Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 20\~000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що він є сином [PERSON] , та [PERSON] з дати його народження він проживав з батьками за адресою: [ADDRESS] . З 01.05.2018 його мати [PERSON] фактично не проживає з ним та його батьком як одна сім`я та усунулася від виконання свого батьківського обов`язку від утримання його. 11.07.2018 його мати перебуваючи по місцю проживання на грунті сварки спричинила йому тілесні ушкодження. По даному факту відкрито кримінальне провадження передбачене ч.1 ст.125 КК України відносно його матері. Оскільки [PERSON] усунулася від виконання батьківських обов`язків та не надавала коштів на його утримання, його батько подав заяву до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів з його матері на його утримання. Його мати перестала з ним спілкуватися, через що він страждав, у нього з`явилися думки про вчинення суїциду, оскільки не міг усвідомити, що рідна мати відмовилася від свого сина, покинула його, почала чинити на нього та його батька домашнє насильство, а саме: психологічне та фінансове. Так, 28.11.2019 відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 за вчинення домашнього насильства, а саме: доведення його до суїцидного стану. Постанова суду набрала законної сили. На підставі таких неправомірних дій відповідача йому було завдано моральну шкоду, оскільки він страждав через те, що мати його покинула та перестала з ним спілкуватися та дбати про нього, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки він не міг спілкуватися з однолітками, не міг спати вночі, не міг навчатися у школі, і як наслідок стали з`являтися думки про вчинення суїциду. Завдану моральну шкоду оцінює в 20\~000 грн. Ухвалою суду 13.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Відповідачем через канцелярію суду 31.08.2020 подано відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує позовні вимоги. Вказує, що твердження позивача, що вона як мати перестала спілкуватись з позивачем, то таке не відповідає дійсності, адже вона намагається підтримувати з сином нормальні батьківські стосунки та бачитись з ним, поте позивач перебуває під впливом батька [PERSON] , який налаштовує її сина проти неї та фактично забороняє йому спілкуватись з нею. Мотивами написання позивачем позову та численних скарг в правоохоронні органи є вплив на нього його батька [PERSON] та наявністю конфліктних взаємовідносин між його батьками та наявністю майнового спору між ними. Крім того, зазначає що твердження що вона винна у вчиненні домашнього насильства, що потягло в доведенні позивача до суїцидного стану нічим не доведена, є виключно припущенням позивача, на якому не може грунтуватися судове рішення про стягнення з неї на користь позивача моральної шкоди. Також позивачем не обгрунтована сума моральної шкоди. Тому вважає, що відсутні підстави для стягнення з неї на користь позивача моральної шкоди. Ухвалою суду від 16.11.2020 підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові, просив такий задовольнити. В судовому засіданні законний представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив такий задовольнити. Відповідач у судовому засідання проти позову заперечила зіславшись на відзив, просила у задоволені позову відмовити Заслухавши позивача, законного представника позивача, відповідача, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~та п. 8 і 9 ч. 2 ст.\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що [PERSON] вчинила домашнє насильство психологічного характеру (доведення до суїцидального стану) свого неповнолітнього сина [PERSON] ,2003 року народження. За вказаним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Львівського апеляційного суду від 09 січня 2020 року постанову Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області 28.11.2019 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишено без змін. При цьому, суд дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях [PERSON] , з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №097197 від 20.11.2019, заяви [PERSON] від 12.11.2019, пояснення [PERSON] від 12.11.20219, довідкою служби у справах дітей від 26.11.2018 №317, відповіддю на запит від 10.06.2019 . Як видно з постанови Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.05.2019 провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративного правопорушення строків, передбачених ст.38.КУпАП. Також судом встановлено, що в діях [PERSON] наявний склад правопорушення, передбачений ст.184 ч.1 КУпАП. 10 вересня 2020 постановою інспектора СД Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області, визнано та залучено до участі у досудовому розслідуванні внесеному до ЄРДР за №12020145220000047 від 10.09.2020, як потерпілого за його заявою про злісне ухилення його матір`ю [PERSON] від покладення на неї батьківських обов`язків, щодо його утримання. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, факт завдання позивачу моральної шкоди відповідачем є встановленим та доказуванню не підлягає. Частиною першою\~статті 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, суд враховує, що відповідно до\~Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, позивач зазначив, що внаслідок протиправних дій відповідача він відчував душевні страждання, був порушений його нормальний спосіб життя, він не міг спілкуватися з однолітками, не міг спати вночі, навчатися у школі, оскільки його мати покинула та перестала спілкуватися та дбати про нього. Позивач оцінив завдану йому моральну шкоду у сумі 20\~000 грн. Що стосується посилань відповідача [PERSON] про мотиви написання позову та численних скарг в правоохоронні органи позивачем, є вплив на нього батька [PERSON] , який проживає з ним, та пояснюється наявністю конфліктних взаємовідносин між батьками позивача та наявністю майнового спору між ними, то такі не доведенні доказами та спростовані матеріалами справи. Оцінюючи розмір відшкодування позивачау моральної шкоди, з врахуванням вказаних ним та встановлених судом обставин та характеру спричиненої моральної шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, віку позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та з відповідача потрібно стягнути7 000,00 грн. В задоволенні решти заявлених вимог потрібно відмовити. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір потрібно стягнути з [PERSON] пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь держави у сумі 294,28 грн.

Outcome: partial