Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №700002528 (далі Договір) від 20.12.2007 року [PERSON] (далі Відповідач) отримала кредит у розмірі 77655,13 доларів США, строком погашення до 21.12.2014 р. зі сплатою відсотків у розмірі 13 % річних за користування кредитними коштами. Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит. В порушення умов Договору Відповідач не виконав свої зобов'язання, у разі чого має заборгованість станом на 16.06.2014 року в розмірі 1520546,17 доларів США, яка складається з наступного: 71650,83 доларів США - заборгованість за кредитом; 46864,88 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 428997,50 доларів США пеня за останній календарний рік за порушення строків погашення кредиту, що в перерахунку за курсом НБУ складає 6432236,67 грн.. Просив стягнути з Відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 3654,00 гривень. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, приймав участь через свого представника, який в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що не оспорюючи обставин виникнення заборгованності вважає, що боргу не існує, так як строк позовної давності за зазначеними вимогами сплив. Наразі відповідач, є пенсіонеркою, не працює, отримує пенсію, отже порівнянно із заявленою заборгованістю знаходится у скрутному матеріальному стані, сплату штрафних санкцій у визначеному позивачем розмирі не вбачає можливим. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №700002528 від 20.12.2007 року, який був укладений між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» правонаступником якого є Позивач та [PERSON], останній було надано кредит в сумі 77655,13 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних строком погашення до 21.12.2014 р. відповідно до умов кредитного договору. Своїм власним підписом в договорі кредиту Відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а.с.6-7). Позивач свої обовязки за Договором виконав надавши Відповідачу споживчий кредит в розмірі 77655,13 доларів США. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порядок повернення кредиту визначено Додатком №1 до Договору (а.с.16-18). Як вбачається з розрахунку заборгованості та не спростовується стороною відповідача, останній платіж відповідачем здійснено у вересні 2009р.(а.с.23-24). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов договору свої обовязки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 16.06.2014р. має заборгованість за кредитом сумі 71650,83доларів США, процентів за користування кредитом в сумі 46864,88 доларів США. За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобовязання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобовязання, щодо погашення кредиту та процентів, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача повернення кредиту в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідач станом на 16.06.2014 року має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 71650,83доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 841760,69 грн. (а.с.23-24). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з кредитного договору відсоткова ставка на момент підписання кредитного договору складає 13 % річних, за користування кредитними коштами . Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом 46864,88 доларів США., що за курсом НБУ дорівнює 550573,02 грн. Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з п.п. 6.1 частини №2 до кредитного договору у разі порушення умов кредитного договору, Банк має право вимагати від позичальника сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, суму неустойки і збитків передбачених цим договором. Як вбачається з п.3.4. частини №2 до кредитного договору в разі не виконання чи несвоєчасного виконання зобовязання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов кредитного договору, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюватися спеціальна скорочена позовна давність тривалістю 1 рік. Як вбачається з поштового штемпелю на конверті (а.с.30) Позивач звернувся із позовом до суду 19.06.2014р. Таким чином відповідно пеня нараховується за період з 19.06.2013р. по 16.06.2014р. в межах заявлених позовних вимог, що станом на 16.06.2014р. відповідно розрахунку позивача складає 4972945,80 грн. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як встановлено судом, позивач не надав суду доказів спричинення йому яких-небуть збитків внаслідок неналежного виконання договору, а розмір пені значно перевищує розмір заборгованості. Як вбачається з Анкети-Заяви на отримання кредиту та не заперечується сторонами, відповідач на час укладення кредиту працював в ПП "Центр комплексних послуг" та обіймав посаду директора і мав щомісячний дохід 3000 доларів США (а.с.13), наразі відповідач є пенсіонером і отримує щомісячну пенсію в розмирі 949 грн. (а.с.149), зі слів представника відповідача не працює, підриємницьку діяльність не здійснює, інших доходів окрім пенсії не має. Крім того, як з'ясовано в судовому засіданні зі слів представників сторін та ними не оспорюється, що автомобіль на купівлю якого видавався кредит викрадений у відповідача, заведене кримінальне провадження і вказаний автомобіль перебуває у розшуку, тому зі сторони позивача звернути стягнення на вказаний автомобіль не можливе. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим зменшити розмір пені до 5000 грн. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем заявлені вимоги у гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 16.06.2014р., що складає 11,748094 грн. за один долар США, отже заборгованість відповідача, що підлягає стягненню становить 841760,69 гривень - заборгованість за кредитом; 550573,02 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5000 грн. - заборгованість по сплаті пені за порушення строків погашення кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь Позивача з Відповідача підлягає стягненню 3654,00,00 гривень у відшкодування судового збору (а.с.1). Доводи представника відповідача про припинення зобов'язань по поверненню кредиту у зв'язку із спливом позовної давності не заслуговують на увагу з наступних підстав. Відповідно до ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п.11.6 Частини №2. Загальних умов кредитування, які є невід'ємною частиною кредитного договору та підписані сторонами, сторони збільшили строк позовної давності та узгодили його як 50 років. Тому позовні вимоги позивачем пред'явлено в межах договірного строку позовної давності. Копії квитанцій про сплату платежів за кредитом надані представником відповідача (а.с.118-128) не спростовують висновків суду оскільки вказані платежі зараховані відповідно до умов договору, про що зазначено в загальному розрахунку заборгованості позивача.

Outcome: partial