Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ЖКП ММР «Південь», яким просить скасувати наказ про оголошення їй догани, наказ про відсторонення її від роботи, повернути заробітну плату за відпрацьований час, а також компенсувати моральну шкоду. Свої вимоги мотивувала тим, що: - вона працює на посаді майстра технічної дільниці у відповідача з квітня 2013 року; -згідно Наказу від 14.11.2017 року позивачу оголошено догану за неналежне виконання обов'язків у зв'язку з її відмовою від проходження медичного огляду; - позивач зазначений Наказ вважає незаконним та таким, що грубо порушує її права як працівника, оскільки її з наказом на направлення для проходження медичного огляду ніхто не ознайомлював, та крім того вона згідно її посади не зобов'язана проходити медичний огляд; - позивачу 10.11.2017 р. та 14.11.2017 р. на підставі незаконного наказу не виплачувалась заробітна плата, хоча вона фактично працювала в ці дні. Відповідно до поданого відзиву на позов, відповідач проти заявлених вимог заперечував та посилався на те, що: -позивач під особистий підпис була ознайомлена з посадовою інструкцією, за якою вона виконує роботи, пов'язані зі складними умовами праці, де є підвищена можливість травматизму; -починаючи з 2016 року [PERSON] протягом тривалого часу була відсутня на роботі у зв'язку з проблемами зі здоров'ям; -[PERSON] було особисто ознайомлено з Наказом про проведення періодичного огляду працівників підприємства, за яким вона мала у строк до 08 листопада 2017 року пройти медичний огляд; -в результаті відмови позивача щодо виконання Наказу про проходження медичного огляду нею були порушені вимоги ст.14 ЗУ «Про охорону праці», а саме положення про необхідність дбати про особисту безпеку та безпеку оточуючих; -за порушення правил безпеки праці позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності; -з 10 по 14 листопада 2017 року не дивлячись на відсторонення від виконання обов'язків позивачу все ж таки виплачувалась заробітна плата. За наданою відповіддю на відзив [PERSON] вказувала, що: -дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосоване до позивача було накладено в порушення вимог трудового законодавства; -відповідачем підроблено документи додані до відзиву; -у штаті відповідача працює юрист, через що залучення до участі у справі інших юристів є незаконним; -позивач також навів розрахунок судових витрат, які він очікує понести у зв'язку із розглядом даної справи - в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Зі змісту заперечень відповідача вбачається,що: -позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності не за відмову у проходженні медогляду, а за неналежне виконання своїх трудових обов'язків та безвідповідальне відношення до їх виконання; -доводи позивача, викладені у відповіді на відзив щодо підробки документів та незаконного залучення відповідачем до участі у справі інших юристів, є безпідставними; -доводи щодо розрахунку понесених у зв'язку із розглядом справи судових витрат в розмірі 10 000,00 грн. не підтверджені жодними доказами; -відповідь на відзив була подана до суду із порушенням вимог ст.178,179 ЦПК України, через що вона не може бути врахована при розгляді справи. Відповідно до ч.1 п.2 ч.3 ст.223, ч.8 ст.279 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті..... у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи ( його представника), незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Оскільки справа перебуває в провадженні суду тривалий час (з лютого 2018 року) позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, двічі не з'явився у судове засідання, від нього не надійшло заяв про залишення позову без розгляду,закриття провадження у справі, суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутністю позивача (його представника). Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на безпідставність заявлених вимог та правомірність дій відповідача. З'ясувавши фактичні обставини, дослідивши надані докази,суд при вирішені справи виходить з такого. [PERSON] працювала на посаді майстра технічної дільниці №4 в Житлово-експлуатаційній конторі № 11 Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь». Згідно посадової інструкції № 30, затвердженої 01.08.2016 року, позивач виконує, серед іншого, наступні посадові обов'язки: забезпечує безперебійну роботу інженерного обладнання в будинках закріпленого житлового фонду (робота ліфтів, систем водопостачання, опалення, електропостачання, газопостачання тощо); забезпечує утримання будівельних конструкцій житлового фонду в технічно справному стані, за допомогою проведення власних оглядів, проводить раз в квартал огляди горищ підвалів, для запобігання захаращення і доступу сторонніх осіб; забезпечує безпечну експлуатацію ліфтів, їх використання за призначенням відповідно вантажопідйомності, робить ремонт машинних відділень, приямків і посадочних майданчиків; проводить обстеження покрівель, димовентиляційних каналів, обстеження підтоплених підвалів. 12.10.2017 року ЖКП ММР «Підень» направлено запит до КЗ ММР «ЦПМСД №1» про фактичне захворювання [PERSON] у зв'язку із занепокоєнням керівництва підприємства станом здоров'я працівника, оскільки остання з початку 2016 року майже весь час перебуває на лікарняних та у відпусках, що заважає фактичному виконанню нею трудових обов'язків згідно посадової інструкції. Згідно Відповіді КЗ ММР «ЦПМСД №1» від 20.10.2017 року вбачається, що [PERSON] знаходиться під «Д» наглядом лікарів закладу та рекомендовано направити її на проходження медичного огляду через наявність небезпечних умов праці та з метою вирішення питання щодо можливості працівника проводити роботу в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних факторів. 27.10.2017 року директором ЖКП ММР «Південь» видано Наказ №538 про проведення періодичного медичного огляду працівників підприємства, зокрема [PERSON] За п. 7 даного Наказу у разі відхилення працівником від проходження обов'язкового медичного огляду протягом установлених строків, він буде притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а також відсторонений від роботи без збереження заробітної плати (с. 17 ЗУ «Про охорону праці»). З вказаним Наказом позивача ознайомлено, про що свідчить її підпис. 03.11.2017 року, 09.11.2017 року інженером з охорони праці ЖКП ММР «Південь» Л.А. Апаріною складено доповідні записки щодо відмови позивача проходити медичний огляд, на підставі яких 09.11.2017 року працівниками підприємства складено Акт про відмову позивача надання пояснювальної записки щодо проходження медогляду. Також 09.11.2017 року директором ЖКП ММР «Південь» видано Наказ №571 про відсторонення позивача від роботи без збереження заробітної плати із пропозицією до 14.11.2017 року пройти обов'язковий медичний огляд. 14.11.2017 року директором ЖКП ММР «Південь» видано Наказ №575, яким позивачу оголошено догану за неналежне виконання своїх обов'язків, зокрема ухилення від проходження медичного огляду. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1ст. 15 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Статтею 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення. Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов'язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків. В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Згідно наданих сторонами доказів, судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв'язку із відмовою від проходження медичного огляду, через що доводи відповідача щодо того, що позивача притягнуто до відповідальності за неналежне виконання обов'язків, покладених на неї інструкцією не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ст. 46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до частини другої статті 169 КЗпП України перелік професій, працівники яких підлягають медичному огляду, термін і порядок його проведення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує медичному оглядові формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони праці. Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року № 559 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок», обов'язковому медичному оглядові підлягають певні категорії працівників, проте посада майстра технічної дільниці до цього списку не входить. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивача неправомірно відсторонено від роботи та притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки її посада не входить до переліку, за яким працівник має пройти обов'язковий медичний огляд. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що права позивача було порушено відповідачем, через що позовні вимоги в частині скасування наказів підлягають задоволенню. Доказів утримання із заробітної плати позивача відповідачем коштів за два фактично відпрацьованих дні - 10.та 13.11.2017 року, суду не надано, через що позовні вимоги в цієї частині не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв'язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи характер завданих позивачу душевних страждань внаслідок незаконного відсторонення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 500 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Outcome: partial