Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права власності та поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19 листопада 2003 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 28.07.2014 року шлюб між ними розірвано. Згідно з договором купівлі - продажу земельної ділянки від 02.06.2006 року, посвідченим державним нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори Солопун М.І. за №1-653, [PERSON] набула у власність земельну ділянку загальною площею 1383 кв. м з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку (кадастровий номер [NUMBER]) - 1000 кв. м., для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]) - 383 кв. м за адресою [ADDRESS]. Право приватної власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку площею 0,0383 га серії [NUMBER] та площею 0,1000 га серія [NUMBER]. Рішенням виконкому Кролевецької міської ради Сумської області № 305 від 26.07.2007 року [PERSON] надано дозвіл побудувати індивідуальний житловий будинок і господарські будівлі на земельній ділянці, що знаходиться в її власності та розташована за адресою [ADDRESS]. На виконання вищезазначеного рішення виготовлено будівельний паспорт, зареєстрований у головного архітектора м.Кролевець Сумської області від 23.10.2008 року № 559. Рішенням виконкому Кролевецької міської ради Сумської області від 06.10.2009 року «Про скасування рішення Кролевецької міської ради № 39 від 22.01.1998 року «Про упорядкування нумерації житлових будинків та підприємств по бул.Шевченка» присвоєно приватному будинку № 53-а гр.[PERSON], поштову адресу:[ADDRESS]. При розгляді цивільної справи № 579/523/17 була проведена судова будівельно-технічна, земельно-технічна, оціночно-будівельна, оціночно-земельна експертиза, відповідно до висновку якої визначено готовність житлового будинку до експлуатації, встановлено ринкову вартість домоволодіння, визначено можливі варіанти виділу часток в розмірі 4/5 та 1/2 та зазначалося питання відносно поділу земельної ділянки. Житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] та земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER] набуті ним та [PERSON] за час шлюбу і є об'єктами спільної сумісної власності подружжя. Він (позивач) одноособово займався будівництвом, як під час шлюбу, так і після розлучення, відповідачка будь-якої допомоги не надавала. Окрім цього, в період шлюбу, ним було отримано грошові кошти під розписку, які до теперішнього часу не сплачені. Виходячи із зазначених обставин, вважає можливим визнати за ним право власності на 4/5 частини домоволодіння та виділити йому в натурі перший поверх будинку з ґанками, літню кухню, гараж та погріб та розділити земельні ділянки в розмірі 1/2 на його користь; визнати ідеальні частки сторін у спірному майні (огорожа) без їх реального поділу та залишити спірне майно в спільній частковій власності сторін. Посилаючись на викладене, позивач просить суд визнати за ним право власності на 4/5 незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані в [ADDRESS] та право власності на 1/2 земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER], які розташовані в [ADDRESS]; подітити нерхоме майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та виділити йому в натурі 4/5 вказаного об'єкта незавершеного будівництва - житлового будинку з надвірними будівлями (перший поверх будинку з ґанками, літню кухню, гараж та погріб) та 1/2 земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER] та [NUMBER], які розташовані в [ADDRESS], а також стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по сплаті судового збору та проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи №1353/1354/1378/1379, проведеної у цивільній справі №579/523/17. Відповідачкою [PERSON] до суду подано відзив на позов (а.с.68-69). Відповідачка вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню лише в частині визнання за ним права власності на 1/2 частку земельних ділянок з кадастровими номерами [NUMBER] і [NUMBER], що розташовані по [ADDRESS], в іншій частині позовні вимоги вважає такими, що задоволенню не підлягають. Так, нею визнається та обставина, що об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок по [ADDRESS] є об'єктом спільної сумісної власності її та позивача. Однак, даний житловий будинок не прийнятий до експлуатації і право власності на нього належним чином не зареєстроване. Позивачем же заявлена вимога про визнання за ним права власності на 4/5 незавершеного будівництва житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Однак, до введення будинку в експлуатацію ця вимога взагалі є передчасною і не грунтується на правових нормах. Спірне нерухоме майно (незавершене будівництво житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS]) не зареєстроване Державною архітектурно будівельною інспекцією у Сумській області, а тому вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Спірні земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] і [NUMBER], що розташовані по [ADDRESS], набувались нею у власність на підставі Договорів купівлі-продажу під час шлюбу з позивачем, а тому за позивачем може бути визнано право власності на їх 1/2 частку. Вважає, що поділ об'єкту незавершеного будівництва - житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], згідно ч.ч.1,2 ст.372 ЦПК України також можливий лише у співвідношенні часток по 1/2 частці позивачу та відповідачу, а не 4/5 частки позивачу, як він зазначає в своїй позовній заяві. Якщо ж посилатись на висновок судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи №1353/1354/1378/1379 від 20.12.2017 року, то вона б не заперечувала щодо поділу об'єкту незавершеною будівництва - житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] за варіантом II, запропонованим експертом, відповідно до якого позивачу виділяється у власність другий поверх будинку з окремою частиною першого поверху (сходами) та господарська споруда у вигляді гаражу, а їй виділяється у власність перший поверх житлового будинку (за виключенням окремої частини першого поверху - сходів) та господарські будівлі у вигляді літньої кухні, сараю, погрібу, з компенсацією 19610 гривень. Щодо клопотання позивача про стягнення з неї судового збору та витрат за проведення судової експертизи, проведеної у цивільній справі №579/523/17, відповідачка зазначає, що позивач в порушення статті 175 ЦПК України при зверненні з позовом до суду не надав разом з позовною заявою попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а тому суд має відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат. Крім цього, у даній справі будь-яка експертиза не проводилась, а тому сплату витрат за проведення експертизи у справі №579/523/17 не можна вважати витратами, пов'язаними з розглядом даної справи. Від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.69), в якій останній зазначив, що з врахуванням чинного сімейного та цивільного законодавства, приймаючи до уваги правові позиції Верховного суду України, його позов грунтується на чинному законодавстві, а тому повинен бути задоволений судом у повному обсязі. Він одноособово займався будівництвом будинку як під час шлюбу, так і після його розірвання, відповідачка будь-якої допомоги не надавала, про матеріальне забезпечення сім'ї не дбала. В період шлюбу ним були отримані грошові кошти за договором позики, які до цього часу не сплачені, тобто існує його боргове зобов'язання щодо повернення коштів за договором позики. Вважає, що наявні правові підстави, враховуючи приписи ст.70 СК України, відступити від засад рівності часток, оскільки є обставини, що мають істотне значення та поділити незавершений будівництвом житловий будинок, виділивши на його користь 4/5 частки з надвірними будівлями - перший поверх будинку з ґанками, літню кухню, гараж та погріб, визнавши на ним право власності на 4/5 вказаного нерухомого майна. При поділі двох земельних ділянок просить суд керуватись висновком експертизи №1353/1354/1378/1379 від 20.12.2017 року. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, на допиті свідків, які викликались в судове засідання за його клопотанням, не наполягає. Також в заяві зазначено, що він користується та фактично проживає в літній кухні, що просить врахувати при поділі (а.с.97). Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, згодна на розподіл житлового будинку в частках - по 1/2 згідно варіанту 2 висновку експертизи, на допиті свідків, які викликались в судове засідання за її клопотанням, не наполягає. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання сторін суд вирішив можливим розглянути справу справу за їх відсутності без допиту свідків. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані по справі докази; відзив відповідачки; відповідь на відзив позивача; оригінали квитанцій та товарних чеків, наданих позивачем; матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок по [ADDRESS], вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2003 року, згідно рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 28 липня 2014 року шлюб між ними розірвано (а.с. 10). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 2 червня 2006 року посвідченого державним нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори Солопун М.І., зареєстрованого в реєстрі за №1-653, [PERSON] набула у власність земельну ділянку загальною площею 1383 кв. м надану згідно цільового призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку (кадастровий номер [NUMBER]) - 1000 кв. м., для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]) - 383 кв. м, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Право власності [PERSON] на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку (кадастровий номер [NUMBER]) та площею 0,0383 га, для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]) підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 13, 14; інв.справа). Рішенням виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області № 305 від 26.07.2007 року [PERSON] надано дозвіл побудувати індивідуальний житловий будинок і господарські будівлі на земельній ділянці, що знаходиться в її власності по [ADDRESS], та зобов'язано виготовити проектну документацію на будівництво індивідуального житлового будинку і господарських будівель та одержати дозвіл на ведення будівельно-монтажних робіт у відділі архітектури, містобудування житлово-комунального господарства райдержадміністрації (а.с.15). На виконання даного рішення було виготовлено будівельний паспорт на будівництво житлового будинку на земельній ділянці [PERSON] в [ADDRESS], паспорт зареєстрований у головного архітектора міста, районного архітектора під №559 від 23.10.2008 року (а.с. 16-20). Рішенням виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 06.10.2009 року «Про скасування рішення Кролевецької міської ради № 39 від 22.01.1998 року «Про упорядкування нумерації житлових будинків та підприємств по бул.Шевченка» присвоєно приватним будинкам по бульвару Шевченка номера, серед іншого, №53 а - [PERSON], поштова адреса [ADDRESS] (а.с.21). Згідно матеріалів інвентаризаційної справи на житловий будинок по [ADDRESS] домоволодіння за вказаною адресою складається з житлового будинку літ. А-1 (коридор 1-2 площею 14,1 кв. м, житлова кімната 1-3 площею 26,1 кв. м, кухня 1-4 площею 16,4 кв. м, санвузол 1-5 площею 8,6 кв. м), прибудови літ.а-2 1-1, мансарди літ. Мнс (коридор 1-6 площею 11,3 кв.м, житлова кімната 1-7 площею 13,2 кв. м, гардеробна 1-8 площею 5,5 кв. м, житлова кімната 1-9 площею 11,8 кв. м, житлова кімната 1-10 площею 17,2 кв. м), ганку літ. гн, ганку літ. гн1, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, гаража літ. Г, вбиральні літ. У. погребу літ. пг, хвіртки №1, воріт №2, огорожі №3. Рік побудови житлового будинку 2012 (арк. інв.справи 4, 5, 8). З викладеного вбачається, що за час шлюбу сторони здійснювали будівництво будинку. Згідно з висновком судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи №1353/1354/1378/1379 ступінь готовності житлового будинку літ.А-1 до експлуатації становить 84,4%, ступінь готовності мансардного поверху до експлуатації становить 40%, ступінь готовності до експлуатації надвірних будівель та споруд садиби (літня кухня літ. Б, сарай літ. В, гараж літ. Г, вбиральня літ. У, погріб літ. пг) становить 100%, з урахування даних натурного обстеження встановлена технічна придатність житлового будинку до експлуатації за умов наявності відповідних документів. Сторони дійшли згоди щодо застосування при поділі житлового будинку та земельних ділянок висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи №1353/1354/1378/1379, проведеної у цивільній справі №579/523/17 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя (а.с.22-57), що вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на позовну заяву. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічне положення містить і норма статті 368 ЦК України. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У Цивільному кодексі України крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об'єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об'єкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «об'єкт будівництва» (статті 876, 877, 879-881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься. Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об'єкт будівництва (об'єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб'єктивних майнових, а також зобов'язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб'єктивних цивільних прав стосовно об'єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, тому такий об'єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об'єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що спірний об'єкт незавершеного будівництва збудований за час шлюбу та є об'єктом спільної сумісної власності подружжя; будівництво його закінчено й він фактично технічно придатний до експлуатації та експлуатується за своїм функціональним призначенням, але не приймається до експлуатації і право власності на нього не оформлюється; сторони позбавлені можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їм реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Судом встановлено, що сторони, під час проживання в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя придбали земельну ділянку загальною площею 1383 кв. м (1000 кв. м - для будівництва і обслуговування жилого будинку, кадастровий номер [NUMBER]; 383 кв. м - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER]) в [ADDRESS], на якій побудували житловий будинок з надвірними спорудами для проживання їхньої сім'ї, тому у відповідності до вищенаведених норм, вказане нерухоме майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.71 СК України). Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється ( ст.372 ЦК України). Судом не встановлено, що між сторонами була домовленість про зміну розміру часток у спільному сумісному майні, або такі частки визначені законом, тому згідно ст. 70 СК України частки подружжя у спільному сумісному майні є рівними. Позивачем не надано доказів того, що його частка у спільному сумісному майні повинна складати 4/5. В суду відсутні підстави та докази, які свідчать про те, що частки сторін не є рівними, у зв'язку з цим суд не може відступити від рівності часток сторін у спільному майні. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо поділу незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок за домовленістю, звернення позивача до суду є обгрунтованим Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Сторонам, зокрема позивачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані йому законом, в тому числі надати докази. На позивача покладений обов'язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України - позивач повинний був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини. Позивачем в судове засідання не були надані докази, на які він посилається як на підставу своїх вимог про те, що він одноособово займався будівництвом будинку, не надано суду доказів, які б підтверджували внесення ним особистих грошових коштів на будівництво спільного житлового будинку. Оригінали квитанцій та товарних чеків на придбання дверей, вікон, будівельних матеріалів, фурнітури та інших матеріалів і засобів, які були надані позивачем та досліджені в судовому засіданні, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вбачається, що всі вищевказані товари були придбані за період перебування сторін у шлюбі, доказів того, що на їх придбання були витрачені особисті кошти позивача, а відповідачка при цьому не несла витрат на будівництво та не приймала в ньому участі, позивачем не надано. Також суд не приймає до уваги посилання позивача як на підставу свої вимог на те, що в період шлюбу ним були отримані грошові кошти за договором позики (а.с.60), оскільки проаналізувавши зміст накладних та чеків, наданих позивачем, будівельні матеріали придбані до 21 грудня 2012 року (дати складення розписки), та доказів того, що позичені кошти саме для будівництва будинку в матеріалах справи не має та позивачем не надано, крім того за змістом розписки відсутні відомості на які цілі позичалися кошти - на будівництво, підприємництво, купівлю автомобіля тощо. Таким чином, позивачем не надано доказів того, що він отримував грошові кошти за розпискою, які використав на будівництво, та не надано доказів того, що кошти зазначені в розписці до теперішнього часу не повернуті. Згідно висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи №1353/1354/1378/1379 (а.с.22-57) ринкова вартість спірного домоволодіння дорівнює 688400 грн., за змістом наданих позивачем чеків та накладних придбано будівельних матеріалів всього на суму 335424,50 грн., при цьому сума чеків на ім?я позивача (придбання пиломатеріалів) становить 87168 грн., доказів того що саме позивач оплачував витрати на придбання будівельних матеріалів на суму 335424,50 грн. останнім не надано. Позивачем не надано доказів того, що він одноосібно займався будівництвом будинку, а відповідачка при цьому будь-якої допомоги не надавала. Виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, враховуючи, що сторонами були придбані земельні ділянки та побудований житловий будинок в період проживання в зареєстрованому шлюбі, за спільні кошти подружжя, між сторонами не було домовленості про зміну розміру часток у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем і відповідачкою права власності на спільно нажите майно подружжя, а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER] і [NUMBER] та незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в [ADDRESS], по 1/2 ідеальній частці відповідно за кожним та провести поділ житлового будинку з господарськими будівлями відповідно до висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи №1353/1354/1378/1379 від 20 грудня 2017 року. При вирішенні питання щодо поділу земельних ділянок суд бере до уваги висновок судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи №1353/1354/1378/1379 від 20 грудня 2017 року, в якому зазначено, що запропоновані варіанти розподілу житлового будинку і надвірних споруд та варіанти виділу частки передбачають наявність земельних ділянок загального користування для земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий номер [NUMBER]) та для земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]), що не відповідає поняттю поділ майна, при якому припиняється режим спільної власності та на його основі виникає режим роздільності майна. Також вивченням даних схематичного плану земельної ділянки на дату 30.10.2012 р., даних будівельного паспорта встановлено наявність розташування частини будівлі сараю літ.В на земельній ділянці іншого власника. При цьому сарай літ.В внесений до даних інвентаризації садиби [ADDRESS]. За наявності будівлі на іншій (чужій) земельній ділянці виникає право користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій), яке має бути підтверджене та оформлене відповідно до вимог ст.102-1 ЗК України. На підставі наведеного, надання варіантів розподілу земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку (кадастровий номер [NUMBER]) та з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер [NUMBER]) згідно часток в розмірі 1/2 не видається за можливе, про що зазначено експертом на аркушах 24, 25 висновку експерта від 20.12.2017 року (а.с.33-34). Врахуючи викладене, суд позбавлений можливості виділити у натурі позивачу [PERSON] належну йому частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 1000 кв. м з кадастровим номером [NUMBER] та частку земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 383 кв. м з кадастровим номером [NUMBER]. Обираючи спосіб поділу спірного будинковолодіння за варіантами висновку судової будівельно-технічної експертизи, суд враховує інтереси сторін, рівність часток [PERSON] та [PERSON] у спільному майні, мінімальні відхилення від їх часток та відповідно мінімальний розмір грошової компенсації при цьому, можливість мінімальних затрат для переобладнання приміщень тощо. Суд вважає, що поділ будинку з господарськими будівлями слід провести відповідно до варіанту ІІ розподілу згідно часток в розмірі 1/2 додатку 5 до висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи №1353/1354/1378/1379 від 20 грудня 2017 року зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. При цьому суд виходить з наступного: при вказаному варіанті поділу сторони понесуть мінімальні затрати для переобладнання приміщень; сторони матимуть окремі входи до будинку; відповідачка має на утриманні дитину, згодна на виділ їй першого поверху будинку, літньої кухні за варіантом ІІ, відповідачка бажає проживати у своєму житлі, яке їй належить, зазначений варіант вцілому відповідає її сформованим бажанням користування нерухомим майном. Крім того, суд вважає, що вказаний варіант поділу спірного нерухомого майна повинен забезпечити сторонам можливість нормального та вільного користування належними їм господарськими спорудами, здійснення догляду за ними, суд вважає, що за таким варіантом поділу у сторін не виникатиме суперечок з приводу користування будинком та двором. Згідно висновку експерта позивачу необхідно виділити виділити: 47/100 часток незавершеного будівництва житлового будинку літ. «Мнс», а саме: коридор 6 площею 11,3 кв. м, житлову кімнату 7 площею 13,2 кв.м, гардероб 8 площею 5,5 кв. м, житлову кімнату 9 площею 11,8 кв. м, житлову кімнату 10 площею 17,2 кв. м, коридор 2 площею 7,05 кв. м, ганок літ гн1 та господарські будівлі: гараж літ.Г, 1/2 частину огорожі літ. N, вартістю 102412 грн. та визнати за ним право власності на зазначену частину житлового будинку з господарськими будівлями Враховуючи, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється (ч.3 ст.372 ЦК України ) і на його основі виникає право власності кожного з колишніх співвласників на окреме майно, тобто, кожна зі сторін має стати одноособовим власником певного майна, тому суд вважає за необхідне виділити відповідачці 53/100 часток незавершеного будівництва житлового будинку літ. «А-1», а саме: коридор 1 літ.а2 площею 5,6 кв. м, коридор 2 площею 7,05 кв.м, житлову кімнату 3 площею 26,1 кв. м, кухню 4 площею 16,4 кв. м, санвузол 5 площею 8,6 кв. м, ганок літ гн та господарські будівлі: літню кухню літ.Б, сарай літ.В, погріб літ. пг, вбиральня літ.У, 1/2 частину огорожі літ. «N», вартістю 114786 грн. та визнати за нею право власності на зазначену частину житлового будинку з господарськими будівлями. При поділі будинку з господарськими будівлями в натурі суд вирішує питання про стягнення з відповідачки на користь позивача різниці у ринковій вартості об'єктів нерухомого майна в сумі 19610 грн., враховуючи ту обставину, що [PERSON] виділено 47/100 часток домоволодіння від необхідної йому 1/2 частки. Застосовуючи даний варіант розподілу житлового будинку, суд враховує, що при поділі будинку в натурі сторонам необхідно обладнати частини будинку самостійними системами опалення, електропостачання, іншими інженерними системами. Враховуючи необхідність проведення переобладнань при поділі будинку в натурі, про що зазначено у висновку експерта, суд вирішує дане питання, покладаючи виконання цих робіт на сторони в частині улаштування перегородки в приміщенні 2 площею 14,1 кв. м (коридор) з відокремленням приміщень площею 7,05 кв. м кожне із зазначення строку проведення робіт до 01 грудня 2018 року, який на розсуд суду буде достатнім. Переустаткування необхідно проводити з дотриманням державних будівельних норм для проведення відповідних робіт. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необгрунтованістю.

Outcome: partial