі 18 230 гривень 53 копійки та стягнення судових витрат по справі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір №ROXRRX1620237 від 06.09.2007 року, за яким останній отримав кредит у сумі 4738,80 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договром на строк 24 місяці. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості, яка станом на 21.03.2014 року становить 18 230,53 гривень та складається з наступного: - 4350,17 грн. - заборгованість за кредитом; - 6686,50 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 113,74 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 5735,81 грн.- пеня за несвоєчастність виконання зобов'язань за договором; - 500.00 грн. - штраф ( фіксована частина); - 844.31 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки заборгованості по кредитному договору відповідачем не сплачено, то просить стягнути її в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився. Однак, від ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява, в якій позивач просить справу розглянути у відсутності його представника, зазначивши, що позовні вимоги Банк підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що через тяжкі життєві обставини, зокрема, відсутність інших доходів, наявність на утриманні двох малолітніх дітей [INFO] та [INFO], допустив заборгованість по кредиту, який сплачував по мірі можливості. Добросовісно вважав, що у 2009 році погасив кредит повністю, оскільки сплатив повідомлену усно працівниками банку суму боргу в розмірі 4000 гривень. Однак, у 2011 році сплатив ще 300 гривень, так-як СМС повідомленням з Банку йому надійшов лист про сплату вказаної суми. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та подані [PERSON] докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №ROXRRX1620237 ( а.с. 4-8). Відповідно до умов договору ПАТ КБ "ПриватБанк" надав [PERSON] кредит у сумі 4738,80 грн. на строк до 06.09.2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договром, а позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит протягом визначеного строку ( а.с. 4). Згідно ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ( позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк У порушення умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з цим, згідно розрахунку (а.с 3 ), станом на 21.03.2014 року за [PERSON] утворилась заборгованість по кредиту 18 230,53 гривень, яка складається з наступного: - 4350,17 грн. - заборгованість за кредитом; - 6686,50 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; - 113,74 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 5735,81 грн.- пеня за несвоєчастність виконання зобов'язань за договором; - 500.00 грн. - штраф ( фіксована частина); - 844.31 грн. - штраф (процентна складова). При цьому, розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. А тому, вимоги банку щодо стягнення боргу з основного зобов'язання, відсотків та комісії за користування кредитом підлягають до задоволення. В той же час відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Внаслідок несвоєчасного виконання грошового зобов'язання, згідно розрахунку пені (а.с. 3), відповідачу нараховано пеню в розмірі - 5735,81 грн., а також штрафи 500.00 грн. - штраф ( фіксована частина) та 844.31 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно п.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності обставин, які мають істотне значення. Стосовно стягнення неустойки (пені та штрафу) за порушення вимог кредитного договору, суд відмічає наступне. Як вбачається з пояснень відповідача та матеріалів справи, заборгованість по поверненню кредиту утворилась через складні життєві обставини, зокрема наявність на утриманні відповідача двох малолітніх дітей (а.с. 45), відсутність постійних доходів, а також через те, що після сплати заборгованості у 2009 році [PERSON] добросовісно вважав, що борг погашено. Дані обставини суд визнає такими, що мають істотне значення і рахує за можливе звільнити [PERSON] від сплати пені та штрафу за порушення умов кредитного договору . Таким чином, проаналізувавши пояснення відповідача та наведені у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок [PERSON] по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження . У зв'язку з чим, з відповідача необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 11150 гривень 41 копійка, що складається з тіла кредиту, відсотків та комісії за його користування, звільнивши відповідача від сплати пені та штрафу за несвоєчасність виконання зобов'язань. В решті позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 530, 551 1054 ЦК України,

Outcome: partial