Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15 січня 2007 року в розмірі 11227,39 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 15 січня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б\\н, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, виникла заборгованість по договору, що станом на 31 січня 2016 року становить 11227 гривень 39 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав клопотання про підтримання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася. Причини не явки суду не відомі, про день та час слухання справи повідомлена належним чином про що свідчать повідомлення про отримання нею поштових відправлень. Таким чином, відповідно та в порядку ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів та згоди позивача. В зв'язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі доказів наданих в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що 15 січня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б\\н, відповідно до якого позивачем був наданий відповідачу кредит в розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства комерційний банк змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв'язку з цим, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Оскільки відповідач не виконувала умови кредитного договору, тобто щомісячно не здійснювала часткове погашення кредиту та не сплачувала відсотки за користування кредитом відповідно графіку, виникла заборгованість за наданим кредитним договором. Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31 січня 2016 року складає 11227 грн. 39 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 4112 грн. 02 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5004 грн. 54 коп.; заборгованість за пенею та комісією - 1100,00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 510 грн. 83 коп. Разом з тим, відповідачем була надана квитанція від 23 березня 2016 року про часткове погашення кредитної заборгованості в сумі 5015 гривень. У зв'язку з цим на даний час заборгованість складає 6212,39 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1378 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial