Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за опалення та гаряче водопостачання за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2013 року по 01.09.2017 року складає: за централізоване опалення - 15223,44 грн, та водопостачання - 3410, 50 грн. у розмірі 35 971,70 грн., та просить стягнути солідарно судові витрати у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.67,68,162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату, згідно особового рахунка та встановлених тарифів. Боржникам виставлялись рахунки відповідно до тарифів на теплову енергію. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідачі у порушення ст.67,68,162 Житлового Кодексу України, ст.20,32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робили, внаслідок чого його заборгованість за період з 01.03.2013 року по 01.09.2017 року складає: за централізоване опалення - 15 223,44 грн, та водопостачання - 3410, 50 грн. у розмірі 35 971,70 грн.. Позивач звертався до суду 29.05.2017 року з заявою про видачу судового наказу , на підставі якої 04.07.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було винесено ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу №214/3186/17(2-н/214/289/17). Представник відповідача - [PERSON] адвокат Бойченко Л.В. надала до суду відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі. В обґрунтування зазначила, що відповідач [PERSON] не проживав за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що знаходився у місцях позбавлення волі, що підтверджується довідкою. У спірній квартирі проживала його колишня дружина [PERSON] разом зі своїм чоловіком та дітьми. У зв`язку з тим, що вони не сплачували комунальні послуги у квартирі було відключено газопостачання та електропостачання. Він не користувався квартирою на протязі тривалого часу, тому не зобов`язаний сплачувати послуги, якими не користувався. Просить відмовити в цій частині позовних вимог. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] , надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог, так як відбував покарання з 01.05.2009 року по 01.06.2013 року та з 21.06.2013 року по 21.06.2017 року. Представники відповідача - [PERSON] , адвокат Бойченко Л.П. та Давиденко О.В., яка діє на підставі довіреності (а.с. 58), надали до суду спільну заяву, в якій заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідачі - [PERSON] , про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, до судового засідання не з`явилась, заяв до суду не надали, про причини неявки не повідомила. Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини. В період з 01.03.2013 року по 01.09.2017 року позивачем надавались відповідачам послуги опалення та гарячого водопостачання, але відповідачі їх вартість своєчасно і в повному обсязі не сплачували, внаслідок чого утворилася триваюча заборгованість перед позивачем. Сума боргу за вказаний період складає за послуги централізованого опалення 15 223,44 грн. (а.с.4-5). Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Згідно ч. 1ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20,21 вказаного Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів. Разом з тим, із довідки про звільнення встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , відбував покарання в установі Державної кримінально-виконавчої служби з 21 червня 2013 року по 21 червня 2017 року, та [PERSON] , [INFO] відбував покарання в установі Державної кримінально-виконавчої служби з 15.01.2005 року по 20.03.2009 року, 17.08.2009 року по 28.03.2013 року, 06.11.2013 року по 28.11.2016 року. (а.с.53;60-62) Таким чином, послугами позивача за період з 01.03.2013 року по 01.09.2017 року відповідачі не користувались. Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-ІV), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч у частині першій статті 19 Закону № 1875-ІV й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальни Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Так, судом, із розрахунку позивача встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] , та здійснювала оплату не в повному обсязі, а саме з 01.10.2014 року по 01.02.2019 року внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в примусовому порядку. Доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо неналежного надання послуг по централізованому опаленню до квартири нею, суду не надано. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] , яка користувалась послугами позивача КП ТМ «Криворіжтепломережа» обов`язку щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення та гаряче водопостачання, було порушено право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Таким чином, враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання з відповідача [PERSON] обґрунтованими. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial