Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його підставність з огляду на таке. 24 жовтня 2014 року Наказом [PERSON] авіаційного університету (далі - Відповідач) № 622/к, його довірителя - [PERSON] (далі Позивач), проректора з міжнародних звязків переведено на посаду проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних звязків за строковим трудовим договором. Наказом в.о. ректора [PERSON] № 2 від 20.08.2015 року [PERSON] звільнено з цієї посади на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України, у звязку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу. Наказом в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] №966/к від 05.11.2015 року було скасовано наказ в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] №2 від 20.08.2015 року про звільнення [PERSON]Б,. Згідно п. 2.1. наведеного наказу в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] №966/к від 05.11.2015 року, [PERSON], було поновлено на посаді проректора з науково-педагогічної роботи університету та міжнародних звязків, відновлено дію контракту. Про це було зроблено відповідний запис в її трудовій книжці. Представник позивача вважає, що скасування наказу про звільнення та поновлення [PERSON] на посаді не відповідає вимогам закону та Статуту НАУ. Так, Наказом від 24 жовтня 2014 року № 622/к у звязку із організаційною зміною штатної структури Університету (перейменування посад), [PERSON] переведено з посади проректора з міжнародних звязків на посаду проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних звязків. Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП перейменування посади відноситься до зміни істотних умов праці у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, яка допускається при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою (за згодою працівника), тобто трудовий договір із [PERSON] не припинявся, звільнення не відбулося, запис до трудової книжки внесено про переведення, а не про звільнення і прийняття на відповідну посаду. Статут Університету не містить норми щодо необхідності погодження питання переведення проректорів і не вважає таке переведення звільненням, питання істотної зміни умов праці без звільнення працівника університету також не виноситься на погодження вченої ради. Пункт 5.3.3 Статуту [PERSON] авіаційного університету (старої та діючої редакції) чітко визначає, що погодження вченої ради потребує лише прийняття (або звільнення) на роботу (з роботи). Переведення (переміщення тощо) такого погодження не передбачає. Крім того, у разі звільнення працівника у звязку з порушенням правил прийняття на роботу у наказі (розпорядженні) обовязково має міститися посилання не тільки на статтю\~7 КЗпП, а й на відповідну норму закону чи підзаконного акту, яка встановлює спеціальний порядок прийняття на роботу і яку було не дотримано.\~Стаття 21 КЗпП України, на яку посилається наказ № 2 як на підставу звільнення, не містить жодної підстави розірвання трудового договору з працівником, а лише надає загальне визначення трудового договору. Разом з тим, звільнення за наказом № 2 від 20.08.2015 року відбулось без будь-якого обговорення та погодження вченої ради, що є ще однією підставою вважати цей наказ та звільнення незаконним. Таким чином, наказ № 2 не відповідав вимогам трудового законодавства і був правомірно скасований в.о. ректора НАУ [PERSON] Отже наказом про поновлення на роботі [PERSON] були усунуті грубі порушення законодавства при її звільненні. 06.11.2015 року наказом в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] № 962/к було скасовано всі накази в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] від 05.11.2015 року. У звязку з даним наказом [PERSON] не допускають до виконання її трудових обовязків та повідомлено, що вказаним наказом її звільнено з роботи. Наказ № 962/к від 06.11.2015р. для ознайомлення їй не надавався. Трудову книжку [PERSON], отримала 27 листопада 2015 року через представника, про що свідчить довідка відповідача за № 3/118-1048 від 11.12.2015 року. Крім наведеного, представник позивача вказує у позовній заяві на таке. В преамбулі зазначеного наказу наведено, що «у звязку із звільненням від виконання обовязків ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] з 05.11.2015 року Наказом Міністерства освіти і науки України № 560-к, наказано скасувати повністю всі накази від 05.11.2015 року, підписані [PERSON] від імені керівника [PERSON] авіаційного університету без повноважень». Проте, наведене твердження не відповідає дійсності та суперечить положенням ч. 1 ст. 241-1 Кодексу законів про працю України, якою визначено, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Згідно з п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 р., днем звільнення вважається останній день роботи. Враховуючи те, що наказ про звільнення [PERSON] було видано 05.11.2015 року та отримано НАУ лише 06.11.2015 року о 13.15, представник позивача вважає, що останнім його робочим днем є 05.11.2015 року. Отже, 05.11.2015 року в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] мав повноваження щодо прийняття рішень, які стосувалися діяльності [PERSON] авіаційного університету, в тому числі, що стосується поновлення Позивача на роботі. Крім цього, в наказі в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] № 962/к від 06.11.2015 року, не зазначено жодних підстав для звільнення Позивача. Отже, звільнення Позивача з роботи згідно наказу в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] № 962/к від 06.11.2015 року було здійснено без будь-якої правової підстави, чим порушено вищезазначені норми трудового законодавства та положення ст. 43 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право на працю, а також гарантує захист від незаконного звільнення. Відповідно до п. 5.3.3 Статуту [PERSON] авіаційного університету, керівництво окремими видами діяльності Університету здійснюють проректори, які відповідають за ці напрями діяльності Університету. Права і обовязки проректорів визначає ректор відповідно до функцій, які вони виконують. Згідно з абз. 3 п. 5.3.3 Статуту [PERSON] авіаційного університету, наймання на роботу і звільнення проректорів здійснюється наказом ректора за погодженням із Вченою радою та органами студентського самоврядування Університету відповідно до чинного законодавства України. Проте, звільнення Позивача відбулося без погодження із Вченою радою НАУ та органами студентського самоврядування Університету відповідно, що є суттєвим порушенням та свідчить про протиправність Наказу від 06.11.2015 року. Зрештою, представник позивача вважає, що при звільненні Позивача з займаної посади Відповідачем не було дотримано положень, передбачених ст. 47 КЗпП України, оскільки Відповідач в день звільнення не видав Позивачеві належно оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення, що є порушенням вищезазначених положень чинного законодавства України про працю. Крім того, враховуючи те, що відповідно до Наказу в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] №966/к від 05.11.2015 року, Позивача було поновлено на посаді проректора з науково-педагогічної роботи з 20.08.2015 р., отже 06.11.2015 року було останнім робочим днем Позивача. Тобто, Відповідач також повинен був 06.11.2015 року провести розрахунок за вказані дні з Позивачем, згідно зі ст. 47 КЗпП України. Згідно довідки № від за підписом начальника відділу кадрів [PERSON] авіаційного університету, трудова книжка була видана Позивачу «листопада 2015 року». З огляду на вищенаведене, представник позивача вважає, що Позивача неправомірно звільнено з посади, а тому Наказ в.о. ректора [PERSON] №962/к винесено не на підставі та не у спосіб, що передбачені\~Конституцією України, законодавством України про працю та Статуту НАУ, а отже, підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позивача як незаконно звільненого працівника слід поновити на роботі та стягнути з відповідача на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 20.08.2015 року до моменту винесення рішення у справі. Ухвалою суду від 29.12.2015 року позовні вимоги в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20.08.2015 року до моменту винесення рішення у справі, за заявою представника позивача було залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги, які залишились, підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві, просив їх задовольнити. Відповідач представник [PERSON] авіаційного університету в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був оповіщений в установленому законом порядку, на що вказує наявне в матеріалах справи рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин чи розгляду справи за відсутності представника відповідача до суду не направили. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконуючий обовязки ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] в судове засідання також не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи , в підтвердження чого слугують докази наявні в матеріалах справи. Прийнявши до уваги наведене вище, неявку відповідача та третьої особи в судове засідання суд визнає неповажною, а відтак не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що визначені ст.169 ЦПК України, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку. Подана [PERSON] авіаційним університетом апеляційна скарга на ухвалу суду від 17.12.2015 року про відкриття провадження, відповідно ч. 4 ст. 293 ЦПК України не перешкоджає продовженню розгляду справи судом. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив наступне.. Згідно Наказу [PERSON] авіаційного університету № 622/к від 24 жовтня 2014 року, проректора з міжнародних звязків [PERSON] переведено на посаду проректора з науково-педагогічної роботи та міжнародних звязків за основним місцем роботи за строковим трудовим договором №11к від 24.10.2014 року на строк з 23.10.2014 року по 22.10.2019 року. Відповідний запис було зроблено і у трудовій книжці [PERSON] серія БТ №4723869 за №30. 