Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що між відповідачкою та АКІБ «УкрСиббанк» укладено кредитний договір № 11201152000 від 20.08.2007 року, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 175000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0% річних та договір № 11250557000 від 12.11.2007 року, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 125000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,25% річних. Зазначила, що право вимоги за даними кредитними договорами перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», на підставі договору факторингу №1 від 12.12.2011 року. Чинними рішеннями Свалявського районного суду від 25.10.2013 року (справа №306/2242/13-ц) та від 01.12.2015 року (справа №306/2136/15-ц) з [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість за вищевказаними кредитними договорами. Оскільки, на даний час згадані рішення не виконуються, у відповідачки виникла заборгованість перед позивачем зі сплати 3% річних (369414,41 грн) та інфляційних втрат (766283,57 грн), які позивач просить стягнути з останньої та понесені ним судові витрати в розмірі 17035,50 грн. Представник відповідачки - [PERSON] надав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, застосувавши до спірних правовідносин строки позовної давності. Щодо стягнення суми інфляційних втрат зазначив, що оскільки договір укладено у іноземній валюті, чинним законодавством стягнення даного виду втрат не передбачено (а.с. 33-38). Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с. 95). Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його та відповідача відсутності, позовні вимоги не визнає (а.с. 96). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до кредитного договору №11201152000 від 20.08.2007 року, укладений між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», відповідачці надано кредит у розмірі 175000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,0% річних. Також 12.11.2007 року між вищевказаними особами укладено кредитний договір №11250557000, за умовами якого [PERSON] надано кредит у розмірі 125000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,25% річних (а.с. 13-18). Згідно заочного рішення Свалявського районного суду від 25.10.2013 року (справа №306/2242/13-ц) з [PERSON] на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором №11201152000 від 20.08.2007 року у розмірі 2136737,99 грн. та за кредитним договором №11250557000 від 12.11.2007 року заборгованість 1683382,63 грн та 3441 сплаченого судового збору (а.с. 19). Відповідно до рішення Свалявського районного суду від 01.12.2015 року (справа №306/2136/15-ц) з [PERSON] на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором №11250557000 від 12.11.2007 року у розмірі 17685,52 долара США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 26.08.2015 року становить 400106,59 грн, яка складається з заборгованості по процентам (а.с. 20-21). Так, відповідно до рішення Свалявського районного суду від 25.10.2013 року, сума стягнутої заборгованості визначена у національній валюті - гривні, а відповідно до рішення Свалявського районного суду від 01.12.2015 року, сума заборгованості визначена у іноземній валюті (долар США) із зазначенням еквіваленту у національній валюті України - гривні. Як убачається з розрахунку суми 3% річних за період з 01.02.2018 року по 31.12.2020 року, загальний розмір суми 3% річних становить 369414,41 грн (а.с. 8). Згідно розрахунку суми інфляційних витрат за період з лютого 2018 року по грудень 2020 року, загальний розмір суми інфляційних витрат складає 766283,57 грн (а.с. 9-10). Статтею 15 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК). Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідачки 3% річних за прострочення нею грошового зобов`язання відповідає вищезгаданим вимогам Закону і підлягає до задоволення. Щодо стягнення з відповідачки суми інфляційних втрат, суд констатує наступне. За змістом статті 1 Закону "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Згідно постанови Верховного Суду України від 27.01.2016 року (справа №6-771цс15) норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Враховуючи, що вищезгадані кредитні договори укладені в іноземній валюті, суд дійшов висновку, що згадана вимога до задоволення не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 17035,50 грн. Так як позов задоволено частково, а саме стягнуто 3% річних в розмірі 369414,41 грн, а в решті вимог відмовлено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 5541,22 грн.

Outcome: partial