Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що з 1995 року за вищевказаною адресою відповідач не проживає, а його реєстрація у належному їй житловому будинку перешкоджає розпоряджатись в повній мірі зазначеним нерухомим майном. В судове засідання по розгляду даної справи сторони не з'явились. Позивач спрямувала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, а також не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.5-7). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Житомирського району Житомирської області 14 червня 2016 року (а.с.8) та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак фактично з 4 листопада 1995 року не проживає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Підставами заявленого позову, виходячи із суті заяви, є положення ст. ст. 386, 391 ЦК України. Даними положеннями передбачено наступне. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.ч. 1-2 ст. 386 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 Кодексу). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч. ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). За таких фактичних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, адже в ході розгляду справи факт порушення прав позивача з боку відповідача у вигляді реєстрації останнього у належному заявникові будинку, що, в свою чергу, обмежує його право розпорядження таким нерухомим майном. Отже, права позивача в цій частині підлягають судовому захисту, шляхом усунення відповідачем перешкод у користуванні житлом. Разом з тим, підстави для задоволення вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку відсутні і така вимога є передчасною, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи або остаточного рішення суду органами Державної міграційної служби України. Крім зазначеного, оскільки позов підлягає до часткового задоволення, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок - пропорційно до частини задоволених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial