Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

В травні 2019р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного знищення майна та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтував тим, що в ніч з 28 травня 2017 року на 29 травня 2017 року працівниками Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводились незаконні дії по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, які знаходяться в обслуговуючому кооперативі «Кооперативна-3», за адресою: просп. Корольова, 5, м. Київ , у тому числі і його власного гаражу № [NUMBER] /н, а також невідомі особи вивозили на автомобілях демонтовані гаражні ворота та інші конструкції. У результаті незаконних дій по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів за вказаною адресою, працівниками Комунального підприємства «Київблагоустрій» власниками гаражів було викликано поліцію на місце події. Працівники Святошинського управління поліції ГУ НП в м. Києві, з`явившись на виклик, зафіксували дану подію та складено протокол. Внаслідок незаконних дій працівників КП «Київблагоустрій», йому як власнику гаражного боксу № [NUMBER] /н, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було завдано матеріальних збитків на суму 314 988,00 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна від 20.05.2017 СОД ТОВ «Київський інститут оціночної діяльності» № 170520-001. Його право власності на гаражний бокс № [NUMBER] /н підтверджується довідкою виданою обслуговуючим кооперативом «Кооперативна-3» № 88 від 15.11.2016 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 74726628 від 03.12.2016, а також технічним паспортом на гараж від 17.11.2016. У зв`язку з вищевикладеним позивач просив стягнути з Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 314 988,00 грн., відшкодування моральної шкоди - 8 120,00 грн. та сплачений судовий збір. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. було відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 103-104). 04.06.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому проти позову заперечує та просить повністю відмовити у його задоволенні. Вказує, що відповідач не вчиняв жодних дій на виконання рішення ДМБВО КМР (КМДА), матеріали справи не містять жодних належних доказів, які б підтверджували факт вчинення КП «Київблагоустрій» виконавчого органу КМР (КМДА) будь-яких дій із демонтажу гаражів по просп. Корольова, 5, м. Київ, при цьому 23.11.2016 першим заступником директора ДМБЗПС ВО КМР (КМДА) було прийнято рішення про демонтаж (доручення) №064-11370 про вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: гаражів авто кооперативу «Кооперативна-3», в той же час матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б стверджували, що станом на сьогоднішній день нерухоме майно позивача знищено, а тому відсутні всі необхідні умови неправомірності поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку, вини) та як наслідок правових підстав для застосування ст. 1166 ЦК України щодо КП «Київблагоустрій», оскільки рішення щодо демонтажу гаражів приймалося Департаментом міського благоустрою виконавчого органу КМР (КМДА), безпосередні дії із демонтажу вчинялись ТОВ «Вістекс Компані» та взагалі наявність шкоди не доведено (т. 1 а.с. 114-121). 19.06.2019 представником позивача подано до суду відповідь відзив в якому зазначив, що аргументи відповідача, викладеніу відзиві спростовуються постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, якою визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, виконавчого органу КМР (КМДА) щодо видачі доручення №064-11370 від 23.11.2016 та скасовано доручення №064-11370 від 23.11.2016. Крім цього посилався на те, що рішення про знесення гаражу приймалося Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища, виконавчого органу КМР (КМДА) також не заслуговує на увагу, оскільки суди правильно встановили, що відповідальне рішення прийнято відносно гаражів за іншою адресою: м. Київ, просп. Академіка Корольова, 5-А, у той час як належний позивачу гараж знаходився за адресою: м. Київ, просп. Академіка Корольова, 5 (т. 1 а.с. 145-155). 04.07.2019 відповідач по справі подав заперечення щодо наведених обставин, зазначених у відповіді на відзив, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з підстав того, що КП «Київблагоустрій» ВО КМР (КМДА) не вчиняло жодних дій на виконання рішення Департаменту міського благоустрою ВО КМР (КМДА), до того ж матеріали справи не містять таких доказів щодо дій з демонтажу гаражів по [ADDRESS] , при цьому 23.11.216 першим заступником директора Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища ВО КМР (КМДА) було прийнято рішення про демонтаж (доручення) №064-11370 про вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме гаражів Автокооперативу «Кооперативна 3» за адресою: м. Київ, просп. Академіка Корольова, 5-А, а у травні, червні 2017 р на виконання зазначеного рішення ТОВ «Вістекс-Компані» було проведено демонтаж гаражів Автокооперативу «Кооперативна 3», після чого постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 у справі №826/734/17 було визнано протиправними дії Департаменту щодо видачі доручення №064-11370 п від 23.11.2016, до того ж матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтвердили, що станом на сьогоднішній день нерухоме майно позивача є знищеним (втраченим), а тому із вищезазначеного слідує відсутність всіх необхідних умов та як наслідок підстав для застосування ст. 1166 ЦК України щодо КП «Київблагоустрій» (т. 1 а.с. 163-168). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 23.07.2019 року було залучено Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІСТЕКС - КОМПАНІ», а також, Обслуговуючий кооператив «Кооперативна-3» у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (т. 1 а.с. 190). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Скрипник О.Г. від 25.09.2019 року по справі було призначено судову будівельн-технічну експертизу. Провадження по справі зупинено. (т. 1 а.с. 226-227). На підставі розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 03.04.2020 року № 155 було проведено повторний автоматизований розподіл даної судової справи, у зв`язку із закінченням повноважень судді Скрипник О.Г. як судді Святошинського районного суду м. Києва, та визначено суддю - Кириленко Т.В. 04.06.2020 року до суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи разом із висновком експерта (т. 1 а.с. 237-247). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. від 09.06.2020 року було відновлення провадження по справі, прийнято її до провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.248-249). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. від 07.06.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (т. 3 а.с. 2-3). У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача та третьої особи у в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. 3-тя особа ТОВ "Вістекс-Компані" в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому суд вважає можливим слухати справу у відсутність її представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Як встановлено в судовому засіданні, згідно з довідкою №88 від 15.11.2016 р. обслуговуючого кооперативу «Кооперативна-3» та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 74726628 від 03.12.2016 року гаражний бокс № [NUMBER] /н за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві власності (т. 1 а.с. 27,36). Згідно звіту про оцінку майна, а саме гаражу 34/н, за адресою: [ADDRESS] встановлено, що ринкова вартість об`єкта оцінки станом на дату оцінку становить 314 988,00 грн. без ПДВ (т.1 а.с. 38-49). Однак, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 15.05.2020 року № 28954/19-43 встановлено, що розмір матеріальної шкоди, яка була завдана [PERSON] , внаслідок знищення будівлі гаражного боксу загальною площею 63,2 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , гараж 34/н, станом на час проведення дослідження становить 267 323 грн. (т.1 а.с. 237-247). Дорученням Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища від 23 листопада 2016 року №064-11370 було надано доручення КП «Київблагоустрій» на вжиття заходів щодо демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: гаражів, за адресою [ADDRESS] , на території Автокооперативу «Кооперативна-3» (т. 1 а.с. 124). 10.05.2017 між КП «Київблагоустрій» ВО КМР (КМДА) та ТОВ «Вістекс-Компані» укладено договір №68 про надання послуг демонтажу самовільно розміщених на території м. Києва об`єктів та доставкою даних об`єктів на майданчик тимчасового зберігання (т. 1 а.с. 125-130). 29.05.2017, 02.06.2017, 04.12.2016, 03.12.2016 членами комісії ТОВ «Вістекс-Компані» складено акти №НО-23/ВК, №НО-22/ВК, 03.248/1/ВК, 03-248-1/ВК, 03-270/ВК, 16/4-12-01, 16/4-12-02, 16/4-12-03, 16/4-12-04, 16/3-12-04, 16/3-12-03 про проведення демонтажу розміщеного за адресою: м. Київ, просп. Корольова, 5-А на підставі договору з надання послуг №68 від 10.05.2017 згідно припису №1617525 від 03.11.2016 (а.с. 131-140). 30.05.2017 головою ОК «Кооперативна 3» складено акт про знищення (руйнування) гаражних боксів, проте, що в ніч з 28.05.2017 по 29.05.2017 працівниками КП «Київблагоустрій» ВО КМР (КМДА) проводились незаконні дії по фізичному знищенню та руйнуванню приватних гаражів, які знаходяться в ОК «Кооперативна 3» за адресою: м. Київ, вул. Академіка Корольова, 5 (т. 1 а.с. 160). Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, яка було залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року, було визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо видачі доручення №064-11370 від 23 листопада 2016 року та скасовано вказане доручення №064-11370 від 23 листопада 2016 року (т. 1 а.с. 76-81, 71-75). Відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Змістом права власності є правомочності щодо права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які, у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Зокрема, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, № 49429/99). Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до положень п.13.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року, порядок розміщення малих архітектурних, форм та тимчасових споруд визначений Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року, Положенням про розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд у м. Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 27 листопада 2008 року, Правилами забудови м. Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 27 січня 2005 року, правилами (положеннями), встановленими Київською міською радою. Також п. 20.2.11. вказаних правил передбачено, що у разі виявлення силами Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) самовільно встановлених елементів благоустрою, його власнику вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу у триденний термін. Таким чином, вказаними нормативними актами врегульовано порядок дій органів місцевого самоврядування та відповідних комунальних підприємств відносно проведення демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, з попереднім внесенням його власнику припису з вимогою усунення порушень. Однак, матеріали справи не містять доказів того, що Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) позивачу направлявся припис щодо усунення порушень Правил благоустрію у зв`язку з будівництвом гаражу, що свідчить про те, що позивач не знав і не міг знати про наявні претензії Департаменту до ОК «Кооперативна-3», та відповідно і не мав можливості надати Департаменту та відповідачу правовстановлюючі документи, які підтверджують його право власності на гараж № [NUMBER] в обслуговуючому кооперативі «Кооператив-3», що розташований за адресою: м. Київ, просп. Корольова, 5. При цьому право власності позивача на гаражний бокс зареєстровано у встановленому порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 74726628 від 03.12.2016 року. В силу п. 13.3.2. Правил благоустрою м. Києва, у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту. Відповідно до положень частини третьої статті 12, статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем доведено позовні вимоги щодо завданої матеріальної шкоди і дана шкода була спричинена неправомірними діями саме відповідача у справі. Доводи представника відповідача, що вказана шкода спричинена не діями його працівників та на думку відповідача взагалі відсутні підтвердження про наявність такої шкоди, суд відхиляє, оскільки представник відповідача не спростував належними та допустими доказами свої заперечення з цього питання. Із матеріалів справи вбачається, що вказані дії щодо знесення гаражу позивача вчинялися хоч і працівниками ТОВ «Вістекс-компані», але на виконання відповідного договору, саме за дорученням відповідача у справі, за присутності його представника. У вказаному договорі саме КП «Київблагоустрій» було замовником дій щодо знесення гаражу позивача. Будь-яких претензій до ТОВ «Вістекс-компані», в тому числі і щодо демонтажу не того об`єкту, чи не за тією адресою, чи щодо не тих осіб, відповідач у справі КП «Київблагоустрій» виконавцю - ТОВ «Вістекс-компані» не пред`являв. При цьому суд звертає увагу, що шкода позивачу завдана за вказаних обставин безпосередньо неправомірними діями відповідача, що свідчить про причинно-наслідковий зв`язок між шкодою позивача та винним діями відповідача. Посилання представника відповідача на те, що гараж позивача є самочинною будовою, оскільки відсутній акт прийняття його в експлуатацію суд вважає безпідставним, оскільки право власності на гараж зареєстровано у встановленому законом порядку 03.12.2016 року і законність підстав набуття у власність гаражу була предметом перевірки під час його державної реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, проте доказів порушення вказаного Закону та Порядку при проведенні державної реєстрації гаражного боксу [ADDRESS] , що можуть бути підставою для скасування рішення про державну реєстрацію об`єкту нерухомого майна, відповідач не надав. Також суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що рішення про знесення гаражу приймалося Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради, а тому вини відповідача в заподіянні позивачу шкоди немає, оскільки дане рішення від 23.11.2016р., яке в подальшому було визнано протиправним та скасовано постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017р., було прийнято відносно гаражів за іншою адресою: [ADDRESS] , у той час, як належний позивачу гараж знаходився за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 267 323 грн., яка підтверджена висновком експерта від 15.02.2020р. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» -«...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню в сумі 8120,00 грн. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у повному обсязі. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 2754 грн. 43 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial