Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 25 червня 2011 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач уклав військовий контракт, покинув сім'ю і на даний час працює як військовослужбовець, отримує достатньо велику заробітну плату. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач позивачеві не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття. До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання заявлених вимог, зазначивши про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 25 червня 2011 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З копії свідоцтв про народження вбачається факт родинних відносин між сторонами і донькою [PERSON], [INFO], і сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Факт проживання дітей разом з позивачем і перебування їх на утриманні позивача підтверджується довідкою виконкому Славгородської селищної ради №1030 від 03 вересня 2018 року. Суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів 1/2 частина заробітку відповідача є завищеним. Так, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Отже, враховуючи, що відповідач офіційно працює, отримує регулярний заробіток, доказів щодо необхідності несення додаткових витрат на утримання дітей у зв'язку зі станом їх здоров'я позивач суду не надала, сама позивач є працездатною і також зобов'язана приймати участь в матеріальному забезпеченні дітей, суд вважає, що відповідач повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей і розмір цієї допомоги повинен складати 1/3 частина усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково. Оскільки позивач від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial