Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал» просить суд стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 26 525 грн. 05 коп., а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р.№ 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER]. За період з 01.12.1999 року по 30.09.2016 рік за відповідачами утворився борг за надані послуги з централізованого водопостачання у розмірі 16777 грн. 85 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення з 01.09.2009 р. по 30.09.2016 р.у розмірі 6239 грн. 67 коп. Добровільно заборгованість відповідачі сплачувати не бажають. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржникам нараховано 3064 грн. 11 коп. індексу інфляції за час прострочення та 443 грн. 42 коп. - 3% річних від простроченої суми, яку позивач просить стягнути з відповідачів на їх користь. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. [PERSON] позов визнала в межах строку позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали заяву про застосування строків позовної давності. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-1V від 24.06.2004р. передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р.№630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Внаслідок неповної сплати відповідачами рахунків за надані послуги сума заборгованості за період з 01.12.1999 р. по 30.09.2016 р. складає 26 525,05 грн. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості або обов'язку її погашення, відповідачами до суду не надано. Згідно зі ст. 67 ЖК України комунальні послуги підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Ст. 68 ЖК України вказує, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну платню та комунальні платежі, а тому суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути в солідарному порядку на користь позивача суму заборгованості в межах строку позовної давності. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як зазначено в ч.1 та ч.2 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, позовна давність переривається у разі пред'явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачкою, позивач 12.05.2014 р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення з відповідачів, тобто скористався своїм правом за допомогою наказного провадження стягнути з відповідачів виниклу заборгованість. Проте ухвалою суду 22.12.2015 р. судовий наказ за заявою відповідачів скасовано. Тобто у суду є підстави вважати, що 12.05.2014 р. було здійснено переривання позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Таким чином, суд позовні вимоги позивача задовольняє в межах строку позовної давності за період з 01.05.2011 р. по 30.09.2016 р. у розмірі 12 732 грн. 11 коп. за надані послуги з централізованого водопостачання, за період з 01.05.2011 р. по 30.09.2016 р. у розмірі 6656 грн. 50 коп. за надані послуги з централізованого водовідведення, з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, а всього у сумі 19 388,61 грн. У задоволенні позовних вимог поза строку позовної давності за період з 01.12.1999 р. по 30.04.2011 р. суд відмовляє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1007 грн. 25 коп. з кожного по 201 грн. 45 коп.

Outcome: partial