Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

позивачка 28.09.2016р. звернулась до відповідача з позовними вимогами про стягнення на утримання малолітньої дочки [PERSON] 19.05.2010р. народження аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що з 18.11.2009р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому 19.05.2010р. народила дочку - [PERSON] 19.05.2010р. Остання проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатною особою, інших непрацездатних утриманців не має, коштів на утримання дочки добровільно не надає, тому вона змушена була звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, пояснила, що відповідач виїхав на заробітки в Донецьку область. Востаннє вона спілкувалася з відповідачем приблизно рік тому. Відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Судова повістка із розпискою надсилалася відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення за адресою, зазначеною у позовній заяві, та за якою відповідач значиться зареєстрованим відповідно до інформації, наданої суду відділом АДР ГУ ДМС України у Львівській області. Однак, яка вбачається з поштової кореспонденції, зазначені повідомлення про розгляд справи 21.11.2016р. та 23.12.2016р. повернуті суду за закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач для отримання таких в поштове відділення не зявився. Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.\~ Відповідності до вимог ст.74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Окрім цього, вимогами ст.77 ЦПК України передбачено, що сторони повинні повідомляти про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) і у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судову адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалив заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані нею письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно із ст.ст.11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У ст.191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 120790 від 18.11.2009р. (а.с.5) сторони з 18 листопада 2009р. перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із свідоцтва про народження серії 1-СГ № 246256 від 17.06.2010р. (а.с.6) вбачається, що сторони є батьками [PERSON] 19.05.2010р. народження. Згідно з копією будинкової книги, у квартирі за адресою: м. Стрий, вул.Залізняка,8/2 зареєстрована позивачка [PERSON] з дочкою [PERSON] 19.05.2010р. народження. Відповідач згідно з інформацією, яка надана на запит суду відділом АДР ГУ ДМС України у Львівській області, відповідач зареєстрований в [INFO]. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, даних про те що він має інші аліментні зобовязання чи непрацездатних осіб на утриманні, судом не здобуто, тому останній зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до Закону України від 25 грудня 2015 №928-VIII «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум з 01.12.2016р. для дітей віком від 6 до 18 років становить 1689 грн. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у пунктах 15-17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.06р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття й способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. У разі недосягнення такої домовленості, той з батьків, з яким проживає дитина має право звернутися з відповідним позовом про стягнення аліментів в користь дитини, які присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька чи матері або у твердій грошовій сумі й виплачуються щомісячно. Враховуючи зазначені вище обставини, які мають істотне значення, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково, визначивши розмір щомісячно стягуваних на її користь з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі, що є найбільш наближеним до половини визначеного Закону №928-VIII прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, тобто в розмірі 850 грн. щомісячно, які присудити від дня звернення до суду, тобто з 28.09.2016р. Згідно із ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial