Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ сумісної спільної власності подружжя. В обґрунтування позову посилалася на те, що 26.01.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. 13 серпня 2013 року відповідач пішов з сім'ї, шлюбні відносини припинилися. В період шлюбу вони придбали наступне майно: диван вартістю 2500 грн.; меблеву стінку «Вікторія» вартістю 3 000 грн.; електрообігрівач конвекторний 3 шт. вартістю 2200 грн.; мікрохвильову піч LG вартістю 600 грн.; автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 25 000 грн.; мопед «Стингер» вартістю 4500 грн.; електричну витяжку вартістю 500 грн.; телевізор LG вартістю 2000 грн.; ДВД програвач ВВК вартістю 800 грн.; електропилку «Тайга» вартістю 600 грн.; праску «Philips» вартістю 800 грн.; блендер «Philips» вартістю 1000 грн. Загальна вартість майна складає 44 500 грн. Половина вартості майна складає 22 250 грн. Частину зазначених речей відповідач забрав, а саме: автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 25 000 грн., мопед «Стингер» вартістю 4500 грн., телевізор LG вартістю 2000 грн., ДВД програвач ВВК вартістю 800 грн., електропилку «Тайга» вартістю 600 грн., праску «Philips» вартістю 800 грн., загальною вартістю 33700 грн. Між ними існувала домовленість, що різницю у вартості майна відповідач їй відшкодує. Різниця між вартістю половини майна та вартістю майна, яке забрав відповідач складає 11450 грн. Але дотепер відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання щодо сплати грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності, що змушує її звертатися до суду. Позивачка просила суд визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на наступне майно: меблеву стінку «Вікторія» вартістю 3000 грн., електрообігрівач конвекторний 3 шт. вартістю 2200 грн., мікрохвильову піч LG вартістю 600 грн., автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 25 000 грн., мопед «Стингер» вартістю 4500 тис. грн., електричну витяжку вартістю 500 грн., телевізор LG вартістю 2000 грн., ДВД програвач ВВК вартістю 800 грн., електропилку «Тайга» вартістю 600 грн., праску «Philips» вартістю 800 грн., блендер «Philips» вартістю 1000 грн., загальною вартістю 44500 грн. Здійснити поділ спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на меблеву стінку «Вікторія» вартістю 3000 грн., електрообігрівач конвекторний, 3 шт. вартістю 2200 грн., мікрохвильова піч LG вартістю 600 грн., блендер «Philips» вартістю 1000 грн., електричну витяжку вартістю 500 грн., загальною вартістю 10 800 грн. За [PERSON] визнати право власності на автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 25 000 грн., мопед Стінгер вартістю 4500 грн., телевізор LG вартістю 2000 грн., ДВД програвач ВВК 800 грн., електропилка «Тайга» вартістю 600 грн., праску «Philips» 800 грн., загальною вартістю 33700 грн., присудивши [PERSON] грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності у розмірі 11 450 грн. Заявою від 28.03.2013 року (а.с.122) позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] наступне майно: диван вартістю 2316 грн.; меблеву стінку «Вікторія» вартістю 2900 грн.; електрообігрівач конвекторний 3 шт. вартістю 2213 грн.; мікрохвильову піч LG вартістю 613 грн.; автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 25 000 грн.; мопед «Стингер» вартістю 3733 грн.; електричну витяжку вартістю 509 грн.; телевізор LG вартістю 2000 грн.; ДВД програвач ВВК вартістю 645 грн.; електропилку «Тайга» вартістю 600 грн.; праску «Bosh» вартістю 504,21 грн.; блендер «Vitek» вартістю 519 грн.; хлібопіч «Saturn» вартістю 500 грн.; електричний вентилятор вартістю 150 грн., загальною вартістю 42202,21 грн. Здійснити поділ спільної сумісної власності подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на меблеву стінку «Вікторія» вартістю 2900 грн.; електрообігрівач конвекторний 3 шт. вартістю 2213 грн.; мікрохвильову піч LG вартістю 613 грн.; блендер «Vitek» вартістю 519 грн.; електричну витяжку вартістю 509 грн.; мопед «Стингер» вартістю 3733 грн.; телевізор LG вартістю 2000 грн.; праску «Bosh» вартістю 504,21 грн., загальною вартістю 12991,21 грн. За [PERSON] визнати право власності на автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 25 000 грн.; ДВД програвач ВВК вартістю 645 грн.; електропилку «Тайга» вартістю 600 грн., загальною вартістю 26245 грн. Відповідач за первісним позовом [PERSON] , у свою чергу, звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що у період шлюбу з позивачкою ними було придбано наступне майно: електрообігрівач конвекторний 3 шт. вартістю 2213 грн., мікрохвильова піч LG МН-6346QМВ вартістю 613 грн., електрична духовка «Saturn - 1072» вартістю 529 грн., магнітола LG LPC-M150X вартістю 279 грн., електрична витяжка JANTAR PH I 50ФК вартістю 509 грн., ДВД програвач ВВК 522 SI вартістю 645 грн., меблева стінка «Вікторія» вартістю 2900 грн., диван «Надія» вартістю 2 316 грн., чайник «Moulsnex» BAB 124 вартістю 252 грн., кухонний куток вартістю 1260 грн., пилосос SAMSUNG SC 4181 вартістю 650 грн., чайник DELFA DK вартістю 146 грн. 76 коп., блендер VITEK VT-1478 вартістю 146 грн. 76 коп., праска BOSCH TDA вартістю 504 грн. 21 коп., автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 11895 грн. 00 коп. Таким чином, загальна вартість спільного майна складає 25231 грн. 26 коп. У нього знаходиться ДВД програвач ВВК 522 SI вартістю 645 грн., автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 11895 грн. 00 коп., загальною вартістю 12540 грн. Телевізор LG, електропилка «Тайга» та мопед «Стінгер» належить його батьку та бабусі. Відповідачка не має жодного відношення до даних речей, так як не надавала для їх придбання коштів взагалі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на ДВД програвач ВВК 522 SI вартістю 645 грн. та автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 11895 грн. 00 коп., загальною вартістю 12 540 грн. За позивачкою [PERSON] визнати право власності на електрообігрівач конвекторний 3 шт. вартістю 2213 грн., мікрохвильову піч LG МН-6346QМВ вартістю 613 грн., електричну духовку «Saturn - 1072» вартістю 529 грн., магнітолу LG LPC-M150X вартістю 279 грн., електричну витяжку JANTAR PH I 50ФК вартістю 509 грн., меблеву стінку «Вікторія» вартістю 2900 грн., диван «Надія» вартістю 2 316 грн. , чайник «Moulinex» BAB 124 вартістю 252 грн., кухонний куток вартістю 1260 грн., пилосос SAMSUNG SC 4181 вартістю 650 грн., чайник DELFA DK вартістю 146 грн. 76 коп., блендер VITEK VT-1478 вартістю 146 грн. 76 коп. , праску BOSCH TDA вартістю 504 грн. 21 коп. У судовому засіданні позивачка за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що машину вони придбали за 25 000 грн. На придбання машини витратили допомогу при народженні дитини, а також гроші, які надали їм батьки. Телевізор, мопед та електропилку «Тайга» вони з відповідачем придбали у шлюбі. Гроші на електропилку їм частково подарували батьки на річницю весілля (по 200 гривень), а решту коштів - 250 грн. дала її бабуся. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала, пояснивши, що кухонний куточок придбала її мати у подарунок бабусі. Оскільки вони з відповідачем мешкали у будинку, який належить її бабусі, то куточок знаходиться там. Пилосос SAMSUNG їй подарувала мати. Електрична духовка «Saturn - 1072», магнітола LG, чайник «Moulinex», чайник DELFA, які зазначив у позовній заяві [PERSON], на даний час знаходяться у неробочому стані. Представник позивачки адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги за первісним позовом та додатково суду пояснив, що сторона позивача наполягає на тому, що вартість автомобілю ВАЗ 21063, який був придбаний сторонами за час шлюбу, складає 25000 грн. Автомобіль був придбаний не у базовій комплектації, а поліпшений (перекрашений, із заміненими бамперами і т.п.), тому його ціна вище, ніж заявляє відповідач. Електрична духовка «Saturn - 1072», магнітола LG, чайник «Moulinex», чайник DELFA, знаходяться у неробочому стані, але якщо відповідач наполягає на їх розподілі, позивачка згодна віддати ці речі відповідачу. Проти задоволення зустрічного позову заперечував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував та суду пояснив, що мопед «Стінгер» був придбаний його бабусею, щоб він та його батько мав можливість на ньому її провідувати. Електропилку «Тайга» та телевізор купив його батько, ці речі належать йому. Батько іноді давав йому скористатися пилкою, щоб напиляти дрова. Електрична духовка, два чайники та магнітола залишилися у позивачки, коли він покинув будинок, та знаходилися у робочому стані. Автомобіль вони придбали за приблизно 12 тисяч гривень. Перед продажем автомобіля була зроблена оцінка. Свою зустрічну позовну заяву [PERSON] підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала з тих підстав, що телевізор, електропилка та мопед «Стингер» не є спільним майном подружжя, оскільки належать батьку та бабусі відповідача. Вартість автомобіля ВАЗ 21063 складає 11895 грн., а не 25 000 грн., як стверджує позивачка. Зустрічний позов [PERSON] просила задовольнити. