Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Громадська організація «Всеукраїнське обєднання Автомайдан» звернулася до суду з позовом до Прокуратури Тернопільської області про захист ділової репутації. На обґрунтування вимог зазначає, що 16.03.2015 року представники позивача були присутні на офіційному прийомі громадян, який проводив заступник прокурора Тернопільської області Антюк І.П., й після завершення прийому заступником прокурора було надано інтервю кореспондентам телеканалів, в ході якого було зроблено заяву, що масове відвідування представниками позивача будівлі прокуратури Тернопільської області є несанкціонованим мітингом, а проведена ними акція носить замовний характер. Позивач вважає, що змістом даних заяв офіційний представник прокуратури Тернопільської області зганьбив ділову репутацію позивача, поширена інформація є недостовірною та підлягає спростуванню, а відповідач має принести публічні вибачення позивачу. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просять суд вимоги задовольнити. 02.10.2015 року усно суду уточнили, що просять суд зобовязати відповідача спростувати заяву заступника прокурора Тернопільської області, зроблену 16.03.2015 року щодо несанкціонованості мітингу та замовного характеру акції ГО «ВО Автомайдан» й спростування здійснити у спосіб, найбільш наближений до способу поширення недостовірної інформації. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив у повному обсязі, зазначивши, що висловлювання заступника прокурора Тернопільської області, зроблене 16.03.2015 року в інтервю кореспондентам телеканалів, по завершенню офіційного прийому громадян, щодо замовного характеру проведеної акції громадськістю, є виключного оціночними судженнями заступника прокурора, не стосувалися безпосередньо членів ГО «ВО Автомайдан», заяв про несанкціонованість мітингу ним узагалі не здійснювалося, а було висловлено журналістом телеканалу «TV4», котрий коментував сюжет. Окрім того відповідач зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобовязання відповідача принести публічні вибачення позивачу, не відповідає можливим способам захисту в даній категорії справ, й позивач уже самостійно в позасудовому порядку здійснив захист своєї ділової репутації реалізуваши право на надання відповіді в ЗМІ. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази у справі судом встановлено наступні обставини. 16.03.2015 року з 10.00 години до 12.00 години було призначено офіційний прийом громадян прокурором Тернопільської області. У звязку з відсутністю безпосереднього керівника прокуратури Тернопільської області [PERSON], прийом громадян здійснював його заступник [PERSON] Громадська організація ««Всеукраїнське обєднання Автомайдан» є офіційно зареєстрованою громадською організацією, реєстрація якої проведена Голосіївським районним управлінням юстиції у м. Києві ГУЮ у м. Києві 07.04.2014 року, метою якої є спільна реалізація членами організації своїх прав і свобод, задоволення та захист своїх законних соціальних, творчих, економічних, наукових , інформаційних та методологічних інтересів, направлених на поліпшення якості життя людей, спільне виконання проектів , спрямованих на сприяння формуванню в законному порядку дієвих механізмів захисту громадянських прав та свобод членів організації, а також обєднання зусиль членів організації для сприяння правоохоронним органам України в протидії та боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, а також суспільного запровадження та виконання проектів, спрямованих на розвиток громадянського суспільства, запровадження євро стандартів у громадянське суспільство, проведення люстрації в державних установах, реформування правоохоронних органів, інших державних органів та установ, реабілітації постраждалих (політвязнів) від дій влади. Відтак судом встановлено, що 16.03.2015 року представники Тернопільського та Київського осередків ГО «ВО Автомайдан» прибули на офіційний прийом до прокурора Тернопільської області, прибуття яких супроводжувалося масовим скупченням людей та автомобілів з символікою ГО «ВО Автомайдан» - напис AUTOMAIDAN білого та жовтого кольорів на полотнищах синього кольору та одязі представників громадської організації. Це зібрання людей біля приміщення Прокуратури Тернопільської області та в приміщенні прокуратури під час офіційного прийому заступником прокурора, супроводжувалося також відео зйомкою кореспондентів телеканалів, зокрема «ZiK», «TV4» та «ТТБ» та журналістів друкованих ЗМІ, що стверджується дослідженим в судовому засіданні сюжетом телеканалу «TV4», роздруками з інтернет - видань «За Збручем», та «Тернопільський тиждень» з долученими копіями фотозображень. Під час офіційного прийому громадян заступником прокурора Тернопільської області, представниками позивача, до представника прокуратури, ставилися запитання щодо причини відсутності керівника прокуратури (00.58 01.03 хв. відеозапису), щодо перевірки прокуратурою правомірності дій працівників Державтоінспекції МВС, котрі перешкоджали автобусам та автомобілям з людьми на поїздки на акції протесту до столиці в лютому 2014 року (01.44-02.04 хв. відеозапису), щодо затягування розслідування справ окремих громадян, та незаконного видобутку каменю в карєрах (02.06-02.37 хв. відеозапису). На завершення часу прийому громадян, представниками позивача зроблене повідомлення про те, що ними подібна акція з відвідування обласних прокуратур проведена в 5 областях, і лише в Тернопільській керівник прокуратури уникнув спілкування з ними, а тому йому було залишено валізу, котра символізує потребу скласти речі та піти з посади. (02.47 03.19 хв. відеозапису). Після зустрічі з представниками позивача, заступник прокурора Тернопільської області продовжив прийом громадян, а після завершення прийому надав інтервю телеканалам «ZiK», «TV4» та «ТТБ», у якому зазначив, про відсутність, зі сторони присутніх на прийомі, конкретних питань та вимог до прокуратури, проте відзначив про незаконні вимоги закрити одне з кримінальних проваджень, що розслідується слідчими податкової міліції (03.43-04.09 хв. відеозапису), й насамкінець висловив заяву наступного змісту «вважаємо, що ця акція носила замовний характер». (04.11.-04.14 хв. відеозапису). З приводу оцінки наданих представниками сторін пояснень та заперечень, з метою доказування та спростування недостовірності поширеної інформації та впливу її змісту на ділову репутацію позивача, суд зазначає таке. Добре імя людини завжди підлягало захисту. В сучасних правовідносинах захисту свого доброго імені (репутації, ділової репутації) потребує не лише фізична, але й юридична особа. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Чинне законодавство України закріплює, що право на недоторканість ділової репутації належить як фізичній, так і юридичній особі, а її приниження розглядається як завдання моральної шкоди (ст. 23 ЦК України). Механізми захисту порушеної чи приниженої ділової репутації існують, хоча й відсутнє точне визначення, що саме підлягає захисту. Пленум Верховного суду України в постанові за № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», зазначає, що діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Суд наголошує, що визначення змісту ділової репутації залежить від природи її субєкта, й оскільки чинне законодавство не містить універсального та чіткого її визначення (поняття ділової репутації є морально етичною категорією), при вирішенні спору суд буде виходити з правила, що недостовірність негативної інформації є правовою презумпцією. А питання чи є інформація поширена про особу негативною підлягає вирішенню з урахуванням усіх обставин справи. Відтак, в п. 5 постанови за № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Пленум ВСУ розяснює, що відповідно до статей 94, 277 ЦК фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Представники позивача в судовому засіданні суду пояснили, що позивач вважає недостовірною і такою, що порочить ділову репутацію громадської організації «Всеукраїнське обєднання Автомайдан», інформацію у формі заяви, зробленої заступником Прокурора Тернопільської області 16.03.2015 року в інтервю телеканалам «ZiK», «TV4» та «ТТБ», про те, що акція громадської організації «Всеукраїнське обєднання Автомайдан» носила замовний характер. Зокрема дане висловлювання заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури є образливим для позивача, оскільки ГО «ВО Автомайдан» є неприбутковою організацією, чия діяльність є публічною на загальнодержавному рівні, завданням якої є обєднання зусиль членів організації для сприяння правоохоронним органам України в протидії та боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, проведення люстрації в державних установах, реформування правоохоронних органів, інших державних органів та установ. Усі здійснювані заходи та акції, проводяться з ініціативи членів ГО без жодного впливу чи на замовлення сторонніх осіб, за відсутності мети позивачем отримати будь які блага та винагороди. Системний аналіз наявних у справі доказів, а саме відеосюжету телеканалу «TV4» про події 16.03.2015 року та статті «Тернопільським прокурорам не сподобався подарунок «автомайданівців»» опублікованої інтернет виданням «За Збручем», дозволяє суду зробити висновок, про: -наявність факту поширення відповідачем спірної інформації (в інтервю засобам телебачення 16.03.2015 року), -поширення інформації щодо саме позивача (адже представників позивача було відповідачем ідентифіковано за логотипами та одязі та полотнищах, та у їх представленні заступнику прокурора Тернопільської області в процесі спілкування 16.03.2015 року, й окремо в тексті заяви заступника прокурора Тернопільської області, опублікованої в статті «Тернопільським прокурорам не сподобався подарунок «автомайданівців» інтернет видання «За Збручем» (арк.. справи 6) суд цитує дослівно: «Вважаємо, що ця акція має замовний характер. Дуже прикро, що така поважна і авторитетна громадська організація використовується, щоб добитися від прокуратури тих чи інших рішень. Це, на нашу думку, незаконно. До подарунка я ставлюся вкрай негативно. Це не є правильно. Якщо є претензії до прокурора області, то можна законно їх висловити, а це театралізоване дійство є зайвим». Зміст даної заяви визнано відповідачем у наданих суду запереченнях (абз.2 арк. 17), зокрема зазначено, що фраза «поважна та авторитетна організація « стосується ГО «ВО Автомайдан»). -поширена у формі заяви, зробленої заступником прокурора Тернопільської області 16.03.2015 року в інтервю телеканалам «ZiK», «TV4» та «ТТБ», про те, що акція громадської організації «Всеукраїнське обєднання Автомайдан» носила замовний характер, не відповідає дійсності, в силу правової презумпції, і згідно ст. 277 ЦПК України, обовязок доказування достовірності інформації покладається на відповідача, однак прокуратурою жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування дійсності інформації (отримання позивачем замовлення на проведення акції з будь яких корисливих мотивів з метоюдобитися від прокуратури тих чи інших рішень у незаконний спосіб ) , щодо якої судом розглядається спір, суду не надано. -поширення спірної інформації порочить ділову репутацію позивача, адже позивач є офіційно зареєстрованою громадською організацією, котра є неприбутковою організацією, чия діяльність є публічною на загальнодержавному рівні, в суспільстві користується авторитетом і повагою, що визнано відповідачем у запереченнях, як учасник суспільних відносин позитивно оцінюється суспільством, та стверджується публікаціями в ЗМІ (тижневику «Про все» у статті «Справжній Автомайдан у Тернополі прозвітував про свою роботу», щодо допомоги бійцям в зоні АТО, матеріалах з Вікіпедії щодо участі ГО «ВО Автомайдан» в засновництві логістичного центру допомоги бійцям АТО «Ядро»), відзначеннях грамотами: Київського військового госпіталю за благодійну допомогу пораненим військовослужбовцям в період АТО, Державної прикордонної служби від 11.09.2014 року за вагомий внесок у справу медичного забезпечення охорони Державного кордону України). Підсумовуючи викладене, суд приходить до переконання, що інформація, поширена у формі заяви, зробленої заступником прокурора Тернопільської області 16.03.2015 року в інтервю телеканалам «ZiK», «TV4» та «ТТБ», про те, що акція громадської організації «Всеукраїнське обєднання Автомайдан» носила замовний характер, є недостовірною і порочить ділову репутацію позивача, а тому підлягає спростуванню. В п. 24 постанови за № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Пленум ВСУ наголошує, що задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні, за необхідності, суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. А тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом зобовязання Прокуратури Тернопільської області спростувати інформацію, як такої, що є недостовірною і порочить ділову репутацію позивача, поширену у формі заяви, зробленої заступником прокурора Тернопільської області 16.03.2015 року в інтервю телеканалам «ZiK», «TV4» та «ТТБ», про те, що акція громадської організації «Всеукраїнське обєднання Автомайдан» носила замовний характер. Спростування слід здійснити шляхом повідомлення по телебаченню у розумний, місячний строк, з дати набрання законної сили рішення суду. Разом з тим суд наголошує, що дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджується факт висловлювань заступником прокурора Тернопільської області про несанкціонованість проведеної за участі представників позивача акції під приміщенням та в приміщення прокуратури, оскільки, як встановлено із відео сюжету телеканалу «TV4» про події 16.03.2015 року, про несанкціонованість мітингу було висловлено журналістом телеканалу, котрий здійснював коментування сюжету. Також суд зазначає, що не є допустимим обраний позивачем спосіб захисту шляхом зобовязання відповідача принести публічні вибачення позивачу, оскільки суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, так, як примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК. Водночас судом критично оцінюються заперечення відповідача з приводу того, що поширена заступником прокурора Тернопільської області інформація, у формі заяви, зробленої заступником прокурора Тернопільської області 16.03.2015 року в інтервю телеканалам «ZiK», «TV4» та «ТТБ», про те, що акція громадської організації «Всеукраїнське обєднання Автомайдан» носила замовний характер є його особисте, як приватної особи, оціночне судження. Критичність даного заперечення відповідача полягає у наступному. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію", оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обовязковість застосування національними судами України норм Конвенції. Свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції, становить одну з підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2, свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе. (рішення ЄСПЛ у справі «Гендісайд проти Сполученого Королівства» від 07.12.1976 року). В контексті ст. 10 Конвенції, ЄСПЛ розглядалися справи про порушення права на свободу вираження поглядів в т.ч. в статтях в ЗМІ («Українська Прес Група» проти України» рішення ЄСПЛ від 29.03.2005 року), в кіно та телевізійних передачах («Йерсілд» проти Данії» рішення ЄСПЛ від 23.09.1994 року). При цьому ЄСПЛ наголошує на необхідності розрізнення фактів та оціночних суджень : «На думку Суду, слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. ….. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого стє 10 Конвенції» (рішення ЄСПЛ у справі «Ленгенс проти Австрії» від 08.07.1986 року). Й межі допустимої критики є ширшими щодо одних категорій осіб та звужуються пропорційно до зменшення публічності особи. Як зазначено вище, судом оцінювалися наявні у справі докази у їх взаємозвязку, а саме відеосюжет телеканалу «TV4» про події 16.03.2015 року та зміст статті «Тернопільським прокурорам не сподобався подарунок «автомайданівців»» опублікованої інтернет виданням «За Збручем». Заяву заступника прокурора Тернопільської області, тобто особи, котра займає досить високу посаду і має достатньо високий в суспільстві публічний статус, що, відповідно, зобовязує надзвичайно виважено ставитися до власних висловлювань, від 16.03.2015 року, в інтервю телеканалам «ZiK», «TV4» та «ТТБ», про те, що акція громадської організації «Всеукраїнське обєднання Автомайдан» носила замовний характер, було зроблено поряд з висловлюванням про незаконний вплив на прокуратуру, щоб добитися тих чи інших рішень. А тому для суду є очевидним, що перевірити інформацію про «замовність» акції позивача, щоб довести наявність взаємозвязку чи його відсутність між інформацією про характер акції громадської організації «Всеукраїнське обєднання Автомайдан» та намаганням незаконно вплинути на прокуратуру, щоб добитися тих чи інших рішень, можливо у спосіб передбачений КПК України, а саме: шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 214, за ознаками злочину, передбаченого ст. 343 КК України, втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконних рішень, та здійснення досудового розслідування з метою встановлення події злочину та можливих замовників акції, чого, однак, відповідачем зроблено не було. Окремо суд зауважує, що заяву про замовний характер акції громадської організації «Всеукраїнське обєднання Автомайдан» , було зроблено заступником прокурора Тернопільської області було зроблено 16.03.2015 року, не від власного імені, тобто «вважаЮ», а від імені установи, яку він представляє - «вважаЄМО», що стверджується звукозаписом відео сюжету телеканалу «TV4» про події 16.03.2015 року, та автоматично виключає приватний характер оціночного судження. Також суд критично сприймає пояснення представника відповідача про те, що позивач в позасудовому порядку захистив свою ділову репутацію скориставшись правом на відповідь дане твердження відповідача є хибним, з огляду на ту обставину, що особа може захистити свою ділову репутацію скориставшись правом на відповідь в тому ЗМІ, котре створило та поширило недостовірну інформацію, і лише у тому випадку, коли таке поширення відбулося з ініціативи самого ЗМІ, і є «продуктом» його діяльності, що не відповідає обставинам даної справи. З огляду на часткове задоволення позову немайнового характеру, судові витрати слід розділити між сторонами спору в рівних частках, як зазначає Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 17.10.2014 року за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial