Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів та стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Посилається на те, що за рішенням Хустського районного суду від 25.04.2013 року з відповідача стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 450 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.04.2013 року до досягнення дітьми повнолітнього віку. За рішенням Хустського районного суду від 31.01.2018 року розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей збільшено до 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. На сьогодні розмір аліментів в сумі 1000 грн. не може забезпечити мінімального рівня задоволення потреб дитини і не відповідає навіть мінімальному розміру аліментів на утримання дитини відповідного віку. Відповідач не має постійного місця роботи за місцем проживання, отримує дохід від необлікованих заробітків, джерела доходів та їх розмір приховує, тому вважає за можливе присудження з нього аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. З початком осені 2020 року підвищились ціни на продукти харчування, комунальні послуги; збільшились витрати на профілактику захворювань і оздоровлення дітей, зміцнення їх імунітету, здорове харчування, тощо. Матеріальне становище позивача погіршилося внаслідок негативних економічних процесів та подорожчання життя в Україні. Просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей до 1800 грн. на дитину. Крім того, протягом періоду присудження аліментів відповідач систематично допускав їх несвоєчасну сплату та не у повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості, через що інтереси дітей потерпали від неналежного і несвоєчасного надання їм матеріальної допомоги відповідачем. Починаючи з січня 2020 року, відповідач взагалі припинив сплату аліментів. Просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 28 000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Її представник згідно довіреності, [PERSON] подала клопотання, в якому просить провести розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Його представник згідно доручення Хустського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Кузнєцов М.О. подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача. Крім того, представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити у задоволенні позову в частині збільшення розміру стягуваних аліментів. Посилається на те, що твердження позивачки, зазначені в позовній заяві, є неправдивими з огляду на те, що остання тривалий час проживає в Чеській Республіці, забороняє відповідачу спілкуватися та бачитися з дітьми, вдруге вийшла заміж та жодного відношення до економічної ситуації в Україні немає. Відповідач проживає у громадянському шлюбі з іншою особою, у період якого у них народився син, який також знаходиться на його утриманні. Матеріальне становище відповідача погіршилося у зв`язку з тим, що він не в змозі виїхати за кордон на заробітки через встановлення постановою державного виконавця тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі за період якого у них народилися троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хустського районного суду від 25.04.2013 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 450 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.04.2013 року до досягнення дітьми повнолітнього віку. Рішенням Хустського районного суду від 31.01.2018 року розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що стягуються за рішенням Хустського районного суду від 25.04.2013 року, збільшено до 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів, під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні, відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов`язані за законом надавати утримування, погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Зі змісту позовної заяви встановлено, що на даний час позивачці не вистачає, присуджених на утримання дітей, коштів, для забезпечення їх всім необхідним. Відповідно до тверджень позивача [PERSON] не має постійного місця роботи за місцем проживання, отримує дохід від необлікованих заробітків, джерела доходів та їх розмір приховує. З огляду на наведені обставини суд вважає, що застосування ст. 192 СК України не суперечить нормам сімейного права та не порушує права сторін, оскільки розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено на вимогу платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. У відповідності до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення від 31.01.2018 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про відсутність таких обставин є недоречними. Суд враховує долучені відповідачем до відзиву докази, з яких вбачається, що він також має на утриманні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Водночас сам відповідач є здоровою та працездатною людиною, а отже не позбавлений можливості працевлаштування. Крім того, згідно розрахунку заборгованості від 30.11.2020 року №56309248 Хустського районного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей станом на 30.11.2020 р. в розмірі 38196,00 грн. Згідно з ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Наданий до матеріалів справи позивачкою розрахунок пені суд вважає правильним та бере його до уваги при визначені розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача за період з 01.11.2019 року по 27.09.2020 року в сумі 48440,00 грн. Отже, у зв`язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів з відповідача підлягає стягненню пеня, яка визначена позивачем у розмірі 28 000, 00 гривень. Враховуючи вищевикладене, а також матеріальне становище дітей, які потребують значних витрат на своє утримання, визначений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для забезпечення найнеобхіднішим, матеріальне становище позивачки та відповідача, який є працездатним, має на утриманні малолітню дитину, з огляду на інтереси дітей, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд дійшов висновку, що розмір стягуваних із [PERSON] , слід змінити та щомісячно стягувати на користь позивача - [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1600 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням законної сили. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 гривень.

Outcome: partial