Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, який неодноразово уточнювали, до [PERSON], Моторного (транспортного) страхового бюро України, 3-тя особа: [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], 2001 р.н., [PERSON], 2008 р.н., про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, спричиненої ДТП. У позові зазначили, що 30.11.2009, близько 16-30 год., [PERSON], під час керування у стані алкогольного сп'яніння легковим автомобілем ГАЗ-3110, д.н. [NUMBER] який належить [PERSON], перебуваючи на автодорозі «Вільнянськ-Беккерево» у с.Яковлево Вільнянського району Запорізької області, здійснив зіткнення з вантажним фургоном «Хюндай-Н1» під керуванням його власника [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON] помер від тупої травми голови та тулубу. Вина [PERSON] доведена під час розгляду кримінальної справи № 1/0805/24/2011, за результатами якої відносно нього винесено обвинувальний вирок за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. В результаті ДТП автомобіль «Хюндай-Н1» пошкоджено, вартість матеріальної шкоди згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 19.04.10 № 25 становить 69780,00 грн. Після смерті [PERSON] залишилися п'ять спадкоємців першої черги: батьки - позивачі по справі [PERSON] та [PERSON], удова - третя особа [PERSON] та малолітні діти, [PERSON] та [PERSON], яким належить по 1/10 частині спадкового майна (після вирахування частки подружжя, який пережив померлого). Таким чином, позивачі мають право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13956,00 грн. (6978,00 грн. : 10 х 2). На час загибелі в результаті ДТП [PERSON] мав поліс ОСЦПВВНТС № ВС/8313669 від 31.08.09. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Відповідно до п.41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки станом на 30.11.09 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю потерпілого становить 51000,00 грн., з урахуванням часток ще трьох спадкоємців, позивачі мають право на відшкодування на їх користь з МТСБУ 20400,00 грн. (51000,00 грн. : 5 х 2). Також у відповідності до п.22.3 ст.22, ст.23 Закону потерпілому відшкодовується моральна шкода, передбачена п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України. Ліміт відповідальності складає 2550,00 грн., які позивачі просили стягнути на їх користь. У рахунок відшкодування моральної шкоди, яку позивачі зазнали внаслідок смерті їхнього сина, просили стягнути з [PERSON] 245000,00 грн. У позові також просили стягнути з МТСБУ на користь позивачів матеріальну шкоду в розмірі 13956,00 грн., а також з [PERSON] - витрати на спорудження пам'ятника в розмірі 9768,07 грн. на користь [PERSON] Під час розгляду справи третьою особою [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах двох малолітніх дітей, було пред'явлено позов, який було уточнено, до МТСБУ та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Посилаючись на обставини, встановлені у вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.07.2011, у позові вказала, що у відповідності до положень ст.ст. 1200, 1202 ЦК України, ст. 27 Закону, вона має право на відшкодування у зв'язку зі смертю годувальника частини неотриманих доходів потерпілого, яка б належала кожному з його утриманців за життя. За останні три місяці до загибелі її чоловік він мав середній дохід 2090,00 грн. на місяць, таким чином, на кожного члена сім'ї припадало 522,50 грн. (2090,00 грн. : 4). За 38 місяців, які минули від дня смерті [PERSON] до дня подачі позову просила стягнути 39710,00 грн. (38 х 1045,00 грн.). У відповідності до Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, затвердженої Постановою КМУ від 31.12.2004р. № 1776 (далі - Порядок), вона також має право на відшкодування як вдова потерпілого, якщо у сім'ї є діти до 8 років. Дочці [PERSON] 8 років виповниться [INFO], тому на її користь повинно бути стягнуто за період з 01.12.2009 по [INFO] 42845,00 грн. (82 х 522,50 грн.). Загальна сума відшкодування дорівнює: 39710,00 грн. + 42845,00 грн. = 82555,00 грн. Оскільки на час загибелі [PERSON] ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю потерпілого становить 51000,00 грн., з урахуванням часток ще двох спадкоємців, [PERSON] просила стягнути на її користь з МТСБУ 30600,00 грн. (51000,00 грн. : 5 х 3). З [PERSON], як з винної особи, на підставі ч.3 ст.1200 ЦК України просила стягнути на утримання двох неповнолітніх дітей щомісячно по 1045,00 грн. до виповнення ними повноліття. Також просила стягнути з [PERSON] різницю між відшкодуванням, яке повинно сплатити МТСБУ на її користь, і яка становить 50955,00 грн. із врахуванням 1000 грн., яку [PERSON] їй сплатив (82555,00 грн. - 30600,00 грн. - 1000 грн.). У позові [PERSON] посилається на те, що матеріальні збитки, спричинені пошкодженням автомобілю [PERSON], становлять 69180,00 грн. Оскільки даний автомобіль було придбано у шлюбі, їй разом з дочками припадає 4/5 часток страхового відшкодування. Отже, МТСБУ повинно сплатити їй 20400 грн., виходячи з ліміту 25500,00 грн. (25500,00 грн. : 5 х 4). Також [PERSON] вважає, що [PERSON] повинен сплатити 4/5 часток від різниці між 69180,00 грн. та 25500 грн., що становить 34944,00 грн. [PERSON] посилається також на те, що нею на поховання [PERSON] було витрачено 15882,41 грн., що підтверджується наданими чеками та квитанціями. З цієї суми МТСБУ відшкодувало їй 6678,00 грн., відповідно, різницю між цими витратами в розмірі 9204,41 грн. повинен сплатити [PERSON] (15882,41 грн. - 6678,00 грн.). Моральну шкоду [PERSON] оцінює в розмірі 204000 грн. Вихдячи з ліміту 2550 грн., з МТСБУ [PERSON] просить стягнути в розмірі 1530,00 грн., а з [PERSON] - різницю в розмірі 202470 грн. (204000,00 грн. - 1530,00 грн.). У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та [PERSON] просив суд позов задовольнити, враховуючи, що зменшили свої позовні вимоги до МТСБУ про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13956,00 грн., а також те, що суд залишив позовні вимоги про стягнення на користь [PERSON] витрат, понесених на спорудження пам'ятника в розмірі 9768,07 грн. Інші позовні вимоги, а саме, стягнення з МТСБУ на користь позивачів шкоди, заподіяної життю потерпілого, в розмірі 20400,00 грн., моральної шкоди в розмірі 2550,00 грн. кожному, а також про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 245000,00 грн. просили задовольнити. У судове засідання третя особа з самостійними вимогами [PERSON] не з'явилася, просила суд справу слухати у її відсутності, на задоволенні позову в повному обсязі наполягала. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов позивачів визнав частково, а саме, в розмірі витрат, понесених позивачем [PERSON] на спорудження пам'ятника - 9768,07 грн. У задоволенні позову [PERSON] просив суд відмовити. Представник МТСБУ у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення проти позовів, зазначаючи що відповідно до вимогч.1 ст.1166, ч.1 ст.1167, п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України відшкодувати потерпілому моральну шкоду повинен винуватець пригоди - [PERSON] Також, 11.07.2011 [PERSON] звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди. Згідно наказу МТСБУ № 3040 вщ 10.10.2012 р. їй було виплачено відшкодування на загальну суму 7 793,20 грн., а саме: 6678,00 грн. - відшкодування витрат на поховання, 1015,20 грн. - витрати на проведення авто товарознавчого дослідження. Згідно рішення апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2013 розмір належного [PERSON] відшкодування з урахуванням часток [PERSON] та [PERSON] складає 20400,00 грн. У зв'язку з тим, що витрати на поховання були понесені [PERSON], а не [PERSON], призначене відшкодування повинно бути зменшено на суму помилково сплаченого в розмірі 6678,00 грн. і становить 13722,00 грн. Крім того, у зв'язку із втратою годувальника та виходячи із розміру пенсії [PERSON] належить до виплати 3805,24 грн. Зазначена сума була перерахована [PERSON] 12.02.2014. Також [PERSON] та [PERSON] мають право на відшкодування матеріальної шкоди по 2550 грн. Помилково сплачені [PERSON] кошти в розмірі 6678,00 грн, понесені на поховання [PERSON], підлягають відшкодуванню [PERSON] Згідно додатково поданих документів було встановлено, що витрати на поховання [PERSON] в розмірі 10039,27 грн. підлягають виплаті [PERSON] Отже, згідно наказу № 953 від 12.20.2014 МТСБУ було прийнято рішення про виплату [PERSON] 9228,00 грн. та [PERSON] 12589,27 грн. 14.02.2014 МТСБУ здійснило відшкодування позивачам на загальну суму 21817,27 грн. згідно платіжного доручення № 818 від 14.02.2014. У зв'язку з вищевикладеним МТСБУ просить суд відмовити у задоволенні позовів. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, представника відповідача [PERSON], вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 30.11.2009, близько 16-30 год., [PERSON], під час керування у стані алкогольного сп'яніння легковим автомобілем ГАЗ-3110, д.н. [NUMBER] який належить [PERSON], перебуваючи на автодорозі «Вільнянськ-Беккерево» у с.Яковлево Вільнянського району Запорізької області, здійснив зіткнення з вантажним фургоном «Хюндай-Н1» під керуванням його власника [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON] помер від тупої травми голови та тулубу, автомобіль «Хюндай-Н1» пошкоджено. Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.07.2011 [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (Т.1 арк.с. 9-15). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно висновку № 25 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди від 19.04.2010, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля HYUNDAI H1, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження при ДТП складає 69180 грн. (Т.1 арк.с. 66-69). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ч.ч. 1-3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст.1218 ЦК України спадкоємцям належить право вимоги відшкодування спричиненої шкоди, оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 02.12.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського РУЮ Запорізької області (Т.1 арк. С. 16). Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є його батьки, [PERSON] та [PERSON], його дружина (удова) [PERSON], та діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Факт родинних відносин між ними як між батьками та сином, дружиною та чоловіком, батьком та дітьми підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON]., свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] (Т.1 арк.с. 17, 56, 58). Відповідно до ст. 1261, 1267 ЦК України батьки та діти [PERSON] успадковують по 1/10 частині спадку, а удова [PERSON] має 2/3 частки майна, враховуючи її частку подружжя, який пережив померлого. Виходячи з наведеного, спадкоємці мають право на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю HYUNDAI H1, реєстраційний номер [NUMBER], у таких розмірах: [PERSON] та [PERSON] - по 6918,00 грн. (69180,00 грн. : 10), [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах двох малолітніх дітей, - 55344,00 грн. (69180,00 грн. : 10 х 8). На момент ДТП [PERSON] мав поліс ОСЦПВВНТС № ВС/8313669 від 31.08.09, цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була (Т.1 арк.с. 18). Відповідно до п.41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п.9.2, 9.3 Закону ліміт відповідальності за шкоду, спричинену майну потерпілого, складає 25500,00 грн., за шкоду, заподіяну життю потерпілого, - 51000,00 грн. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] мають право на відшкодування МТСБУ шкоди, завданої життю потерпілого в розмірі по 10200,00 грн. (51000,00 грн. : 5), [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах двох малолітніх дітей, - 30600,00 грн. (51000,00 грн. : 5 х 3)., які суд вважає за необхідне стягнути з МТСБУ. Судом було встановлено, що згідно наказу МТСБУ № 3040 від 10.10.2012 [PERSON] було виплачено відшкодування на загальну суму 7 793,20 грн., а саме: 6678,00 грн. - відшкодування витрат на поховання, 1015,20 грн. - витрати на проведення авто товарознавчого дослідження (Т.1 арк.с. 197-199). Згідно рішення апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2013 розмір належного [PERSON] відшкодування з урахуванням часток [PERSON] та [PERSON] складає 20400,00 грн. У зв'язку з тим, що витрати на поховання були понесені [PERSON], а не [PERSON], призначене відшкодування повинно бути зменшено на суму помилково сплаченого в розмірі 6678,00 грн. і становить 13722,00 грн. (20400,00 грн. - 6678,00 грн.). Згідно наказу МТСБУ від 12.02.2014 № 945 (Т.2 арк.с. 4) та копії платіжного доручення № 2/14533 від 12.02.2014 (Т.2 арк.с. 5) вказана сума була перерахована [PERSON], тому в цій частині позовних вимог до МТСБУ суд відмовляє. Відповідно до вимог п.22.3 ст.22, ст..23 Закону потерпілому також відшкодовується моральна шкода, передбачена п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України. При цьому ліміт відповідальності становить не більше 5% ліміту від 51000,00 грн., а отже, становить по 2550,00 грн. кожному потерпілому, які суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачів, а також стягнути на користь [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах двох малолітніх дітей, в розмірі заявлених нею позовних вимог -1530,00 грн. У відповідності до вимог ч.ч.1-3 ст. 1200 ЦК України та ст.27 Закону У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Згідно довідки від 08.05.2012 № 2, наданої ПП «Вогник», заробітна плата [PERSON] за останні три місяці до його смерті склала 6268,00 грн., отже середньомісячна заробітна плата складала 2090,00 грн. (Т.1 арк.с. 62). У відповідності до Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, затвердженої Постановою КМУ від 31.12.2004р. № 1776, дохід, який отримував кожен із утриманців [PERSON], складав 522,50 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Таким чином, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] щомісячно на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, на утримання дітей, [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 522,50 грн., до досягнення ними повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні вимог [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] на її користь відшкодування як вдові потерпілого, якщо у сім'ї є діти до 8 років внаслідок відсутності відповідної норми права. Також, з врахуванням вищевикладеного, суд вбачає за необхідне стягнути з [PERSON] різницю між розміром матеріальної шкоди, який належить відшкодуванню на користь [PERSON] за пошкоджений автомобіль (55344,00 грн.), та виплатою, яка була здійснена МТСБУ (20400,00 грн.). Таким чином, з [PERSON] необхідно стягнути матеріальну шкоду в розмірі 34 944 грн. Крім того, суд зазначає, що [PERSON] не було надано доказів того, що вона не працювала та виховувала дітей, а тому не має можливості застосувати п.4 ч.1 ст.1202 ЦК України. Щодо вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат на поховання, суд виходить з наступного. Так, ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», який є спеціальним законом з питань поховання, визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Отже, при похованні проводяться витрати, як на саме поховання, придбання для похорону одягу, взуття та інших предметів, так і на виготовлення і встановлення пам'ятників та огорож тощо. [PERSON] на підтвердження понесених нею витрат на поховання [PERSON] надала суду рахунок офіціанта № 30 від 02.12.2009 на суму 8000 грн., квитанцію із магазину «СВ» на суму 341,41 грн., товарні чеки на придбання одягу на суму 205 грн. та 78 грн., квитанції до прибуткового ордеру від 02.12.2009, видані на ім'я [PERSON] та [PERSON], видатну накладну на ім'я [PERSON] № 00005147 від 01.12.09 на суму 1796 грн., квитанцію № 037966 від 02.12.2009 на виконання послуги щодо друку та ретуші фото на суму 70,00 грн., товарний чек від 01.12.2009 на суму 650 грн., та копії наклейок із штрих-кодом придбаного товару, а саме, цукерок (Т.1 арк.с. 71-73). Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність і допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд зазначає, що понесення [PERSON] вказаних витрат на поховання не підтверджується відповідними фінансовими документами, які в силу ст.ст.57-59, 64 ЦПК України є належними письмовими доказами, та нею на підтвердження своїх позовних вимог надано суду платіжні документи, з яких неможливо встановити, на кого він виданий, а квитанції до прибуткових ордерів від 02.12.2009, видані на ім'я взагалі інших осіб - [PERSON] та [PERSON] За таких обставин, всупереч вимогам ст.ст.10,60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, [PERSON] не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх вимог про стягнення на її користь витрат на поховання у розмірі 9204,41 грн. При визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди, суд виходить з положень ст.23 ЦК України, згідно якої моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім'ї чи близьких родичів. Також суд враховує, що внаслідок злочину, вчиненого відповідачем [PERSON], позивачі лишилися рідної дитини, яка була їхньою опорою в житті, а [PERSON] втратила чоловіка, який був годувальником для її малолітніх дітей, зруйнувалася її сім'я. У зв'язку з цим суд вважає розумним та справедливим визначенням моральної шкоди в розмірі по 100000 грн. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З врахуванням виплат щодо відшкодування моральної шкоди, що належать стягненню з МТСБУ, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] по 97 450 грн. (100000,00 грн. - 2550,00 грн.), [PERSON] - 98 490 грн. (100000,00 грн. - 1530,00 грн. - 1000 грн.). Також, відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на користь яких ухвалено рішення, звільнені від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 3283,34 грн. (за вимоги матеріального характеру - 349,44 грн. та 2933,90 грн. - за вимоги нематеріального характеру), з МТСБУ - 753,60 грн. (510,00 грн. - за вимоги матеріального характеру, та 243,60 грн. - за вимоги нематеріального характеру). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial