Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, уточненим на підставі заяви про збільшення позовних вимог до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої ДТП. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.12.2017 року близько 13.35 год. по вул. Шевченка в м. Луцьку відповідач [PERSON], керуючи автомобілем DAEWO LANOS, д.р.н. АС 3981 АR, не врахував дорожньої обстановки, на слизькій дорозі не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого, скоїв наїзд на її автомобіль марки SCODA FABIA, д.р.н. АС 3772 АО. За наслідками розгляду протоколів про адміністративні правопорушення, складеними відносно [PERSON], постановами Луцького міськрайонного суду від 01.03.2018 року та від 14.03.2018 року, залишеними без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 11.04.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП. Внаслідок ДТП пошкоджено належний їй на праві власності автомобіль марки SCODA FABIA, д.р.н. АС 3772 АО, чим нанесено матеріальну шкоду, яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження становить 65\~439, 21 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля, проведеного ТзОВ «Промтехсервіс» становить 116\~937, 91 грн., а також 1\~640 грн. нею сплачено ТзОВ «Промтехсервіс» за виконання робіт. З врахуванням того, що відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України страховою компанією їй було сплачено 45\~193, 47 грн. страхового відшкодування, вважає, що остаточна сума матеріальних збитків становить 73\~384, 77 грн. Крім того, вказує, що внаслідок ДТП завдано шкоду її здоровю, однак, у звязку з необхідністю постійного догляду за дитиною інвалідом, лікування вимушена була проходити амбулаторно. Через погіршення здоровя та пошкодження автомобіля в сімї склались напружені відносини, погіршилась психологічна атмосфера, матеріальний стан. З урахуванням наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] в її користь 73\~384 грн. 44 коп. матеріальної шкоди та 50 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та понесені нею судові витрати, а саме: 1\~233 грн. 84 коп. судового збору; 3 000 грн., 00 коп. витрат, повязаних з проведенням експертизи; 4 500 грн. 00 коп., витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката; 88 грн. 00 коп. витрат, повязаних з виготовленням копій документів. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач в судові засідання не зявляється, хоча належним чином повідомлений про розгляд даної справи. За його клопотанням розгляд справи неодноразово відкладався. Водночас, суд звертає увагу відповідача, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що явка відповідача в судове засідання не визнавалася обовязковою, суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи відповідно до ст. 282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що було погоджено в судовому засіданні позивачем та її представником. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки SCODA FABIA, д.р.н. АС 3772 АО. 04.12.2017 року близько 13.35 год. по вул. Шевченка в м. Луцьку відповідач [PERSON], керуючи автомобілем DAEWO LANOS, д.р.н. АС 3981 АR, не врахував дорожньої обстановки, на слизькій дорозі не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого, скоїв наїзд на її автомобіль марки SCODA FABIA, д.р.н. АС 3772 АО. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Дані обставини підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення серії БД № 135111, серії БР № 213610 від 04.12.2017 року. За наслідками розгляду протоколів про адміністративні правопорушення, складеними відносно [PERSON], постановами Луцького міськрайонного суду від 01.03.2018 року та від 14.03.2018 року, залишеними без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 11.04.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення (а.с. 9-12). Отже, вина [PERSON] у спричиненні майну позивача матеріальних збитків встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили та відповідно до ст. 82 ЦПК України не потребує доказуванню. Відповідно до висновку № 0044 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля, наданого судовим експертом автотоварознавцем [PERSON] (свідоцтво № 113 від 14.12.2012 року), вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля SCODA FABIA CLASSIC, д.р.н. АС 3772 АО внаслідок його пошкодження 04.12.2017 року в цінах на момент ДТП становить 65 439, 21 грн. (а.с. 13-25). Вартість відновлювального\~ремонту автомобіля SCODA\~FABIA,\~д.р.н.\~АС 3772\~АО,\~проведеного ТзОВ\~«Промтехсервіс» становить 116\~937,\~91\~грн.\~(а.с.40).\~З урахуванням\~вартості виконаних\~робіт,\~сплаченої [PERSON]\~ ТзОВ «Промтехсервіс» згідно акту виконаних робіт № ПТС0057577 від 15.01.18 в сумі 1 640 грн., сума фактично завданих матеріальних збитків становить 118\~577, 91 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час ухвалення рішення суд у відповідності до приписів ст.264 ЦПК України встановлює наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, вирішує, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, визнаючи одні та відхиляючи інші докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Предметом доказування у даних правовідносинах є саме факт пошкодження автомобіля, наявність та розмір спричиненої шкоди, винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діями відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Представленими суду доказами підтверджено, що майну, яким правомірно володіє позивач, з вини відповідача завдано шкоди в розмірі 118 577, 91 грн. Водночас, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, а також не доведено, що шкода завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст..1194 ЦК України). Окільки страхове відшкодування - це виплата, яка здійснюється страховиком в межах страхової суми, а страхова сума - це максимально можливий розмір виплати по страхуванню (ст. 9 Закону України "Про страхування"), страхового відшкодування може бути недостатньо для покриття всіх збитків потерпілої особи. В такому випадку потерпілий вправі звернутися безпосередньо до страхувальника (завдавача шкоди, відповідальної особи) з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно платіжного доручення № 1367 від 03.07.2018 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було сплачено [PERSON] 45 193, 47 грн. страхового відшкодування (а.с. 43). Отже, різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою становить 73384, 44 грн. та підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Крім того, позивач, посилаючись на те, що внаслідок ДТП завдано шкоду її здоровю, однак, у звязку з необхідністю постійного догляду за дитиною інвалідом, лікування вимушена була проходити амбулаторно. Через погіршення здоровя та пошкодження автомобіля в сімї склались напружені відносини, погіршилась психологічна атмосфера, матеріальний стан. З урахуванням наведеного, просить суд стягнути з [PERSON] в її користь 50 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з абз. 2 п. 5 Постанови Верховного Суду України N 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того, хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд вважає, що позивачем доведено факт заподіяння йому з боку відповідача моральних та фізичних страждань, наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та наслідками, зазначеними позивачем. Обґрунтовуючи дану вимогу, позивач до матеріалів справи долучає посвідчення серії ААБ № 307309, яке підтверджує інвалідність доньки позивача [PERSON], видане Департаментом соціальної політики на термін з 10.04.2002 по 02.02.2017 року; свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], та повідомлення КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» № 1186/2.8.18 від 07.08.2018 року щодо отриманих нею ушкоджень здоровя внаслідок ДТП. Між тим, позивачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, яка оцінюється заявленим позивачем розміром. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме в сумі 5 000, 00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 783 грн. 84 коп., а також витрати, повязані з розглядом справи: 3 000 грн. витрат, повязаних з проведенням експертизи; 4 500 грн. 00 коп. витрат, повязаних з правничою допомогою адвоката; 88 грн. 00 коп. витрат, повязаних з виготовленням копій документів, що підтверджено актом прийому-передачі виконаної роботи (надання послуг) № 0044 від 30.12.2017 року; товарним чеком від 30.12.2017 року на суму 3\~000, 00 грн., ордером про надання правової допомоги адвокатом [PERSON] № 043980 від 19.09.2018 року; договором про надання правової допомоги від 19.09.2018 року; квитанцією за № 52 від 19.09.2018 року про сплату [PERSON] гонорару в сумі 4\~500, 00 грн. адвокату [PERSON]; товарним чеком № 151 від 06.08.2018 року на суму 88, 00 грн. за виготовлення фотокопій документів.

Outcome: partial