Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

КС "Аккорд" звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.01.2008 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір № 2976, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 7420 грн. строком на 12 місяців. Договором передбачено порядок погашення кредиту, нарахування процентів та штрафних санкцій. Станом на 13.01.2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 29876,78 грн., яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача. Крім суми богру за договором позивач просить стягнути на його користь з відповідача три відсотки річних в розмірі 1364,79 грн. та індекс інфляції в розмірі 7094,16 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочногорозгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст.224, 169 ч.4 ЦПК України. Судом установлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до укладеного договору № 2976 від 16.01.2008 року відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 7420 грн. строком на 12 місяців. Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав. Відповідач зобов'язання за договором не виконав маючи заборгованість перед позивачем в сумі 29876,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Крім суми заборгованості за кредитом позивач просить стягнути на його користь з відповідача інфляційну складову та 3% річних від суми заборгованості в розмірі 8458,95 грн. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,1151% за кожен день користування кредитом з наступногодня після надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 2 ст 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи той факт, що кредитнти договором встановлено проценти за користування кредитом, суд вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача інфляційної складової та 3% річних в силу ч. 2 ст. 625 задоволенню не підлягає. Крім того суд не погоджується з розрахунком інфляційних витрат, наданих позивачем, оскільки розмір інфляційної складової в гривнях є одинаковим при різному індексі інфляції, який в одних випадках більше одиниці, а в інших - менше одиниці. Так, якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується. Дані обставини для суду є підставою відмови в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційної складової від суми боргу. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в силу ст. ст. 625, 1049, 1054 ЦК підлягають задоволенню частково із стягненням заборгованості з відповідача на користь позивача в сумі 29876,78 грн.

Outcome: partial