Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

В квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому просила стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти, на її утримання як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до [INFO] року. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що з 12 травня 2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною вона не має. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї як дружину з якою проживає дитина, оськільки знаходиться у працездатному віці, працює у Семенівському РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго». Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 05 травня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів завдоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви, тобто з 16 квітня 2015 року, і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до [INFO] року. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 05 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] стягнувши з нього аліменти на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі до 400 грн., посилаючись на його незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції порушив приписи ст. ст. 27, 160,173,176 ЦПК України, позбавивши апелянта та його представника права задавати питання в судовому засіданні надавати пояснення, закінчити справу мировою угодою. Апелянт також зазначає, що при ухваленні рішення судом не було враховано, що з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку на утримання дитини, а також не враховано його матеріальний стан. Він працює в РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» та його середній заробіток за останні шість місяців складає 3306 грн. Крім того, апелянт зазначає, що позивачка свідомо поставила себе у становище, що потребує матеріальної допомоги, апелянту не відома причина розриву їхніх сімейних стосунків, він вів і веде позитивний спосіб життя і готовий виховувати їхню дитину. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з таких підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підстав які б перешкоджали стягувати ? частину аліментів на користь позивача, відповідач не навів. Матеріальне становище відповідача дозволяє повністю задовольнити вимоги позивача, яка виховує та утримує неповнолітню дитину віком до трьох років. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною у неї не має . Проте, з таким висновком частково не погоджується апеляційний суд, оскільки він не в повному обсязі ґрунтується на матеріалах справи та вимогах чинного законодавства. По справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 12 травня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис - № 20, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS] що підтверджується довідкою виконавчого комітету Семенівської міської ради від 15.04.2015 року (а.с.5). На даний час відповідач з позивачкою та дитиною разом не проживає. Відповідно до витягу з наказу № 10 по Семенівському ДНЗ № 6 «Сонечко» від 14.01.2015 року [PERSON] з 28.01.2015 року по 20.08.2017 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно довідки Семенівського РУСЗН від 05 червня 2015 року [PERSON] перебуває на обліку в Семенівському РУСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини. Відповідно до даних вказаної довідки, позивачу нарахована допомога з грудня 2014 року по травень 2015 року по 860 грн. 00 коп. кожного місяця, загальна сума складає 5160 грн. 00 коп. Як вбачається з довідки про доходи від 27.04.2015 року за № 1015 (а.с.15) відповідач [PERSON] працював у ПАТ «Чернігівобленерго» Семенівський РЕМ загальна сума його доходу за період з 01.10.2014 року по 31.03.2015 року, становить 19 838 грн. 67 коп., тобто середньомісячна заробітна плата за цей період складає 3 306 грн. 44 коп. ( 19 838, 67грн. : 6 місяців). Після ухвалення рішення судом відповідач звільнився з роботи 29.05.2015 р. за угодою сторін (ст. 36 п. 1 КЗпП України). Згідно судового наказу Семенівського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.20а). Як вбачається з матеріалів справи, апелянт не погоджується з розміром аліментів, визначених судом першої інстанції до стягнення, вважаючи його завищеним. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, з врахуванням матеріального становища відповідача, сплати ним аліментів на утримання дитини, апеляційний суд, враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", а саме, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України „Про виконавче провадження" не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів на утримання дружини - до 1/6 частини всіх видів доходу відповідача [PERSON], що є найбільш відповідним матеріальному становищу останнього. Щодо вимоги апелянта про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі 400 грн., то вони не можуть бути задоволені, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В матеріалах справи відсутні докази які були на момент ухвалення рішення судом першої інстанції та які б давали підстави для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. В частині стягнення судових витрат рішення суду слід залишити без змін. Дані витрати стягнуті в мінімальному розмірі і тому зміні не підлягають.

Outcome: partial