Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 800003741 від 29.04.2008р., а саме: 428973,18грн. - заборгованості за кредитом, 310513,98 грн. - заборгованості за відсотками та встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29.04.2008р. між позивачем та [PERSON] укладено Договір кредиту № 800003741, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 46575 доларів США. Позичальник зобов`язалася сплачувати кредитні кошти та відсотки за користування кредитом у розмірі 15,05 %, та повернути кредит до 29.04.2023. Однак, у порушення умов вказаного Договору кредиту та норм чинного законодавства, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 23.04.2019р. має перед Банком заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом 428 973,18грн., заборгованості за відсотками 310513,98грн. Позивач просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 11092,31 грн. Також, позивач просить встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення, відповідно до п. 10 ст. 265 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку судового засідання направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач двічі не з,явився в підготовчі засідання, після призначення справи до судового розгляду в судові засідання не явився втретє; був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місця проживання, відзив на позов не подав. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, ухвалив розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що 29.04.2008р. між ЗАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено Договір кредиту № 800003741, відповідно до п. 2.1 якого кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 46575 доларів США. Згідно п. 2.2 до оформлення та реєстрації права власності на земельну ділянку, що вказана в п.2.7. Розділу І цього Договору та отримання Банком Державного Акту про право власності на земельну ділянку, що зареєстрований у відповідному структурному підрозділі Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, розмір процентної ставки за користування Кредитом становить 15,05 % річних, з розрахунку 360 (триста шістдесят) календарних днів в році. Після оформлення та реєстрації права власності на земельну ділянку, що вказана в п.2.7. Розділу 1 цього Договору та отримання Банком Державного Акту про право власності на земельну ділянку, що зареєстрований у відповідному структурному підрозділі Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, розмір процентної ставки, зазначений у частині І цього пункту зменшується на 1 (один) %. Зміна розміру процентної ставки здійснюється із урахуванням умов передбачених Розділом 2 цього Договору. Пунктом 2.3 Договору визначена дата остаточного повернення кредиту - 29 квітня 2023 року. Сума першочергового внеску 15% вартості об`єкта нерухомості- предмету іпотеки (п. 2.5). Згідно п. 2.11 Договору платежі з повернення Кредиту та сплати процентів за користування ним, оплати вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком №1 до цього Договору та його невід`ємною частиною. У разі сплати у іншій валюті Рахунку - 28 числа календарної дати, що передує черговій даті погашення Кредиту, визначеній Додатком № 1 до Договору, у еквівалентній сумі, розрахованій у порядку та на умовах визначених цим Договором. Як передбачено п. 2.12 Договору детальний розпис сукупної вартості кредиту, з урахуванням реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, виду, предмету та вартості супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника визначені Додатком № 1 до цього Договору. Згідно п. 3 Договору позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені даним Договором повертати Кредит, виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі. Повернення Кредиту (його частини) та сплата процентів за користування ним здійснюється Позичальником у порядку, передбаченому Додатком № 1 до цього Договору. Відповідно до п. 5.1 Договору банк має право вимагати (в тому числі в судовому порядку) від Позичальника дострокового виконання зобов`язань з повернення Кредиту за Договором. В Договорі про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 800003741 від 29.04.2008р., п.2, банк збільшує розмір Кредиту та додатково надає Позичальнику, а Позичальник приймає у тимчасове користування на умовах, визначених Кредитним договором, грошові кошти у сумі 428977,99грн. (Чотириста двадцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят сім гривень дев`яносто дев`ять коп.), які надаються Позичальнику шляхом безготівкового перерахування на відкритий в Банку рахунок Позичальника № 29091800003741. Згідно п. 3 цього Договору розмір процентів за користування сумою грошових коштів, визначених в п. 2 цього Договору про внесення змін і доповнень №1 з 25.12.2009 р. включно по 24.12.2010р. включно складає 8,10 % річних, з 25.12.2010р. включно по 24.112.2011 р. включно складає 16,20 % річних. Сума грошових коштів, визначених в п. 2 цього Договору про внесення змін і доповнень №1, надається Позичальнику по 29 квітня 2023 року включно, для сплати платежів з виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, а саме повернення строкової та простроченої заборгованості відповідно до умов Кредитного договору, сплати строкових та прострочених процентів відповідно до умов Кредитного договору (в разі їх наявності) (п. 4 Договору). Дата остаточного повернення Кредиту - для частини Кредиту №1 - 25 грудня 2009 р., для частини Кредиту №2 Згідно п. 4. Договору про внесення змін та доповнень №1. Договором про внесення змін і доповнень № 2 до кредитного договору № 800003741 від 29.07.2010р. внесено зміни в п. 2.2. Розділу № 1 Кредитного договору для частини Кредиту № 2: а саме: у період з 25 грудня 2009 р. по 24 січня 2011 р. (включно) Позичальнику встановлюється пільговий період користування Кредитом, який складається із 2-х періодів, що вказані в підпункті «З» цього пункту (надалі - Пільговий період). Вказаний Пільговий період встановлюється Позичальнику з метою сприяння останньому у виконанні цим своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, у зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором у відповідача перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 23.04.2019 рік становить 16 019 113,00 грн., яка складається із: 428973,18грн. - заборгованості за кредитом, 319513,98грн. - заборгованість за відсотками, 16279625,84грн. - нараховано пені. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 739 487,16грн., з яких: 428973,18грн. - заборгованості за кредитом, 310513,98 грн. - заборгованості за відсотками. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідність до вимог ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу. У відповідність до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З наданих письмових (належних та допустимих) доказів встановлено факт укладення між сторонами договору кредиту та наступних двох договорів про внесення змін до договору кредиту. Первісний договір і договори про внесення змін до нього є чинними, дійсними, і з договору для сторін виникли певні обумовлені договором права та обов`язки. Позивач довів виконання договору з своєї сторони. Принаймні відповідач не оспорив безгрошовості договору чи отримання меншої суми кредиту. Після отримання кредитних коштів у позичальника виникло зобов`язання повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кревними коштами за встановленим графіком і в порядку у відповідності до умов договору. З наданого розрахунку видно, що позичальник допустив прострочення в платежах по поверненню кредиту і по сплаті процентів. Тому у кредитора виникло право вимагати стягнення заборгованості по кредиту і процентам, в тому числі простроченої заборгованості, а також право вимагати дострокового повернення кредиту - що передбачено умовами договору. Проведені позивачем розрахунки боргу по кредиту і по процентам є правильними, відповідають умовам договору, відповідачем не оспорені, і судом беруться до уваги. За наданим розрахунком існує заборгованість по кредиту і по процентам більша, ніж та, яку просить стягнути позивач. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог , право визначати розмір вимог-має позивач за принципом диспозитивності, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаної у позові всієї заборгованості по кредиту і частину заборгованості по процентам. Суд не вирішує питання про стягнення пені, оскільки таких позовних вимог не заявлено. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає заборгованість в сумі 739 487,18грн., з них: 428973,18грн. - заборгованість за кредитом, 310513,98 грн. - заборгованість по відсоткам. Позивач також просить суд встановити подальші нарахування за умовами кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України. Згідно ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Оскільки ухвалення рішення у цій частині є правом суду, а не обов`язком, а також враховуючи, що судове рішення, зокрема в частині стягнення грошових коштів, має бути чітким, однозначним і зрозумілим для його виконання і таким, що виключає його різне тлумачення, і виходячи з того, що позивач не обґрунтував доцільності застосування цієї норми і не виклав вимоги більш конкретно, а також враховуючи умови договору між сторонами та вимоги матеріального права, що регулює кредитні правовідносини, то суд не вбачає підстав ухвалення рішення за даною вимогою та для ухвалення рішення про встановлення подальшого нарахування. Оскільки фактично суд позов задовольняє у повному обсязі та стягує всю суму, яку просив стягнути позивач, то також згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений позивачем при подачі даного позову судовий збір в розмірі 11 092,31 грн. , Який був сплачений саме за даною ціною позову. На підставі викладеного, та

Outcome: partial