Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі з 12.09.1998, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.01.2013 був розірваний. Вказала, що у період перебування в шлюбі з відповідачем у них народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.01.2013 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.11.2012 і до досягнення дітьми повноліття. Зазначила, що на даний час аліменти в розмірі 600 грн., які сплачує відповідач, не можуть задовольнити навіть необхідних потреб дитини. Крім того, донька [PERSON] є студенткою Донецького Національного медичного університету. В зв'язку з навчанням доньки, позивачка потребує матеріальної допомоги, хоч вона й працює, але її прибутків недостатньо для забезпечення необхідного матеріального рівня дітей. Тому, вважає, що розмір стягуваних аліментів має бути змінений та стягуватися в частці від заробітку або прибутків відповідача. Просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позовної заяви. Також, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у звязку з навчанням в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання до досягнення нею 23 років. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. До суду скеровано представником позивача відзив на позов, яким вона визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь неповнолітнього сина. Щодо вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, просить суд відмовити, оскільки позивачкою не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що повнолітня донька проживає із нею, в той час, як право на звернення до суду про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Крім того, позивачка не вірно застосувала норму права, адже, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Стосовно вимоги щодо зміни розміру аліментів на неповнолітнього сина пояснила, що дитина росте, її потреби збільшуються, а тому аліменти у розмірі 600 грн., що стягуються за рішенням суду з відповідача, не можуть забезпечити нормального розвитку сина. Крім того, у звязку із навчанням доньки, вона потребує матеріальної допомоги, дана обставина пояснюється придбанням канцелярських товарів, підручників, необхідністю значних витрат на проїзд та проживання в [INFO], де й знаходиться навчальний заклад. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав, вказаних у відзиві на позов. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серії І-СР № 063539), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серії І-СР № 002692). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.09.1998, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.01.2013 розірвано. Зазначеним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, яке набрало законної сили, також, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.08.2012 і до досягнення дітьми повноліття. Державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2154/12 від 14.02.2013 Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення аліментів з [PERSON] у твердій грошовій сумі по 600 грн. на кожну дитину. Згідно із ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, законодавче збільшення мінімального розміру аліментів на утримання дітей є підставою для зміни розміру стягуваних на підставі рішення суду аліментів, за умови надходження відповідної заяви стягувача про це. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов'язані за законом надавати утримування. Погіршення або поліпшення стану здоров'я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Так, якщо суд встановить, що платник аліментів став інвалідом I, II чи III групи, він повинен цю обставину врахувати як підставу для зменшення їх розміру. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 виклав правову позицію у справі № 143цс 13, якою розяснив, що в законодавстві відсутня імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки. Відповідач працює на посаді водія автотранспортних засобів в ПП «Скай Лайн» з 15.01.2018 та отримує заробітну плату. Суд, оцінивши докази щодо матеріального стану платника аліментів, враховуючи розмір утримуваних аліментних платежів, діючи в найвищих інтересах дитини, яка має право на належне забезпечення та достатній рівень життя, вважає, що розмір стягуваних із відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], має бути змінено та стягнуто такі з 29.11.2018 (час звернення позивача до суду з відповідним позовом) у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, що матиме наслідком збільшення розміру аліментів на дитину. Щодо вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд вважає наступне. Станом на 01.03.2019 заборгованість відповідача складає 83169,52 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. Якщо обов'язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p.). Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов'язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір\~аліментів на\~повнолітніх дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з довідкою Донецького національного медичного університету № 912 від 16.11.2018 [PERSON] навчається на 2 курсі медичного факультету за спеціальністю «медицина» на денній формі навчання з 01.09.2017 по 30.06.2023. У звязку з навчанням остання потребує матеріальної допомоги, оскільки інших джерел доходу не має. Судом достеменно встановлено, що [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом із нею. Дані факти підтверджено наданими до суду доказами, зокрема, випискою по картці [PERSON], та актом опитування сусідів від 05.03.2019, в якому зазначено, що [PERSON] дійсно проживає і є на утриманні матері [PERSON]. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з\~принципу справедливості\~та розумності,враховуючи, що відповідач є працевлаштованим, а також те, що відповідачем не спростовано те, що його витрати перевищують його заробітки, не спростовані дані неможливості сплати аліментів на дитину, що продовжує навчання, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.11.2018 і до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення дитиною 23 років. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що на підставі п.3.ч.1, п. 9 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення до суду з позовним вимогами про стягнення аліментів, а тому суд вважає необхідним в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial