Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 24.09.2011 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобовязався надати [PERSON] кредит в розмірі 7300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а [PERSON] зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит. Відповідач свої зобовязання не виконав. Станом на 10 травня 2017 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 33361,54 грн., яка складається з наступного: 6057,97 грн. - заборгованість за кредитом, 1983,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 23255,61 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов кредитного договору: 500, 00 грн.- штраф - фіксована частина, 1564,84 грн. - штраф - процентна складова. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, тому позивач просить суд стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1600 грн. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON]О.в судове засідання не зявивлась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлений належним чином. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24.09.2011 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 7300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5. «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Посилаючись на порушення зобовязань позичальником, банк нарахував штрафні санкції, які просив стягнути з відповідача. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 10 травня 2017 року відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором 33361,54 грн., яка складається з наступного: 6057,97 грн. тіло кредиту, 1983,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 23255,61 грн.- нараховано пені; штрафні санкції- 500,00 грн. фіксована частина та 1564,84 грн.- процентна складова. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, дослідивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідачки підлягають стягненню - заборгованість за кредитом 6057,97 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом 1983,12 грн., 23225,61 нараховано пені,що загалом складає 31296,70 грн. Доказів того, що відповідачка проживає поза межами м.Маріуполя суду ПАТ КБ "Приват Банк" не надано. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1600 грн., а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 31296,70 грн. *100% : 33361,54 грн. ціни позову = 93,87%), тобто 93,87 % від ціни позову 94,25%), тобто 94,25 % від ціни позову 94,25 % *1600 грн. :100%), що складає 1508 грн..

Outcome: partial