Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON], від імені якого діє [PERSON], з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка» про нарахування та стягнення заробітної плати, лікарняних, відпускних. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Донуглепоставка», куди був прийнятий учнем прохідника підземного. В липні-серпні 2014 року закінчив курси прохідників, отримав 4 розряд і згідно наказу по підприємству з 29.08.2014 року був переведений прохідником підземним 4 розряду з погодинною тарифною ставкою 33,71 грн. в год. з повним робочим днем. 08.05.2016 року наказом № 33-к та був звільнений згідно ст. 38 КЗОТ ( за власним бажанням). При звільненні стало відомо, що розрахунок та виплата заробітної плати за період праці були зроблені невірно, без врахування вимог законодавства України, а саме: - підприємством не проводилась індексація заробітної плати, - підприємство невірно проводило нарахування заробітної плати в частині оплати за відпрацьований час згідно з погодинним тарифом, внаслідок чого невірно були розраховані та сплачені суми по лікарняним та відпускам, - підприємство за затримку виплати заробітної плати згідно ст.116, 117 КЗпП повинно було сплатити компенсацію в розмірі середнього заробітку, - підприємством не були компенсовані витрати на спецодяг, який був придбаний за власні кошти згідно вимог Закону України «Про охорону праці» для роботи в шахті. Звернувся з листом до ТОВ «Донуглепоставка» з проханням зробити нарахування індексації, сплатити недоплачену заробітну плату по погодинному тарифу, провести перерахунок та сплатити лікарняні та відпускні, сплатити середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати та компенсувати витрати за придбаний спецодяг. На вимогу підприємство добровільно частково зробило перерахунок в частині: - нарахована та сплачена індексації в повному обсязі - 3580,84 грн, - нараховані частково та сплачені лікарняні в сумі 364,41 грн, - нараховані частково та сплачені відпускні в сумі 2432,42 грн., - нарахована частково та сплачена компенсація в розмірі середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати в сумі 1537,05 грн, Однак нарахування заробітної плати згідно з погодинною ставкою, лікарняні, відпускні, середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати зроблені не в повному обсязі, не виплачена компенсація за придбаний спецодяг. На вимогу ознайомити з колективною угодою або Положенням про заробітну плату були надані частково погодинні ставки, та «Положення про організацію заробітної плати в ТОВ «Донуглепоставка». Колективна угода не була надана. Профспілки на підприємстві немає. 13.09.2016 року звернувся з заявою до Головного управління Держпраці у Донецькій області про порушення ТОВ «Донуглепоставка» законодавства України про працю, в якій просив провести перевірку дотримання законодавства України. 03.10.2016 року отримав листа від Головного управління Держпраці у Донецькій області про початок проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про працю в ТОВ «Донуглепоставка». 27.01.2017 року отримав листа від Головного управління Держпраці у Донецькій області з результатами перевірки ТОВ «Донуглепоставка». За результатами перевірки були встановлені такі порушення: Профспілковий комітет на підприємстві відсутній. Адміністрація ТОВ «Донуглепоставка» керується колективною угодою, строк дії якої сплив в 2010 році. В колективній угоді ТОВ «Донуглепоставка» п.5.4 передбачено, що роботодавець забезпечує трудівників спецодягом, інструментами і засобами колективного та індивідуального захисту згідно встановленим нормам і термінам. Однак 01.05.2014 року в порушення ст. 163, 164 підприємством до колективної угоди були внесені зміни щодо виключення пункту 5.4 щодо забезпечення спецодягом, спецвзуттям інструментами і засобами колективного та індивідуального захисту, що є несумісним, яке прийняте в порушення Закону України «Про охорону праці». За результатами перевірки нарахована та виплачена в повному обсязі компенсація за придбаний спецодяг в сумі 1645 грн. Перевіркою було встановлено порушення ч. 1 ст.116 КЗпП (не проведен повний розрахунок при звільненні працівника. Виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Додатково донараховано 9046,95 грн, з врахуванням податків перераховано на банківську картку 7282,80 грн. Питання з невірного застосування КТУ при нарахуванні заробітної плати, яке було відображено у заяві до Головного управління Держпраці у Донецькій області було розглянуто, але за результатами перевірки якійсь конкретних висновків Головне управління Держпраці у Донецькій області, не зробило. Перебував у трудових відносинах у приватному вугільному підприємстві, де працював прохідником підземним 4 розряду з погодинною тарифною ставкою 33.71 грн. в годину з повним робочим днем. Увесь цей час, що працював на підприємстві, нарахування заробітної плати проводилось з застосуванням Коефіцієнта трудової участі шляхом зменьшення тарифної ставки на коефіцієнт КТУ за фактично відпрацьований час. Тобто, позивач жодного разу не отримав повну тарифну ставку прохідника за весь період роботи, що в свою чергу відбилося на нарахуванні лікарняних та відпускних. Звернувся з листом до підприємства, де працював, з проханням зробити йому перерахунок по вищезазначеним виплатам. Однак підприємство усунути недоліки відмовляється. Згідно Гірничого Закону стаття 43 «Права та соціальні гарантії працівників гірничих підприємств» -«Права працівників гірничих підприємств, зайнятих на важких роботах і роботах з небезпечними та [або] шкідливими умовами праці, пов'язані з оплатою та охороною праці, порядком допуску працівників до важких робіт і робіт з небезпечними та (або) шкідливими умовами праці, тривалістю робочого часу для робітників підземних професій, пільгами та компенсаціями працівникам, які пропрацювали на роботах з небезпечними та (або) шкідливими умовами праці, та в разі каліцтва, загибелі, професійного захворювання, а також їх соціальним страхуванням і захистом працівників, які вивільняються при ліквідації, консервації гірничих підприємств, визначаються законами України. Форми та системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат працівникам гірничих підприємств установлюються в колективному договорі з дотриманням умов, розмірів і норм, передбачених законодавством, генеральною та галузевою угодами». Згідно ст.22 Закону України "Про оплату праці" суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань плати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами, тому рішення керівництва застосувати Коефіцієнт трудової участі при розрахунку заробітної плати до тарифу вважає як такий, який погіршує умови і права позивача. Крім того, у Кодексі законів про працю передбачено в статті 252-8 «Взаємна відповідальність власника або уповноваженого ним органу і бригади» Власник або уповноважений ним орган підприємства, об'єднання, структурного підрозділу несе відповідальність перед бригадою за створення нормальних умов для високопродуктивної праці (надання роботи, забезпечення справного стану механізмів. та устаткування, технічною документацією, матеріалами та інструментами, енергією, створення безпечних і здорових умов праці). При невиконанні бригадою виробничих показників з вини власника або уповноваженого ним органу за бригадою зберігається фонд оплати праці, розрахований за тарифними ставками. Службові особи, винні у порушенні обов'язків власника або уповноваженого ним органу перед бригадою, притягаються до дисциплінарної відповідальності, а за зайві грошові виплати бригади - також до матеріальної відповідальності перед підприємством у порядку і розмірах, встановлених законодавством. Бригада несе відповідальність перед власником або уповноваженим ним органом підприємства за невиконання з її вини виробничих показників. У цих випадках оплата провадиться за виконану роботу, премії та інші заохочувальні виплати не нараховуються. Збитки, заподіяні підприємству випуском неякісної продукції з вини бригади, відшкодовуються з її колективного заробітку в межах середнього місячного заробітку бригади. При розподілі колективного заробітку між членами бригади враховується вина конкретних працівників у випуску неякісної продукції. Стаття 16. Недійсність умов колективного договору-Умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. Усі генеральні та Галузеві угоди, локальні документи є рекомендованими, а для нарахування заробітної плати КЗпП та Закон про оплату праці є базовими. На підставі розрахункових листків в таблиці №1 зроблений розрахунок та аналіз нарахування заробітної плати по періодам. Недорахована сума по погодинному тарифу склала 9168,82 грн. Виходячи з даних розрахунку таблиці № 1 зроблений розрахунок лікарняних, де врахована заробітна плата по погодинному тарифу. Перерахунок по лікарняних відображено в табл. 2. Недоплата по лікарняним склала - 2788,77 грн. Виходячи з даних розрахунку таблиці №1 зроблений розрахунок відпускних, де врахована заробітна плата по погодинному тарифу. Перерахунок по відпускним відображено в таблиці №3. Недоплата по відпускним склала 3180,06 грн. Відповідно до абз. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно ч.І, 2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. У Конституції Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою (стаття 1), визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22). Позивач просить суд зобов'язати ТОВ «Донуглепоставка» здійснити перерахунок заробітної плати відповідно до нормативно - правових актів та Законів України. Зобов'язати провести перерахунок заробітної плати підземного прохідника 4 розряду згідно із погодинною тарифною ставкою за фактично відпрацьований робочий час. Стягнути із ТОВ «Донуглепоставка» ДУП на користь [PERSON] донараховану заробітну плату до тарифа прохідника 4 розряду за весь період роботи в сумі -9168,82 грн. Провести перерахунок по лікарняним листкам у зв'язку із хворобою за весь період роботи та стягнути із ТОВ «Донуглепоставка» на користь [PERSON] донараховану суму по лікарняним листкам за весь період роботи в сумі -2788,77 грн.Провести перерахунок відпускних виплат за весь період роботи та стягнути з ТОВ «Донуглепоставка» на користь [PERSON] донараховані відпускні в сумі -3180,06 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити в задоволенні позову. В запереченнях зазначила, що представник позивача вже неодноразово зверталась зі своїми вимогами та скаргами (аналогічними як і у позові) на адресу підприємства, їй неодноразово було роз'яснено підстави нарахування заробітної плати, утримання податків, оплати листів непрацездатності, відпустки. Представнику позивача також було здійснено доплати за листами непрацездатності, відпусток, компенсації, індексації, виплати за спецодяг. [PERSON] також звернулась із скаргою до Державної інспекції з питань праці Донецької області, за висновками якої [PERSON] знову здійснені доплати. Обґрунтування та доводи [PERSON] нічим не підтверджені, про що їй повідомило також і Міністерство соціальної політики України. Так, дійсно, [PERSON] працював на ТОВ «ДОНУГЛЕПОСТАВКА» з 26.06.2014 по 08.06.2016 прохідником підземним 4 розряду, звільнений за власним бажанням, із виплатою всіх обов'язкових при звільненні платежів. Остаточний розрахунок з [PERSON] було проведено 29.07.2016 (за приписом ГУ Держпраці у Донецькій області - 23.12.2016 та 10.02.2017). Таким чином, заборгованості по виплаті заробітної плати та іншим платежам перед колишнім працівником [PERSON] на сьогоднішній день підприємство немає. Розрахунок заробітної плати, застосування тарифних ставок і КТУ проводиться на ТОВ «ДОНУГЛЕПОСТАВКА» з урахуванням вимог законодавства України, а саме, КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», Колективного договору, Міжгалузевого угоди. Статтею 5 Закону України «Про оплату праці» закріплено, що організація оплати праці здійснюється на підставі колективних договорів. Ані в КЗпП України, ані в Законі України «Про оплату праці» не визначені тарифні ставки і КТУ для прохідників або представників будь-яких інших професій. Так, в частині 1 статті 2 закону «Про оплату праці» дано визначення основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці і норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для працівників і посадових окладів для службовців. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевою (міжгалузевим) і територіальними угодами (стаття 15 Закону України «Про оплату праці»). Згідно з п. 2 Положення про організацію заробітної плати на ТОВ «Донуглепоставка», оплата праці робітників підприємства здійснюється за почасово- преміальної і відрядно-преміальної систем оплати праці. Категорії і групи працівників, для яких застосовується та чи інша система оплати праці визначаються керівником відокремленого підрозділу за узгодженням з представником трудового колективу. Перелік професій робітників, оплачуваних почасово-преміальної і відрядно- преміальної систем оплати праці наведено в Додатку №2.1. Колективного Договору. Облік робочого часу, відпрацьованого працівниками в звітному місяці, в тому числі у вечірній і нічний час, за яке нараховується заробітна плата, здійснюється для підземних працівників працівниками табельної шахти (АСУ при автоматизованому табельний облік), а для працівників поверхні - керівниками відповідних структурних підрозділів. Заробітна плата робітникам - відрядникам нараховується: а) за кількість кінцевої продукції (1 тонна вугілля, 1 погонний метр виробки тощо); б) за виконані протягом зміни робіт, що не увійшли до паспорта розрахунку норми виробітку і розцінки за кінцеву продукцію, необхідність виконання яких була визначена перед початком зміни або виникла протягом зміни, включаючи ліквідацію аварій з вини робітників. Роботи, що не увійшли, в паспорт норми виробітку і розцінки за кінцеву продукцію оплачуються відрядно або почасово. Всі види таких робіт і їх обсяги або витрати часу на їх виконання заносяться гірничим майстром (майстром) в наряд-путівку. Оплата праці при відрядно-преміальною системою може здійснюватися як за індивідуальними, так і колективними результатами роботи. Оплата за колективними результатами роботи проводиться при бригадній формі організації праці. Бригада формується за згодою працівників і керівника відокремленого підрозділу. З метою більш повного врахування індивідуального вкладу кожного працівника в результати колективної праці бригади за рішенням її загальних зборів можуть застосовуватися коефіцієнти трудової участі (КТУ). КТУ встановлюється працівникам диференційовано в межах від 0,7 до 1,3 в залежності від рівня виконання змінного завдання, якості виконаних робіт, дотримання технології ведення робіт, професійної майстерності та інтенсивності праці, ступеня використання робочого часу, дотримання техніки безпеки та трудової дисципліни. Розмір КТУ кожному члену бригади встановлюється щодня бригадиром за погодженням з гірничим майстром (майстром). Таким чином, прохідникові [PERSON] нараховувалася заробітна плата по відрядно-преміальною системою оплати праці. Рішення про застосування КТУ приймалося не керівником підприємства або іншою посадовою особою особисто, а бригадиром згідно результатами виконаної роботи прохідника. Обов'язкового і чітко встановленого розміру КТУ не визначене на законодавчому рівні, тому він застосовується згідно з умовами Положення про оплату праці на ТОВ «ДОНУГЛЕПОСТАВКА», які були дотримані в даному випадку. Застосування «підвищувального коефіцієнта» можливо за якість виконаних робіт, за ставлення до роботи і т.п., що також оцінюється бригадиром і іншими членами бригади, в складі якої працював [PERSON] Також представник відповідача вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду, передбачений ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] працював у ТОВ «Донуглепоставка». 26.06.2014р. прийнятий учнем прохідника підземного з повним робочим днем в шахті. 29.08.2014 року переведений прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті. 08.05.2016 року наказом № 33-к був звільнений згідно ст. 38 КЗОТ (за власним бажанням) (а.с.12-16). Згідно наказу № 56-к від 26.06.2014 року [PERSON] прийнято на роботу учнем прохідника підземного 4 розряду з повним робочим днем в шахті з погодинною тарифною ставкою 33,71 гривень (а.с.47). Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК). Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 4 ст. 10 ЦПК України установлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно наказу № 75-к від 28.08.2014 року [PERSON] переведено прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті з погодинною тарифною ставкою 33,71 гривень (а.с.46). Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. При прийомі на роботу між працівником [PERSON] та роботодавцем в особі директора ТОВ «Донуглепоставка» досягнуто угоди щодо роботи, яку повинен виконувати [PERSON] та розмір заробітної плати, яку він повинен отримувати за виконану роботу. Згідно зі ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Відповідно до ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку; визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами та проінструктувати працівника з техніки безпеки виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про оплату праці» визначено, що організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів. Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Згідно з ч. 2 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. На підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про колективні договори і угоди» угодою на галузевому рівні регулюються галузеві норми, зокрема щодо нормування і оплати праці, встановлення для підприємств галузі (підгалузі) мінімальних гарантій заробітної плати відповідно до кваліфікації на основі єдиної тарифної сітки по мінімальній межі та мінімальних розмірів доплат і надбавок з урахуванням специфіки, умов праці окремих професійних груп і категорій працівників галузі (підгалузі). В силу ч. 1 ст. 9 цього Закону положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов'язковими для всіх суб'єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Статтею 22 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що роботодавець не може в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективним договором. КТУ - це узагальнений показник, який відображає реальний вклад кожного члена бригади в загальні результати роботи з обліком індивідуальної продуктивності, якості праці та відношенні до праці. КТУ застосовується тільки до приробітку та премій, але не втрачаючи тарифної частини заробітної плати. Відповідно до ст.252-7 КЗпП колектив бригади може розподіляти колективний заробіток із застосуванням коефіцієнта трудової участі. Статтею 15 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що умови та розміри оплати праці визначаються підприємствами самостійно в колективному договорі з дотриманням норм законодавства, генеральної, галузевої угод. Згідно зі ст. 11 КЗпП колективний договір укладається на основі чинного законодавства, ухвалених сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин й узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. До умов колективного договору належать умови, якими встановлюються форми, системи, розміри заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій тощо); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; умови регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці тощо (ст.7 Закону України «Про колективні договори і угоди»). Якщо застосовується колективна організація праці, на підприємстві розробляється та затверджується як додаток до колективного договору положення про бригадну організацію та оплату праці, в якому, зокрема, визначається, як саме розподіляється заробітна плата між членами бригади. За колективної оплати праці заробіток підраховується на основі загальних результатів праці бригади. Питання забезпечення відповідності оплати праці робітників їхньому особистому внеску вирішує трудовий колектив бригади. Розподіл колективного заробітку між членами бригади провадиться відповідно до присвоєних тарифних розрядів та фактично відпрацьованого часу. З метою більш чіткого обліку індивідуального внеску кожного робітника в результати колективної праці бригади за рішенням її загальних зборів під час розподілу заробітної плати застосовується коефіцієнт трудової участі (КТУ). Законодавством надано право підприємствам самостійно встановлювати порядок визначення та застосування КТУ у відповідному положенні, затвердженому керівником підприємства за згоди профспілкового комітету або іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу. Величина КТУ визначається і встановлюється за поданням бригадира кожному робітникові і затверджується рішенням загальних зборів колективу бригади або рішенням ради бригади, якщо такі повноваження їй делеговані. Як правило, КТУ застосовується під час розподілу надтарифної частини (доплат, премій тощо). Якщо колективним договором або іншим локальним нормативним документом передбачено, що із застосуванням КТУ розподіляється увесь колективний заробіток (у тому числі тарифна його частина), нарахована заробітна плата не може бути меншою, ніж законодавче встановлений розмір мінімальної заробітної плати, крім випадків, передбачених законодавством (невиконання норм виробітку, виготовлення бракованої продукції, простій з вини працівника). При цьому під час розподілу всього колективного заробітку бригади слід ураховувати, що до нього не включаються доплати за роботу в нічний і надурочний час, роботу у святкові дні, доплати до середнього заробітку у встановлених законодавством випадках (як гарантійні виплати, встановлені законодавче), за керівництво бригадою або ланкою, надбавки за професійну майстерність, а також не включаються до колективного заробітку, а нараховуються безпосередньо працівникові виплати за раціоналізаторство й інші виплати за особисті успіхи в праці та умови праці. Розподіл колективного заробітку між членами бригади робітників-відрядників провадиться з урахуванням тарифного розряду кожного члена бригади, фактично відпрацьованого часу відповідно до КТУ, який розраховується з урахуванням оціночних показників, затверджених відповідним положенням. З листа Головного управління держпраці у Донецькій області від 27.01.2017 року за № 4.3-5-23 вбачається, що управління проведено перевірку ТОВ «Донуглепоставка». В ході перевірки керівництвом ТОВ «Донуглепоставка» надано колективну угоду між адміністрацією та трудовим колективом ТОВ «Донуглепоставка» на 2006-2008рр., зареєстровану у виконавчому комітеті Донецької міської ради 22.03.2007 р. за № 235, на підставі якої на підприємстві здійснюється регулювання виробничих, трудових і соціальноекономічних відносин у ТОВ «Донуглепоставка». Пунктом 1.4 Колективної угоди передбачено, що колективна угода діє з моменту її підписання і до прийняття нової колективної угоди, але не більше 2-х років. В ході перевірки керівництвом ТОВ «Донуглепоставка» не надано підтвердження про ініціювання жодною з сторін колективної угоди внесення змін, доповнень або укладання нової колективної угоди на підприємстві. Таким чином, в ході перевірки встановлено, що адміністрація ТОВ «Донуглепоставка» у своїй роботі керується колективною угодою, строк дії якої сплив у 2010 році. Це свідчить про те, що колективна угода не подовжена. Відповідно до частин 2 та 3 статті 9 Закону України «Про колективні угоди і договори» (в редакції станом на 7.05.2008р.) колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді. Після закінчення строку дії колективний договір продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором. Таким чином, оскільки у колективній угоді на 2006-2008 роки було передбачено, що строк її дії до прийняття нової колективної угоди, але не більше 2-х років, строк її дії сплив у 2010 році. В ході перевірки також встановлено, що відповідно до пояснень директора ТОВ «Донуглепоставка», на підприємстві КТУ під час розрахунку заробітної плати застосовується як для працівників, що працюють за тарифними ставками, так і до тих, що працюють за відрядною системою оплати праці. Таким чином, в ході перевірки, встановлено, що підприємство із застосуванням КТУ розподіляє увесь колективний заробіток прохідників, які працюють за відрядно-преміальною системою оплати праці, в тому числі і тарифну його частину. Адміністрація ТОВ «Донуглепоставка» у своїй роботі керується колективною угодою, строк дії якої сплив в 2010 році, це свідчить про те, що колективна угода не подовжена (а.с.20-22). В наданих суду особистих рахунків за період з липня 2014 року по травень 2016 року [PERSON] зазначено тариф 33,7100 та щомісячна кількість виходів (а.с.23-30). Згідно розрахунку належної заробітної плати до погодинного тарифу за період з червня 2014 року по травень 2016 року (а.с.31), не донарахована заробітна плата до тарифної ставки прохідника 4 розряду за весь період роботи складає 9168 гривні 82 копійки. Так, у вересні 2014 року [PERSON] відпрацював 22 робочих дні, що з урахування 6-часового робочого дня, складає 132 години * 33,71(тарифна ставка) = 4449,72 гривень. Сплачено позивачу 2510,00 гривень, тому не донарахована сума заробітної плати складає 1939,72 гривень. Аналогічні розрахунки проведено і за інші місяці. У зв'язку з не донарахуванням заробітної плати до погодинного тарифу, як наслідок невірно проведено нарахування лікарняних та відпускних. Сума, яку недоотримав позивач за листками непрацездатності складає 2788 гривень 77 копійок, що підтверджується розрахунком № 2 (а.с.32,33). Сума, яку недотримав позивач в якості відпускних складає 3180 гривень 06 копійок (а.с.34). Щодо строку звернення до суду, суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки вказане суперечить ч. 2 ст. 233 КЗпП України, якою передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 дано офіційне тлумачення положень ч. 2 ст. 233 КЗпП України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», які слід розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснення роботодавцем нарахування таких виплат. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки судом перевірено проведені позивачем розрахунки, суд погодився з цими розрахунками, відсутня необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати, судом визначені суми, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги про стягнення заробітної плати, лікарняних, відпускних, обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 1920 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial