Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила присудити їй частину житлового будинку по [ADDRESS] , згідно варіанту № 2 висновку експертизи № 2616 від 05.02.2018 (червоний колір табл. № 1, 2,3 додатку №4 до висновку), а саме 1-й поверх: житлова кімната літ. 2-4, пл. 17,2 кв.м; житлова кімната літ. 2-5, пл. 12,7 кв.м.; кухня літ. 2-6 пл. 8,3 кв.м.; коридор (веранда) літ. І пл. 3,0 кв.м.(на стадії проектного завдання), ванна літ. І пл. 3,3 кв.м.(на стадії проектного завдання). Загальна площа приміщень за даним варіантом становить 38,2 кв.м., що менша від ідеальної частини на 19,75 кв.м.. Відповідачу [PERSON] залишити приміщення будинку позначені в синій колір таблиці до експертизи. Виділити їй 9,5 кв.м. горища (червоний колір), а відповідачу 44,7 кв.м. горища згідно таб. № 2 додатку № 4 до висновку експертизи (синій колір).Також просить, залишити їй такі господарські будівлі згідно з другим варіантом експертизи, а саме сарай під літ.»Г» - вартістю 16 985 грн, гараж під літ «В» вартістю 41 847 грн, Ѕ воріт № 3 2392,5 грн. Відповідачу залишити літню кухню під літ. «Б» вартістю 81 700 грн. та 1/2 воріт № 3 -2392,5 грн. Відповідно до другого варіанту висновку експертизи просить встановити за нею порядок користування земельною ділянкою пл. 258,07 кв.м. по [ADDRESS] . Моршин згідно таб. № 2 додатку № 6(червоний колір). Відповідачу залишити у користування земельну ділянку позначену у таблиці у синій колір. Частину земельної ділянки(зелений колір) залишити у спільному користуванні. Стягнути з відповідача [PERSON] загальну грошову компенсацію за відхилення від ідеальних частин у житловому будинку і господарських споруд у розмірі 158\~417,50 грн., а також всі судові витрати понесені нею по даній справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2014 за нею було визнано право власності у порядку спадкування за законом на ј частину будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] . Раніше відокремлена половина даного будинку належала її прабабці [PERSON] , якій також була виділена земельна ділянка площею 641 кв.м. для обслуговування даного житлового будинку. Відповідач [PERSON] є зовсім чужою людиною та не має жодного відношення до їхньої родини. Після смерті її прабабці [PERSON] відповідач [PERSON] почала приходити до чоловіка прабабці, який невдовзі помер та склав заповіт на останню. Однак на даний час маючи рішення про визнання за нею права власності на частину будинку, відповідачка чинить їй перешкоди у користуванні таким та не бажає у добровільному порядку розділити будинок, а тому вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та адвокат Бурінкова Н.Г. уточнені позовні вимоги підтримали та просили провести розподіл будинку, господарських споруд та земельної ділянки по варіанту № 2 вказаному у висновку експертизи №2616 від 05.02.2018. При цьому, зазначили, що позивач [PERSON] не згідна на сплату грошової компенсації [PERSON] , за будь-яким варіантом розподілу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просила суд, позов [PERSON] задоволити частково, зокрема виділивши їй ( [PERSON] ) частину житлового будинку по варіанту розподілу відображеного у таблиці № 1 додатку 3 до висновку експерта № 17/18/19 складеного за її заявою від 09.07.2018, а саме тамбур, коридор, кімнату 2-5; кімнату 2-6; кімнату 2-4; кімнату 2-1, на першому поверсі, що заштрихована синім кольором, горище (таблиця 2 додатка 3 вказаної експертизи), що заштриховано синім кольором, підвал (таблиця № 3 додатку 3 вказаної експертизи), що заштриховано синім кольором; гараж позначений літерою В; сарай позначений літерою Г; та земельну ділянку (таблиця № 1 додаток 5 вказаної експертизи). Додатково пояснила, що з 2001 року проживає у спірному будинку, що по [ADDRESS] , з цього часу здійснювала догляд за власником будинковолодіння [PERSON] , а після його смерті [INFO] , займалась його поховання. Позивач не цікавилась здоров`ям родичів, ніколи їх не провідувала. А тому все належне йому майно [PERSON] заповів саме їй. Прийнявши спадщини після смерті Зяблова у 2011 році, вона зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою де проживала з його пасинком [PERSON] (сином бабусі позивачки) однією сім`єю, який також хворів та доглядала його, до дня смерті останнього 13.06.2013. Також, просила суд врахувати той факт, що вона з 2001 року по сьогоднішній день проживає у спірному будинку, користується саме першим поверхом будинку,є особою яка постійно хворіє, іншого житла не має, а присуджена позивачці частина будинку на її переконання буде підлягати продажу або ж здачі в оренду, оскільки остання працює та постійно проживає у м [ADDRESS] , де має власне житло, а відтак не має наміру переїжджати в м. Моршин. Окрім цього, зазначила, що не погоджується на виплату грошової компенсації [PERSON] згідно варіанту № 2 експертизи № 2616 від 05.02.2018, однак згідна виплатити позивачу [PERSON] грошову компенсацію згідно варіанту розподілу по висновку експерта № 17/18/19 від 09.07.2018. Представник відповідача адвокат Івашків В.М. у судовому засіданні просив суд здійснити розподіл будинку, господарських будівель та встановити порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту, який зазначений у експертизі № 17/18/19 від 09.07.2018. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду,перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, однак частково, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В ч.1 ст. 5 ЦПК України, вказано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2\~Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до\~статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Так, згідно копії технічного паспорта, виданого Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентиризації від 22.10.2010, вбачається, що спірний житловий будинок по [ADDRESS] складається з двох квартир [ADDRESS] та № [ADDRESS] ./а.с.83-89 т 1/ Судом встановлено, і таке не заперечується сторонами по справі, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/4 ідеальній частині квартири [ADDRESS] житлового [ADDRESS] господарськими [ADDRESS] . Наведене підтверджується наявними у матеріалах справи, копією рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.01.2014 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на частину будинку, а також копією рішення Апеляційного суду Львівської області від 23.04.2014 /а.с. 6-9 т 1/. Між сторонами виник спір, який позасудовим шляхом в порядку ст. 358 ЦК України врегулювати неможливо. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це права двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 2 вказаної статті цього Кодексу, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст.\~183,\~358,\~364,\~379,\~380,\~382 ЦК України\~виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Згідно з роз`ясненнями п. п. 6, 7Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. У цьому випадку коли виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли у результаті поділу(виділу) співвласнику передається частка нежитлового приміщення, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає у рішенні про зміну часток у праві власності на це приміщення. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України 16.11.2016 року у справі № 6-1443цс16,який відповідно до ч. 4\~ст.\~263\~ЦПК України суд враховує\~ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13.02.2019 р. по справі № 1316/304/11 Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007р. № 55 (1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2). Об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. У відповідності до ч.1 ст 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Так, допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] показав, що згідно ухвали Стрийського міськрайонного суду від 15.04.2016 ним підготовлено висновок № 2616 від 05.02.2018, яким встановлено два можливі варіанти розподілу частини житлового будинку, господарських споруд та встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] між двома співласниками [PERSON] та [PERSON] .. В подальшому до нього з заявою звернулась [PERSON] та просила підготувати висновок, щодо можливості інших варіантів розподілу будинку, при цьому запропонувавши свій варіант. Уклавши письмову угоду, ним складено висновок № 17/18/19 від 09.07.2018, яким підтверджено, що максимально наближений варіант розподілу житлового будинку, господарських будівель та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] який був запропонований [PERSON] є в принципі технічно можливий. При цьому вказав, що запропоновані варіанти розподілу спірного будинку не є вичерпними і фактично технічно можливі й інші варіанти розподілу будинку. Однак в судовому засіданні жодна з сторін, клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявляла. Будь-яких інших експертиз, окрім тих, що долучені до справи суду не представлено. Так, згідно висновку експерта № 2616 від 05.02.2018, визначено два варіанти розподілу житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , а також визначено два варіанти порядку користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою./а.с. 111-145 т .1/. Зокрема визначено, що розподіл житлового будинку, між співвласниками технічно можливий, однак з відхиленням від ідеальних доль, зокрема одному співвласнику виділяється 21/100 частини будинковолодіння, а іншому 31/100 частини будинковолодіння, з подальшою компенсацією одним зі співвласників, іншому різниці в частці, а також з проведенням необхідних робіт з реконструкції житлового будинку. В представленому суду відповідачем [PERSON] , висновку експерта № 17/18/19 від 09.07.2018, експертом визначено технічно можливим варіант розподілу житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] між співвласниками [PERSON] та [PERSON] з виділенням [PERSON] таких приміщень житлового будинку, а саме: коридор 2-1, кладова 2-2, ванна 2-3, житлова кімната 2-4,житлова кімнату 2-5; кухня 2-6 на першому поверсі, І-підвал, ІІ-підвал та господарських споруд «В» - гараж, «Г» -сарай та з виділенням [PERSON] таких приміщень житлового будинку як коридор-ІІ на першому поверсі, коридор 2-7; житлова кімната 2-8; житлова кімната 2-9; коридор V на мансардному поверсі та літньої кухні «Б» з врахуванням проведення перепланування та переобладнання частин житлового будинку. Вищевказаний розподіл житлового будинку, між співвласниками технічно можливий однак з відхиленням від ідеальних доль, зокрема співвласнику [PERSON] виділяється 30/100 частини будинковолодіння, а [PERSON] . 22/100 частини будинковолодіння, з подальшою компенсацією [PERSON] [PERSON] , різниці в частці. Даним висновком також визначено порядок користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою/а.с.199-226 т. 1 /. Слід зазначити, що при визначенні технічної можливості розподілу житлового будинку, за обома висновками експертиз, площа самочинно влаштованого коридору під літ. «І» 6,3 кв.м. не враховувалась. При цьому, позивач [PERSON] настоює на другому варіанті розподілу будинковолодіння та земельної ділянки згідно експертизи № 2616 від 05.02.2018 та не згідна на виплату компенсації [PERSON] за будь-яким варіантом розподілу. В свою чергу відповідач [PERSON] бажає провести розподіл, запропонований висновком експерта № 17/18/19 зазначивши, що він найбільш наближений до ідеальних часток, за таким визначена найменша сума компенсації, яку вона згідна сплатити позивачу. Обидві сторони заперечують варіант № 1 експертизи № 2616 від 05.02.2018 розподілу спільного майна за результатами проведеного будівельно технічної, земельно технічної та оціночно будівельної експертизи. Враховуючи вищезазначені норми закону, згідно яких співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, думку сторін, проаналізувавши запропоновані експертом варіанти розподілу житлового будинку і господарських споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS] Л. [ADDRESS] суд вважає, найбільш прийнятним і таким, що відповідає вимогам закону варіант поділу спільного майна згідно висновку експерта № 17/18/19 від 09.07.2018, за яким частки сторін становитимуть для [PERSON] . - 30/100 частини будинковолодіння та [PERSON] -22/100 частини, оскільки він максимально наближений до ідеальних часток співвласників у спірному майні, окрім цього розмір загальної грошової компенсації, яку [PERSON] повинна виплатити [PERSON] становить 126 855,5 грн, в той час як згідно варіанту розподілу № 2 висновку експерта № 2616 від 05.02.2018 відступ від ідеальних часток є більшим 21/100 та 31/100, а загальна сума компенсації яку [PERSON] повинна сплатити [PERSON] також є більшою та становить 158 417,5 грн.. Окрім цього, вказаний варіант розподілу,також відповідає найбільш наближеному існуючому порядку користування приміщеннями між сторонами у спірному будинку, вимагає найменшої кількості проведення будівельних робіт з реконструкції. Також, судом враховується й те, що відповідач [PERSON] з 2001 року користується та проживає у спірному будинковолодінні, а з 2011 року в ньому зареєстрована, іншим житлом не забезпечена, є особою похилого віку яка хворіє, що стверджується копією медичного висновку ЛКК від 19.06.2018 та від 13.12.2018 /а.с. 167, 235 т. 1/. Саме [PERSON] здійснювала догляд за власником спірного будинковолодіння, [PERSON] та його пасинком [PERSON] , протягом більше десяти років, та займалась їхнім похованням. Відповідач іншим житлом не забезпечена. Факт проживання та реєстрації відповідачки [PERSON] у спірному будинковолодінні стверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта громадянина України згідно якого [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 04.04.2011. Також, до матеріалів справи долучено нотаріально посвідчені заяви сусідів [PERSON] , яка проживає [ADDRESS] . Моршин [ADDRESS] , [PERSON] , що проживає [ADDRESS] та [PERSON] , що проживає [ADDRESS] . [ADDRESS] від 27.03.2019, в яких останні підтверджують, що відповідач [PERSON] з 22.02.2001 постійно проживає за адресою [ADDRESS] а.с.34-37 т. 2 /. В той же час, судом не беруться до уваги, посилання представників позивача, про те що висновок експерта № 17/18/19 від 09.07.2018, є неналежним, оскільки проведений в позасудовому порядку, зважаючи на те, що такий складений, компетентним експертом та у встановленому законом порядку, що підтверджено в судовому засідані самим експертом [PERSON] .. Під час розгляду справи позивачем не доведено та судом не встановлено, які її права порушуються при такому варіанті розподілу спірного будинковолодіння, у який спосіб та які конкретно несприятливі наслідки спричиняє для неї це порушення. На підставі вищенаведеного суд вважає за доцільне провести реальний розподіл житлового будинку та господарських споруд за адресою: [ADDRESS] та виділити в натурі [PERSON] як для першого співвласника 53,7 кв.м. приміщень житлового будинку позначених червоним кольором у таблиці №1, №2 Додатку № 3 до висновку експерта №17/18/19 від 09.07.2018, а також господарські будівлі та споруди, що становить в цілому 22/100 частини будинковолодіння, а саме:1-й поверх:- кухня (коридор) літ.ІІ пл.9,0 кв.м.. Мансардний поверх:-коридор літ.2-7 пл.12.1 кв.м.;-житлова кімната літ 2-8 пл.13,8 кв.м.;-житлова кімната літ 2-9 пл. 9,3 кв.м.;-коридор літ.Vпл.9,5 кв.м. Всього загальною вартістю 585 390 грн.. Господарські будівлі та споруди:літня кухня літ «Б»; 1/2 воріт №3. Всього загальною вартістю 86 565 грн.. Виділити у натурі [PERSON] , як для другого співвласника 62,2 кв.м. приміщень житлового будинку позначених синім кольором у таблиці №1, №3 Додатку № 3 до висновку експерта №17/18/19 від 09.07.2018, а також господарські будівлі та споруди, що в цілому становить 30/100 частини будинковолодіння, а саме:1-й поверх: коридор літ.2-1 пл.6,2 кв.м.; туалет(кладова) літ.2-2 пл.2,2 кв.м.; ванна літ. 2-3 пл.3,4 кв.м.; житлова кімната літ 2-4 пл.17,2 кв.м.; житлова кімната літ.2-5 пл.12,7 кв.м.; кухня літ 2-5 пл.8,3 кв.м.;. Підвал: підвал літ. І пл. -7,5 кв.м.; підвал літ.ІІ пл.. 4,7 кв.м.;Всього загальною вартістю 862 640 грн.. Господарські будівлі та споруди: сарай під літ. «Г»; гараж під літерою «В»; Ѕ воріт № 3. Всього загальною вартістю 63 026 грн. 50 коп.. Вимощення «І» та огорожа № 1 залишаються у спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] .. Також співвласники\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~зобов`язані користуватися горищем згідно розподілу плану мансардного поверху у житловому будинку(таблиця 2 додаток № 3 до висновку). Суд приходить до переконання, що сторонам по справі [PERSON] та [PERSON] при даному варіанті розподілу спірного житлового будинку необхідно провести роботи з реконструкції будинку описані у в описовій частині висновку експерта № 17/18/19 від 09.07.2018 з отриманням необхідних дозвільних документів у виконавчому комітеті Моршинської міської ради Львівської області. Так на запит суду, виконавчий комітет Моршинської міської ради листом від 14.05.2019 №521 повідомив, що у випадку належного звернення співвласників житлового будинку по [ADDRESS] до виконавчого комітету Моршинської міської ради про видачу будівельного паспорту на реконструкцію житлового будинку та подання всіх необхідних для цього документів виконавчий комітет Моршинської міської ради не заперечуватиме на проведення реконструкції житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] після отримання будівельного паспорту на його реконструкція /а.с. 43 т. 2/. Окрім цього співвласники [PERSON] та [PERSON] зобов`язані влаштувати окремо водопостачання, газопостачання та електропостачання з лічильниками у своїх частинах житлового будинку та влаштувати окремо опалення з сучасними котлами. Беручи до уваги роз`яснення, надані у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», згідно яких вирішуючи питання про грошові стягнення, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в данному населенному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. А тому, невідповідність виділених часток житлового будинку та господарських будівель і споруд (враховуючи вартість спірного майна визначеного висновком експертизи) слід компенсувати у грошовому виразі, стягнувши з [PERSON] у користь [PERSON] 138\~625 грн. компенсації за відхилення від ідеальних частин житлового будинку та стягнути з [PERSON] у користь [PERSON] 11\~796,50 грн. компенсації за відхилення від ідеальних частин господарських споруд. Таким чином загальна грошова компенсація за відхилення від ідеальних частин у будинковолодінні (житловий будинок і господарські споруди), яка підлягає стягненню з [PERSON] у користь [PERSON] становить 126\~855,5 грн. Що стосується позовної вимоги про встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 641 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , то суд приходить до наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] було проведено розподіл земельної ділянки та виділено [PERSON] (первісному власнику будинку) 641 кв.м. земельної ділянки, згідно рішення Народного суду УРСР м. Стрия від 16.01.1977 та акту про розподіл присадибної ділянки від 14.05.1977, з них 106 кв.м. під забудовою та 535 кв.м. городу з конкретними межами по годинниковій стрілці./а.с.16, 19-20 т 1/. За змістом ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Статтею 152 ЗК України\~передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед за їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими так і за участю осіб котрі пізніше придбали відповідну частку у спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено у натурі. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Однак у даному випадку сторони в добровільному порядку не погодили порядок користування спірною земельною ділянкою. Згідно приписів\~ЗК України\~вбачається, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно варіанту №2 висновку експерта № 2616 від 05.02.2018 на якому наполягає позивач [PERSON] вбачається можливість встановлення порядку користування земельною ділянкою з залишенням у спільному користуванні частини земельної ділянки площею 126,46 кв.м.. При цьому співвласникам виділяється по 257,27 кв.м., а саме [PERSON] пропонується виділити дві земельні ділянки загальною площею 257,27кв.м., а [PERSON] три земельні ділянки вказаної площі. Згідно висновку експерта №17/18/19 від 09.07.2018 р. експертом встановлена можливість визначення порядку користування земельною ділянкою площею 641 кв.м. із залишенням частини земельної ділянки площею 105,20 кв.м. у загальному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] При цьому кожному із співвласників ідеальних частин повинно належати по 267,90 кв.м., а саме [PERSON] дві земельні ділянки, а [PERSON] одна земельна ділянка вказаної площі. Суд приходить до висновку, що встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою між співвласниками слід провести, саме відповідно до висновку експерта № 17/18/19 від 09.07.2018 р., оскільки такий варіант порядку користування земельною ділянкою розроблений з урахуванням ідеальних часток кожного із співвласників, розмір земельної ділянки, яка залишається у спільному користуванні є меншою в порівнянні з варіантом №2 запропонованим у висновку експерта № 2616 від 05.02.2018,а розмір ділянок, які передаються у користування співвласникам є більшим. Окрім цього, при запропонованому варіанті користування земельні ділянки підлягають меншому дробленню. Також такий варіант порядку користування земельної ділянки відповідає специфіці забудови земельної ділянки та виділеним співвласникам господарським будівлям, зокрема що [PERSON] при реальному розподілі господарських споруд виділяються «В» -гараж, «Г» сарай, а Весняній Я.В. «Б» літня кухня. Зокрема, позивачу [PERSON] як першому співвласнику слід виділити у користування земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки (червоний колір таблиці 1 додатку №5 до висновку№ 17/18/19 від 09.07.2018 р.,):12,11 м.; 4,1 м.; 3,9м; 1,35 м; по літній кухні 6,3м.; по огородженню 1,35 м.;1,8 м.; 13,0 м.; 5,6 м.;13,15 м.; 1,2 м.; по будинку 2,35м.;8,1 м.;0,65 м.; по проектуючій прибудові 2,6 м.; по проектуючих сходах 1,0 м.; 1,65 м.;3,16м; 3,0 м.;11,09м;4,82 м.; 12,1м.- загальною площею 267,90 кв.м.. Відповідачу [PERSON] як другому співвласнику виділити у користування земельні ділянки з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки (синій колір таблиці 1 додатку №5 до висновку№ 17/18/19 від 09.07.2018 р.,): 1-ша ділянка: 4,74м; 2,82м; по проектуючій прибудові 2,4м; 1,7м; 1,6 м; по будинку 1,2 м.; 0,65 м.; 8,1 м.; по огорожі 4,25 м.; 8,1м. загальною площею 120,58 кв.м. 2-га ділянка по існуючій огорожі 28,17 м.;. 3,39 м.; 12,1м.; 4,82 м, 11,09м.; 3,96м; 3,98 м. загальною площею 147,32 кв.м.. Загальна площа ділянок 267,90 кв.м.. Земельну ділянку загальною площею 105,20 кв.м.з наступними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою по воротах 3,5 м.; по огорожі 22,50 м.; 3,98 м; 3,96 м.; 3,0 м; 3,16 м.; по проектованих сходах 1,65 м.; 1,0 м.; по проектованій прибудові 2,6м.; по будинку 1,2 м.; по проектованій прибудові 1,6 м.; 1,7 м; 2,4м.; 2,82м.; 4,74м.; 8,1м.; 12,05м (зелений колір таблиці 1 додатку №5 до висновку № 17/18/19 від 09.07.2018 р)залишити співвласникам [PERSON] та [PERSON] у спільному користуванні. При цьому суд бере до уваги, рівність прав позивача і відповідача на спірну земельну ділянку і приходить до переконання, що саме такий порядок користування земельною ділянкою визначає найбільш ефективний спосіб захисту прав кожного з співвласників, враховує їхні інтереси і не порушує будь-чиїх прав. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До інших судових витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться зокрема витрати пов`язані з проведенням експертизи (ст. 133 ЦПК України). Так, судом беззаперечно встановлено, що обидві сторони понесли співмірні витрати на проведення експертиз у даній справі, що стверджується квитанцією від 28.10.2016 /а.с.159 т 1/ про сплату позивачем [PERSON] коштів за проведення експертизи усумі 10\~592 грн., а також квитанції про оплату відповідачем [PERSON] 11440 грн. за проведення експертизи № 17/18/19 /а.с.48 т. 2/. А відтак, такі судові витрати слід залишити за сторонами. Також суд вважає, що не підлягають стягненню з відповідача у користь позивача витрати пов`язані з оплатою послуг МБТІ, оскільки позивачем не аргументовано у зв`язку з чим такі проплати проводились та чому їх слід відносити до судових витрат. Проте зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 318,32 грн..

Outcome: partial