Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що згідно виконавчого листа №709/2057 від 08.08.2013 р. Чорнобаївського районного суду відповідач [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку. Відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилася заборгованість 3902 грн. 76 коп. станом на 01.03.2014 р. Так, позивач просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів за період з серпня 2013 р. по 31.03.2014 р. в сумі 6039 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав, заперечував проти задоволення, пояснив, що він повинен сплачувати аліменти на користь [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку в сумі 200 грн. щомісячно та аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Він частково сплачував аліменти на утримання дочки та надав суду відповідну довідку. Представник ДВС Чорнобаївського РУЮ в судове засідання не з'явився, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно виконавчого листа №709/2057 від 08.08.2013 р. Чорнобаївського районного суду відповідач [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку-04.03.2015 р., в сумі 200 грн. щомісячно, а також на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. З уточненої довідки-розрахунку №3533 від 01.07.2014 р. вбачається, що відповідач [PERSON] частково сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] з серпня 2013 р. по березень 2014 р. по 50 грн. щомісяця. Станом на 01.07.2014 р. відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів 5500 грн. 76 коп. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У п.22 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно положень СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч.2 ст.550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з довідки-розрахунку №3533 від 01.07.2014 р., відповідач [PERSON] частково сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] з серпня 2013 р. по березень 2014 р. по 50 грн. щомісяця. Станом на 01.07.2014 р. відповідач [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів 5500 грн. 76 коп. Таким чином, неустойка за прострочення сплати аліментів, з урахуванням часткових виплат, становить: за серпень 2013 р. - 138 грн. 42 коп. (446,50 грн. х 31 х 1%); за вересень 2013 р. - 133 грн. 95 коп. (446,50 грн. х 30 х 1%); за жовтень 2013 р. - 138 грн. 42 коп. (446,50 грн. х 31 х 1%); за листопад 2013 р. - 133 грн. 95 коп. (446,50 грн. х 30 х 1%); за грудень 2013 р. - 148 грн. 03 коп. (477,50 грн. х 31 х 1%); за січень 2014 р. - 148 грн. 03 коп. (477,50 грн..х 31 х 1%); за лютий 2014 р. - 133 грн. 70 коп. (477,50 грн. х 28 х 1%); за березень 2014 р. - 148 грн. 03 коп. (477,50 грн. х 31 х 1%); Загальна сума пені за вказаний період становить 1122 грн. 53 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки відповідач [PERSON] сплачував аліменти не у повному обсязі, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів, а позов задовольнити частково. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають до стягнення судові витрати понесені позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial