Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2010 року по 05 лютого 2018 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2018 змінено розмір аліментів, визначений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017, яке змінене рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.10.2017, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також змінено розмір аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання останньої у розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до 06.11.2019. Проте, на теперішній час потреби дитини змінилися. Крім того, на тепер відповідач не сплачує аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, вони зареєстрували шлюб, а тому позивач просила суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2018 по справі №204/4685/18 та стягувати на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 04 лютого 2021 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав визначених у ньому, на задоволені позову наполягала. Представник позивача адвокат Романенко П.В. підтримав позовні вимоги, додатково зазначив, що на даний час [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, а тому зазначене вказує на припинення обставин, що призвели до зменшення розміру аліментів на утримання спільної доньки сторін. Також повідомив суд, що [INFO] син відповідача досяг 3-річного віку, у зв`язку з чим припинилося зобов`язання [PERSON] по рішенню Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2017 про стягнення аліментів на утримання [PERSON] . На підставі викладеного, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, підтримавши наданий суду відзив (а.с.36-38). Представник відповідача адвокат Гонцова Є.Д. також заперечувала проти позовних вимог, зазначивши, що відповідачем сумлінно виконується рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2018 шляхом відрахування грошових коштів із заробітної плати. Розмір аліментів, які щомісяця отримує позивач є належним для забезпечення потреб дитини. Додатково повідомила, що позивач не надає можливості приймати участь у житті спільної доньки сторін навіть попри наявність відповідного рішення суду. На підставі викладеного, просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2010, який рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.02.2018 було розірвано (а.с.22). Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1349 (а.с.6). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017 вирішено стягнути щомісяця з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, на користь матері [PERSON] у розмірі 4000,00 гривень щомісяця, починаючи стягнення з 29.11.2016. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.10.2017 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017 змінено. Вирішено стягнути з [PERSON] аліменти а користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.11.2016 (а.с.23-24). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2018 змінено розмір аліментів, визначений рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2017, яке змінене рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.10.2017, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також змінено розмір аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання останньої у розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до 06.11.2019 (а.с.8-11). Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю та знаходиться на її утримання та вихованні. Наразі дитина потребує матеріальної допомоги з боку батька у більшому розмірі, через зростання цін на товари і послуги, збільшення потреб дитини. Крім того, обставини за якими було прийнято рішення про зменшення розміру аліментів на користь позивача перестали існувати. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно вимог ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна-розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що визначений раніше, за рішенням суду розмір аліментів на утримання в 1/6 частині з усіх видів заробітку (доходу) порушує право малолітньої дитини на належне утримання від батька. Стягнення зміненого розміру аліментів слід починати в загальному порядку - від дня набрання чинності рішенням суду, оскільки нормами Сімейного кодексу України не передбачений інший порядок, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», яким позивач звільнена від сплати судового збору, слід стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial