Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народився син [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між сторонами фактично припинився, відповідач проживає окремо, син проживає з позивачкою, яка повністю його утримує та виховує. Оскільки Відповідач останім часом самоусунувся від надання коштів на утриманні сина, та грошових коштів постійно не вистачає, остання була вимушена звернутися до суду із вкзаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В своєму відзиві на позовну заяву, відповідач посилається на те, що він офіційно не працевлаштований, по віку та здоров'ю є працездатним, інших аліментних зобов'язань не має, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, яка потребує регулярної матеріальної допомоги у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, позов в цій частині визнав частково. Позивач у своїй відповіді на відзив зазначила, що відповідач є фізично здоровою людиною та не позбавлений можливості працевлаштуватися з метою отримання доходу, необхідного для утримання його малолітньої дитини. Посилання відповідача на відсутність доходу не звільняє останнього від покладеного на нього законом обов'язку щодо матеріального утримання сина. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив. 26 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 26.12.2012 року. У шлюбу в сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2018 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 26 грудня 2012 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1608 - розірвано. Згідно пояснень позивача, на даний час син [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON]та кошти на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України» та ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги, що відповідачем, не заперечувалась сплата аліментів, крім того [PERSON], як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично та психічно здоровим, проте офіційно не працевлаштований. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» - установити у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: partial