Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації. В позові зазначено, що відповідач проживає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і тому за період з 01.10.14 р. по 30.09.2016 р. утворилась заборгованість в сумі 4109 грн. 45 коп. До Ленінського районного суду вже направлялася заява про видачу судового наказу про стягнення з відповідача боргу по оплаті за воду і послуги каналізації, але суд відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу, посилаючись на те, що із заяви і поданих документів вбачається спір про право. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідач не бажає. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідач борг по оплаті за воду і послуги каналізації в розмірі 4109 грн. 45 коп., а також судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягає на задоволенні позовних вимог за мотивами, вказаними в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, додали до матеріалів справи свої заперечення в зв'язку з відсутністю підстав у позивача для стягнення саме вказаної у позові суми заборгованості через відсутність належних розрахунків, а також у звязку з пропуском 3-х річного строку позовної давності. Просять суд відмовити КП «Водоканал» в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO]. Позивач надавав відповідачу послуги за цією адресою, але оплату за спожиту воду та послуги каналізації відповідач оплачувала не повністю. Згідно розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, наданому КП «Водоканал», у період з 01.10.2014р. по 30.09.2016 р. відповідачу нарахована заборгованість на загальну суму 1038,44 грн., також за цей період позивач отримав субсидію в рахунок погашення заборгованості в сумі 212,80 грн. Отже, фактична заборгованість відповідача за вказаний період складає 825,64 грн. (1038,44-212,80=825,64 грн.). Окрім того, позивачем у розрахунку заборгованості зазначено, що на 01.10.2014 року заборгованість відповідача складає 3283,81 грн. Тому, позивач просить стягнути заборгованість з відповідача на загальну суму 4109,45 грн. (3283,81 грн.+825,64 грн.=4109,45 грн.), однак у позові вказує, що дана заборгованість у сумі 4109,45 грн. утворилась за період з 01.10.2014 р. по 30.09.2016 р., що є помилковим припущенням. Однак, відповідач та його представник не спростували вказаний розрахунок заборгованості за період з 01.10.2014р. по 30.09.2016 р. в сумі 825,64 грн., хоча такий процесуальній обовязок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України. Обов'язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.322, 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Виходячи зі змісту ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству "Водоканал". Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань по оплаті за спожиту воду та послуги каналізації. Разом з тим, позивачем частково пропущений 3-х річний строк позовної давності без поважних причин. Тобто заборгованість на 01.10.2014 року у сумі 3283,81 грн. (згідно розрахунку заборгованості) заявлена за межами встановленого законом строку позовної давності. Поважність причин пропущення строку позовної давності в суді позивачем не доведено. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосуванні якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові; п.5 цієї ж статті передбачає, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає давності. Таким чином, з урахуванням викладеного, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, в зв'язку з пропуском 3-х річного строку позовної давності. З відповідача [PERSON] на користь КП «Водоканал» підлягає стягненню борг по оплаті за спожиту воду та послуги каналізації за період з 01.10.2014 р. по 30.09.2016 р. у сумі 825,64 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 1600,00 гривень.

Outcome: partial