Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач 20.02.2012 року звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS] та є споживачами житлово-комунальних послуг. Однак, в порушення п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі плату за житлово-комунальні послуги здійснюють не в повному обсязі, в зв»язку з чим за період: з 2004 року по 01.02.2011 року виникла заборгованість в розмірі 18204 грн. 63 коп. Просили стягнути вказану суму заборгованості в розмірі 18204,63 грн., з урахуванням індексу інфляції в сумі 5788,43 грн. 3% річних в сумі 1322,77 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представники позивача, за довіреністю [PERSON], [PERSON], підтримували заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві, просили позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що вони дійсно мають заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг, допускаючи суму такої заборгованості, в розмірі визначеному позивачем. Однак не погоджуються з розрахунком інфляційного збільшення та 3% річних, наведеного позивачем. Крім того [PERSON], який є її батьком та мешкав разом з нею, помер [INFO], до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після його смерті вона не зверталась. Просила застосувати строк позовної давності. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні підтримував заперечення свого довірителя, просив застосувати строк позовної давності, позов задовольнити частково. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що в квартирі [ADDRESS] він не мешкає з 2003 року та з березня 2011 року знявся з реєстрації з вказаної адреси. За комунальні послуги він не сплачував, вважає, що оскільки він не мешкав в цій квартирі, він не має сплачувати вартість таких послуг. При цьому з заявою до підприємства позивача про не проживання у вказаній квартирі та не нарахування стосовно нього вартості житлово - комунальних послуг він не звертався. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки [PERSON], представника відповідачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON], [INFO], її колишній чоловік [PERSON] та їх дочка [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Так, на підставі свідоцтва на право власності на житло № 129 від 11 грудня 1995 року кожному з них належить 1/3 частка квартири. Згідно довідки ЦЖКГ Миронівської ТЕС ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» № 626 відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.5). При цьому відповідач [PERSON] був знятий з реєстрації з адреси: [ADDRESS] з 23.03.2011 року (а.с.101). Згідно витягу з особового рахунку [NUMBER], що відкритий ЦЖКГ Миронівської ТЕС ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на квартиру [ADDRESS], заборгованість по цій квартирі за послуги з опалення, гарячого та холодного водопостачання, водовідведення станом на 01.02.2011 року складає 18204,63 грн. Така утворилася за період з 2004 року та станом на 01 січня 2007 року складала 3316,66 грн. (а.с. 4-5). Згідно довідки ЦЖКГ Миронівської ТЕС ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 24 січня 2014 року оборотні відомості за 2006 рік за спливом терміну зберігання списані та знищені, тому заборгованість, яка утворилась до 01.01.2007 року не розшифрована (а.с. 215). Відповідачі не оспорюють той факт, що послуги з опалення, гарячого та холодного водопостачання, водовідведення у квартиру [ADDRESS] надає позивач. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води, водовідведення між позивачем та відповідачами не укладався, тому плату за ці послуги відповідачі зобов'язані були вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ці строки оплати послуг наданих в період по лютий 2011 року включно сплинули, заборгованість відповідачів за цей період складає 18204,63 грн. і відповідачами фактично не оспорюється. Доводи відповідача [PERSON] про те, що він в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2003 року, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного. Відповідно до п.п. 1, 3 п.29 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання) або на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Разом з тим відповідачем до суду не було додано будь-яких доказів, які б вказували на те, що він повідомляв Миронівську ТЕС про не проживання у вказаній квартирі та не нарахування стосовно нього вартості житлово - комунальних послуг. Знятий ж з реєстрації [PERSON] з адреси: [ADDRESS] був лише 23.03.2011 року, тоді як позивачем заявляються вимоги про стягнення заборгованості з 2004 року по 01.02.2011 року (а.с.101). Крім того, відповідач [PERSON], будучи співвласником вказаної квартири та маючи обов»язок оплачувати житлово-комунальні послуги, що надавались в цю квартиру, взагалі не сплачував вартість цих послуг. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку ( квартири), які проживають разом з ним у будинку ( квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку ( квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з вимогами ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно з довідкою Ц ЦЖКГ Миронівської ТЕС ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (а.с.5) крім відповідачів в квартирі [ADDRESS] мешкав та був зареєстрований [PERSON], який є батьком [PERSON] та який [INFO] помер (а.с.32). В судовому засіданні було встановлено, що при вселені [PERSON] в вказану квартиру між ним та власниками квартири, відповідачами у справі, була домовленість про його безоплатне користування житловим приміщенням. В зв'язку з чим, відповідно до ст.156 ЖК України, ст.360 ЦК України, суд вважає необхідним стягнути заборгованість за послуги з опалення, гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як з співвласників, відповідно до частки у праві спільної часткової власності. Щодо заявленого позивачем періоду стягнення заборгованості за період: з 2004 року по 01.02.2011 року суд вважає наступне. Відповідно до вимог ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Так, відповідач просив про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Такими діями можуть бути будь-які дії боржника, які свідчать, що боржник визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до кредитора. Зокрема, до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися: часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою основного боргу, тобто дії відповідача щодо часткового погашення боргу свідчать про визнання нею свого боргу та переривають строк давності. Здійснюючи платежі у сумі, що перевищує суму, нарахованих позивачем до сплати за поточний місяць споживання послуг з опалення, поставки постачання гарячої та холодної води, водовідведення, боржники тим самим вчиняли дії, що свідчать про часткове погашення наявної заборгованості, і відповідно, визнання ними свого боргу, оскільки різниця у сплаченій сумі зараховувалася за минулу заборгованість. Так, в липні 2007 року боржники сплатили 100 грн., замість нарахованої суми платежу за червень 2007 року 75,84 грн., таким чином вперше визнали свою минулу заборгованість, а тому строк позовної давності в липні 2007 року прервався. Враховуючи наведене суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість в межах строку позовної давності: з липня 2007 року по 01.02.2011 року в сумі 13955 грн. 06 коп. Що стосуються вимог позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів та 3% річних в порядку ст.625 ЦК України, то суд вважає, що вони підлягають стягненню з наступних підстав. Виходячи з аналізу ст.ст. 524, 533-535,625 ЦК України вбачається, що грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквівалентні в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов*язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право від боржника виконання його обов*язку. У ч.3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов*язки, вона вважається у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї, тому грошових слід вважати зобов'язання, що складається у тому числі, з правовідношення, в якому права кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору, або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Саме до останнього виду грошових зобов'язань належить існуючий між сторонами договір про надання житлово-комунальних послуг, оскільки ним установлена ціна договору - вартість наданих житлово-комунальних послуг відповідно до тарифів. Оскільки ст.625 ЦК України розміщена в розділі I книги 5 ЦК України «Загальні положення про зобов'язання», а відтак поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань. Враховуючи викладене, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комульних послуг, є грошовим зобов'язанням, в якому серед інших прав і обов'язків сторін, право виконавця (кредитора) публічного акціонерного товариства " Донецькобленерго" вимагати від замовників (боржників) гроші за надані виконавцем послуги на його користь відповідає кореспондуючий обов'язок замовника сплатити ці гроші. Як вбачається з матеріалів справи в даному випадку між сторонами існують зобов'язання з надання та отримання послуг і їх оплати, що за своєю правовою природою є грошовим зобов'язанням в розуміння положення ч.2 ст.625 ЦК України, в зв'язку с чим з відповідача підлягають стягненню : 3% річних та інфляційні витрати. Як убачається з доданого позивачем розрахунку (а.с.33) сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних розрахована, виходячи з сальдо, а не з нарахування за конкретний місяць, й за період з 01.01.2007 року по 01.02.2011 року. При цьому позивачем не враховано, що комунальні платежі являються щомісячними нарахуваннями, тому розрахунок індексу інфляції та 3% річних повинен провадитися на всю суму несплачених платежів за кожен день прострочення сплати, сума заборгованості зі сплати платежів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми. Крім того, зі спливом позовної давності за вимогою про сплату коштів, спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів та інфляційних нарахувань, згідно зі ст.625 ЦК України, а тому підстави для стягнення з відповідачів інфляційних нарахувань та 3% річних, які нараховані на заборгованість за період по липень 2007 року, немає. При розрахунку 3% річних та інфляційного збільшення, суд виходить з того, що в липні 2007 року простроченої суми платежу не було, й вони підлягають нарахуванню за платіж не сплачений в серпні 2007 року, починаючи з вересня 2007 року, виходячи з наступного розрахунку. Період заборгованості Сума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з урахуванням індексу інфляції01.09.2007 -01.02.201175,841,66150,13125,9701.10.2007-1.02.201175,841,62547,40123,2 401.11.2007-01.02.201114,741,5798,5323,2701.12.2007-01.02.2011675,411,54 5368,101043,5101.01.2008-01.02.2011587,471,513301,37888,8401.02.2008-01. 02.2011685,761,471322,991008,7501.03.2008-01.02.2011664,411,432287,03951 ,4401.04.2008-01.02.2011607,131,380230,71837,8401.05.2008-01.02.2011136, 551,33846,15182,7001.06.2008-01.02.201175,841,32124.34100,1801.07.2008-0 1.02.201175,841,31123,5999,4301.08.2008-01.02.201175,841,31724,0499,8801 .09.2008-01.02.201175,841,31924,19100,0301.10.2008-01.02.201175,841,3042 3,0698,9001.11.2008-01.02.2011504,611,282142,30646,9101.12.2008-01.02.20 11620,281,263163,13783,4101.01.2009-01.02.2011599,371,237142,05741,4201. 02.2009-01.02.2011599,371,203121,67721,0401.03.2009-01.02.2011512,501,18 594,81607,3101.04.2009-01.02.2011618,091,169104,46722,5501.05.2009-01.02 .2011211,221,15833,37244,5901.06.2009-01.02.201156,881,1528,6565,5301.07 .2009-01.02.201156,881,1407,9664,8401.08.2009-01.02.201180,901,14111,419 2,3101.09.2009-01.02.201175,841,14310,8586,6901.10.2009-01.02.201175,841 ,13410,1686,0001.11.2009-01.02.201175,841,1249,4085,2401.12.2009-01.02.2 011502,921,11296,33559,2501.01.2010-01.02.2011685,721,10269,94755,6601.0 2.2010-01.02.2011685,721,08256,23741,9501.03.2010-01.02.2011685,721,0624 2,51728,2301.04.2010-01.02.2011685,721,05336,34722,0601.05.2010-01.02.20 11197,941,05611,08209,0201.06.2010-01.02.201175,841,0624,7080,5401.07.20 10-01.02.201175,841,0675,0880,9201.08.2010-01.02.20110 01.09.2010-01.02.201175,841,0564,2580,0901.10.2010-01.02.201175,841,0261 ,9777,8101.11.2010-01.02.2011492,831,02110,35503,1801.12.2010-01.02.2011 241,181,0188,76249,9401.01.2010-01.02.2011741,991,0107,42749,41 2996,81 Період заборгованостіСума боргу (грн.)Кількість днів прострочкиРозмір відсотківсума відсотків01.09.2007 -01.02.201175,8412493%7,7901.10.2007-01.02.201175,8412193%7,6001.11.2007 -01.02.201114,7411883%1,4401.12.2007-01.02.2011675,4111583%64,2801.01.20 08-01.02.2011587,4711273%54,4101.02.2008-01.02.2011685,7210963%63,5101.0 3.2008-01.02.2011664,4110673%56,5101.04.2008-01.02.2011607,1310363%51,70 01.05.2008-01.02.2011136,5510063%11,2901.06.2008-01.02.201175,849753%6,0 801.07.2008-01.02.201175,849453%5,8901.08.2008-01.02.201175,849143%5,700 1.09.2008-01.02.201175,848833%5,5001.10.2008-01.02.201175,848533%5,3101. 11.2008-01.02.2011504,618223%34,1001.12.2008-01.02.2011620,287923%40,380 1.01.2009-01.02.2011599,377613%37,4901.02.2009-.01.02.2011599,377303%35, 9601.03.2009-01.02.2011512,57023%29,5701.04.2009-01.02.2011618,096713%34 ,0901.05.2009-01.02.2011211,226413%11,1301.06.2009-01.02.201156,886103%2 ,8501.07.2009-01.02.201156,885803%2,7101.08.2009-01.02.201180,905493%3,6 501.09.2009-01.02.201175,845183%3,2301.10.2009-01.02.201175,844883%3,040 1.11.2009-01.02.201175,844573%2,8501.12.2009-01.02.2011502,924273%17,650 1.01.2010-01.02.2011685,723963%22,3201.02.2010-01.02.2011685,723653%20,5 701.03.2010-01.02.2011685,723373%1901.04.2010-01.02.2011685,723063%17,25 01.05.2010-01.02.2011197,942763%4,4901.06.2010-01.02.201175,842453%1,530 1.07.2010-01.02.201175,842153%1,3401.08.2010-01.02.20110 01.09.2010-01.02.201175,841533%0,9501.10.2010-01.02.201175,841233%0,7701 .11.2010-01.02.2011492,83923%3,7301.12.2010-01.02.2011241,18623%1,2301.0 1.2010-01.02.2010741,99313%1,90 700,79 Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 13955 грн. 06 коп., сума інфляційного збільшення 2996 грн. 81 коп., 3% річних в сумі 700 грн. 79 коп., а всього 17652 грн. 66 коп., та відповідно по 5884,23 грн. з кожного. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, в силу ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 71 грн. 53 коп. з кожного. На підставі ст.156, ст.162 ЖК України, ст.ст. 257, 261, 267, 360, 509, 510, 625 ЦК України ст.ст. 13,19,21,26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.17,18,21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та,

Outcome: partial