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] є хрещеним батьком його дитини. Позивачку та відповідача він знає близько 10 років. Він знає, що батько [PERSON] купив йому телевізор, про це він чув від [PERSON] та [PERSON]. Бабуся [PERSON] йому розповідала, що вона дала гроші, щоб [PERSON] придбав мопед та їздив до неї частіше. Він був присутній, коли [PERSON] з бабусею купували мопед. Мопед придбали у Старому місті на оптовій базі «Елма Сервіс». Туди їздили бабуся, [PERSON], а він приїхав трохи пізніше. Як передавалися гроші, він не бачив. Він подивився на мопед, послухав його. [PERSON] поїхав з бази на мопеді додому. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є батьком [PERSON]. В нього є сад, в якому 75 дерев. Електропилка «Тайга» належить йому, він придбав її на ринку приблизно за 630 гривень, на початку березня приблизно три роки тому. Купив він пилку, щоб випробувати у саду. Син декілька разів брав у нього пилку, користувався нею. Він також давав сину гроші на телевізор, оскільки в молодих телевізора не було. Мопед придбала бабуся, щоб вони їздили до неї допомагали по господарству. Мопед оформили на сина. Постійно мопедом користується син, він також брав мопед, їздив до бабусі. Він позичав сину 7 тисяч на придбання автомобілю. Йому відомо, що автомобіль був придбаний приблизно за 12 тисяч. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивачка [PERSON] є його донькою. У 2011 році під кінець року діти захотіли купити машину, але вони їх умовили почекати до весни. Весною 2012 року донька та зять знайшли машину, яка їм підходить та сказали їм, що на придбання машини необхідно 25 тисяч гривень. Вони позичили дітям 6 тисяч гривень, сват (батько зятя) позичив 13 тисяч гривень, а інші гроші в дітей були. В червні місяці 2012 року він з [PERSON] поїхали до господаря машини на гаражі брати машину. Разом із господарем машини вони поїхали до МРЕВ переоформляти машину. Коли закінчили переоформлення, у машині [PERSON] перерахував гроші та віддав їх господарю. Яку суму передав [PERSON] за машину, він не знає, але гроші були в [PERSON]. Машина була не у базовій комплектації, а тюнінгована (колеса титанові, корпус був покращений). Електричну пілку «Тайга» придбали діти. У 2010 році на річницю весілля вони зі сватами подарували дітям по 200 гривень. Коли діти прийшли додому, то бабуся [PERSON] сказала їм, що вона добавить 250 грн. для того, щоб вони купили пилку, щоб різати дрова. У будинку, де вони мешкали, пічне опалення, тому їм були необхідні дрова. Зі слів дітей йому стало відомо, що вони разом придбали мопед, щоб [PERSON] мав можливість їздити на роботу. Вони зробили передплату, а мопед їм привезли додому. Також він знає, що телевізор придбала донька. Донька з його дружиною поїхали придбати холодильник, але їм сподобався телевізор «LG», та вони придбали його. Про це йому розповіла дружина. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка є її донькою, а відповідач - колишній зять. Електропилка була придбана за гроші, які були подаровані колишній сім'ї [PERSON] на річницю весілля. Взимку 2010 року вони подарували 200 грн., батьки відповідача подарували 200 гривень, а 250 грн. добавила її мати (бабуся позивачки). По ініціативі бабусі була придбана електропилка, щоб різати дрова для опалення будинку. Мопед був придбаний у 2008 році дітьми, оскільки зятю необхідно було їздити на роботу. Телевізор вони придбали разом з донькою. Вони пішли на базу «Елма-сервіс» за холодильником, але грошей у них було небагато, на холодильник не вистачало. На базі вона побачила телевізор. Їй сподобався дизайн телевізора і вона умовила купити його. Кухонний куточок вона придбала у 2011 році для своєї матері. Її мати з подругою зробили ремонт у будинку перед народженням онука, і вона, щоб подякувати за те, що мати допомогла з ремонтом, за свої кошти купила їй кухонний куточок. У 2012 році на придбання машини вони позичили дітям гроші у сумі 6000 грн. Наприкінці року діти їм повернули борг та повідомили, що зняли «дитячі» гроші, щоб повернути борги. За яку ціну була придбана машина, вона не знає. Вона подарувала доньці електроплиту «Мрія». Свідок [PERSON] суду пояснив, що він продав відповідачу [PERSON] машину ВАЗ 21063 за 12 тисяч гривень. Він розмістив оголошення в мережі «Інтернет» і знайшов покупця, ціну машину в оголошенні він не вказував. «Тюнінг» машини він робив сам: пофарбував, поставів навіси, колеса замінив. Коли він придбав машину, вона була в плачевному стані, і він все відремонтував та замінив сам. Документи на продажу машини вони оформили на товарній біржі. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.68 ч.1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26.01.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). 13 серпня 2013 року шлюбні відносини між сторонами припинилися. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Сторонами не заперечується, що у період шлюбу ними було придбано автомобіль ВАЗ 21063, держ.номер [NUMBER], право власності на яку зареєстровано за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.78). Сторони не дійшли згоди щодо вартості спірного автомобілю, за клопотанням позивачки була призначена судова авто товарознавча експертиза. Як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи, ринкова вартість автомобіля ВАЗ 210663 складає 14 007 грн. (а.с.108-112). Суд не бере до уваги доводи позивачки щодо вартості автомобіля у 25 000 грн., оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] суд не бере до уваги, оскільки вони не є належним доказом, крім того, свідки у судовому засіданні пояснили, що за скільки точно позивач та відповідачка придбали автомобіль, вони не знають. Надані позивачкою фотознімки автомобіля та оцінку вартості матеріалів, деталей і робіт по ремонту та поліпшенню автомобіля ВАЗ 21063, зроблену СПД [PERSON] (а.с.61-66) суд не бере до уваги, оскільки зазначені документи не є експертним висновком та не можуть бути прийняті судом як докази. У судовому засіданні також встановлено та визнано сторонами, що за період шлюбу ними придбане наступне майно: - електрообігрівач конвекторний 3 шт. - вартістю 2213 грн. (а.с.36), - мікрохвильова піч LG вартістю 613 грн. (а.с.37) - електрична духовка «Saturn - 1072» вартістю 529 грн. (а.с.37), - магнітола LG вартістю 279 грн. (а.с.37), - електрична витяжка JANTAR вартістю 509 грн. (а.с.38, 95), - ДВД програвач ВВК 522 SI вартістю 645 грн. (а.с.38), - меблева стінка «Вікторія» вартістю 2900 грн. (а.с.39), - диван «Надія» вартістю 2 316 грн. (а.с.40), - чайник «Moulіnex» BAB 124 вартістю 252 грн. (а.с.41), - пилосос SAMSUNG SC 4181 вартістю 659 грн. (а.с.41), - чайник DELFA DK вартістю 146 грн. 76 коп. (а.с.42), - блендер VITEK VT-1478 вартістю 519 грн. 29 коп.(а.с.42), - праска BOSCH TDA вартістю 504 грн. 21 коп. (а.с.42). Наявність вказаного майна на час розгляду справи по суті та його вартість не є спірним між сторонами. Доказів того, що пилосос SAMSUNG вартістю 659 грн., був подарований позивачці її матір'ю, суду не надано, тому зазначену річ суд визнає спільним майном подружжя. Позивачкою також не надано суду доказів, що чайник «Moulіnex» вартістю 252 грн., чайник DELFA вартістю 146,76 грн., електрична духовка «Saturn - 1072» вартістю 529 грн. та магнітола LG вартістю 279 грн. перебувають у неробочому стані та не мають матеріальної цінності, тому вказане майно суд включає до переліку спільного майна подружжя, яке підлягає поділу. Як вбачається з наданого суду товарного чеку від 26.08.2008 року та гарантійного талону, відповідачем [PERSON] під час шлюбу був придбаний мопед ZOONDER STINGER ZB50-4 вартістю 3733 грн. (а.с.37,125). Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, що вказаний мопед був придбаний його бабусею. Суд не бере до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON] в цій частині, оскільки показання свідків не підтверджують факт належності мопеда бабусі відповідача та спростовуються письмовими доказами (чеком та гарантійним талоном, оформленим на ім'я відповідача). Під час шлюбу сторонами також був придбаний телевізор LG вартістю 1979 грн., що підтверджується копією товарного чеку від 28.08.208 року та гарантійним талоном (а.с.75-77, 94). Доказів того, що зазначений телевізор належить батьку відповідача [PERSON], останнім суду не надано. Як вбачається з копії квитанції до прибуткового касового ордера від 26.06.2011 року, у шлюбі був придбаний кухонний куток вартістю 1260 грн. (а.с.41). Суд не бере до уваги доводи позивачки, що цей кухонний куток був придбаний її матір'ю у подарунок бабусі, оскільки це не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні. Показання свідка [PERSON] в цій частині суд не бере до уваги, оскільки показання свідка в даному випадку, не є належними доказами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що мопед ZOONDER STINGER ZB50-4 вартістю 3733 грн., телевізор LG вартістю 1979 грн. та кухонний куток вартістю 1260 грн., придбані сторонами у період шлюбу та є спільним майном подружжя. Між сторонами також існує спір щодо належності до спільного майна подружжя електропилки «Тайга» Сторонами були надані перші сторінки технічного паспорту на 2 різні електричні пилки «Тайга»: позивачкою - на електричну пилку «Тайга» ПЦ-2500 (а.с.96), відповідачем - на електричну пилку «Тайга» ПЦ 220. Інших документів, які б підтверджували придбання електропилки «Тайга», сторонами суду не надано. Оскільки у судовому засіданні не достовірно не встановлено, яка саме електропилка була придбана, її вартість та наявність у сторін або третіх осіб на час розгляду справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] в частині визнання електропилки «Тайга» спільним майном подружжя, та її поділу не підлягають задоволенню. Доказів того, що хлібопічка «Saturn» та електричний вентилятор були придбані під час шлюбу, а також наявності вказаних речей на час розгляду справи у сторін або у третіх осіб позивачкою суду не надано, тому суд приходить до висновку, що зазначені речі не можуть бути віднесені до спільного майна подружжя, тому позовні вимоги позивачки [PERSON] в цій частині також не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд визнає сумісною власністю подружжя наступне майно: - електрообігрівач конвекторний 3 шт. - вартістю 2213 грн., - мікрохвильову піч LG - вартістю 613 грн., - електричну духовку «Saturn - 1072»- вартістю 529 грн., - магнітолу LG вартістю - 279 грн., - електричну витяжку JANTAR - вартістю 509 грн., - ДВД програвач ВВК 522 SI - вартістю 645 грн., - меблеву стінку «Вікторія» - вартістю 2900 грн., - диван «Надія» - вартістю 2 316 грн., - чайник «Moulіnex» BAB 124 - вартістю 252 грн., - кухонний куток вартістю - 1260 грн., - пилосос SAMSUNG SC 4181 - вартістю 659 грн., - чайник DELFA DK - вартістю 146 грн. 76 коп., - блендер VITEK VT-1478 - вартістю 519 грн. 29 коп., - праска BOSCH TDA - вартістю 504 грн. 21 коп., - автомобіль ВАЗ 21063 вартістю - 14007 грн., - мопед ZOONDER STINGER ZB50-4 - вартістю 3733 грн., - телевізор LG вартістю - 1979 грн. Загальна вартість майна складає 33064,26 грн. Виходячи з рівності часток при поділі спільного сумісного майна подружжя згідно ч.1 ст.70 СК України, вищевказане майно підлягає поділу наступним чином: [PERSON] виділити у власність: електрообігрівач конвекторний 3 шт. вартістю 2213 грн., мікрохвильову піч LG - вартістю 613 грн., електричну духовка «Saturn - 1072» вартістю 529 грн., магнітолу LG вартістю 279 грн., електричну витяжку JANTAR вартістю 509 грн., меблеву стінку «Вікторія» вартістю 2900 грн., диван «Надія» вартістю 2 316 грн., чайник «Moulіnex» BAB 124 вартістю 252 грн., кухонний куток вартістю 1260 грн., пилосос SAMSUNG SC 4181 вартістю 659 грн., чайник DELFA DK вартістю 146 грн. 76 коп., блендер VITEK VT-1478 вартістю 519 грн. 29 коп., праска BOSCH TDA вартістю 504 грн. 21 коп., мопед ZOONDER STINGER ZB50-4 вартістю 3733 грн., усього на суму 16433,26 грн. [PERSON] слід виділити наступне майно: автомобіль ВАЗ 21063 вартістю 14007 грн., телевізор LG вартістю 1979 грн., ДВД програвач ВВК вартістю 645 грн., усього на суму 16631 грн., стягнувши з нього на користь [PERSON] різницю у вартості майна у сумі 98,87 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України відповідно до задоволеної частини позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 229,40 грн. та витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи у сумі 200 грн. З позивачки [PERSON] на користь відповідача [PERSON] відповідно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору у сумі 229,40 На підставі викладеного,

Outcome: partial