20.08.2015 року Наказом в.о. ректора [PERSON] № 2, [PERSON] звільнено із вищевказаної посади на підставі ст.ст. 7, 21 КЗпП України, у звязку з порушенням встановлених правил прийняття на роботу, підтвердження чого слугує запис у трудовій книжці за №31 від 20.08.2015 року. Наказом в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] №966/к від 05.11.2015 року було скасовано наказ в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] №2 від 20.08.2015 року про звільнення [PERSON] та інших осіб, а згідно п. 2.4. наведеного наказу в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] №966/к від 05.11.2015 року, [PERSON], було поновлено на посаді проректора з науково-педагогічної роботи університету та міжнародних звязків, відновлено дію контракту, про що було зроблено відповідний запис в її трудовій книжці за №32. Згідно Наказу Міністерства освіти і науки України від 05.11.2015 року за №560-к "Про виконання обов'язків ректора", [PERSON] було звільнено від виконання обов'язків ректора [PERSON] авіаційного університету 05.11.2015 року. Виконання обов'язків ректора [PERSON] авіаційного університету покладено на [PERSON], з 06.11.2015 року до заміщення вакантної посади ректора в установленому законодавством порядку. 06.11.2015 року в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] було винесено Наказ № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON]», відповідно до якого скасовано повністю всі накази від 05 листопада 2015 року підписані [PERSON] від імені керівника [PERSON] авіаційного університету, без повноважень. Досліджені судом докази дають суду дійти до наступних висновків. 05.11.2015 року позивачка [PERSON] була добровільно поновлена на роботі уповноваженою посадовою особою роботодавця на посаді проректора з науково-педагогічної роботи університету та міжнародних звязків, відновлено дію контракту, про що було зроблено відповідний запис в її трудовій книжці за №32. У суду не виникло жодних сумнів щодо повноважень в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON], щодо видачі такого наказу, оскільки, згідно положень ч. 1 ст. 241-1 Кодексу законів про працю України, строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Згідно з п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.93 р., днем звільнення вважається останній день роботи. Тобто 05.11.2015 року в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] мав всі повноваження, щодо прийняття рішень, які стосувалися діяльності [PERSON] авіаційного університету, в тому числі, що стосується поновлення позивача на роботі. За таких обставин, з 05.11.2015 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] авіаційним університетом поновились трудові відносини, які в подальшому могли бути припинені виключно в порядку визначеному законом. Скасування в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] наказом від 06.11.2015 року № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON]», повністю всіх наказів від 05 листопада 2015 року підписаних [PERSON] від імені керівника [PERSON] авіаційного університету фактично потягло за собою припинення трудових відносин між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] авіаційним університетом у спосіб, що не передбачений законом. Так, ст. 36 КЗпП України визначено вичерпний перелік підстав припинення трудового договору. Ст. ст. 40, 41 КЗпП України містять вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу Оскільки скасування наказу про поновлення працівника на роботі не входить до даних переліків, то наказ від 06.11.2015 року № 962/к «Про скасування наказів в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON]» в частині, що стосується позивачки є незаконним та підлягає скасуванню, а вона поновленню на роботі. Скасовуючи наказ від 05.11.2015 року в.о. ректора [PERSON] авіаційного університету [PERSON] грубо порушив право на працю позивачки, яке їй гарантоване Конституцією та законами України. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, в частині визнання незаконним та скасування наказу від 06.11.2015 року № 962/к, що стосується саме інтересів позивачки, а вона має бути поновлена на роботі. За правилами п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Наведене кореспондується із з правилами ст.235 КЗпП України. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого позивача допустити до негайного виконання. Вирішуючи питання судових витрат, суд бере до уваги, що позивач згідно положень п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому у разі задоволення позову на користь позивача, суд присуджує судові витрати у вигляді судового збору з відповідача в дохід держави в розмірі 974, 40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial