Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду м. Києва з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що відповідачі проживають та зареєстровані у [INFO]. Позивач забезпечує надання відповідачам послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, однак відповідачі не сплачують кошти за ці послуги у зв'язку з чим мають борг. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2017 у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з чим виникла необхідність звернення у позовному провадженні. Зважаючи на викладене та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 03.05.2018, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованость за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.05.2015 по 01.04.2018 у розмірі 4 335,25 грн. та судові витрати у сумі 1 762,00 грн. Ухвалою суду від 03.10.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Представник позивача Герасимчук Я.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у їх відсутність до суду не звертались. Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів з ухваленням заочного рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідачі проживають та зареєстровані у квартирі [INFO], що підтверджується довідкою від 01.09.2017 року, виданою Дарницьким районним сервісним центром по роботі зі споживачами (а.с. 11) та ордером на житлове приміщення від 20.02.1980 серії [NUMBER]. (а.с. 14). Власником особового рахунку значиться відповідач [PERSON], [INFO] З розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 № 33 (а.с. 7-9) вбачається, що будинок по вул. Вербицького, 11 в м. Києві закріплений на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва», яке надає для вказаного будинку послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний щомісячно своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За період проживання у вказаній квартирі, відповідачам надавались всі комунальні послуги, вони щомісяця отримували розрахунки на оплату квартирної плати та комунальних послуг із зазначенням суми боргу, однак платежі не здійснювали тривалий час, в наслідок чого заборгованість за період з 01.05.2015 року по 01.04.2018 року становить 4 335 грн. 25 коп. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.08.2017 у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON] було відмовлено. (а.с. 13) У відповідності до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Невиконання відповідачем своїх обов'язків призвело до звернення позивача до суду. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов'язаннями. Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, та і від будь-кого з них окремо. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити повністю в частині стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1 762 грн. в рівних частках з кожного (а.с. 5,6, 60).

Outcome: partial