Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням суду 05 грудня 2013 року було розірвано. Від шлюбу, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що усно зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати доньку, сплачувати аліменти, однак угоди про добровільну сплату аліментів на утримання доньки між ними не було досягнуто. Тому, звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що сплачувати аліментів не відмовляється, але заявлений позивачем розмір аліментів вважає завеликим, згоден сплачувати аліменти в сумі 1000 гривень. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2013 року, було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про її народження Серії [NUMBER] від 22 березня 2011 року. Відповідно до Довідки про склад сім»ї № 119 від 26 травня 2017 року, виданої Паляничинською сільською радою Фастівського району Київської області, малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом із своєю матр»ю [PERSON], [INFO], по [ADDRESS] та перебуває на її повному утриманні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Як встановлено судом та не спростовано самим відповідачем, останній дійсно не надає допомоги для належного утримання малолітньої дитини, у зв'язку з чим порушуються її інтереси. Відповідач по справі працює в ТОВ «Електротехнічна компанія» на посаді електромонтажника. З наданої ним Довідки про доходи від 20.11.2017 року № 1, виданої ТОВ «Електротехнічна компанія», вбачається, що заробітна плата відповідача [PERSON] у період з травня 2017 року по жовтень 2017 року складає 20240.00 грн., а сума до виплати складає - 16293,00 грн.. Згідно ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII передбачено, що прожитковий мінімум для дитини вікoм до 6 років склаладє: з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн., а для дітей вікoм від 6 до 18 років - з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн. Даним законом передбачено, що вищевказаний прожитковий мінімум на протязі року буде змінюватися. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. Згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Так, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 1500 грн. не обґрунтованим, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати таку допомогу. Тому, суд приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги та матеріальне становище відповідача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 17 жовтня 2017 року, а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 17 жовтня 2017 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 0 коп.

Outcome: partial