Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Фамільний» звернулося до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] у якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 1132 від 31.03.2007 року в розмірі 1 264 083, 95 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441,00 грн. В обґрунтування таких позовних вимог ПАТ «Банк Фамільний» посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством "Банк Фамільний" та [PERSON] 21 березня 2007 року був укладений кредитний договір № 1132, за умовами якого банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 50000,00 доларів США зі сплатою 14 (чотирнадцять) відсотків річних на строк та на умовах, передбачених кредитним договором. Позичальником було отримано кредит 21.03.2007 р. у сумі 50 000, 00 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки № 221_135 від 21.03.2007 р. В доповнення до кредитного договору № 1132 від 21.03.2007 р. між ПАТ «Банк Фамільний» та [PERSON] 30 жовтня 2008 року у письмовій формі був укладений договір про внесення змін № 1 в кредитний договір № 1132 від 21.03.2007 р. на умовах невідновлювальної кредитної лінії, згідно з яким сторони прийшли до згоди внести в кредитний договір наступні зміни: назву договору змінити на кредитний договір на умовах невідновлювальної кредитної лінії; викласти п. 1.1 кредитного договору в наступній редакції: кредитор надає позичальнику кредит на умовах невідновлювальної кредитної лінії наступними траншами: 1)21.03.2007 р. у сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою 14 % відсотків річних; 2)30.10.2008 р. у сумі 102891,30 грн. зі сплатою 28 % річних. [PERSON] зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом згідно умов кредитного договору, та договору про внесення змін №1, а саме - щомісячно не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим ( п.п 1.3 кредитного договору та договору про внесення змін №1). Кредит мав бути повністю погашений [PERSON] у строк до 20 березня 2012 року. Проте, позичальник неналежним чином не виконувала свої зобов'язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов'язань виявилися в тому, що [PERSON] несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а з січня 2011 року взагалі припинила платити платежі за невідновлювальною кредитною лінією. Тому на момент закінчення строку повернення кредиту в неї виникла заборгованість. В якості забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед банком по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, був укладений в письмовій формі договір поруки № 1132 від 21.03.2007 року між банком, позичальником та поручителем [PERSON]. Відповідно до розділу 1 договору поруки [PERSON] добровільно зобов'язався перед банком відповідати у повному обсязі по зобов'язанням [PERSON] за кредитним договором, а також додатковими угодами до нього, що укладені між банком і позичальником та можуть бути укладені в майбутньому. В якості додаткового забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед банком по поверненню невідновлювальної кредитної лінії, 30 жовтня 2008 р. між банком, позичальником та поручителем [PERSON] у письмовій формі був укладений договір про внесення змін в договір поруки № 1132 від 21.03.2007 р., згідно до якого сторони прийшли до згоди викласти п. 1.1. договору поруки у наступній редакції: 1.1. поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 1132 від 21 березня 2007 р., укладеному між кредитором і позичальником, а саме: по поверненню кредиту, наданого наступними траншами: 21.03.2007 р. у сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою 14 % відсотків річних; 30.10.2008 р. у сумі 102 891, 30 грн. зі сплатою 28 % відсотків річних. З кінцевим терміном погашення 20 березня 2012 р. У договорі поруки сторони погодили, що відповідальність поручителя наступає в разі, коли [PERSON] не виконуватиме свої зобов'язання перед банком за кредитним договором. Пунктом 1.1. договору поруки встановлено, що позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед позивачем. Таким чином, [PERSON] відповідає по зобов'язанням [PERSON] в повному об'ємі, тобто за повернення кредиту, сплату відсотків за його користування, за сплату штрафів, а також погашення інших збитків, які поніс банк через невиконання та/або неналежне виконання позичальником умов кредитного договору. Пунктом 3.1. договору поруки встановлено, що в разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором позичальник і поручитель відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Представники банку неодноразово спілкувались з позичальником та поручителем, вимагали погасити суму наявної заборгованості, направляли письмові повідомлення, претензії та попереджали, що у разі невиконання даних вимог банк звернеться до суду. Проте, відповідачі жодних дій на виконання своїх зобов'язань не вчинили. Таким чином, позичальником порушені зобов'язання за кредитним договором, а [PERSON] зобов'язання за договором поруки. На підставі вищенаведеного банк вимагає від відповідачів, як солідарних боржників погасити суму заборгованості по кредиту, сплатити відсотки за користування кредитом і суми штрафних санкцій. На сьогоднішній день [PERSON] невідновлювальна кредитна лінія за кредитним договором № 1132 від 21 березня 2007 року та договором про внесення змін № 1 від 30 жовтня 2008 року не погашена. Станом на 07 листопада 2014 року заборгованість за невідновлювальною кредитною лінією за кредитним договором № 1132 від 21 березня 2007 р. та договором про внесення змін № 1 від 30 жовтня 2008 р складає 1 264 083 грн., в тому числі, по 1-му траншу сума основного боргу за кредитом складає 582 290,53 грн., відсотки за користування кредитом 421 212,41 грн., по 2-му траншу сума основного боргу за кредитом складає 102 891,30 грн., відсотки за користування кредитом 135 789,71 грн., загальна сума штрафів 21 900 грн. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не погодилися із вимогами за первісною позовною заявою та пред'явили до Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» зустрічну позовну заяву у якій просять суд: розірвати кредитний договір № 1132 від 21.03.2007 року укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Фамільний» та [PERSON]; визнати припиненими правовідносини поруки за договором поруки від 21.03.2007 року № 1132, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк Фамільний», [PERSON] та [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог за зустрічною позовною заявою [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що у зв'язку з тим, що договір не має строку дії, для них у разі задоволення первісного позову настануть негативні правові наслідки: відповідач може продовжувати стягувати з позивачів відсотки до повного погашення основного боргу. Таким чином, тільки розірвання договору може бути підставою для припинення зобов'язання (ч. 3 ст. 651 ЦК України) щодо подальшої сплати відсотків. Між [PERSON] та ПАТ «Банк Фамільний» укладено договір поруки № 1132 від 21.03.2007 року згідно якого [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно з позичальником в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за договором, а саме: по поверненню кредиту в сумі 50 000,00 доларів США у термін до 20.03.2012 року; по сплаті відсотків за користування кредитом (14%); по сплаті штрафів за порушення умов кредиту. Термін дії договору поруки не встановлено. Згідно з договором про внесення змін №1 в кредитний договір №1132 від 21.03.2007 року на умовах невідновлювальної кредитної лінії від 30.10.2008 року, позичальнику додатково надано другий транш у сумі 102891,30 грн. зі сплатою 28 % річних, кінцевий термін погашення - 20.03.2012 року за згодою поручителя. Згідно до договору про внесення змін від 22.12.2008 року до кредитного договору № 1132 від 21.03.2007 року п. 1.3 договору викладено в наступній редакції: «погашення кредиту та відсотків за користування ним здійснюється щомісячно не пізніше 20 числа,згідно графіку, який є додатком до цього договору про внесення змін. Відсотки за користування кредитом нараховуються щомісяця на залишок боргу за кредитом». Таким чином, кінцевий строк (термін) виконання позичальником обов'язку не встановлений. Ця умова договору була підписана без згоди поручителя [PERSON] Таким чином, згідно вказаних змін обсяг відповідальності поручителя збільшився, в вигляді солідарної відповідальності по зобов'язанням по другому траншу та внесених змін щодо терміну виконання (можливі додаткові стягнення відсотків,пені,штрафу). Відповідно до ч. 1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Договором поруки не визначено строк після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором. Банк 25.02.2012 року по пошті надіслав їм письмові вимоги №1/160-318 від 20.02.2012 р., № 1/160-317 від 20.02.2012 р. про дострокове повернення всієї суми кредиту і пов'язаних з ним платежів відповідно до п. 4.2.6 договору та ч. 2 ст.1050 ЦК України в 30-денний строк. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом 6-ти місяців, починаючи від дати 25.03.2012 року і по 25.09.2012 року. Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі ч. 2 ст.1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений ч.4 ст.559 ЦК України 6-ти місячний строк підлягає обрахуванню від дати 25.03.2012 року (постанова Верховного Суду України від 21.01.2015 р. № 6-190цс14). Банк 21.11.2012 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитом, коли порука вже припинилась 25.09.2012 року, пропустивши, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України 6-ти місячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя. В п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення (вручення йому вимоги про погашення боргу, залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. Оскільки банк первісний позов пред'явив і до поручителя, він не визнає факт припинення поруки. Таким чином, з аналізу змісту норм ст.ст. 559, 598 ЦК України припинення правовідносин поруки означає такий стан сторін, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. В судовому засіданні представник ПАТ «Банк Фамільний» підтримав пред'явлену первісну позовну заяву та просив її задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування первісного позову посилався на викладені у ньому обставини. Проти задоволення зустрічного позову заперечував у повному обсязі. Представник [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вимоги за первісною позовною заявою не визнав посилаючись на обставини викладені у зустрічному позові, письмових запереченнях та поясненнях. Просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12 березня 2007 року [PERSON] звернулася до ТОВ «Банк Фамільний» із письмовою заявою у якій просила надати кредит на суму 50000,00 доларів США, на споживчі цілі (а.с. 21). 21 березня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк Фамільний», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Банк Фамільний», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1132 (а.с. 9), за умовами якого (п.п. 1.1, 1.2) банк надав позичальнику [PERSON] кредитні кошти на споживчі цілі в розмірі 50 000,00 доларів США, зі сплатою 14 % річних, на строк 60 місяців із 21.03.2007 року по 20.03.2012 року. Кредитні кошти в сумі 50000,00 доларів США були отримані [PERSON], що підтверджується заявою про видачу готівки (а.с. 27), та випискою по банківському рахунку (а.с. 36). В доповнення до кредитного договору № 1132 від 21.03.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Фамільний» та [PERSON] 30 жовтня 2008 року був укладений договір про внесення змін № 1 в кредитний договір № 1132 від 21.03.2007 р. на умовах невідновлювальної кредитної лінії, згідно з яким сторони прийшли до згоди внести в кредитний договір наступні зміни: назву договору змінити на кредитний договір на умовах невідновлювальної кредитної лінії; викласти п. 1.1 кредитного договору в наступній редакції: кредитор надає позичальнику кредит на умовах невідновлювальної кредитної лінії наступними траншами: 1) 21.03.2007 р. у сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою 14 % відсотків річних; 2) 30.10.2008 р. у сумі 102891,30 грн. зі сплатою 28 % річних, (а.с. 33). Укладання такого договору було зумовлено тим, що [PERSON] 29 жовтня 2008 року звернулася до позивача із письмовою заявою (а.с. 22) про видачу їй кредиту в сумі 102891,30 грн. на споживчі цілі. Згідно умов кредитного договору [PERSON] зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору, та договору про внесення змін №1, а саме - щомісячно не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим ( п.п 1.3 кредитного договору та договору про внесення змін №1). Кінцевий строк погашення кредиту - до 20 березня 2012 року. 21 березня 2007 року між ТОВ «Банк Фамільний» та [PERSON] був укладений договір поруки № 1132 з метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] перед банком по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій. Відповідно до умов договору поруки (розділ 1) [PERSON], як поручитель, зобов'язався перед банком відповідати у повному обсязі по зобов'язанням [PERSON], як солідарні боржники, за кредитним договором № 1132, а також додатковими угодами до нього, що укладені між банком і позичальником та можуть бути укладені в майбутньому. Окрім того, 30 жовтня 2008 року між позивачем, позичальником та поручителем [PERSON] був укладений договір про внесення змін в договір поруки № 1132 від 21.03.2007 року, згідно до якого сторони прийшли до згоди викласти п. 1.1 договору поруки у наступній редакції: 1.1. поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 1132 від 21 березня 2007 р., укладеному між кредитором і позичальником, а саме: по поверненню кредиту, наданого наступними траншами: 21.03.2007 року у сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою 14 % відсотків річних; 30.10.2008 р. у сумі 102 891, 30 грн. зі сплатою 28 % річних. З кінцевим терміном погашення 20 березня 2012 року (а.с. 59). У договорі поруки сторони погодили, що відповідальність поручителя наступає в разі, коли [PERSON] не виконуватиме свої зобов'язання перед банком за кредитним договором. Пунктом 1.1 договору поруки встановлено, що позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед позивачем. Пунктом 3.1 договору поруки встановлено, що в разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором позичальник і поручитель відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Окрім поруки [PERSON], належне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 1132 також було забезпечено іпотекою згідно договору іпотеки нерухомого майна № 1132 від 21 березня 2007 року із змінами, укладеного між ТОВ «Банк Фамільний» та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], за умовами якого (п.п. 1.1) іпотекодавці передали банку в іпотеку нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] (а.с. 124). Позичальник [PERSON] порушила зобов'язання за кредитним договором, належним чином не виконувала умови договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, в результаті чого станом на 07 листопада 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором № 1132 від 21 березня 2007 року та договором про внесення змін № 1 від 30 жовтня 2008 року, яка в загальному розмірі становить 1264083 грн., з яких по 1-му траншу сума основного боргу за кредитом складає 582 290,53 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 421 212,41 грн., по 2-му траншу сума основного боргу за кредитом складає 102 891,30 грн., а заборгованість по відсоткам за користування кредитом 135 789,71 грн., загальна сума штрафів нарахована в розмірі 21900 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. Позивач звертався до позичальника та поручителя із вимогами про погашення заборгованості 20 лютого 2012 року (а.с. 28-31). 25 лютого 2012 року такі письмові вимоги були отримані відповідачами, про що свідчать долучені до справи у копіях поштові повідомлення про вручення поштових відправлень. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Банк Фамільний» за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, з позичальника [PERSON] слід стягнути на користь позивача підтверджену розрахунком заборгованість за кредитним договором № 1132 від 21 березня 2007 року в загальному розмірі 1 264 083,95 грн., оскільки [PERSON] отримувала кредитні кошти у позивача, користувалася цим кредитом, здійснювала часткове погашення боргу, але прострочила виконання, несвоєчасно та не у повному обсязі сплачуючи кошти в рахунок погашення боргу. В частині позовних вимог про стягнення боргу із поручителя [PERSON] слід відмовити, оскільки порука за укладеним із [PERSON] договором поруки № 1132 від 21.03.2007 року є припиненою, а у зв'язку з цим зустрічний позову в цій частині позовних вимог підлягає задоволенню. Так, відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012р. № 5, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином строк, визначений ч.4, ст. 559 ЦК України є преклюзивним строком, сплив якого припиняє існування права вимоги кредитора внаслідок нездійснення кредитором свого права, і поновленню такий строк не підлягає. За таких обставин, суд вважає, що є підстави вважати, що порука [PERSON] згідно договором поруки № 1132 є припиненою, оскільки кредитор, достеменно знаючи, що строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором спливає 20.03.2012 року, пред'явив відповідачам 20.02.2012 року вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, і тим самим відповідно до ст. 559, ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а отже повинен був звернутися із позовом до них в період з 25.02.2012 року по 25.09.2012 року, але звернувся до суду лише 21.11.2012 року. Таким чином, припинення зобов'язання поручителя є підставою для відмови у позові про стягнення із нього грошових сум. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За змістом ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Згідно ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У силу зазначеної правової норми, за загальним правилом, розірвання договору припиняє його дію на майбутнє і не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачені для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, виходячи з характеру цього договору. Отже, за встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку про задоволення зустрічних позовних вимог також і в частині розірвання кредитного договору від 21.03.2007 року укладеного між Публічним акціонерним банком «Банк Фамільний» та [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «Банк Фамільний» слід стягнути суму сплаченого судового збору в сумі 3441,00 грн., а з ПАТ «Банк Фамільний» на користь [PERSON], та на користь [PERSON] по 114,70 грн.

Outcome: partial