Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

У березні 2015 року прокурор Іллічівського району м.Маріуполя звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом до Донецького державного університету управління, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби Донецької області про зобов'язання провести перерахунок стипендії, стягнення недоплачених сум та про зобов'язання проводити виплати стипендії. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] з 01.09.2013 року навчається в Донецькому державному університеті управління та щомісячно отримує стипендію у розмірі 730 грн., розмір якої не відповідає розміру, встановленому ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зазначає, що батько останньої - [PERSON] на день вступу дочки до Донецького державного університету управління мав стаж підземних робіт 17 років 5 місяців, а тому, у відповідності до вищевказаної норми, [PERSON] має право на отримання стипендії з 01.09.2013 року у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. З огляду на викладене, прокурор просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму недорахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2013 року по червень 2014 року включно в розмірі 4179 грн., суму невиплаченої стипендії за період з 01 липня 2014 року по 01 березня 2015 року в розмірі 9744 грн. У подальшому прокурор уточнив позовні вимоги та просив суд зобов'язати відповідача у подальшому проводити [PERSON] виплати стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання. В судовому засіданні прокурор Мікаєлян Ф.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача Бондар В.В., який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та зазначив, що дійсно, відповідно до ч.5 ст.51 Закону України «Про освіту», ст.62 Закону України «Про вищу освіту» студенти мають гарантоване право на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати стипендії затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882. На теперішній час зміни, що враховують вимоги ст..5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у частині призначення студентам певних категорій стипендій у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб до вищезгаданого порядку не внесені, оскільки виплата цих стипендій не забезпечується коштами державного бюджету ні в попередні роки, ні на 2015 рік. Навчальні заклади керуються положеннями Порядку призначення і виплати стипендій, якими підвищена стипендія , передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються гірничих спеціальностей. Саме такі видатки забезпечені коштами державного бюджету у повному обсязі. За таких обставин, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.36 ч. 3 ЦПК України суд повідомляє третю особу про справу, направляє їй копію заяви про залучення третьої особи і роз'яснює її право заявити про свою участь у справі. Копія заяви надсилається особам, які беруть участь у справі. Якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї. Суд, вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, приходить, до висновку, що позов підлягає частковому задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є студенткою Донецького Державного університету управління денної (бюджетної) форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком підготовки 6.030601 «Менеджмент інвестиційної діяльності» та отримує стипендію щомісячно, розмір якої наведено в наданій розрахунково-платіжній відомості за видами оплати №51 з вересня 2013 року по березень 2015 року. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є дочкою [PERSON]. Згідно копії довідки ДП «Дзержинськвугілля» [PERSON] працює на посаді забойщіка на відбійний молоток підземний з повним робочим днем, його стаж роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем на підземній роботі складає 17 років 05 місяців. Зазначені обставини сторонами в судовому засіданні не оспорювались. Відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Суд, звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на Донецький державний університет управління зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України"). Положення «Порядку призначення і виплати стипендій», затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 01 вересня 2013 року по червень 2014 року включно [PERSON] отримувала стипендію в неповному розмірі, загальна сума недоплаченої стипендії становить 4179 грн., що відповідає сумарному розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 вересня 2013 року по 31 листопада 2013 року (1147,00 грн.), з 01 грудня 2013 року по 31 грудня 2013 року (1218,00 грн.), з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року (1218,00 грн.), з 01 січня 2015 року по 01 березня 2015 року (1218,00 грн.). Однак, згідно розрахунково- платіжної відомості за видами оплат №51 [PERSON] отримала стипендію за період з вересня 2013 року по березень 2014 року у розмірі 730,00 грн. щомісяця, в квітні 2014 року у розмірі 746,06 грн., в травні 2014 року в розмірі 759,93 грн., в червні 2014 року в розмірі 785,48 грн. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з 01.07.2014 року по 01.03.2015 року [PERSON] взагалі не отримувала стипендію, яка повинна була нарахована та сплачена відповідачем в розмірі 1218 грн. щомісячно, у зв'язку з чим, заборгованість відповідача перед [PERSON]. за період її навчання з 01.07.2014 року по 01.03.2015 року становить 9744 грн. Отже, загальна сума недорахованої та невиплаченої [PERSON] стипендії за період з вересня 2013 року по червень 2014 року становить 4179 грн., сума невиплаченої стипендії за період з 01 липня 2014 року по 01 березня 2015 року становить 9744 грн., які слід стягнути з відповідача. Стосовно заявлених вимог про зобов'язання виплачувати стипендію до закінчення навчання, суд вважає,що ці вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст..3 ЦПК України кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 214, 215 ЦПК України суд під час ухвалення рішення з'ясовує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, яка правова норма підлягає до застосування. Виходячи зі змісту вищезазначених положень процесуального закону судовому захисту підлягають порушені права особи, а не можливість їх порушення в майбутньому та судове рішення ухвалюється щодо прав особи, які порушені, невизнані або оспорені. Тому, з огляду на викладене, суд вважає за можливе зобов'язати Донецький державний університет управління виплачувати [PERSON] стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб відповідно до ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», починаючи з 01 березня 2015 року і по день ухвалення судом рішення, тобто по 04 червня 2015 року. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial