Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 14.03.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00018234, відповідно до умов якого, позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти (на умовах кредиту) у розмірі 16000 грн., відповідач у свою чергу, як позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити позивачу плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені, зі сплатою 15% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту, до 14.03.2014 року та щомісячною платою у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми боргу. Позивачем умови договору виконано та надано у розпорядження відповідача домовлену договором суму коштів. Однак, відповідач взятих на себе за умовами договору зобов'язань не виконує, належним чином не повертає кредитні кошти, на повідомлення банку про виникнення заборгованості не відреагував, внаслідок чого, станом на 30.10.2013 року заборгованість відповідача перед банком становить 50390, 12 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача на свою користь. Надалі позивачем уточнено позовні вимоги, зокрема суму заборгованості, яка станом на 30.10.2013 року становить 50390,12 грн. та складається із 13378,70 грн. заборгованості по кредиту, 3599,33 грн. заборгованості по відсотках, 6187,03 грн. комісії за управління кредитом, 27225,06 грн. заборгованості по нарахованій пені, згідно розрахунку заборгованостей, окрім того, просить стягнути на свою користь понесені банком судові витрати у виді судового збору. Представник позивача у судове засідання не прибув, проте, подав до суду клопотання в якому зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причин неявки суд не повідомив, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.2011 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського обслуговування № BLaЖГА00018234. Згідно п.1 цього договору, відповідачу надано кредит у сумі 16000,00 грн., з кінцевим терміном повернення такого, до 14.03.2014 року (п.2 договору), зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами та комісією за управління кредитом, згідно процентної ставки 1,75% від суми кредиту. Як встановлено судом, банком виконано умови договору та надано відповідачу кредит у сумі та на умовах, домовлених у договорі. Відповідач у свою чергу взятих на себе зобов'язань за договором не виконує, внаслідок чого допустив виникнення заборгованості на загальну суму 50390,12 грн., яка, згідно розрахунку заборгованості складається із заборгованості по кредиту розміром 13378,70 грн., заборгованості по відсотках нарахованих згідно відсоткової ставки за користування кредитними коштами у сумі 3599,33 грн., комісії за управління кредитом у сумі 6187,03 грн. та пені, нарахованої за прострочення кредиту у розмірі 27225,06 грн. Банком, на адресу відповідача скеровувались повідомлення та лист-вимога про наявність заборгованості по кредиту та умови нарахування такої, проте, такі залишено відповідачем без жодного реагування. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно положень ст.549 ЦКУкраїни пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється спеціальна позовна давність в один рік. Всупереч вказаній нормі закону, згідно розрахунку заборгованості по кредитному договорі, станом на 30.10.2013р. відповідачу нараховано пеню за увесь період прострочення кредиту, у сумі 27225,06 грн. Згідно встановленої договором процентної ставки, за останній рік прострочення зобов'язань, стягненню з відповідача може підлягати пеня у сумі 9254,90 грн. Тому, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00018234, яка становить 32419,96 грн. та складається із 13378,70 грн. заборгованості по кредиту, 3599,33 грн. заборгованості по відсотках, 6187,03 грн. заборгованості по комісії за управління кредитом та 9254,90 грн. задоволеної судом суми заборгованості по пені. В решті позовних вимог відмовити, за їх безпідставністю. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial