Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Промавтоінвест» про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Комунарського суду м. Запоріжжя від 18.02.2002 року з Відкритого акціонерного товариства «АвтоЗАЗ» на її користь була стягнута спричинена шкода, завдана каліцтвом, у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою в результаті придбання автомобіля на підприємстві Закрите акціонерне товариство «ЗАЗ» неналежної якості. За висновком експерта № 151/к від 05.09.2003 року їй встановила 40% втрати працездатності безстроково, згідно ст.104 „б" приказа № 238 від 05.08.98р. Міністерства охорони здоров`я України про затвердження «Критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках, особливостей працевлаштування хворих та інвалідів, та внесення змін і доповнень до порядку встановлення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 22.11,95р. № 212». За висновком експерта № 56/к від 19.05.2015 року, в зв`язку з отриманою травмою, їй необхідне регулярне санаторно-курортне лікування, періодичність якого визначається лікарем, з урахуванням динаміки патологічного процесу. Відповідно до довідки з амбулаторної карти хворого від 06.08.2021 року, їй рекомендовано проходження санаторно-курортного лікування в санаторії „Хмільник". В период з 10.08.2021 року по 28.08.2021 року вона проходила санаторно-курортне лікування в ТОВ -Санаторій «Поділля» в м. Хмільник, де отримала курс необхідного оздоровчого лікування. Розходи на проходження санаторного лікування склали: вартість путівки - 17100 (сімнадцять тисяч сто) грн. 00 коп (копія квитанції до прибутково-касового ордеру про оплату путівки від 10.08.2021 року додається). При оформлені путівки вона оформила страховий поліс на час находження в санаторії на суму 200,00 грн. При проходженні санаторно-курортного лікування їй були призначені платні процедури: підводний душ-масаж - загальною вартісттю 500,00 грн, спеліотерапія - 250,00 грн, масаж спини - 1200,00 гри. механічний масаж стоп - 660,00 грн та мазь живокост вартісттю 111,00 грн. Проїздних ж/д та автобусних квитків від дому до саноторія та в зворотньому напрямку, а також на послуги камери зберігання, нею було придбано на загальну суму 1695,30 грн (708,81 грн, 755,29 грн, 74,60 грн, 74,60 грн, 5,00 грн, також 2 квітка по 6,00 грн та 3 квітка по 10,00 грн, 35,00 грн,). Разом на санаторно-курортне лікування нею було витрачено 21716,30 грн. Для обгрунтування та подання позовної заяви до суду їй необхідно було зробити ксерокопії чеків, довідок, висновків СМЕ та інших документів на загальну суму 171,00 грн. Вона, як позивач, при звернені до суду з цим позовом понесла, наступні судові витрати: відповідно до ст. ст.137, 141 ЦПК України та п. 3.1 договору на надання юридичних послуг, сплата послуг адвоката за надання правничої допомоги за домовленістю одна година праці адвоката або одне судове засіданні при розрахунку гонорару складає 1100,00 грн. Отже, оплата витрат на правову допомогу складає: 3,5 х 1100 = 3850,00 грн. Позивач просить зобов`язати ПАТ «Промавтоінвест» відшкодувати їй витрати на придбання путівки та інші витрати, пов`язані із санаторно-курортним лікуванням у розмірі 21716,30 грн.; зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Промавтоінвест» відшкодувати їй збитки понесені нею на послуги ксерокопії на суму 171,00 грн. та стягнути з відповідача - ПРАТ «Промавтоінвест» суму витрат на послуги адвоката в розмірі 3850,00 грн. 16.11.2021 року на адресу суду від ПрАТ «Промавтоінвест» надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме: не заперечує проти стягнення збитків, понесених на придбання путівки вартістю 17 100 грн.; страхового полісу на суму 200 грн.; платної процедури загальною вартістю 500 грн.; платної процедури загальної вартості 250 грн.; придбання мазі живокост вартістю 111 грн. Загалом підтверджена сума самого санаторно-курортного лікування чеками на загальну суму 18 161 грн. 00 коп. (17 100грн. + 200 грн. + 500 грн. + 250 грн. + 111 грн.). Інші витрати пов`язані з санаторно-курортним лікуванням підтверджені повністю квитками та загальну суму 1695 грн. 30 коп. Відповідач вважає, що повністю підтверджена та така що підлягає стягненню з ПРАТ «ІІРОМАВТОІНВЕСТ» сума відшкодування за санаторно-курортне лікування та інші витрати, пов`язані з санаторно-курортним лікуванням у розмірі 19 856 грн. 30 коп. Відповідач зазначає, що інші платні процедури вартістю 1 200 грн. 00 коп. та 660 грн. 00 коп. (на загальну суму 1 860 грн. 00 коп.) не підлягають відшкодуванню, тому що позивачем [PERSON] не надано підтвердження оплати, чеки та квитанції про оплату до позову не надані, тобто докази на підтвердження відшкодування суми у розмірі 1 860 грн. 00 коп. відсутні. Підприємство ПРАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» саме відшкодовує позивачу [PERSON] вже оплачені нею втрати. Без належного доказу - чеку і квитанції про оплату відшкодування неможливе. Санаторно-курортна книжка, яка додана до позову не містить інформації про здійснену позивачем [PERSON] оплату на суму 1 200 грн. та 660 грн. На санаторно- курортній книжці відсутня печатка юридичної особи ТОВ «Санаторій-поділля». Відвовідач зазначає, що вимоги про відшкодування збитків на послуги ксерокопії на суму 171 грн. 00 кон. підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката, відповідач вказує, що підлягають частковому задоволенню такі витрати у розмірі 1 650 грн. 00 коп. Вважає, що витрати за послуги адвоката у сумі 3 850 грн. 00 коп. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання таких послуг не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а саме: по перше, підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію позивача [PERSON] , про що свідчить позовна заява складена адвокатом Сечіним Яном Миколайовичем «про стягнення шкоди причиненої каліцтвом» для [PERSON] у справі № 812/10008/12. З цього часу адвокат Сечін Ян Миколайович складав усі позовні заяви, які подавалися [PERSON] до їхнього підприємства стосовно вимог у зв`язку з травмуванням, а це у часовому вимірі складає більше дев`яти років, що підтверджується Договором на надання юридичних послуг, датованим 15 липня 2012 р. та позовними заявами у наступних справах: № 333/1397/16-ц, № 333/7203/15-ц, № 333/4636/17, № 333/391/17, № 333/1397/16-ц, № 333/7276/14-ц, № 333/323/15-ц, № 333/876/17, № 333/8282/15-ц, № 333/2615/13-ц, № 812/2355/12, № 333/876/17, № 333/1 103/18, № 333/894/19, № 333/541/20, № 333/2377/21 та багатьох інших.Зазначає, що суд кожного року розглядає 3-4 позови [PERSON] до ПРАТ «ГІРОМАВТОІНВЕСТ» про відшкодування шкоди скоєної каліцтвом (стягнення вартості ліків). Позивач до судового засідання не з`явилась, довірила свої інтереси представляти адвокату Сєчину Я.М., який в судовому засіданні підтримував позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача - Чернятіна О.М. позов визнала частково на підставах, викладених у відзиві на позов. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2016 року встановлено, що в результаті продажу відповідачем неякісного автомобіля «Таврія-1102», 09 лютого 1991 року, відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження. Внаслідок травмування за висновком судово-медичної експертизи від 04.07.2003 року [PERSON] встановлено безстроково 40% втрати працездатності та ІІІ група інвалідності. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2002 року з Відкритого акціонерного товариства «АвтоЗАЗ» на користь [PERSON] стягується завдана шкода, спричинена каліцтвом в зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою в результаті придбання автомобіля на підприємстві ЗАТ «ЗАЗ» неналежної якості. Згідно з рішенням Загальних зборів Товариства від 26.12.2016 року змінено тип акціонерного товариства ПАТ «АвтоЗАЗ» і перейменовано у Приватне акціонерне товариство «ПРОМАВТОІНВЕСТ». За висновком експерта №56/к від 19.05.2015 року в зв`язку з отриманою травмою [PERSON] необхідне регулярне санаторно-курортне лікування, періодичність якого визначається лікарем, з урахуванням динаміки патологічного процесу. Відповідно до довідки №208 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування від 09.08.2018 року їй рекомендовано проходження санаторно-курортного лікування в санаторії «Хмільник». [PERSON] в період з 10.08.2021 р. по 28.08.2021 р. проходила санаторно-курортне лікування в ТОВ Санаторій «Поділля» в м. Хмільник. Вартість путівки складає 17 100 грн., що підтверджується наданим фіскальним чеком (а.с.16). При оформлені путівки вона оформила страховий поліс на час находження в санаторії на суму 200,00 грн., що підтверджується змішаним договором добровільного страхування від нещасних випадків та медичних витрат Серії СЗВ № 2526 від 10.08.2021 року (а.м.13). При проходженні санаторно-курортного лікування позивачем оплачено платні процедури загальною вартістю 500 грн.; платної процедури загальної вартості 250 грн.; придбання мазі живокост вартістю 111 грн., що підтверджується наданими позивачем квитанціями про оплату даних послуг та ліків (а.с.14-15) Загалом підтверджена сума самого санаторно-курортного лікування чеками на загальну суму 18 161 грн. 00 коп. (17 100 грн. + 200 грн. + 500 грн. + 250 грн. + 111 грн.) Інші витрати пов`язані з санаторно-курортним лікуванням підтверджені повністю квитками та загальну суму 1695 грн. 30 коп.їй були призначені платні процедури: підводний душ-масаж - загальною вартісттю 500,00 грн, спеліотерапія - 250,00 грн, масаж спини - 1200,00 гри. механічний масаж стоп - 660,00 грн та мазь живокост вартісттю 111,00 грн. Також позивачкою були витрачені кошти на проїзд до санаторію та в зворотному напрямку, а також на послуги камери зберігання на загальну суму 1695,30 грн (708,81 грн, 755,29 грн, 74,60 грн, 74,60 грн, 5,00 грн, також 2 квітка по 6,00 грн та 3 квітка по 10,00 грн, 35,00 грн,), що підтверджується наданими позивачем чеками та квитанціями (а.с.14-16). Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення збитків, понесених на послуги ксерокопії на суму 171,00 грн., відшкодування за санаторно-курортне лікування у розмірі 18 161 грн. 00 коп. визнані відповідачем, підтверджені матеріалами справи, а отже в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Так, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно із п. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону N 1105-1105-14. Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду. При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. Щодо позовних вимог [PERSON] в частині стягнення витрат на платні процедури в санаторії вартістю 1 200 грн. 00 коп. та 660 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Суд не приймає доводи представника позивача, що дані процедури були оплачені позивачем, що підтверджується санаторно-курортною книжкою, оскільки суду не надано чеків або квитанцій щодо оплати даних послуг. Санаторно-курортна книжка з відміткою дати, підпису та вказівки сум не є належним доказом, який надає суду достовірні відомості щодо сплати зазначених в цій книжці коштів. При вирішенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд приймає до уваги наступне. У відповідності зі ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду копію свідоцтва адвоката Сєчина Я.М. про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер (а.с.19-20), таблицю витраченого часу, яка містить детальний опис послуг, наданих адвокатом (а.с.3), акт передачі-приймання послуг адвоката (а.с.18), копії квитанцій до прибуткового касового ордеру від 21.09.2021 року на суму 3650,00 грн.(а.с.17) Матеріали справи не містять договору на надання юридичних послуг, укладеного між позивачем та його представником, тому суд позбавлений можливості ознайомитись з договором та перевірити умови, які зазначені в договорі. В позовних вимогах про стягнення витрат на послуги адвоката, позивач зазначила, що за домовленістю сторін одна година праці адвоката при розрахунку гонорару складає 1100 грн., що не суперечить чинному законодавству. Проте, суд, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг, зазначення в акті передачі-приймання послуг адвоката про складання позовної заяви від 21.09.2021 року, опрацювання законодавчої бази і консультування, а також участь даного адвоката в аналогічних справах [PERSON],

Outcome: partial