Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зняти арешти накладенні постановою старшого державного виконавця ДВС у [PERSON] районі м. Херсона [PERSON] АА №226194 від 29.01.2007 року з усього належного позивачу майна та з 1/5 частини квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач є співвласником квартири №25, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Димитрова, буд. 18Г. Маючи намір укласти правочин щодо належної позивачу частини квартири, він звернувся до приватного нотаріуса, який повідомив позивачу, що за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна арештоване все належне позивачу майно та належна йому 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції із запитом про наявність відкритих виконавчих проваджень за якими він є боржником. ВДВС [PERSON] РУЮ у м. Херсоні повідомлено позивача, що згідно даних єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні відділу перебував виконавчий лист №2-5014 від 27.11.2006 року, виданий Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача, виконавче провадження завершено, при завершенні виконавчого провадження державним виконавцем не був знятий арешт з майна позивача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні у вирішенні справи поклалась на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи третя особа повідомлена належним чином, причини неявки представника суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що\~ на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.1999 року [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 1/5 частина квартири [ADDRESS]. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.02.2018 року 1/5 частина квартири [ADDRESS] перебуває під арештом. Обтяження зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 08.02.2007 року Херсонською філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на підставі постанови старшого державного виконавця ДВС у [PERSON] районі м. Херсона про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №АА226194 від 29.01.2007 року. Згідно відповіді Відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції у м. Херсоні від 28.03.2016 р. згідно даних ЄДРВП на виконанні перебувало виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-5014 виданого 27.11.2006 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON]. 17.11.2011 року закінчено виконавче провадження (ВП № 3769469) в зв'язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення та зазначено, що виконавче провадження при примусовому виконанні якого було накладено арешт, знищено. Згідно постанови відділу Державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції у м. Херсоні від 17.11.2011 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5014 від 27.11.2006 року закінчено в зв'язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність невиконаних зобов'язань позивача та які б підтверджували обґрунтованість існування арешту. Отже позовні вимоги в частині зняття арешту з 1/5 частини квартири [ADDRESS] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про зняття арешту з усього належного позивачу майна, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки на день ухвалення рішення відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.02.2018 року фактично накладено арешт на 1/5 частину квартири [ADDRESS], належну позивачу. Будь-яких інших арештів судом не встановлено. Крім того, постановою державного виконавця від 17.11.2011 року закінчено виконавче провадження ВП № 3769469 та припинено чинність арешту майна боржника.

Outcome: partial