Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Посилалася на те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24.01.2014 року було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У подальшому, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.09.2017 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 17.10.2017 року, розмір аліментів на утримання дитини було збільшено та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 750 гривень щомісячно. Зазначила, що на даний час державою її сім'ї надано статус малозабезпеченої, у зв'язку з чим вона отримує допомогу в середньому по 1390 гривень щомісячно. Вона самостійно утримує дитину, витрачає кошти на харчування хлопчика, одяг підручники, матеріальне становище у неї важке. Інших доходів у неї не має. Натомість, їй відомо, що відповідач добре матеріально-забезпечений, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, займається регулярними перевезеннями пасажирів до Італії. Також зазначила, що обставини після прийняття вказаного рішення суду суттєво змінилися. Так, законодавцем було збільшено мінімальний розмір аліментів, який може бути стягнуто на утримання дитини. Просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON], збільшивши їх розмір до 2000 гривень щомісячно. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позов, в якому останній позов не визнав. Вказував на те, що не ухиляється від утримання сина, заборгованості по сплаті аліментів у нього не має. Позивач не дає йому можливості бачитись та спілкуватись із сином, у зв'язку з чим не дає йому можливості надавати допомогу на утримання сина у натуральній формі, а саме: одягом, речами, їжею. На даний час його сімейний стан змінився, оскільки він одружився. На його утриманні перебуває онкохворий батько, який є інвалідом ІІ групи. Офіційного стального доходу у нього не має, оскільки він не працевлаштований. Просив відмовити у задоволенні позову. [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов підтримали та підтвердили, викладені в ньому обставини. Пояснили суду, що на даний час сім'ї позивача надано статус малозабезпеченої, чим підтверджується її скрутне матеріальне становище. Просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.01.2014 року шлюб між ними було розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6-7). Від шлюбу у сторін є одна дитина: [PERSON], [INFO] (а.с. 5 зв). Неповнолітній проживає разом із позивачем (а.с.13). Вказану обставину відповідач не оспорював. [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У подальшому, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.09.2017 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 17.10.2017 року, розмір аліментів на утримання дитини було збільшено та стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі по 750 гривень щомісячно. (а.с. 4). Таким чином між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст. 7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1559 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років - 1944 гривень. Статтею 2 Конвенції Організація Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. У статті 3 Конвенції Організація Об'єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток. При цьому, суд враховує положення ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» становить 972 гривні. Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аргументи відповідача про те, що на його утриманні перебуває хворий батько інвалід другої групи, суд враховує, проте зауважує, що вказана обставина не звільняє його від обов'язку матеріально утримувати власну дитину. Проаналізувавши усі обставини справи та ознайомившись із доводами сторін, суд вважає, що матеріальний стан одержувача аліментів змінився, оскільки дитина подорослішала, внаслідок чого її потреби зросли. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов'язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері. Аргументи відповідача щодо відсутності підстав для зміни розміру аліментів, суд до уваги не приймає, оскільки на момент ухвалення рішення судом розмір аліментів, що стягуються з відповідача становить 750 гривень, що значно менше визначеного законом мінімального розміру аліментів. Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що вона з листопада 2017 року перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Департаменту праці та соціального захисту Чернівецької міської ради та одержує допомогу для малозабезпечених сімей (а.с.14). Зазначеною обставиною підтверджується той факт, що матеріальне становище одержувача аліментів змінилося на даний час. З огляду на зазначене, а також враховуючи принципи захисту та піклування про дітей, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. При цьому суд акцентує увагу на тому, що [PERSON] є повнолітньою особою працездатного віку та зобов'язаний матеріально утримувати власну дитину. На підставі вищевикладеного та враховуючи матеріальний стан сторін, враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, змінивши розмір аліментів, що стягується на дитину.

Outcome: partial