Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 28.08.1994 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та проживала з ним до січня 2015 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], який є вже повнолітній та неповнолітня [PERSON], [INFO]. В січні 2015 року [PERSON] подав до Вижницького районного суду позов про розірвання шлюбу. В зв'язку з цим, між ними порушились нормальні умови спільного подружнього життя, у відповідача виникли інші, і не на користь дітей, наміри і сприйняття матеріальних та моральних обов'язків щодо їх утримання, догляду та виховання, їхня сім'я фактично почала розпадатись. Вони фактично проживають окремо впродовж останніх місяців та не підтримують подружні та сімейні стосунки. В зв'язку з цим [PERSON] не бере участі у вихованні та утриманні їхніх дітей, не надає жодних грошових коштів та не надає іншої матеріальної допомоги на їх утримання. Зазначила, що їхній син [PERSON], хоча і досяг повноліття, але на даний час навчається у ЧНУ ім.Ю.Федьковича, є студентом третього курсу факультету фізичної культури та здоров'я людини, денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги і грошових коштів на навчання, харчування, одяг та проживання в м.Чернівці. Їхня дочка [PERSON], [INFO], є малолітньою і також потребує постійного догляду, утримання та матеріального забезпечення, що зобов'язаний надавати також і [PERSON], як батько. В добровільному порядку, вони не можуть дійти згоди про необхідну і спільну матеріальну участь в утриманні та догляді за їхніми дітьми. Вона не отримує державної допомоги на утримання дітей, не має стабільного заробітку, офіційно не працює, доглядає за дітьми. [PERSON] працює вчителем у Мигівській ЗОШ, отримує хорошу заробітну плату, має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 33 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття та на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти, пов'язані з його навчанням, в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, до досягнення [PERSON] 23-річного віку або до закінчення терміну навчання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, дала пояснення аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, надав заперечення, де зазначив, що посилання позивачки на те, що він не надає жодних грошових коштів та не бере участі у вихованні та утриманні дітей є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами, не відповідають дійсності оскільки, бере активну участь у вихованні дітей, надає грошові кошти та іншу матеріальну допомогу на їхнє утримання. Разом з дітьми та [PERSON] проживають за однією адресою, в одному житловому будинку. Станом на 05.04.2015 року і по даний час його дочка залишилася тільки з ним, оскільки [PERSON] поїхала у м.Чернівці у лікарню. Що стосується стягнення аліментів на повнолітнього сина, то останній добре навчається та отримує стипендію понад 800,00 грн. Окрім того, що вони, як батьки утримують їхніх дітей, так ще і дідусі і бабусі з обох боків надають підтримку своїм внукам. В задоволенні позову щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина просив відмовити, оскільки останній знаходиться на його утриманні, про що подав відповідну заяву. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтримав заперечення, просив стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку [PERSON] Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина просив відмовити, вважав безпідставною. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] на період навчання проживає разом з нею у м.Чернівці близько трьох років. Допомогу на утримання [PERSON], надає бабуся. Діти проживають разом з батьками. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є дідусем неповнолітньої [PERSON] та повнолітнього [PERSON] Допомогу надає його дружина, яка знаходиться на роботі за межами України. Зазначив, що [PERSON] надає допомогу на утримання дітей, однак ця допомога є недостатньою. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки, відповідача, представника відповідача, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 05.05.2015 року - розірвано. Від шлюбу є спільні діти: неповнолітня [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який є повнолітнім, що підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON] [NUMBER], виданого 07.10.2004 року, виконкомом Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №67 та [PERSON] [NUMBER], виданого 11.03.1995 року в с.Берегомет, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №20. Позивачка [PERSON] офіційно не працює, займається домашнім господарством. Відповідач [PERSON] працює вчителем Мигівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, його дохід становить в середньому 3500,00 грн., що підтверджується копією розрахункового листа станом на січень, березень 2015 року. Згідно довідки Берегометської селищної ради №1764 від 07.04.2015 року вбачається, що [PERSON] є жителем [ADDRESS]. Разом з ним проживають: дружина - [PERSON], 1974 року народження, син - [PERSON], 1995 року народження, та дочка - [PERSON], 2004 року народження. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 07.04.2015 року вбачається, що під час обстеження виявлено, що сім'я [PERSON] проживає у власному будинку, який складається із трьох житлових кімнат, прихожої, кухні та ванної кімнати. Загальна площа будинку становить 115,2 м.кв, житлова - 48,40 м.кв., підсобна - 66,80 м.кв. Умови проживання сімї задовільні. [PERSON] - домогосподарка, чоловік [PERSON] - вчитель Мигівського НВК. Сім'я має дрібне підсобне господарство. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, інших осіб на утриманні немає. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку /батька/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд приходить до висновку, що причини та обставин, які унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки на цей час відсутні, суд бере до уваги, той факт, що відповідач [PERSON] погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] Суд вважає, що стягнення аліментів для утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця з відповідача буде відповідати вимогам справедливості та розумності. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої [PERSON], [INFO], зобов'язаний сплачувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30% (відсотків) встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 30.03.2015 року і до настання її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Що стосується позовної вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, судом встановлено, що останній є студентом третього курсу факультету фізичної культури та здоров'я людини ЧНУ ім.Ю.Федьковича денної форми навчання, що підтверджується довідкою виданою ЧНУ ім.Ю.Федьковича №67/15 від 19.03.2015 року. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.20 роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. До початку розгляду справи від повнолітнього [PERSON] надійшла заява, де останній зазначив, що проживає разом з батьками в одному житловому будинку, їдучи на навчання, батьки спільно, а також разом з його бабусями та дідусями забезпечують його всім необхідним, що підтверджується копією заяви [PERSON] від 07.04.2015 року. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні не оспорювала зміст даної заяви поданої повнолітнім [PERSON], а тому враховуючи думку повнолітнього [PERSON], встановлені судом обставини, суд вважає, що дана вимога є необгрунтованою та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial