Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача, ТОВ АФ «Хоружівка», на її користь недоотримані грошові кошти по орендній платі у сумі 7399,81 грн., а також 3% річних від простроченої суми, що складає 111,00 грн., всього 7510,81 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь 704,80 грн. витрат по сплаті судового збору. На обґрунтування, позивач зазначила, що між нею та ТОВ АФ «Хоружівка» 27.10.2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки. За умовами договору позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 4,7603 га, з кадастровими номерами: [NUMBER] та [NUMBER] строком на 6 (шість) років. Згідно умов договору та усної додаткової угоди до нього орендна плата складає 9 відсотків річних від нормативної грошової оцінки. Зазначає, що до кінця 2016 року ТОВ АФ "Хоружівка" належним чином виконувало умови договору вчасно сплачуючи орендну плату. В той же час, за період оренди землі протягом 2017 року, станом на 31.12.2017, і в послідуючому станом на 31.06.2018 року орендна плата їй не виплачена в сумі 7399,81 грн. з урахуванням індексу інфляції. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, з урахуванням суми боргу та терміну прострочення виконання зобов'язання щодо його сплати, позивач просить стягнути з відповідача 111 грн. 3% від простроченої суми. Відповідач у відзиві позов визнав частково в сумі 2961,28 грн. виходячи із розрахунку основної заборгованості по орендній платі в сумі 2804,54 грн., 55,78 грн. 3% річних та 100,96 грн. інфляційних втрат відповідно до умов укладеного між сторонами договору оренди землі від 27.10.2012 року. У дане судове засідання [PERSON] не прибула, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Свої вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позові та відповіді на відзив та просила суд їх задовольнити. Представник TOB АФ «Хоружівка», відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, Законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Приписами статей 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформовані загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є однією з істотних умов договору оренди землі. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про оренду землі», внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Судом встановлено, що 27 жовтня 2012 року між позивачем, [PERSON], як орендодавцем, та відповідачем, TOB Агрофірмою «Хоружівка», як орендарем, було укладено договір оренди землі загальною площею 4,7603 га, у тому числі: рілля 4,2996 га та сіножаті 0,4687 га з кадастровими номерами: [NUMBER] та [NUMBER] на строк 6 років, з 27.10.2012 по 27.10.2018 (п. 8 договору). Вказаний договір підписаний позивачем та уповноваженим представником відповідача, скріплений печаткою відповідача, зареєстрований у Недригайлівському відділі Держкомзему, про що у книзі Державного реєстру земель вчинено запис 06.12.2012 за № 592350004009881. На виконання укладеного між сторонами договору оренди землі, позивач передав у користування відповідача належну йому земельну ділянку (Акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.10.2012 та Акт приймання - передачі земельної ділянки, що надається в оренду б/д), а відповідач, як орендар, користувався нею та сплачував орендну плату по 2016 рік включно, що сторонами не оспорюється. Відповідно до п. 9 договору за використання зазначеної у договорі земельної ділянки орендар сплачує орендодавцю щорічно орендну плату в розмірі 2466,61 грн. у вигляді видачі зерна та іншої сільськогосподарської продукції, продукції переробки, послуг транспортних засобів, коштами. Згідно п. 10 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуваннім індексів інфляції. Розрахунки здійснюються щорічно, до кінця року. Як вбачається із матеріалів справи орендна плата за 2017 рік позивачу не виплачена в сумі 2 804 грн. 54 коп. згідно умов укладеного між сторонами договору оренди, що визнається відповідачем. Крім того, у зв'язку із затримкою виплати орендної плати за 2017 рік, відповідно до ст. 625 ЦК України, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, на підставі вищевикладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 2 804,54 грн., 3% річних в сумі 55,78 грн. та 100,96 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В іншій частині суд вважає за необхідне відмовити, з підстав того, що будь яких додаткових угод до укладеного між сторонами 27.10.2012 договору оренди землі щодо зміни розміру орендної плати, у визначеному законом порядку, між сторонами укладено не було, про що зазначено також і представником позивача у попередніх судових засіданнях. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягнує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial