Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому посилається на те, що 19.07.2011 року між «Лізинг інформаційних технологій» (правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій»), та [PERSON] укладено договір №120320129, відповідно до якого позивач зобов'язався передати відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання загальною вартістю 7191,84 гривень, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати своєчасну та повну оплату за отримане обладнання в строк визначений п.6.2 Договору, а саме: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів, 9 платежів рівними частками щомісячно до 20-го числа кожного місяця, тобто відповідач має сплатити 10 платежів по 719-18 грн. Відповідач порушив умови договору, сплатив лише 3798-36 грн., з яких на підставі ст.534 ЦК України та п.6.8 Правил зараховано: 173-48 грн. - погашення плати за прострочення щомісячних платежів (в Структурі колонка «Розподіл оплат. Штрафні санкції»), 3579-60 грн. на погашення місячних орендних платежів (в Структурі колонка «Розподіл оплат. Місячний платіж»), 45-28 грн. Заборгованість відповідача станом на час подання позовної заяви у зв»язку з невиконанням умов Договору склала 48499-23 грн. що складається з: 3612-24 грн. - компенсації вартості наданого обладнання, 44847-39 грн. плата за прострочення щомісячних платежів та 39-60 грн. компенсація понесених витрат пов»язаних з отриманням виконання зобов»язання. Просять стягнути зазначену заборгованість з відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що дійсно уклав договір оренди на умовах фінансового лізингу обладнання загальною вартістю 7191,84 гривень та сплатив 3798-36 грн, але у подальшому через те, що склалось тяжке матеріальне становище у сім»ї, він один працює та утримує дружину та малолітню дитину у 2013 року не зміг проводити платежі. Вважає, що штрафні санкції зазначені позивачем є занадто великими та виходять за межі строку позовної давності, який просить застосувати та просить зменшити штрафні санкції до розміру суми оренди, не заперечує наявність боргу. Відповідно до ст..169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторони, належним чином повідомленої про день, місце та час розгляду справи при наявності заяви позивача про розгляд справи у його відсутність, позов розглянути на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі ст.214 ЦПК України суд, установивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосовувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини та Конституцію України. Вислухавши пояснення сторін у справі, які з»явились в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі й щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є непохідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що 19.07.2011 року між ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» (правонаступником якого є ПАТ «Лізинг інформаційних технологій»), та [PERSON] укладено договір №120320129, відповідно до якого позивач зобов'язався передати відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання загальною вартістю 7191,84 гривень, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснювати своєчасну та повну оплату за отримане обладнання в строк визначений п.6.2 Договору, а саме: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів, 9 (крім першого) платежів рівними частками щомісячно до 20-го числа кожного місяця, тобто відповідач має сплатити 10 платежів по 719-18 грн. (а.с.6). Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг) на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом… Істотними умовами Договору лізингу, виходячи з положень ст.806 ЦК України, є майно, яке передається у користування, строк на який передається майно та лізингові платежі. Пунктом 8.1 Договору встановлено, що він діє з моменту його підписання і до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. За умовами п.1.2 Договору на отримання ІТ-обладнання Клієнт отримує обладнання та інші товари на умовах передбачених Правилами отримання IT-обладнання, інших товарів та послуг у системі Lease ІT (далі - Правила), які є невід'ємною частиною зазначеного договору, з якими відповідач ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис в Договорі. (а.с.6). Згідно п.3.1 Правил умови, за якими IT- обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються відповідним пакетом LeaseIT, який обирається клієнтом, про що зазначається в заявці Клієнта та в документах, що супроводжуються передачу IT - обладнання (а.с.8). Згідно з п. 3.3 Правил пакети LeaseІT формуються і затверджуються оператором LeaselT, та є публічною пропозицією оператора LeaselT (а.с.8). На виконання умов договору відповідачем було подано заявку на отримання обладнання, інших товарів та послуг а саме: телефон мобільний НТС Desire HD A9191 Brow, з якої вбачається, що він обрав пакет LeaseIT Десятка (а.с. 6). . Згідно умов Пакету LeasІТ Десятка визначено вид договору - фінансовий лізинг, кількість місячних лізингових платежів ( крім першого): 9, виплати проводяться щомісячно рівними частками, перехід права власності - виплата повної вартості обладнання (а.с.6). Згідно з п. 3.1 Договору відповідач, укладаючи договір з ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" взяв на себе обов'язок здійснювати платежі згідно з Пакетом LeaseІT Десятка та цим договором в строк до 20 числа поточного місяця та відповідно до п.5.4.2 Договору зобов'язалася своєчасно в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені пакетом LeaseIT та цим Договором (а.с.6, а.с.6 о.с.). При цьому, договір є обов'язковим для виконання сторонами -ст. 629 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно вимог ст.526, 530,611,612 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною 1 ст.546, та ст.549 ЦК України передбачено, що виконання зобов»язання забезпечується зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання, за п.3 ч.1 ст.611 цього кодексу сплата неустойки є правовим наслідком порушення зобов»язання. Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі прострочення сплати платежів, клієнт сплачує плату за прострочення платежів в порядку та розмірах, визначених Правилами. Згідно п. 14.1 Правил сторони несуть відповідальність, встановлену цими Правилами, укладеним між сторонами договором та чинним законодавством України (а.с.11 о.с.). Пунктом 14.2 Правил визначено розмір плати відповідачем пені за прострочення нарахованих платежів у разі їх несвоєчасної оплати передбачених Пакетом та Договором (а.с.11 о.с.). Відповідно до п.2.2 Договору лізингу та п.4.9 Правил при переданні обладнання сторони підписують відповідні документи про здійснення прийому-передачі. Згідно акту приймання-передачі № 120320129 від 19.07.2011 року відповідачу було передано в користування обладнання на загальну суму 7191-84 грн., а саме: телефон мобільний НТС Desire HD A9191 Brown (а.с. 14), який він отримав, однак своїх зобов'язань щодо вчасного внесення щомісячних платежів не виконав і станом на 20.05.2014 року має заборгованість, яку визначив позивач у письмовому розрахунку в сумі 48499-23 грн., (а.с. 15) . Починаючи з грудня 2011 року відповідач припинив здійснення платежів, але від використання обладнання не відмовився (а.с.15). Як вбачається із структури грошових нарахувань та надходжень, сплата рахунків відповідачем здійснювалася несвоєчасно, без дотримання вимог п.5.4.2 Договору, у зв'язку з чим йому правомірно нараховувалась плата за прострочення платежу (а.с.15).. Відповідачу згідно з умовами Пакету, Правил та умов Договору були нараховані: 3612-24 грн. - компенсації вартості наданого обладнання; за порушення п.14.2 Правил - прострочення щомісячних платежів нараховано пені 44847-39 грн. та компенсації понесених витрат пов»язаних з отриманням виконання зобов»язання в розмірі 39-60 грн. Відповідно до вимог ст. 806 ЦК України до відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення, про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.3 ст.692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Враховуючи встановлений факт порушення відповідачем зобов'язань щодо виплати вартості придбаного ним обладнання та оплати послуг позивача за укладеним з ним договором, зважаючи на положення цивільного законодавства, що регулює спірні правовідносини та на умови укладеного сторонами договору, суд вважає, що у позивача виникло право вимагати стягнення з відповідача заборгованості за договором фінансового лізингу, в тому числі передбачених договором штрафних санкцій за невиконання умов договору. Відповідно до ч.2 п.1 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог: про стягнення неустойки ( штрафу, пені), але незважаючи на зазначену норму закону позивачем на час звернення з позовом до суду нараховано пені за прострочення нарахованих платежів у разі їх несвоєчасної оплати передбачених Пакетом та Договором з 22.08.2011 року по 20.05.2014 року в сумі 45020-87 грн., разом з тим в межах строку позовної давності з 20.05.2013 року по день складання розрахунку для звернення до суду 20.05.2014 року відповідно до Структури грошових нарахувань та надходжень ( а.с.15) нараховано пені за прострочення нарахованих платежів у разі їх несвоєчасної оплати передбачених Пакетом та Договором у сумі 31714-73 грн. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи. Істотними обставинами у розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати зокрема, ступень виконання зобов»язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов»язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу ( наприклад , відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов»язання). Враховуючи наведене суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, що значно перевищує як розмір отриманого позивачем в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, так і розмір завданих відповідачу збитків. При визначенні розміру неустойки, що підлягає до сплати, суд враховує ступень виконання відповідачем зобов»язання, майновий стан сторони( відповідач працює вчителем, має середній заробіток 2703-08 грн, утримує дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та малолітню дитину, 2013 року), клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки, а також визначені ст.3 ЦК України засади справедливості, добросовісності та розумності, і вважає можливим зменшити розмір нарахованої відповідачем пені з 31714-73 грн. до 10000 грн. Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості. Статтею 88 ч.1 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати. Відповідно ст.ст. 547, 638 ЦК України,

Outcome: partial