Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 23 листопада 2014 року померла його мати [PERSON]. Він являється спадкоємцем першої черги після померлої матері, та після неї залишилось спадкове майно, що складається з садового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, ГОСМ «Глеваха-3» вулиця 16 лінія, садовий будинок 53. Вказане майно перейшло [PERSON] після смерті батька [PERSON], який помер 16 грудня 2000 року, проте [PERSON] за життя не встигла оформити свідоцтво про право на спадщину. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі рішення №108а від 28.11.1997 року прийнятого виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради народних депутатів Васильківського району Київської області. На звернення позивача до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори 16.03.2018 року своєю постановою йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, ГОСМ «Глеваха-3» вулиця 16 лінія, садовий будинок 53, що належали [PERSON] у звязку з відсутністю інформації, що підтверджує реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку за померлою, а тому він вимушений звернутись до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги позову підтримує. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. \~ \~ \~ \~Представник Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. За приписами\~статті 1216\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов'язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців).\~До складу\~спадщини,\~як зазначено\~у статті\~1218\~ЦК України,\~входять усі\~права та\~обов'язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті. Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до пункту "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Відповідно до ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз'яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. У судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2014 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БК № 318989, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 8). Рішенням виконавчого комітету № 108а від 28.11.1997 року [PERSON] було передано у приватну власність садову ділянку в смт. Глеваха по лінії 16 ділянка 53 для ведення садівництва площею 521 кв.м. (а.с.11). Із спадкової справи померлої [PERSON] вбачається, що вона прийняла спірне майно після смерті [PERSON] та розпочала процедуру приватизації. Позивач у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Оформити спадкові права позивач не в змозі з тих підстав, що на земельну ділянку не були отримані відповідні правовстановлюючі документи, процедура приватизації земельної ділянки не була завершена. Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори від 16.03.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, ГОСМ «Глеваха-3» вулиця 16 лінія, садовий будинок 53, що належали [PERSON] у звязку з відсутністю інформації, що підтверджує реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку за померлою (а.с.10). Померла [PERSON] розпочала процедуру приватизації спірного майна відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її, за життя не отримала документа, що підтверджує право власності на це майно, не здійснила державної реєстрації права. Право на завершення процедури приватизації, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, який є спадкоємцем померлої, та підлягає захисту в судовому порядку. На підставі ст. ст. 16, 373, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1270 ЦК України, ст.ст. 81, 121, 125, 152 ЗК України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: partial