Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів посилаючись на те, що сторони мають дочку [PERSON], яка досягла повноліття та продовжує навчання у ВНЗУ «Полтавському університеті економіки і торгівлі», форма навчання контрактна, стипендія не виплачується. Оплата становить 32 400 грн., а саме 8 100 грн. за один навчальний рік. Дочка знаходиться на повному утриманні позивача, відповідач відмовляється надавати добровільну матеріальну допомогу, приймати участь у оплаті навчання. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач є матеріально забезпеченою особою, може надавати кошти на утримання дочки. Просила позов задовольнити,стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач за станом здоров'я не може працювати , знаходиться на утриманні своєї матері, щомісячно витрати на придбання ліків становлять 500 грн. Просила відмовити у задоволенні клопотання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Суд,заслухавши сторони, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідно до довідки № 05-26/262 від 01.04.2016 року [PERSON] є студенткою першого курс напряму підготовки «Туризм» ступеня бакалавра факультету харчових технологій, готельно-ресторанного та туристичного бізнесу денної форми навчання Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» ( наказ про зарахування з 01.09.2015р. від 17.08.2015 № 443-С). Студентка навчається на контрактній основі. Термін навчання - 30.06.2019 року. Згідно договору про підготовку фахівця у ВНЗУ «Полтавський університет економіки і торгівлі» № 112015003524 від 07 серпня 2015 року , що укладений між ВНЗУ «Полтавський університет економіки і торгівлі», студент [PERSON], замовник [PERSON] загальна вартість підготовки фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за весь строк підготовки становить 32 400 грн., у тому числі за один навчальний рік 8 100 грн., сплата за семестр 4 050 грн. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання) виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних факторів: - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, - продовження ними навчання, - потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з 2004-2010 року відповідач [PERSON] перебував на консультативному обліку, а з 2014 року перебуває на диспансерному обліку в Полтавському обласному психоневрологічному диспансері. У 2015 році тричі проходив лікування. У 2016 році лікування в умовах стаціонару не отримував. Для стабілізації лікування відповідач приймає лікарські препарати. Може працювати вдома, без контакту з соціумом. При вирішенні позовних вимог, суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач не працює, проте в установленому порядку не зареєстрований як безробітній в розумінні п.1 ч.1 ст. 43 Закону України « Про зайнятість населення» та намагається працевлаштуватися ; будь-яких медичних висновків щодо визнання його непрацездатним чи обмежено непрацездатним немає; за станом здоров'я може виконувати роботу на дому. Відповідно до статті 200 Сімейного Кодексу України, суд при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів враховує обставини, зазначені у статті 182 СК України, та бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків - матір'ю позивача. При вирішенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідач не працює, а тому визначити розмір аліментів у частці від заробітку є неможливим. Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. З врахуванням доказів , які надані позивачем на підтвердження заявлених вимог та представником відповідача як заперечення щодо позову, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 350 грн., що відповідатиме половині оплати щорічної вартості за навчання. Згідно до ч.2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, враховуючи термін навчання третьої особи , стягнення аліментів проводити з 13 квітня 2016 року по 30 червня 2019 року. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial