Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

ПАТ "Укрсоцбанк" в особі Волинського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до Сурапанені [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 30.11.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та Сурапанені [PERSON] було укладено договір кредиту № 078-12/126, відповідно до умов якого банк зобовязувався надати позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 38\~000 доларів США зі сплатою 15% річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 29.11.2010 року. Сурапанені [PERSON] відповідно до п.п. 3.3.4, 3.3.6 п. 3.3 договору кредиту зобовязувався сплачувати кредитору платежі в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів в строки та в розмірі, передбачені п.п. 1.1, 2.5 цього договору та графіком, повернути кредитору в повному обсязі суму кредиту в строк, визначений п.1.1 цього договору. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за договорами кредиту банком було укладено з позичальником 30.11.2007 року договір застави майна, згідно умов якого в заставу банку було передано транспортні засоби марки VOLVO, модель FH 1242, 1997 року випуску, оранжевого кольору, тип ТЗ вантажний сідловий тягач, реєстраційні номери АС6671АК, АС6672АК зареєстровані Луцьким ВРЕВ ВДАІ УМВС України 21.07.2007 року. Банк свої зобовязання виконав повністю, видавши кредитні кошти згідно листазаявки на кредит/транш № 1 від 30.11.2007 року. Додатковим договором № 2 від 16.12.2009 року до договору кредиту № 078-12/126 від 30.11.2007 року було пролонговано термін дії договору до 29.05.2011 року. Додатковим договором № 3 від 30.01.2011 року до договору кредиту № 078-12/126 від 30.11.2007 року було пролонговано термін дії договору до 29.05.2013 року. Однак позичальник свої договірні зобовязання щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами виконав частково. В звязку з чим станом на 10.08.2015 року у нього виникла заборгованість перед банком в сумі 1\~038\~201,08 грн., в т.ч. 20\~085,20 доларів США, що еквівалентно 442\~575,39 грн. (офіційний курс долара США до гривні станом на 10.08.2015 року становив 21,0899), заборгованість за кредитом, 16\~943,14 доларів США, що еквівалентно 357\~328,90 грн. заборгованість за відсотками, 238\~296,78 грн. пеня, в тому числі 127\~243,42 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 10.08.2014 року по 10.08.2015 року включно, 111\~053,36 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 10.08.2014 року по 10.08.2015 року включно. Враховуючи вищенаведене, просить суд стягнути з відповідача в користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 1\~253\~188,93 грн., в т.ч. 22\~758,80 доларів США, що еквівалентно 542\~605,36 грн. (офіційний курс долара США до гривні станом на 02.12.2015 року становив 23,8416) заборгованість за кредитом, 14\~488,09 доларів США, що еквівалентно 345\~418,60 грн. заборгованість за відсотками, 365\~164,98 грн. пеня, в тому числі 271 513,70 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.12.2014 року по 01.12.2015 року включно, 93\~651,28 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 01.12.2014 року по 01.12.2015 року включно. Представник позивача в судове засідання не зявилася подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та письмові пояснення по справі в якій вказувала на постанову Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-249цс15. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та письмові заперечення в яких в задоволенні позову просив відмовити в звязку з пропуском строку позовної давності. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути. Судом встановлено, що 30.11.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та Сурапанені [PERSON] було укладено договір кредиту № 078-12/126, відповідно до умов якого банк зобовязувався надати позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 38\~000 доларів США зі сплатою 15% річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 29.11.2010 року. Сурапанені [PERSON] відповідно до п.п. 3.3.4, 3.3.6 п. 3.3 договору кредиту зобовязувався сплачувати кредитору платежі в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів в строки та в розмірі, передбачені п.п. 1.1, 2.5 цього договору та графіком, повернути кредитору в повному обсязі суму кредиту в строк, визначений п.1.1 цього договору. Відповідно до п. 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків платежів в рахунок погашення кредиту та нарахування процентів згідно графіку, та визначених п.п. 1.1, 2.5, 2.8.3, 3.2.4, 3.3.4, 3.3.6, 4.5, 5.4 цього договору , позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 (однин) процент, в національній валюті України, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязань за цим договором. Пунктом 4.5 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання позичальником зобовязань, визначених п.п. 3.3.2 3.3.16 цього договору, порушення позичальником або третьою особою, з якою укладений договір забезпечення виконання зобовязань за кредитом, умов договорів, визначених п. 1.3 цього договору, термін надання кредиту вважається таким що закінчився, та, відповідно, позичальник зобовязаний не пізніше наступного робочого дня, за днем порушення зобовязання, погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час прострочення кредиту, та нараховані штрафні санкції. Після повного погашення позичальником заборгованості за кредитом, процентами та можливими штрафними санкціями дія цього договору припиняється. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за договорами кредиту банком було укладено з позичальником 30.11.2007 року договір застави майна, згідно умов якого в заставу банку було передано транспортні засоби марки VOLVO, модель FH 1242, 1997 року випуску, оранжевого кольору, тип ТЗ вантажний сідловий тягач, реєстраційні номери АС6671АК, АС6672АК зареєстровані Луцьким ВРЕВ ВДАІ УМВС України 21.07.2007 року. Банк свої зобовязання виконав повністю, видавши кредитні кошти згідно листазаявки на кредит/транш № 1 від 30.11.2007 року. Додатковим договором № 2 від 16.12.2009 року до договору кредиту № 078-12/126 від 30.11.2007 року було пролонговано термін дії договору до 29.05.2011 року. Додатковим договором № 3 від 30.01.2011 року до договору кредиту № 078-12/126 від 30.11.2007 року було пролонговано термін дії договору до 29.05.2013 року. З матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник не виконує свої зобовязання за договором в повному обсязі. В звязку з порушенням відповідачем умов договору щодо щомісячної сплати до 5 числа(п. п. 2.5, 2.5.1) відсотків та інших платежів згідно погодженого сторонами графіка, на наступний робочий день за днем порушення зобовязання, в силу умов договору строк повернення кредиту змінився на іншу дату, тобто на наступний робочий день за днем порушення зобовязання, в зв'язку з чим вимоги позивача є вимогами про стягнення просроченої (а не дострокової) заборгованості за кредитним договором. У відповідача виник обовязок повернення кредитних коштів та сплати інших передбачених договором сум з наступного робочого дня за днем порушення зобовязання, однак ним такої умови договору не виконано, у зв'язку із чим з цієї дати банк дізнався про своє порушене право, проте з позовом звернувся тільки 17.12.2015 року. Крім того, як вбачається з матеріалів справи 24.07.2012 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Сурапанені [PERSON] з претензією про дострокове погашення заборгованості за кредитом, яка відповідачем отримана 30.07.2012 року. Відповідно до ч.1\~ст.261 ЦК України, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.5\~ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи, відповідно до положень\~ст.261 ЦК України. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом\~ст.266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, щодо стягнення неустойки. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом тільки 17.12.2015 року, тобто з пропуском встановленого законом строку позовної давності, відповідач подав до винесення судом рішення заяву про застосування позовної давності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом та пені за несвоєчасне погашення кредиту слід відмовити за пропуском такого строку. Разом з тим, зі змістом частини першої\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~статті 599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі не повернуто, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України №6-249цс15 від 02.12.2015року. Таким чином, розмір процентів підлягає стягненню в межах трьох років до дня звернення до суду, тобто за період з 17.12.2012 року по 17.12.2015 року, що становить 10\~160,89 доларів США, що в еквіваленті до гривні за офіційним курсом НБУ станом на 17.12.2015 року який становить 23,5192 грн. за один долар США, відповідає 244\~440,19 грн. Судом встановлено, що до стягнення також підлягає пеня за несвоєчасне повернення відсотків в межах строку позовної давності, а саме за період з 17.12.2014 року по 17.12.2015 року, що становить 4\~650,47 доларів США, що в еквіваленті до гривні за офіційним курсом НБУ станом на 17.12.2015 року який становить 23,5192 грн. за один долар США, відповідає 109\~375,61 грн. Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків зменшенню не підлягає, оскільки розрахунок позивачем зроблений в межах одного року. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial