Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА Акціонерне товариство комерційного банку «ПриватБанк» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 28.08.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 6000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови кредитування та не виконувала належним чином зобов`язання. Станом на 30.11.2018 року [PERSON] має заборгованість в сумі 210730грн. 87коп., яка складається з: 3138,14грн. тіло кредиту, 201772,71грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5820,02грн. пеня. Разом з тим, оскільки кредитодовець на свій розсуд має право вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 13.02.2006 року по 30.03.2018 року на суму 115041грн. 12коп., яка складається з : 3138грн. 14коп. тіло кредиту, 111902,98грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір на суму 1921 грн. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надіслав письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі. Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.06.2019 року відкрито провадження у справі. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 08.02.2006 року відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. Своїм підписом на анкеті-заяві відповідач підтвердила факт ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення, та погодилася з його умовами, а також з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. За цим договором відповідач отримав кредит в розмірі 6 000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року було змінено назву позивача, замість «Закрите акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк» на «Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке й стало правонаступником прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк». Вказані зміни найменування позивача зазначено в п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» та 17 липня 2009р. проведено державну реєстрацію(номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727). Згідно наказу Мінфіну України № 519 від 21.05.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (АТ КБ «Приватбанк»). ОЦІНКА СУДУ Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого, згідно наданого розрахунку, банком нарахована заборгованість у розмірі 210730грн. 87коп., яка складається з: 3138,14грн. тіло кредиту, 201772,71грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5820,02грн. пеня. При цьому, позивач, як кредитодавець, який на свій розсуд має право вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 13.02.2006 року по 30.03.2018 року на суму 115041грн. 12коп., яка складається з : 3138грн. 14коп. тіло кредиту, 111902,98грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір на суму 1921 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. НОРМИ ПРАВА Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтями\~12,\~13,\~81\~та\~83 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Згідно зі ст. ст.\~526,\~530,\~610, ч. 1 ст.\~612, ст.\~629 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2\~ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст.\~1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданого розрахунку вбачається, що в період з 07.03.2006 року по 31.12.2012 року за користування кредитом позивач нараховував відсотки в розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, в період з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року за користування кредитом позивач нараховував відсотки в розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, в період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року за користування кредитом позивач нараховував відсотки в розмірі 34,80% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, в період з 01.04.2015 року по 30.03.2018 року 43,20% річних. Тобто, вбачається, що позивач неодноразово збільшував відсоткову ставку за кредитом. Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17 та від 30 листопада 2016 року у справі №6-82цс16. Відповідно до заяви [PERSON] , підписаної нею особисто, остання отримала кредит з відсотковою ставкою 3,0% в місяць, тобто 36,00% в рік. За таких обставин суд виходить, із умов кредитування, які підписані відповідачем. Доказів про повідомлення відповідача про збільшення розміру відсоткової ставки та його письмову згоду на таке збільшення в односторонньому порядку, позивачем не надано. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК. Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). З урахуванням викладено, наданий позивачем розрахунок в частині розміру відсотків за користування кредитом, розрахованих за збільшеною в односторонньому порядку відсотковою ставкою, суперечить вимогам ЦК України та не може бути прийнятий судом як належний та допустимий доказ розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за процентами на суму 5935 грн. 05коп.(1839,78 + 662,15 + 3433,12): 1839грн. 78коп. заборгованість за відсотками за період 13.02.2006 року по 31.08.2014 року, коли ставка відповідала умовам укладеного договору, тобто 36% , або була зменшена банком до 30%; 662грн. 15коп. -(3138,14 грн. (заборгованість за тілом кредиту) / 100 х 36,00 (річна процентна ставка) / 360 днів (кількість днів в році, що визначена домовленістю сторін при укладенні договору) х 211 (дні прострочення) - заборгованість за відсотками за період 01.09.2014 року по 31.03.2015 року, виходячи з діючої на час укладення кредитного договору ставки, тобто 36% річних без врахування її односторонньої зміни банком; 3433грн. 12коп. -(3138,14 грн. (заборгованість за тілом кредиту) / 100 х 36,00 (річна процентна ставка) / 360 днів (кількість днів в році, що визначена домовленістю сторін при укладенні договору) х 1094 (дні прострочення) - заборгованість за відсотками за період 01.04.2015 року по 30.03.2018 року, виходячи з діючої на час укладення кредитного договору ставки, тобто 36% річних без врахування її односторонньої зміни банком; Оскільки відповідач не виконав встановлені кредитним договором зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 9073,19грн., яка складається з: 3138,14 грн. тіло кредиту та 5935,05грн. заборгованість за відсотками, що виникла за період з 13.02.2006 року по 30.03.2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 151 грн 51 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial