Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Дана позовна заява мотивована тим, що [PERSON], 11 серпня 2011 року, біля 12 год. 50 хвилин, на 459 км автошляху «Знамянка-Луганськ-Ізваріно», керуючи автомобілем «Форд Транзит», державний номерний знак [NUMBER], в порушення п. 10.1, 10.3 ПДР, перед поворотом ліворуч не переконався, що це було безпечно та не надав дороги рухаючому позаду ліворуч у попутному напрямку автомобілю «Форд Транзит», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та скоїв зіткнення з цим автомобілем, в результаті чого автомобілі зазнали пошкодження, а відповідач здійснив дії передбачені ст. 124 КУпАП України. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] підтверджується Постановою Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 07 вересня 2011 року. В результаті дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Форд Транзит», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 22829,71 грн., шкода винуватцем ДТП не відшкодована. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою, до якої додав копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Договірних зобов'язань між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодував шкоду в розмірі 19024,76 грн. Вважають, що відповідно до вимог статті 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Просять суд стягнути понесені витрати в розмірі 19024,76 грн., витрати по сплаті наданої правової допомоги в розмірі 2000,00 грн., та витрати по сплаті вартості аварійного комісара в розмірі 200,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу без присутності представника МТСБУ на підставі вже поданих документів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 07 вересня 2011 року встановлено, що [PERSON], 11 серпня 2011 року, біля 12 год. 50 хвилин, на 459 км автошляху «Знамянка-Луганськ-Ізваріно», керуючи автомобілем «Форд Транзит», державний номерний знак [NUMBER], в порушення п. 10.1, 10.3 ПДР, перед поворотом ліворуч не переконався, що це було безпечно та не надав дороги рухаючому позаду ліворуч у попутному напрямку автомобілю «Форд Транзит», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та скоїв зіткнення з цим автомобілем, в результаті чого автомобілі зазнали пошкодження, а [PERSON] здійснив дії передбачені ст. 124 КУпАП України. Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При зіткненні з вини [PERSON], автомобілю марки «Форд Транзит», державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], були спричинені наступні ушкодження: пошкоджені та підлягають ремонту, заміні, окраски - передній бампер, посилювач переднього бамперу, права фара, капот, переднє праве крило, підкрилок переднього правого колеса, поперечина верхня, кронштейн правої фари, бризговик переднього правого крила, передні праві двері, радіатор охолодження, дифузор вентилятора, права стойка вітрового вікна, накладка панелі вітрового вікна, АКБ, переднє праве нерухоме скло двері, зовнішнє праве дзеркало заднього виду, передня права накладка стойки кузова, передня права тяга стабілізатору, правий поворотний кулак, передній правий ричав, передній правий диск колеса, покрашена обліцовка решітки радіатора, вказувач правого повороту, замок капоту, кузов, що вбачається з Заключення № 1140/11-08 від 25 жовтня 2011 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненого володільцю автомобілю «Форд Транзит», державний номерний знак [NUMBER] складає 22829,71 грн. Відповідно п. 1 статті 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахований, відповідно до Полісу обов'язково страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/3340213. Як вбачається з заяви від 01 листопада 2011 року, [PERSON] звернувся до позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України та зазначив розмір шкоди, яка підлягає стягненню відповідно до ст. 35, п. а ст. 41.1 ЗУ « Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в сумі 22829,71 грн. Пунктом 41.1. ст. 41 вищезазначеного Закону встановлено що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 вищезазначеного Закону позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 19024,76 грн., що підтверджується наказом № 3322 від 09.12.2011 року та платіжним дорученням № 5509 від 12 грудня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільну-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13-1 статті 13 цього Закону. Отже, суд доходить до висновку, що вимога позивача про стягнення грошових коштів в розмірі 19024,76 грн. підлягає задоволенню. Вимога про стягнення з [PERSON] вартості послуг аварійного комісара в розмірі 200,00 грн. також підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з платіжного доручення № 5026 від 18 листопада 2011 року за надану послугу позивачем перераховано 200,00 грн. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. При вирішенні питання про стягнення витрат, здійснених на отримання правової допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На сьогодні дане питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», в якому передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем до суду не надано відповідного розрахунку кількості та вартості наданих послуг згідно за годину роботи, зокрема скільки часу витрачено адвокатом [PERSON] на складання позовної заяви. З матеріалів цивільної справи вбачається, що адвокат [PERSON] жодного разу не брав участі у судових засіданнях при розгляді справи. Враховуючи викладене, вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» обґрунтування позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. не має. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення № 35139 від 08 грудня 2014 року при подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., тобто мінімальна сума ставки судового збору, передбачена Законом України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви майнового характеру. Отже, суд вважає, що сума сплаченого при подачі позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача, а також витрати у зв'язку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 630,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями. На підставі викладеного,

Outcome: partial