Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом посилаючись на наступне. Позивач зазначив, що на підставі кредитного договору № NKK1GK04040001 від 27.03.2007 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 50 650, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.03.2027 року. Того ж дня між банком та [PERSON] був укладений договір поруки без №, відповідно до умов якого вона як поручитель взяла на себе відповідальність перед банком за належне виконання позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором у тому ж обсязі, що і боржник за основним зобовязанням, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Свої зобовязання відповідачі за вказаним договором належним чином не виконували, у звязку з чим станом на 31.08.2015р. утворилась заборгованість на загальну суму 94 641, 13 доларів США. Так як позивач своє зобовязання за договором кредиту виконув, то на підставі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку стягнути з відповідачів суму боргу та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судовому засіданні вимоги не визнали, просили відмовити в частині пені, так як вона перевищує суму самого кредиту, а також просили зменшити суму кредиту з скрутним матеріальним становищем у родині. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 27.03.2007 р. було укладено зазначений в позові кредитний договір. Того ж дня між банком та [PERSON] укладено договір поруки. Згідно ст.ст.\~526,527,536 ЦК України\~зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В матеріалах справи містяться розрахунки, що свідчать про те, що відповідач порушив умови повернення кредиту, а також умови сплати відсотків за користування кредитом, в звязку з чим виникла заборгованість. Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 31.08.2015р. загальна сума заборгованості становить 94 641, 13 дол. США, що за курсом НБУ (1 дол. США = 21, 18 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ) в гривневому еквіваленті складає 2 004 499, 18 грн., яка складається з наступного: 46 642, 00 дол. США - сума заборгованості за кредитом; 5 355, 25 дол. США - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1 091, 46 дол. США - сума заборгованості по комісії за користування кредитом; 37 214, 46 дол. США - сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 11, 80 дол. США сума штрафа (фіксована частини); 4 506, 16 дол. США сума штрафа (відсоткова складова). \~Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.\~У відповідності до\~ст. 611 ЦК України\~за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.\~624,\~625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно\~ст.599 ЦК України\~зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а\~ст. 615 ЦК України\~встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України: наслідками порушення боржником зобовязання є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ч.1\~ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Стаття 549\~ЦПК України\~визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3\~статті 551 ЦК України\~встановлено, що розмір неустойки (пені, штрафу) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З урахуванням викладеного, співвідношення розміру заборгованості та розміру неустойки, скрутного матеріального, суд вважає можливим зменшити неустойку та стягнути її лише у вигляді штрафу, розміром 4 517, 96 доларів США (11,80 доларів США - фіксована частина та 4 506, 16 долар США - процентна складова). Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання, повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. 1,2\~ст.\~627 ЦК України\~засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові кошти як неустойку спотворює її дійсне значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 551 ЦК України. На підставі вказаних норм суд вважає за необхідне відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача пені в сумі 37 214, 46 дол. США еквівалентну гривні 788 202, 26 грн., розраховано за курсом НБУ (1 дол. США = 21, 18 грн.) На підставі викладеного, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі\~1 216 296, 91\~грн. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви.

Outcome: partial