Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 22740 грн., спричинену залиттям квартири позивача, витрати, пов'язані з проведення експертного товарознавчого дослідження у розмірі 1411 грн., за стягнення комісії 14,11 грн., моральну шкоду в сумі 30000 гривень, за складення позовної заяви 250 гривень. Вимоги позову мотивовані тим, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. 07.09.2011 року, 29.12.2012 року, 03.01.2013 року, 05.01.2013 року, 30.01.2013 року, 30.06.2013 року відповідачем [PERSON] допущено залиття квартири належної позивачу, внаслідок неодноразового залиття квартири позивача з квартири [ADDRESS], в квартирі [ADDRESS] пошкоджено наступне майно: так згідно акту від 07.09.2011 року складеного комісією КП «Житлосервіс-13» залити стеля стіни у ванній, коридорі, кухні, залі, шпалери відійшли від стін, двері в ванній розбухлі, причина залиття квартири позивача - залишення відкритим крану ГВС у ванній кімнаті; згідно акту від 29.12.2012 року складеного комісією КП «Житлосервіс-13», зі стелі у ванній тече вода, працівниками «Севміськводоканалу» причину затоплення встановити не вдалося, загальна площа затоплення 1 м2, ремонт необхідно зробити за рахунок жильців квартири [ADDRESS]; згідно акту від 03.01.2013 року складеного комісією КП «Житлосервіс-13», в ванній кімнаті квартири позивача зі стелі тече вода, працівниками «Севміськводоканалу» причину затоплення встановити не вдалося, на час складення акту вода тече, жильців квартирі [ADDRESS] немає, працівникам водоканалу необхідно перевірити систему ХВС в квартирі [ADDRESS], загальна площа затоплення 1,5 м2, ремонт необхідно зробити за рахунок жильців квартири [ADDRESS]; згідно акту від 05.01.2013 року складеного комісією КП «Житлосервіс-13», в ванній кімнаті квартири позивача зі стелі тече вода, на момент перевірки встановлено, що штукатурка на стелі розбухла від води та почала руйнуватися, частково руйнуються стельові перекриття, причину затоплення встановити не вдалося, оскільки жильців квартирі [ADDRESS] немає, загальна площа затоплення 3 м2, ремонт необхідно зробити за рахунок жильців квартири [ADDRESS]; згідно акту від 30.01.2013 року складеного комісією КП «Житлосервіс-13» у період з 20.12.2012 року по 30.01.2013 року відбувається постійне незначне затоплення санвузлу квартири [ADDRESS], на момент обстеження стелі мокра, відбулося часткове порушення стельового перекриття, на стінах утворився грибок, винні у затопленні жильці квартирі [ADDRESS], які зобов'язані зробити ремонт санвузлу; згідно акту складеного комісією КП «Житлосервіс-13» від 02.07.2013 року, 30.06.2013 року в квартиру [ADDRESS] коло 5 часів ранку зі стелі почала поступати гаряча вода, була викликана бригада «Севмісьводоканалу», причиною затоплення став вихід з ладу бойлеру в квартирі [ADDRESS] (лопнула колба), в ванній кімнаті квартирі [ADDRESS] відбулося обвалення штукатурки площею 50 см2, на стелі мокрі плями, дверні коробки в ванній кімнаті та і в кімнаті розбухлі, двері не закриваються, фарба потріскалась та відшарувалася шпалери частково в мокрих розводах та відшарувались. Для визначення розміру шкоди, спричиненої її майну, позивач звернулась до Севастопольського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, яким була визначена сума матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок неодноразового залиття квартири позивача, у загальному розмірі 22740 гривень. За клопотанням позивача судом до участі у справі була притягнута у якості співвідповідача - власник квартири [ADDRESS] - [PERSON]. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 22740 грн., спричинену залиттям квартири позивача, витрати, пов'язані з проведення експертного товарознавчого дослідження у розмірі 1411 грн., за стягнення комісії 14,11 грн., моральну шкоду в сумі 30000 гривень, за складення позовної заяви 250 гривень. Відповідачі або їх представники у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були сповіщені згідно вимог діючого законодавства, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи за їх відсутність не надали. Зі згоди позивача, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, визнаючи наявні матеріали про права і взаємостосунки сторін достатніми, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити рішення, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON]. Згідно до пояснень позивача, актів КП «Житловервіс-13», акту КП «Севтеплоенерго» від 07.09.2011 року, 07.09.2011 року, 29.12.2012 року, 03.01.2013 року, 05.01.2013 року, 30.01.2013 року, 30.06.2013 року, а також наданих до справи фотоматеріалів, відбувалось неодноразове залиття квартири позивача [PERSON] [ADDRESS]. Причиною неодноразового затоплення стало недбале ставлення жильцями квартири [ADDRESS] до системи гарячого та холодного водопостачання в квартири [ADDRESS]. що підтверджується відомостями викладеними в актах балансоутримувача. Відповідно до висновку експертного товарознавчого дослідження № 879 від 18 жовтня 2013 року, наданого експертом Севастопольського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, сума матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири [ADDRESS], складає 22740 грн. Вартість проведення експертного дослідження склала 1411,20 грн. та була сплачена позивачем у повному обсязі. Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Породжуючи настання цивільних прав та обов'язків, згідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: противоправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між противоправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки. Противоправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків (шкоди). Відповідно до ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст.1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначена норма встановлює презумпцію обов'язку власника нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому права. До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом. Невиконання власником свого обов'язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Статтею 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оцінивши у відповідності до статті 212 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої її майну внаслідок залиття, а також відшкодування витрат на проведення експертного товарознавчого дослідження щодо розміру завданої шкоди, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв'язку з чим підлягають стягненню з винної особи на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.23, 1667 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнана у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та відшкодовується особою, що спричинила таку шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода спричинена не з її вини, при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням вищевикладеного, а також характеру спричиненої матеріальної шкоди, моральних страждань, заподіяних позивачеві необхідністю звертатись до суду, витрачати на це свій час та кошти, небажання вирішувати спір у позасудовому порядку, суд приходить висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково і вважає можливим задовольнити їх у сумі 2000 грн. При цьому суд враховує, що позивач є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, затоплення її квартири відбувалося неодноразово. Разом з тим, суд не може погодитися з доводами позивача про стягнення збитків з відповідача [PERSON], внаслідок залиття квартири [ADDRESS], оскільки, як вбачається з відповіді КП "БТІ та ДРОНМ" Севастопольської міської Ради № 361 від 04 лютого 2014 року, яка міститься у матеріалах справи, право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстроване за [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу № 1722 від 27.04.2001 року, про що 03.05.2001 року у реєстрову книгу 93 ДОП на сторінку 51 внесений реєстраційний надпис під реєстровим № 1608, позивачем суду не доведено спричинення шкоди саме [PERSON], у зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 84, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у вигляді складення позовної заяви до суду, що підтверджується оригіналом квитанції № 468 складеної юридичної консультацією Нахімовського району міста Севастополя. Витрати сплачені позивачем як комісій збір до банку в сумі 14,11 грн., задоволенню не підлягають, оскільки не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України. На підставі ст.22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України,

Outcome: partial