Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила, що перебувала в шлюбі з відповідачем від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розлучення проживає разом з нею. Відповідач не в повному обсязі виконує рішення суду від 28 квітня 2011 року про стягнення з нього на її користь аліментів в зв'язку з чим виникла заборгованість по щомісячним платежам, тому просить суд стягнути з [PERSON]: 1. заборгованість по сплаті аліментів на її утримання до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку в сумі 9659 грн. 92 коп.; 2. заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], станом на 01 січня 2015 року в сумі 6593 грн. 61 коп.; 3. неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання доньки, та неустойку за прострочення сплати аліментів на її утримання станом на 01 лютого 2015 року у розмірі 4864 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, пояснив, що визнає суму боргу по несплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 6593 грн., також згідний сплатити половину суми неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 2432 грн., проте не визнає суму боргу по несплаті аліментів на утримання дружини. Зазначив, що не міг і не може в повному обсязі виконувати рішення суду через скрутне матеріальне становище, в тому числі через те, що не мав роботи та постійного заробітну. На даний час він працює екскаваторником в Росії в м. Санкт-Петербурзі, де отримує щомісячно зарплатню близько 1500 грн. Від сплати аліментів не ухиляється, і з квітня 2011 року сплатив аліментів на загальну суму 16950 грн. Представник Відділу Державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного управління юстиції - Астахова О.С. пояснила суду, що відповідач [PERSON], частково виконує рішення суду щодо щомісячної сплати аліментів на утримання доньки, з березня 2011 року по 01 січня 2015 року сплатив позивачці 16950 грн., і має заборгованість в розмірі 6593,61 грн. Проте, відповідач [PERSON] майже не виконував рішення суду про стягнення аліментів на утримання дружини, сплатив позивачці лише 5700 грн., і має перед нею заборгованість 9659,92 грн., що підтверджується відповідними розрахунками. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], яка після їх розлучення проживає з позивачкою [PERSON] На підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 квітня 2011 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання дружини [PERSON] аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 23 березня 2011 року по 10 листопада 2013 року включно. Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення суду, знаходиться на виконанні у Відділі Державної виконавчої служби Світловодського міськрайонного управління юстиції. Проте, відповідач не в повному обсязі виконує вказане рішення суду, внаслідок чого має заборгованість у сплаті аліментів. Згідно довідок державного виконавця відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] до досягнення донькою [PERSON], трьохрічного віку в сумі 9659 грн. 92 коп., та має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], станом на 01 січня 2015 року в сумі 6593 грн. 61 коп. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Згідно статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. На підставі викладеного, з відповідача належить стягнути заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] до досягнення донькою [PERSON], трьохрічного віку в сумі 9659 грн. 92 коп., та заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON], яка станом на 01 січня 2015 року становить в сумі 6593 грн. 61 коп. Крім цього, відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 196 СК України, - при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. При цьому підкреслено, що на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За розрахунком позивача загальна сума неустойки (пені) у розмірі 1 (одного) відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення складає 4864 грн. Встановлено, що [PERSON] не в повному обсязі виконував рішення суду по сплаті аліментів на утримання дружини і доньки в зв'язку з незадовільним матеріальним станом. З копії його трудової книжки видно, що в період з березня 2011 року він працював лише з грудня 2012 по вересень 2013 року. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні погодилася зі зменшенням на половину розміру неустойки в зв'язку з незадовільним матеріальним станом відповідача, а тому її позовні вимоги належиться задовольнити. На підставі вищевикладеного вбачається, що з [PERSON] належить стягнути неустойку (пеню) у розмірі 1 (одного) відсотка від суми несплачених ним аліментів за кожен день прострочення з врахуванням його незадовільного матеріального стану в розмірі 2432 грн. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, - з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial