Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Сосницького районного суду Чернігівської області, та просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 34 455,30 грн., моральну шкоду в сумі 1700 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що вказана шкода заподіяна йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.08.2013 року о 09:15 год. в смт Сосниця на перехресті вулиць Покровської та Козацької, коли [PERSON], керуючи трактором, здійснював буксирування вантажу (залізобетонного стовпа) методом волочіння через проїзну частину. А в цей час [PERSON], керуючи автомобілем “Chery Аmulet” д.н.з. [NUMBER], рухався по вул. Покровській в смт Сосниця та здійснив наїзд на стовп. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. В момент ДТП в автомобілі позивача знаходились його дружина [PERSON] та [PERSON]. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження транспортного засобу №03/09/13 від 12.09.2013 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача становить 33 825,18 грн., а оскільки вартість автотоварознавчого дослідження становить 600 грн., вартість поштового повідомлення телеграми відповідачу з повідомленням про час та місце проведення цього дослідження становить 30,12 грн., тому загальну матеріальну шкоду позивач оцінив у 34 455,30 грн. Також, після дорожньо-транспортної пригоди до часу подачі позовної заяви до суду позивач вимушений користуватися транспортними засобами близьких родичів та друзів, що викликає суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти, а від деяких з них він взагалі змушений відмовитись. Внаслідок ДТП позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав через ушкодження автомобіля і неможливості протягом тривалого часу користуватися ним та порушенням його нормальних життєвих зв'язків, тому моральну шкоду позивач оцінив у 1700 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], та позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги повністю, посилались на обставини, викладені в позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON], та відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнали повністю, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що дружина відповідача [PERSON] знаходилась на дорозі та попереджувала позивача, який керував автомобілем 08.08.2013 року. Вина у скоєнні ДТП встановлена судом відносно позивача [PERSON], а вина відповідача [PERSON] - відсутня. В судовому засіданні [PERSON], яка допитана в якості свідка, показала, що 08.08.2013 року вранці її чоловік відповідач [PERSON] перетягував трактором стовпа через дорогу, а її попросив постояти на проїзній частині та прослідкувати за рухом автомобілів по цій дорозі. Коли чоловік виїхав на дорогу свідок побачила як за 200-400 метрів на автодорозі з'явився автомобіль, який рухався у їх бік. Свідок почала махати руками, щоб водій зупинився, однак водій ніяк не зреагував на її попередження і продовжив рух із тією ж швидкістю. Після того, автомобіль вдарився об стовпа та продовжив рух, зупинившись через 32 метри. Свідка ж вдарило стовпом по нозі і вона попросила викликати міліцію та відвезти її до лікарні. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, покази свідка, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2013 року о 09:15 год. в смт Сосниця на перехресті вулиць Покровської та Козацької, коли [PERSON], керуючи трактором, здійснював буксирування вантажу (залізобетонного стовпа) методом волочіння через проїзну частину. А в цей час [PERSON], керуючи автомобілем “Chery Аmulet”, д.н.з. [NUMBER], рухався по вул. Покровській в смт Сосниця та здійснив наїзд на стовп. Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. Вартість відновлюваного ремонту вказаного автомобіля, необхідного для усунення ушкоджень отриманих у ДТП складає 33 825,18 грн. Вказані обставини визнані сторонами та у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Частиною 1 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Працівники ДАІ склали протоколи про адміністративні правопорушення відносно позивача [PERSON] за ст. 124 КУпАП («Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна»), та - відносно відповідача [PERSON] за ч. 1 ст. 139 КУпАП («Пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів і технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для руху та невжиття необхідних заходів щодо їх усунення»). Постанова апеляційного суду Чернігівської області від 17.10.2013 року у справі №745/739/13-п (а.с. 66-68), яка має приюдиційне значення у даній цивільній справі у відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вказує на вину позивача [PERSON] у вчиненні ним правопорушення за ст. 124 КУпАП, який 08 серпня 2013 року, близько 09 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем "Chery Amulet", номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Покровській в смт. Сосниця, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та на перехресті вулиць Козацька-Покровська, здійснив наїзд на стовп, який лежав поперек дороги, в результаті стовп вдарив по нозі жінку, яка стояла поруч, на автомобілі маються механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю. Згідно частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 02.12.2013 року у справі №745/672/13-п (а.с. 69-73) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 139 КУпАП відносно [PERSON] закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. З висновку судової автотехнічної експертизи від 11.03.2014 року №576-578/14-24 (а.с. 106-110) вбачається, що в дорожній обстановці, що склалася, водій трактора [PERSON] з ме тою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1, 10.2 ПДР з урахуванням вимог п. 1.5 ПДР. Оцінити відповідність (невідповідність) дій [PERSON] технічним вимогам п. 10.1, 10.2 ПДР не здається можливим. Оцінка дій [PERSON] вимогам п.1.5 ПДР не потребує спеціальних знань в області судової автотехніки і може бути дана судом на основі аналізу всіх доказів по справі. Необхідними умовами виникнення події даної ДТП є невідповід ність дій [PERSON] вимогам п. 10.1, 10.2 ПДР. Визначити технічну причину ви никнення події даної ДТП також не здається можливим. Пункт 10.1 Правил дорожнього руху України встановлює, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Пункт 10.2 Правил дорожнього руху України вказує, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає. Пункт 1.5 Правил дорожнього руху України встановлює, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Експерт зазначив, що «В даному випадку механічним транспортним засобом був трактор-тягач, що переміщував вантаж по автомобільній дорозі. При цьому відсутній такий елемент транспортного засобу як шасі (пристрій, який сприймає силу ваги від вантажу при його переміщенні), а вантаж транспортувався волочінням по опор ній поверхні дороги. Такий спосіб переміщення вантажу по автомобільним до рогах Правилами дорожнього руху України не передбачений. Відповідно, Пра вила дорожнього руху не регламентують і позначення вантажу при його пере міщенні. З огляду на це водій трактора [PERSON] при переміщенні електроопори повинен був керуватися вимогами п. 1.5 ПДР». Пунктами 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. На думку суду в ДТП, яка сталася 08.08.2013 року о 09:15 год. в смт Сосниця на перехресті вулиць Покровської та Козацької має місце вина обох водіїв, так постановою апеляційного суду Чернігівської області від 17.10.2013 року у справі №745/739/13-п встановлена вина позивача [PERSON], який порушив п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України скоїв адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а висновок судової автотехнічної експертизи від 11.03.2014 року №576-578/14-24 та обставини справи вказують на вину відповідача [PERSON], який порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху України. Тому із врахуванням встановлених обставин по справі, суд визначає ступінь вини кожного з них у рівних частках, з урахуванням чого матеріальні збитки становлять 16 912 грн. (33 825,18 грн. : 2). Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні не знайшла підтвердження обставина завдання відповідачем позивачеві моральної шкоди через відсутність доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви до суду в сумі 121,80 грн., та витрати пов'язані із проведенням судової експертизи в сумі 588 грн. Витрати позивача пов'язані з проведенням автотоварознавчого дослідження в сумі 600 грн. та вартість поштового повідомлення телеграми відповідачу з повідомленням про час та місце проведення цього дослідження в сумі 30,12 грн. до судових витрат не відносяться, а тому стягненню не підлягають.

Outcome: partial