Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання: [PERSON], 11.10.1998року народження, студентки першого курсу Дніпропетровської медичної академії МОЗ України у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., до закінчення навчального закладу 30.06.2022; змінити розмір стягнення аліментів на утримання [PERSON], 10.08.2003року народження, та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. до повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 березня 2010 року, вона, [PERSON]. 1977р.н., розірвала шлюб з відповідачем [PERSON],1976р.н. Підставою було втрата порозуміння та взаємоповаги. Від шлюбу з відповідачем у них народилось двоє доньок: -11.10.1998 р. [PERSON]; 10.08.2003 р. [PERSON]. В зв'язку з тим, що вони сумісно не мешкали з грудня 2009 р.. вона в лютому 2010 р. звернулась до суду за стягненням аліментів на утримання обох дітей, через те, що відповідач ухилявся від добровільного виконання свого батьківського обов'язку. 10.02.2010 р. Мелітопольським міськрайонним судом їй на підставі рішення по справі №2-1018/2010 р. було видано виконавчий лист про стягнення 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання дітей, до їх повноліття. Останні роки відповідач сплачує мізерну суму, яка є мінімальними аліментами, по 400 грн. на кожну дитину. Старша донька [PERSON] є повнолітньою, з 01.09.2016 є студенткою 1-го курсу медичного факультету Дніпропетровської медичної академії МОЗ України, термін навчання шість років. Донька приїжджає з навчання до м. Мелітополя кожні вихідні та святкові дні, саме вона забезпечує її матеріально. Але виплата мінімального розміру аліментів зупинена у звязку з повноліттям. Молодша донька [PERSON] також проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Мінімальна сума аліментів в розмірі 400грн. станом на теперішній час є нерозумно малою, оскільки на утриманні у неї дитина підліток та студентка, яким потрібно кілька тисяч грн., щомісячно. Звернувшись до відповідача, він з нею погодився, що сума аліментів у розмірі 400грн. є недоцільною, порадив звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив її задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Погодився сплачувати аліменти на повнолітню доньку [PERSON], яка навчається на 1-му курсі медичного факультету Дніпропетровської медичної академії МОЗ України, у розмірі 1000грн. до закінчення нею навчання. Проти зміни розміру аліментів на молодшу доньку [PERSON] з частки всіх видів його заробітку на тверду грошову суму в розмірі 1000грн. заперечив, зазначивши, що зараз він створив нову родину, в якій на утриманні у нього знаходяться також двоє дітей. Дослідивши матеріали справи, врахувавши доводи сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Стаття 199 СК України передбачає, що, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її протягом періоду навчання до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], 11.10.1998року народження, [PERSON], 10.08.2003року народження, є [PERSON] та [PERSON] (до реєстрації шлюбу з [PERSON] прізвище - [PERSON]) [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження./а.с.6/ Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду №2-1018/2010 р. від 10.02.2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], 11.10.1998року народження, [PERSON], 10.08.2003року народження, у розмірі 1/3 частини усіх його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18 січня 2010року і до повноліття дітей./а.с.7/ Після досягнення [PERSON], 11.10.1998року народження, повноліття 11.10.2016, стягнення аліментів на її утримання було припинено. На даний час [PERSON], 11.10.1998року народження, є студенткою 1-го курсу медичного факультету Дніпропетровської медичної академії МОЗ України, денного відділення, бюджетної форми навчання, час вступу 01.09.2016, термін навчання шість років, що підтверджується довідкою № 629, виданою вказаним навчальним закладом 06 жовтня 2016 року./а.с.8/ З урахуванням викладених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач визнав позов в цій частині, суд дійшов висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання старшої доньки [PERSON], 11.10.1998року народження, студентки першого курсу Дніпропетровської медичної академії МОЗ України у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., починаючи від дня предявлення позову, а саме від 24.10.2016 на період навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23-річного віку.. Зважаючи на те, що 11 жовтня 2021 року [PERSON] виповнюється двадцять три роки, а згідно ч. 1 ст. 199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років, то позовні вимоги в частині стягнення аліментів до закінчення навчання донькою (30.06.2022) до задоволення не підлягають. Відносно заявлених вимог щодо зміни розміру аліментів на доньку [PERSON] з частки від доходу на тверду грошову суму слід зазначити наступне. За змістом ч.3, ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є повне забезпечення інтересів своєї дитини. Як наголошує ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За приписами ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як вбачається із тексту позовної заяви, [PERSON] просить збільшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], призначений рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 10 лютого 2010 року шляхом зміни способу стягнення з частки від доходу на тверду грошову суму. Однак вказана вимога суперечить диспозиціям ч.3, ст.181 СК України, яка встановлює виключно два способи стягнення аліментів: у вигляді частки від доходу особи, з якої стягуються аліменти, та у твердій грошовій сумі, а також ч.1, ст.192 СК України, яка регулює тільки збільшення розміру аліментів, який уже визначений за рішенням суду, при цьому вказана норма права ніяким чином не змінює спосіб виконання стягнення аліментів. В даному випадку рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 10 лютого 2010 року вже встановлений спосіб стягнення аліментів у вигляді частки від доходу відповідача, а положення ч.1, ст.192 СК України у правовідносинах, що склались між сторонами, регулюють розмір дробового значення вже присуджених аліментів в частині їх збільшення або зменшення, а не зміни встановленого способу їх стягнення. Таким чином, в позові і поясненнях представника позивача мова фактично йдеться не про збільшення розміру аліментів, а про зміну порядку стягнення аліментів (з частки від доходу на тверду грошову суму). Позивач не просить суд збільшити частку стягуваних аліментів, а суд не має повноважень вийти за межі її позовних вимог. Крім того, позивачкою по справі не надано суду будь-яких доказів в розумінні ст.57-59 ЦПК України покращення матеріального стану платника аліментів або погіршення стану здоров'я одержувача аліментів чи дитини, що є підставою для збільшення розміру аліментів. В зв'язку із чим, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимогах в частині зміни розміру аліментів з частки від доходу на тверду грошову суму. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial