Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи на те, що за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.04.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON] [INFO] до його повноліття та видано виконавчий лист № 2-1861 від 21.04.2008 року, який перебуває на виконанні в ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва. Крім того, Солом'янським районним судом м.Києва видано виконавчий лист № 2-388 від 15.10.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені від суми несплачених аліментів на утримання сина за період з лютого 2008 року по грудень 2009 року у розмірі 49886,80 гривень та видано ще один виконавчий лист № 2-3639 від 28.10.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені від суми несплачених аліментів на утримання сина за період з 01.01.2010 року по квітень 2011 року у розмірі 10000 гривень, які також знаходяться на виконанні в ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва. Позивач зазначає, що з січня 2010 року він почав сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, перебуваючи на обліку Дарницького районного центру зайнятості та сплачує їх по сьогоднішній день, також сплачує заборгованість по аліментах та пеню. Заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина утворилась у зв'язку з тим, що у суді першої інстанції на той час розглядалась цивільна справа, в якій вирішувалось питання про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, так як [PERSON] мав причини вважати, що неповнолітній [PERSON], [INFO] не є його сином, але з січня 2010 року, після встановлення його батьківства, позивач постійно та регулярно сплачує аліменти. З 29.06.2010 року [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець, але почав займатися підприємницькою діяльністю з квітня 2011 року, від якої має невеликий та нестабільний дохід, з якого державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва вираховує аліменти та пеню відповідно до виконавчих листів. Представник позивача зазначає, що на час коли утворилась заборгованість по аліментам (з 01.02.2008 року по 2010 рік) [PERSON] мав дуже скрутний стан, що підтверджується довідкою Дарницького райцентру зайнятості, де зазначено, що в період з червня 2009 по червень 2010 року позивач перебував на обліку як безробітній та загалом за цей період отримав доходу лише 1067,91 гривень. При цьому [PERSON] має на своєму утриманні батьків похилого віку, мати інвалід 2 групи, не працює, отримує мінімальну пенсію. Батьку позивача зробили серйозну операцію з втручанням в життєвоважливі органи. Тобто, батьки позивача в силу свого похилого віку, потребують матеріальної допомоги сина. Згідно розрахунку державного виконавця станом на 13.03.2014 року [PERSON] має заборгованість по аліментах на утримання неповнолітнього сина в сумі 18 397,51 грн., по пені нарахованій по виконавчому листу № 2-388 в сумі 39 176,80, по пені нарахованій по виконавчому листу № 2-3639 в сумі 6850 гривень. Позивач не має можливості в повному обсязі сплачувати пеню від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини по 2 виконавчим листам та заборгованість по аліментах і самі аліменти, щомісячно надаючи повну суму на погашення свого боргу, оскільки сам залишається без мінімального забезпечення та позбавляє аліментних прав своїх батьків, що потребують допомоги. Тому просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та частково звільнити його від сплати пені по двох виконавчих листах. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з викладених у позові підстав та просить їх задовольнити. Пояснила, що позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки має невеликий дохід від підприємницької діяльності, крім того він має на утриманні батьків пенсіонерів, матір інваліда 2 групи, якій постійно потрібні кошти на медичні препарати та лікування, [PERSON] не має засобів для забезпечення своїх мінімальних потреб, тому предстаник позивача просила суд звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам, вказуючи, що його вина відсутня у виникненні заборгованості та частково звільнити його від сплати пені. Відповідач позов не визнала та пояснила, що підстав для його задоволення не вбачає, оскільки [PERSON] всіляко ухилявся від сплати аліментів сину з часу його народження, тобто [INFO] та до 2010 року. З 2010 року позивач став сплачувати аліменти, але в розмірі, який не відповідає встановленому діючим законодавством. Твердження позивача та його представника про те, що [PERSON] з 2009 року по 2010 рік мав скрутне матеріальне становище та перебував на обліку у центрі зайнятості не може бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, нарахованої з 01.02.2008 року, та зменшення розміру пені нарахованої на дану заборгованість, оскільки в цей час позивач мав реальну можливість працювати на Авіаційному науково-технічному комплексі «Антонов», звідки він звільнився 10.12.2007 року, тобто перед народженням сина, за власним бажанням і став на облік як безробітний до Дарницького районного центру зайнятості 17.09.2009 року. Сама відповідач працює лікарем терапевтом в Київському СІЗО. Її з позивачем син [PERSON], [INFO] проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько [PERSON] здоров»ям та життям сина не цікавиться, а дитина хворіє та потребує витрат на лікування та операції. Відповідач також пояснила, що [PERSON] має можливість сплатити заборгованість по аліментам та нараховану пеню, оскільки займається підприємницькою діяльністю та отримує дохід, здійснє ремонтні роботи офісів та квартир в центрі м.Київ, і його посилання та те, що він надає матеріальне утримання своїм батькам, які в силу свого похилого віку та хвороб потребують матеріальної допомоги, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки як їй відомо з листа райуправління міліції місцезнаходження [PERSON] не відомо навіть його батьку [PERSON]. Також пояснила, що позивач перебуває в розшуку, проти нього порушувалась кримінальна справа за ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, насправді він дійсно не проживає за адресою, яку вказує державному виконавцю та податковій інспекції. Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред»явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-1861, виданого 21.04.2008 року Солом'янським районним судом м. Києва стягуються аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01.02.2008 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості від 13.03.2014 року, наданого головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ в м.Києві сума заборгованості [PERSON] по аліментам станом на 01.01.2014 року становить 18397,51 гривень. При сплаті аліментів по рішенню суду на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] [PERSON] дійсно допустив заборгованість в сумі 18397,51 гривень за період з 01.02.2008 року по 2010 рік. Причиною цього [PERSON] зазначає, що з червня 2009 року по червень 2010 року він перебував на обліку як безробітний у Дарницькому районному центрі зайнятості та загалом за цей період отримав доходу лише 1067,91 гривень, на підтвердження чого надав довідку від 05.07.2010 року та крім того вказує, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина утворилась у зв'язку з тим, що у суді першої інстанції на той час розглядалась цивільна справа, в якій вирішувалось питання про виключення запису про батька [PERSON] з актового запису про народження дитини. Суд не вважає ці обставини саме тими, що мають істотне значення і у зв'язку з цим звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам, оскільки позивач мав реальну можливість працевлаштуватися сам та отримувати дохід. В судовому засіданні позивачем не надано доказів того, що за станом здоров»я чи з будь-яких інших причин він не міг цього зробити. Крім того, позивач мав право звернутися до суду з вимогою про зміну розміру стягуваних з нього аліментів в зв»язку зі зміною його матеріального стану, коли згідно ст.182 СК України враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, чи має платник аліментів інших дітей, непрацездатних дружину, що суд вважає однією із причин по якій утворилася заборгованість по сплаті аліментів. Вирішення питання в судових інстанціях щодо батьківства [PERSON] не звільняє боржника від виконання рішення суду щодо стягнення з нього аліментів. Також, посилання представника позивача на відсутність стабільного та достатнього доходу від підприємницької діяльності у [PERSON], як на підставу звільнення від сплати заборгованості по аліментам, не можна вважати поважною причиною неналежного виконання аліментних зобов»язань. Отже, судом не встановлено обставин, що мають істотне значення для повного або часткового звільнення від сплати заборгованості за аліментами [PERSON], оскільки таке звільнення від сплати заборгованості по аліментах порушить права одержувача аліментів та дитини, тому в частині задоволення позову про звільнення від виплати заборгованості по аліментам слід відмовити. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки про заборгованість від 13.03.2014 року, наданої головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ, за виконавчим листом № 2-388 від 15.10.2010 року виданим Солом'янським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені від суми несплачених аліментів на утримання сина залишок боргу становить 39176,80 гривень та за виконавчим листом № 2-3639 від 28.10.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені від суми несплачених аліментів на утримання сина за період з 01.01.2010 року по квітень 2011 року залишок боргу становить 6850 гривень, розмір якого представник позивача просить зменшити до 9176, 80 гривень та 850 гривень відповідно. Чинним сімейним законодавством передбачено рівні обов»язки батьків (батька та матері) по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 196 СК передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений з урахуванням матеріального та сімейного стану боржника - платника аліментів. Такими обставинами - матеріальним та сімейним станом може бути наявність інших неповнолітніх дітей, яких боржник утримує (сплачує аліменти на трьох неповнолітніх дітей по трьох виконавчих листах). Положення про зменшення розміру неустойки знайшло своє відображення і у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Згідно довідок Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління міндоходів у м.Києві [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 29.06.2010 року і є платником єдиного податку з 01 січня 2012 року. Враховуючи положення ч. 2 ст. 196 СК України та виходячи із сукупності обставин справи, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що сягується за виконавчим листом № 2-388 від 15.10.2010 року виданим Солом'янським районним судом м.Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені від суми несплачених аліментів на утримання сина і залишок боргу якої становить 39176,80 гривень, оскільки у [PERSON] на утриманні знаходиться хвора мати [PERSON], яка потребує стороннього догляду, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії № 18000 від 15.05.2004 року, а сума пені по зазначеному виконавчому листу, яку необхідно сплачувати [PERSON] завелика. Позивач є єдиним сином та зобов»язаний піклуватися про матір. Разом з тим, сімейний стан самого боржника не змінився, у нього немає інших дітей, яких він зобов»язаний був би утримувати, його матеріальне становище не погіршилося, він з 29.06.2010 року зареєстрований як фізична особа - підприємець, тобто займається підприємницькою діяльністю та отримує дохід. На даний час позивач сплачує аліменти, заборгованість і пеню, тому є підстави частково звільнити [PERSON] від сплати пені по виконавчому листу № 2-388 від 15.10.2010 року перед одержувачем [PERSON] на суму 10000 гривень, а саме від загальної суми заборгованості по пені в розмірі 39176,80 гривень залишити 29176,80 гривень та вважати що заборгованість по сплаті пені за виконавчим листом № 2-388 від 15.10.2010 року становить 29176,80 гривень. В силу ст.60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи викладене, дослідивши всі надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial