Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , ПрАТ «СТ Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.04.2016 р. на перехресті вул.Л.Українки і вул.Червоноармійська в с.Гора Бориспільського району Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Субару» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] . Вина [PERSON] у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2016 р. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Субару» д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» відповідно до Полісу АЕ/5292965 від 28.08.2015 р. 30.05.2016 р. до СТ «Іллічівське» подана заява про виплату страхового відшкодування. Відповідно до положень страхового полісу ліміт відповідальності Страховика становить 50000 гривень. Позивач посилається на те, що відповідно до Звіту №333-2016 від 16.05.2016 р., виконаного ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія", вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Мазда» д.н. [NUMBER] становить 423615,02 гривень. Вартість проведення даного дослідження становила 2400 гривень. На момент звернення до суду жодне відшкодування між сторонами проведено не було. З огляду на викладене, посилаючись на положення ст.ст.1187, 1888 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] солідарно матеріальну шкоду в розмірі 373615,02 гривні та вартість проведення товарознавчого дослідження в розмірі 2400 гривень. Крім того, на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачі просять стягнути з СТ «Іллічівське» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень. Також в обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що внаслідок пошкодження транспортного засобу змінився їх спосіб життя, оскільки сім`я проживає в Київській області, однак малолітні діти відвідують навчальні заклади в м.Києві і пошкоджений транспортний засіб був єдиним автомобілем в сім`ї. [PERSON] з 2009 р. страждає хронічними алергічними захворювання, з огляду на що перебування його в громадському транспортні в часи пік заборонено. Оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди він знаходився за кермом транспортного засобу, як наслідок у нього виникло відчуття страху після аварії, загрози його життю. Він звертався за консультативною допомогою до Київського міського психоневрологічного диспансеру № 5, після чого йому був поставлений діагноз: розлад адаптаційних реакцій, призначено курс адаптації, що потягло значні матеріальні витрати. В зв`язку з небажанням відповідачами відшкодувати шкоду позивачі зазначають про необхідність звернення за матеріальною допомогою до друзів, вони вимушені були взяти у користування у близьких родичів інший транспортний засіб, який потребував проведення деяких ремонтних робіт, вартість яких становила 3801, 01 гривень. З огляду на викладене, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно моральну шкоду в розмірі 40000 гривень, а [PERSON] просить відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 60000 гривень. 11.07.2016 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Відповідачем [PERSON] подано відзив з приводу заявлених позовних вимог, відповідно до яких останній просить відмовити у задоволенні позову в частині вимог до нього, оскільки він є неналежним відповідачем у даному спорі і позивачі при зверненні до суду не обґрунтували підстави його солідарної відповідальності з [PERSON] , Відповідачем [PERSON] , поданий відзив на позов, відповідно до якого вона просить відмовити у задоволенні позову, вважаючи, що розмір матеріальних збитків, пред`явлених до стягнення є значно завищеним. Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження, складеного на замовлення СТ «Іллічівське» вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Мазда» становить 262262,25 гривень. Також відповідач просить відмовити у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди, посилаючись на їх необґрунтованість та відсутність доказів на підтвердження факту завдання такої шкоди, а також зазначає про безпідставність посилання позивачів на те, що вона не бажала відшкодувати завдані збитки, оскільки відповідно до заяви від 07.06.2016 р. нею було запропоновано відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 175000 гривень. 13.03.2017р. судом закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ПрАТ «СТ «Іллічівське» в зв`язку з відмовою від позову в цій частині і проведення виплати страхового відшкодування в розмірі 50000 гривень. 19.10.2018 р. справа прийнята в провадження судді Колдіної О.О. В ході судового розгляду позивачі та представник позивачів підтримав заявлені вимог, просили їх задовольнити в повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на необґрунтованість вимог до його довірителя в частині наявності солідарної відповідальності з особою, яка винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась у спосіб, передбачений ст..128 ЦПК України, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.2016 р. на перехресті вул.Л.Українки і вул.Червоноармійська в с.Гора Бориспільського району Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Субару» д.н. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , Відповідно до постанови Бориспісльського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2016 р. [PERSON] визнано винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.04.2016 р. В силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст..1188 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом. Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, однак, в межах суми страхового відшкодування. Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Субару» д.н. [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське» відповідно до Полісу АЕ/5292965 від 28.08.2015 р. Ліміт відповідальності страховика за даним договором становить 50000 гривень. 30.05.2016 р. до СТ «Іллічівське» власником пошкодженого транспорту «Мазда» подана заява про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial