Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить Розірвати договір №14 від 04.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Жива сталь" та [PERSON] про надання послуг - виготовлення відбійників із нержавіючої сталі. В позові вказав, що він передав директору підприємства - відповідача ТОВ «Жива сталь» [PERSON] в якості авансу щодо оплати послуг 2 тис доларів США 04.1.2013 року, про що йому був виданий товарний чек. Строк виконання послуг за договором сплив 15.1.2013 року, проте відповідач не виготовив відбійники; він передав додатково 15 500 грн директору ТОВ, що підтверджується його розпискою. Станом на 06.12.2013 року відповідач отримав від нього загальну суму авансу 39140 грн, з якої 15 тис 500 грн та 23 640 грн, що у еквіваленті станом на дату подання позову (07.07.2014 року) становить 2 тис доларів США відповідно до курсу НБУ гривні до долара США. Також просить стягнути 2280 грн пені, що становить 10% від суми договору 22800 грн. Посилається на приписи ч. 2 ст. 849 ЦК України щодо відмови від договору підряду та відшкодування збитків; - ч. 2 ст. 852 ЦК України - щодо розірвання договору. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Позивач наполягає на тому, що всі зазначені ним кошти передавав [PERSON], як керівнику ТОВ на оплату обумовлених зазначеним договором послуг (робіт); заперечує їх передачу йому, як фізичній особі. На роз*яснення суду щодо можливого притягнення в якості співвідповідача фізичну особу [PERSON] відмовився. Представник відповідача, директор ТОВ «Жива сталь» позов не визнав, пояснив, що ТОВ не виконало свої зобов*язання за договором, оскільки позивач не оплатив виконання робіт; у січні 2014 року уповноважений ним (як фізичною особою) чоловік у м.Бровари передав виготовлену ним ([PERSON], як фізичною особою) продукцію - металеві відбійники; будь-яких документів з приводу передачі не складалось, оскільки між сторонами були довірливі відносини. Заперечує отримання товариством на виконання договору від 04.10.2013 року будь-яких коштів на банківський рахунок товариства від позивача; не заперечив факт написання , підписання ним товарного чеку від 04.11.2014 року (а.с.9) на 2 тис доларів США та скріплення підпису печаткою ТОВ; факт написання ним розписки про отримання 15 500 грн від позивача на виготовлення відбійників, як фізичною особою на виконання робіт по їх виготовленню за усним договором між фізичними особами: позивачем та [PERSON] Зустрічного позову не подав. [PERSON] (як фізична особа) був притягнений судом до участі у справі у якості третьої особи, оскільки , він при наданні пояснень суду, як представник відповідача ТОВ, пояснив, що розписка від 06.12.2014 року про отримання 15 500 грн від позивача, була написана ним, не як керівником (представником) ТОВ, а як фізичною особою. Третя особа [PERSON] пояснив, що позов не підлягає задоволенню у зв*язку з тим, що виготовлені фізичною особою [PERSON] відбійники були передані позивачеві; на рахунок ТОВ не надходили гроші на виконання договору між сторонами від 04.10.2013 року, як передбачено умовами договору (пункт 3.4 договору, а.с. 4). Суд розглядає справу, дотримуючись приписів щодо змагальності диспозитивності розгляду справи та обов*язку сторін надавати докази (ст.ст. 10,11,60 ЦПК України), про які учасникам розгляду справи було роз*яснено. Суд при вирішенні спору керується вказаними у позовній заяві нормами закону. Суд погоджується із ствердженням позивача про те, підстави розірвання договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов*язання повинно виконуватись згідно договору між сторонами. Згідно зі ч. 1 ст. 652 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Суд застосовує вказану норму закону, оскільки відповідач істотно порушив умови договору, допустив прострочення його виконання. Також суд застосовує приписи ч. 2 ст. 849 ЦК України щодо відмови від договору підряду та відшкодування збитків; - ч. 2 ст. 852 ЦК України - щодо розірвання договору. Суд враховує при цьому, що відповідач ТОВ повинно було виконати свої зобов*язання по виготовленню відбійників впродовж 10 днів (пункт 5.1.5 договору) з дня отримання авансу. Суд вважає належним та допустимим доказом оплати робіт (внесення авансу) чек відповідача щодо прийняття 2 тис доларів США від позивача 04.11.2013 року. Суд вважає, що відповідач ТОВ (всупереч ст. 60 ЦПК України) не надав належних та допустимих доказів про виконання умов договору виготовлення ним відбійників та передача їх позивачу. При цьому суд враховує, що в умовах договору вказано про те, що передача відбійників оформлюється актом прийому передачі, з підписами його сторонами договору. Проте, відповідач ТОВ такого акту суду не надав. Тому суд вважає достовірними пояснення позивача про те, що відповідач ТОВ істотно порушив умови договору щодо строків виконання робіт і таке порушення є підставою для його розірвання. Враховуючи, що суд договір розриває у зв*язку з істотним порушенням договору відповідачем, то суд стягує визначені позивачем кошти на його користь, як збитки ( ч. 5 ст.653 ЦК України). Збитки суд визначає надані позивачем к0шти відповідачу в сумі 2 тис доларів США у гривнях за курсом НБУ. Суд вважає доведеним факт отримання відповідачем тов. коштів в розмірі 2 тис доларів США. Оскільки позивач бажає повернути вказані кошти у гривнях і визначив їх суму, то суд вважає, що така сума достовірна, оскільки представник відповідача не оспорив величину курсу долара США відносно гривні, визначену при розрахунках позивачем. Позивач не надав допустимих та належних, передбачених ст. 57 ЦПК України) доказів про те, що він сплатив ТОВ 15 тис 500 грн. На думку суду розписка, написана фізичною особою, не є платіжним документом господарського товариства, яким може бути квитанція, чек, платіжне доручення , меморіальний ордер, тощо. При цьому суд дотримуючись принципу змагальності та диспозитивності, враховує заперечення з цього приводу автора розписки [PERSON], який приймає участь у справі, як третя особа. Відповідно до норм ЦПК України право вибору відповідачів належить лише позивачу. Тому суму 15 тис 500 грн суд з відповідача ТОВ не стягує, що не позбавляє позивача вирішувати питання про повернення вказаної суми від особи, котрій він передав 15 тис 500 грн - [PERSON] Суд стягує пеню із відповідача ТОВ у визначеному позивачем розмірі відповідно до п.7.12 договору. Судові витрати суд стягує із відповідача пропорційно задоволеним вимогам, за майнові вимоги 1% від суми їх задоволення,; 243 грн 60 коп - за вимогу щодо розірвання договору. На підставі викладеного та

Outcome: partial