Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду, з урахуванням уточнень, з позовом до прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, Головне Управління Державної Казначейської служби в Харківській області, третя особа: Народний депутат України Москаль Геннадій Геннадійович, в якому просить стягнути з прокуратури Комінтернівського району м. Харкова на його користь суму в розмірі 1242801,23 гривень, з яких 1000000 гривень - компенсація за моральну шкоду, 242801,23 гривень - компенсація за матеріальну шкоду, зобов'язати прокуратуру Комінтернівського району м. Харкова перерахувати зазначену суму коштів на рахунок общини Ікони Ієрусалимської Божої Матері для використання їх в будівництві храму на честь Ікони Різдва Пресвятої Богородиці, яка будується за адресою: м. Харків, вул.. С.Грицевця, 40, надати йому на руки оригінал платіжної квитанції, яка буде свідчити про виконання даної позовної вимоги, зобов'язати прокуратуру Комінтернівського району м. Харкова відшкодувати йому судові затрати, визнати дії прокуратури незаконними. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 06 грудня 2007 року Харківський апеляційний адміністративний суд частково задовольнив його позовні вимоги до Харківського національного університету внутрішніх справ в частині поновлення його на роботі, виплаті коштів, перерахунку вислуги років. Після винесення зазначеної постанови його відповідно до вимог ст.. 124 Конституції України та ст.. 256-257 КАС України мали негайно поновити на роботі та регулярно виплачувати заробітну плату з 06.12.2007 року, оскільки він був діючим співробітником ОВС України. Проте ХНУВС не тільки не поновив його на роботі, а навпаки прийняв усі заходи для умисного невиконання постанови суду. Наказ про його поновлення на роботі був виданий 28.04.2010 року, а рішення з приводу перерахунку йому вислуги років не виконано по теперішній час. Враховуючи те, що ХНУВС в добровільному порядку не виконував судове рішення, він 23.04.2008 року був вимушений звернутися до прокуратури Харківської області з приводу його незаконного звільнення, невиплати заробітної плати, невиконання рішення суду. Матеріали були перенаправлені в прокуратуру Комінтернівського району м. Харкова, яка неодноразово виносила необґрунтовані постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, які були скасовані судами. На теперішній час скасовано десять постанов прокуратури Комінтернівського району м. Харкова про відмову в порушенні кримінальної справи. В постанові Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.06.2012 року визнані неправомірними дії прокуратури Комінтернівського району м. Харкова за період з 23.04.2008 року по 20.06.2012 року, а в ухвалі Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.06.2013 року визнанні неправомірними дії відповідача з 20.06.2012 року по 06.06.2013 року. Комінтернівським районним судом м. Харкова неодноразово скасовувались постанови прокуратури Комінтернівського району м. Харкова про відмову в порушенні кримінальної справи щодо посадових осіб ХНУВС. Апеляційний суд Харківської області двічі виносив окремі ухвали щодо прокурора Харківської області, проте нічого не змінилось. Через неправомірну бездіяльність прокуратури Комінтернівського району м. Харкова протягом більше ніж 5 років, ХНУВС була надана можливість 17.03.2011 року знищити оригінали платіжної відомості про видачу йому заробітної плати в грудні 2005 року, а тому перевірити це питання зараз неможливо. Позивач вважає, що прокуратурою Комінтернівського району м. Харкова йому завдана матеріальна шкода в розмірі 242 801,23 гривень, з яких 176610,11 гривень - невиплачене йому ХНУВС грошове утримання та невиплачена єдиноразова допомога при звільненні на пенсію, 66 191,12 гривень - невиплачений йому розмір пенсії за період з 01.05.2010 року по 01.09.2013 року з вини посадових осіб ХНУВС. Завдану йому моральну шкоду він оцінює в 1000000 гривень, яка виразилась в наступному. Починаючи з 23.04.2008 року прокуратура Комінтернівського району м. Харкова не вживає заходів для припинення правопорушень, поновлення його порушених прав та притягнення до відповідальності осіб, що вчинили правопорушення. Все викликає в нього дискомфорт та почуття несправедливості, як громадянина України, оскільки люди, що вчинили кримінальне правопорушення, продовжують службу в ОВС України, отримують звання, займаються педагогічною діяльністю та правовою роботою, отримують наукові ступені, звання тощо. З багатьох рішень судів про скасування постанов прокуратури Комінтернівського району м. Харкова вбачається, що працівники прокуратури Комінтернівського району м. Харкова не беруть до уваги вказівки судів , які давались при скасуванні попередніх постанов прокуратури Комінтернівського району м. Харкова. Позивач стверджує, що його порушені права не поновлені, порушення Закону не припинені, особи, що вчинили та вчиняють правопорушення, до відповідальності не притягнуті, через систематичну бездіяльність посадових осіб прокуратури Комінтернівського району м. Харкова, яка виразилась у відсутності реагування на правопорушення, вчинені працівниками ХНУВС, а тому протягом тривалого часу, для того, щоб поновити свої порушені права, захистити свою честь та гідність, ділову репутацію, зобов'язати прокуратуру Комінтернівського району м. Харкова виконувати вимоги Закону України «Про прокуратуру», він вимушений ініціювати судові слухання в судах різних інстанцій та різних юрисдикцій, що забирає в нього багато часу, завдає шкоду його здоров'ю, порушує життєві ритми та зв'язки, для поновлення яких йому необхідні додатковий час та зусилля. Представник відповідача, прокуратури Комінтернівського району м. Харкова проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивачем, у порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування. Позивачем не обґрунтовано, в чому саме полягає заподіяння йому моральної та матеріальної шкоди саме прокуратурою Комінтернівського району міста Харкова, не наведено обґрунтування розміру моральної та матеріальної шкоди, заподіяної йому саме прокуратурою району, позивач не обґрунтував належним чином факт заподіяння йому моральних страждань, нанесення матеріальних збитків саме відповідачем, відсутній причинний зв'язок між неотриманням грошових коштів [PERSON] та діями прокуратури Комінтернівського району міста Харкова. У висновку судово-економічної експертизи № 4683 від 14.10.2013 за адміністративною справою № 2а-13531/12/2070 на вирішення судовому експерту чітко сформульовані питання: 1. Яку суму грошей повинен виплатити ХНУВС [PERSON] і чи відповідає вона виплаченій? 2. Яку суму грошей повинен виплатити ХНУВС позивачу за період з 06.12.2007 по 28.04.2010? 3. Яку суму грошей повинен виплатити ХНУВС позивачу за період з 28.04.2010 по 30.04.2010 з урахуванням ВАСУ? 4. Яку загальну суму грошей ХНУВС повинен виплатити позивачу? Отже, висновок судово-економічної експертизи № 4683 від 14.10.2013 стосується виплат, які повинен здійснити ХНУВС на користь [PERSON], жодним чином у зазначеному висновку не значиться прокуратура Комінтернівського району міста Харкова. Позивач і сам у своїй заяві про уточнення позовних вимог зазначає, що йому має бути виплачений розмір пенсії за період з 01.05.2010 по 01.09.2013 з вини посадових осіб ХНУВС. Крім того, у висновку судово-економічної експертизи зазначено, що у Харківському окружному адміністративному суді слухається справа за позовом [PERSON] до Харківського національного університету внутрішніх справ, МВС України, ГУ МВС України в Харківській області, третя особа- Головне управління ПФУ в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, у якій саме і призначено судово-економічну експертизу для встановлення суми грошей, які повинні бути виплачені позивачу. При проведенні досудового розслідування прокуратурою району не здобуто достатніх даних, які б вказували на те, що посадові особи ХНУВС зловживали наданою їм владою або службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб використовували владу чи службове становище всупереч інтересам служби, а також перевищили надану їм владу або службові повноваження, тобто умисно вчинили дії, які явно виходять за межі наданих прав чи повноважень, що заподіяло б істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадян чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. Представник Головного Управління Державної Казначейської служби в Харківській області в судове засідання не з»явився, відповідач повідомлявся судом неодноразово про час і місце розгляду справи. Третя особа Народний депутат Москаль Г.Г. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача Шарапової І.В., дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із аналізу процесуальних документів, що містяться в матеріалах справи, за зверненнями [PERSON] до прокуратури, вбачається. Постановами прокуратури Комінтернівського району м. Харкова: 18.07.2008 року, 30.10.2008 року, 16.03.2009 року, 07.07.2009 року, 18.05.2010 року, 25.02.2011 року, 01.07.2011 року, 19.01.2012 року, 15.03.2012 року, 08.06.2012 року (десять постанов) відмовлено в порушенні кримінальних справ відносно посадових осіб ХНУВС. Постановами Комінтернівського районного суду м. Харкова, які набрали законної сили, зазначені постанови прокуратури скасовані, відповідно: 11.09.2008 року, 07.02.2009 року, 31.03.2009 року (була оскаржена в апеляційному порядку, залишена без змін ухвалою від 16.04.2009 року), 02.12.2009 року, 25.08.2010 року, 06.05.2011 року, 18.07.2011 року, 06.03.2012 року,23.11.2012 року. 31.05.2012 року постановою прокурора скасована постанова від 15.03.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно посадових осіб ХНУВС. Окрім цього, 14.01.2013 року постановою прокуратури закрито кримінальне провадження, а постановою суду від 01.02.2013 року зазначена постанова скасована. 17.05.2013 року знову ухвалено постанову про закриття кримінального провадження, яка те ж скасована постановою суду від 05.06.2013 року. Усі постанови суду, всього одинадцять, набрали законної сили. Постанови відповідача скасовувались з підстав проведення неповної перевірки за заявами позивача, попередні вказівки суду не повністю виконувались, або не виконувались взагалі. За даними фактами ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 11.03.2010 року та від 13.12.2010 року на адресу Прокурора Харківської області виносились окремі ухвали щодо бездіяльності прокуратури Комінтернівського району м. Харкова. За висновками судово-економічної експертизи № 4863, складеного 14.10.2013 року, станом на 01.09.2013 року ХНУВС повинен виплатити [PERSON] загальну суму в розмірі 176610,11 гривень; загальна сума недоплати пенсії станом на 01.09.2013 року складає 66191,12 гривень. /а.с. 96-110/ Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 року у справі Щукіна та інших, в тому числі і [PERSON], проти України щодо тривалого невиконання рішень, згідно з якими заявники мали право отримувати різноманітні грошові суми або приймати певні дії, вжиті на їх користь, які вступили в законну силу, встановлено порушення параграфу 1 Конвенції та ст.. 1 Протоколу № 1 ст. 6 та ст.. 13 Конвенції. /а.с. 170-190/. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 56 Конституції України кожному гарантується право на відшкодування шкоди заподіяної незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб при здійсненні службових повноважень. Відповідно до ст.. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно ч.2 ст.25 закону "Про звернення громадян" передбачається відшкодування шкоди завданої неналежним розглядом звернень. В обґрунтування суми матеріальної шкоди позивач посилався на те, що з вини ХНУВС йому не виплачено 242801,23 гривень, а оскільки прокуратурою Комінтернівського району м. Харкова не порушено кримінальної справи щодо винних в цьому посадових осіб ХНУВС, то дану суму має йому відшкодувати саме прокуратура Комінтернівського району м. Харкова. Суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення з прокуратури Комінтернівського району м. Харкова матеріальної шкоди в розмірі 242801,23 гривень, оскільки 176610,11 гривень є сумою, яку має сплатити [PERSON] ХНУВС, а 66191,12 гривень є загальною сумою недоплати пенсії станом на 01.09.2013 року. Позивач [PERSON] має право звернутися з позовом до ХНУВС про стягнення даної заборгованості, двічі вона стягнута бути не може. Стосовно цієї позовної вимоги, - прокуратура не є належним відповідачем. Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За постановою Пленуму Верхованого Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом встановлено, що Комінтернівським районним судом м. Харкова неодноразово скасовувались постанови прокуратори Комінтернівського району м. Харкова про відмову в порушенні кримінальної справи, закриття кримінального провадження щодо посадових осіб ХНУВС. З постанови суду від 23.11.2012 року вбачається, що постанова Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2012 року та вказівки прокурора Комінтернівського району м. Харкова, які містилися в постанові від 31.05.2012 року, під час проведення додаткової перевірки не виконані. З ухвали слідчого судді від 05.06.2013 року вбачається, що вказівки, які є в постановах та ухвалах суду під час досудового розслідування не виконані. Постановою суду від 20.06.2012 року визнані неправомірними дії прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 23.04.2008 року по 20.06.2012 року. Ухвалою слідчого судді від 06.06.2013 року визнано неправомірними дії (бездіяльність) прокуратури Комінтернівського району м. Харкова за період з 20.06.2012 року по 06.06.2013 року, зобов'язано прокуратуру Комінтернівського району м. Харкова провести повну та всебічну перевірку фактів, викладених у заяві [PERSON] від 23.04.2008 року та виконати вказівки, які є в постановах та ухвалах суду під час досудового розслідування. Аналізуючи зазначені обставини, суд вважає, що є підтвердження завдання позивачу моральних страждань, втрат немайнового характеру, причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та наявністю шкоди, вина особи, яка завдала шкоду, та вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 000 гривень, виходячи із принципу розумності і виваженості, з огляду на конкретні обставини справи. При визначенні розміру моральної шкоди суд врахував важливість для позивача питань з якими він звертався до відповідача для вирішення. При визначенні важливості суд виходив з загальнолюдських принципів та суспільної моралі. Враховано також таку обставину як тривалість , майже 6 років, негативного впливу на морально-фізичний стан позивача, що призвело до морально-психологічних перевантажень на нього. Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. За таких обставин суд вважає за необхідне зобов'язати Головне Управління Державної Казначейської служби в Харківській області сплатити [PERSON] 10 000,00 гривень. Суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги [PERSON] про зобов'язання прокуратури Комінтернівського району м. Харкова перерахувати суму завданої йому матеріальної та моральної шкоди на рахунок общини Ікони Ієрусалимської Божої Матері для використання їх в будівництві храму на честь Ікони Різдва Пресвятої Богородиці, яка будується за адресою: м. Харків, вул. С. Грицевця, 40, та надання йому на руки оригіналу платіжної квитанції, яка буде свідчити про виконання даної позовної вимоги, оскільки община Ікони Ієрусалимської Божої Матері не є учасником даних правовідносин. Позивач сам має право в майбутньому перерахувати кошти на рахунок общини Ікони Ієрусалимської Божої Матері. Суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги в частині визнання дій незаконними, оскільки є рішення суду з цього приводу, а саме, постанова суду від 20.06.2012 року, ухвала слідчого судді від 05.06.2013 року, якими визнано протиправність дій (бездіяльності) прокуратури. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином суд вважає за необхідне стягнути з Управління Державної Казначейської служби в Комінтернівському районі м. Харкова на користь [PERSON] суму судових витрат 355,23 гривень. Враховуючи викладене та

Outcome: partial