Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

У липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на її утримання до досягнення неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], трьохрічного віку у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], 20.07.2016р. народження, спільне життя у сторін не склалось, у шлюбі перебувають тільки формально, ніяких відносин не підтримують і не спілкуються. Син проживає разом з матірю. Усі обовязки по утриманню та вихованню дитини позивач несе сама. На даний час не працює, проживає виключно за рахунок соціальної допомоги, що складає близько 860 грн. на місяць, що значно нижче прожиткового мінімуму. А тому даних коштів їй не вистачає для належного утримання. З метою захисту своїх майнових прав змушена звернутись до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що наразі не має змоги працювати, оскільки доглядає малолітнього сина. Відповідач заперечив проти задоволення позову. Пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, тому у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною другою ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2015 року, (на даний час позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу), мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Останній проживає разом з позивачем, окремо від відповідача. Суд вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки вона виховує спільну з відповідачем дитину, отримує лише допомогу на дитину, а тому чоловік має їй компенсувати втрату можливостей повноцінно себе реалізовувати у кар'єрному зростанні та громадському житті. Відповідач є здоровою молодою особою; має постійне місце роботи та сталий заробіток: працює в ПП«Торгово-промисловій компанії Арсен» (згідно довідки від 10.08.2017 року), де йому нараховано сукупний дохід за шість місяців (з березня по серпень) 2017 року в сумі 24 530, 57 грн.; на утриманні має одного малолітнього сина; будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дружині, на момент розгляду справи не існує; відтак він спроможний сплачувати аліменти. Але враховуючи той факт, що відповідач винаймає житло у м. Новограді-Волинському, сплачує комунальні послуги, надає допомогу, з його слів, хворому батьку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частки його доходів щомісячно. Це відповідатиме як інтересам позивача, так і відповідача та засадам розумності, виваженості і справедливості. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає допуску до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 88 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з [PERSON] в дохід держави має бути стягнено судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial