Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки, в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007р. який був зареєстрований Індустріальним районним відділом актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області а/з №1276. Від подружнього життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] яка мешкає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. У зв'язку з тим, що позивачка бажає отримувати аліменти на утримання дитини з відповідача в судовому порядку, просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку відповідача щомісячно, але в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 4000грн. щомісяця. Відповідач позов визнав частково, надав суду письмові заперечення, в судовому засіданні пояснив, що він ніколи не ухилявся від матеріального утримання своєї дитини, про що надав суду відповідні квитанції про направлення грошових переказів позивачці по 3000грн. щомісячно. На теперішній час, позов визнає частково та не заперечує проти сплати аліменти в твердій грошовій сумі 2500грн. щомісяця. Надав суду довідку податкової інспекції про отримання ним доходу за 2013р. в сумі 831500грн. На теперішній час має ряд хвороб та потребує медичного нагляду та лікування в Ізраїлі. Крім того стверджував, що його щомісячний дохід складає приблизно 12000-15000грн. Не заперечував, що їх донька має хронічні захворювання, та перебуває на спеціальному медичному обліку, згоден з тим, що донька потребує додаткового харчування, та санаторно-курортного лікування. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, на підставі ст.180-184 СК України, оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дитини, а батьки повинні утримувати матеріально своїх неповнолітніх дітей, а якщо вони ухиляються від своїх обов'язків, з них повинні стягуватися аліменти. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України та Закону України "Про Державний бюджет України на 2009р. мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином вимога позивачки є законною у зв'язку зі зміною законодавства з цього питання. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України та Закону України "Про Державний бюджет України на 2009р. мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином вимога позивачки є законною у зв'язку зі зміною законодавства з цього питання. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка, хоча і просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, проти її розміру 2500грн., запропонованому відповідачем, категорично заперечувала, оскільки їх спільна донька потребує значно більших витрат на своє утримання, оскільки хворіє на хронічні захворювання, перебуває на обліку в дитячій поліклініці. про що надала суду відповідні медичні документи. Оскільки відповідач в добровільному порядку надсилав їй аліменти в сумі 3000грн., а його статки складають до 20000грн. щомісяця, від взмозі сплачувати на утримання доньки 4000грн. Суду надана довідка Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління міндоходів у Дніпропетровській області №818/6/04-64-17-01 від 14.01.2014р., згідно з якою у 2013р. ФОП [PERSON] застосовував спрощену систему оподаткування, сума його доходу за період з 01.01.2013р. по 31.11.2013р. становила 831500грн. Тому, відповідач, як батько дитини, зобов'язаний брати участь у витратах на додаткове харчування дитини, що обумовлено її хворобами. Розмір запропонованого позивачкою розміру 4000грн. з офіційного доходу батька - відповідача може бути зменшений до суми 3500грн., що не буде порушувати прав та інтересів відповідача, який має можливість їх надати, оскільки постійно працює та має відповідну заробітну плату у вигляді доходу, при цьому суд також враховує дохід позивачки, який складає 1500грн. Суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, в частині стягнення аліментів на утримання її неповнолітньої доньки в розмірі 3500грн. заробітку відповідача, оскільки відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3500грн. свого заробітку щомісячно, тобто розмір передбачений законом на одну неповнолітню дитину, без порушення прав та інтересів відповідача. Обґрунтування позовних вимог підтверджується: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини сторін, довідкою з місця проживання, довідкою з дитячого закладу, медичними документами дитини та ін.

Outcome: partial