Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

У грудні 2015 р. [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином двадцяти трьох років. Від [PERSON] надійшла заява від 18.02.2016 р., у якій він зазначив, що не працює та має на утриманні трьох дітей, а зв'язку з чим може сплачувати аліменти у розмірі 250,00 грн. щомісячно. Судом з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.10.1996 р. (а. с. 4). [PERSON] є учнем Житомирського професійного ліцею легкої промисловості з 01.09.2014 р. по 30.06.2017 р., форма навчання - денна, що підтверджується довідкою від 25.11.2015 р. № 650, виданою цим закладом (а. с. 6). Суд зазначає, що навчання [PERSON] на денній формі об'єктивно перешкоджає йому займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від нього необхідності купувати канцелярські вироби, підручники ті інші необхідні для навчання речі, що, в свою чергу, ускладнює задоволення його потреб у харчуванні та одязі. За таких обставин Суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання. Згідно з частинами першою та другою статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати повнолітнього сина - [PERSON], до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Як зазначалось вище, [PERSON] у письмовій заяві від 18.02.2016 р. повідомив, що може сплачувати аліменти у розмірі 250,00 грн. щомісячно. Зважаючи на це, Суд вважає, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину - [PERSON]. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, повнолітньої дочки; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати [PERSON] на утримання повнолітнього сина - [PERSON], у зв'язку з продовженням останнім навчання, Суд виходить з того, що, як вказувалось раніше, [PERSON] повідомив, що може сплачувати аліменти у розмірі 250,00 грн. щомісячно, а також те, ще [PERSON] не працює та що до складу його сім'ї входять, зокрема, троє дітей, що підтверджується довідкою від 17.02.2016 р. № 117 про склад сім'ї, виданою Кошелівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, та довідкою від 17.09.2016 р. № 118, виданою Виконавчим комітетом Кошелівською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області (а. с. 25, 26). При цьому [PERSON] не подала доказів, що [PERSON] може сплачувати аліменти в іншому (більшому) розмірі. Зважаючи на наведене, Суд вважає, що [PERSON] має сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 250,00 грн. щомісячно. Відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тобто аліменти, які має сплачувати [PERSON] на утримання повнолітнього сина у зв'язку з продовженням навчання, підлягають присудженню, починаючи з 09.12.2015 р. Зважаючи на зміст статті 199 Сімейного кодексу України, ці аліменти підлягають стягненню до закінчення [PERSON] навчання в Житомирському професійному ліцеї легкої промисловості, тобто до 30.06.2017 р. Враховуючи викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Пунктом першим частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частинами першою та третьою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що, зокрема, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи на вказані норми Цивільного процесуального кодексу України, з [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн., оскільки [PERSON] від сплати цього судового збору звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: partial