Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , у якій просила: збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 2/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з часу звернення до суду; стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] , періодично щомісячно по 500 грн. для сплати потреб у навчанні та розвитку дітей. Обґрунтовуючи свою заяву позивач зазначила, що 15.09.2006 позивач та відповідач уклали шлюб та [INFO] народилися діти: донька [PERSON] та син [PERSON] Місяць потому після народження дітей сторони припинили сумісне проживання та було розірвано шлюб 18.05.2010. Після розлучення діти проживають разом із позивачем. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 липня 2009 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей та додаткових витрат у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожного і до досягнення ними повноліття. Сума на додаткові витрати на дітей була визначена у розмірі 400 грн. на обох. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01.10.2009 рішення першої інстанції змінено та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожного. Зменшено розмір додаткових витрат з 400 грн. щомісячно до 100 грн. щомісячно. На даний час неповнолітні діти потребують значно більших матеріальних коштів, у зв`язку зі збільшенням потреб у навчанні, розвитку, лікуванні та іншому. На сьогодні позивач самостійно виховує спільних з відповідачем дітей, проживають вони у м. Харкові. Позивач працює сестрою медичною у КНП «Міська поліклініка №25» ХМР та отримує мінімальну заробітну плату, додаткових заробітків не має, і з такими доходами не може забезпечити потреби дітей у повній мірі. З часу винесення судом рішення зросли витрати на комунальні послуги, продукти харчування, збільшилися витрати на навчання, лікування та духовний розвиток дітей. Позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, адже має рухоме та нерухоме майно, працює та є акціонером ОАО РБП-11. Інших дітей на утриманні та вихованні не має. Участі у вихованні власних дітей не приймає, добровільно допомагати не бажає, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 29.12.2018 було відкрито провадження в даній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 29.01.2019 року відповідачем по справі [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував потребу в значному збільшенні матеріальних коштів на утримання дітей. Він вказує, що позивач не може посилатися на збільшення цін на комунальні послуги з огляду на те, що він сплачує за дітей, які зареєстровані у його квартирі, хоча фактично живуть з матір`ю. Відповідач зазначає, що має проблеми зі здоров`ям і сам потребує у коштах на лікування і якщо суд задовольнить позов [PERSON] , то йому залишиться на проживання 36, 83 грн, що є мізерною сумою. Тому, в задоволенні позову [PERSON]. просив відмовити. До відзиву відповідачем надано довідки від лікаря, довідку про заробітну плату та витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, у якому зазначила, що доводи відзиву не спростовують позовних вимог та містять неправдиву інформацію. Зазначила, що нею надані копії відзнак дітей у навчанні, наведені аргументи з приводу необхідності в збільшенні витрат на утримання дітей. У відповідача виникли сумніви стосовно витрат на навчання дітей та долучив до свого відзиву роздруківку «Статут Харківської загальноосвітньої школи ступенів І-ІІІ № 131 Харківської міської ради Харківської області, де навчаються діти, з якою не ознайомився належним чином. У п. 1.11 Статуту зазначено, що навчальний заклад має право в установленому порядку розробляти експериментальні та індивідуальні робочі навчальні плани; отримувати кошти і матеріальні цінності від органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб. У кожному класі школи є батьківський комітет, а також батьківський комітет школи, який опікується потребами класу, є обізнаним в потребах навчального закладу, є присутнім на загальношкільних зібраннях Департаменту освіти Харківської міської ради. Місцева влада намагається допомагати навчальним закладам міста коштами місцевого бюджету, але, на жаль, їх замало. Позивач звертає увагу, що не всі підручники для навчального процесу є в наявності. Тому батьки вимушені купувати їх власним коштом. Також на протязі навчання в початковій школі щороку батьківським комітетом за кошти батьків проводиться оптова закупівля зошитів на друкарській основі для забезпечення учбового процесу безпосередньо у друкарні видавництва. На підтвердження вищевказаного позивач не має змоги надати відповідні чеки на придбання примірників зошитів. З початку навчання у школі позивачем придбані: комп`ютер (ноутбук, планшетний комп`ютер, додаткові гаджети (копії чеків надано), мобільні телефони, укладено договір з інтернет-провайдером ТОВ «Воля-Кабель» про надання послуг з доступу до інтернету. Також придбана ортопедична парта та стільці на замовлення. Крім того, адміністрація школи запрошує представників театральних студій, аніматорів, які показують різноманітні вистави для дітей. Суми за такі вистави символічні, але вони мають бути сплачені батьками. Як і фотографи за виготовлення фоторграфій. Класними керівниками організовуються екскурсії, які приносять дітям радість та задоволення. Винаймається транспорт, сплачуються послуги екскурсовода. Позивач з дітьми відвідують різноманітні розважальні заклади - цирк, дельфінарій, кінотеатр, театр, парки та зоопарки. Нещодавно відвідували планетарій. Додаткові витрати на утримання дітей необхідні також у зв`язку зі станом здоров`я дітей. Справа в тому, що діти народилися раніше запланованого терміну, з малою вагою та порушеннями, внаслідок передчасних пологів. На протязі 10 років діти знаходяться під наглядом лікарів: невролога, кардіолога, окуліста, хірурга, педіатра. Донька має судинну пухлину - гемангіому, яка потребувала негайного втручання лікарів. Вона проходила лікування в клініці «Доктор Алекс» за допомогою лазеротерапії, завдяки чому, вдалося зупинити зріст пухлини. Зараз донька знаходиться під профілактичним наглядом лікарів. Відкритим залишається питання з подальшим оперативним втручанням. Також у зв`язку з сколіотичною поставою донька знаходиться під наглядом лікаря-ортопеда, рекомендовані заняття водними видами спорту, тому навчається в СДЮСШОР ім. Я.Клочкової. Навчання в школі є безкоштовним, але є витрати, пов`язані з придбанням спортивного одягу, взуття, спортивних аксесуарів, участі в змаганнях. Також, за рекомендацією лікаря-ортопеда був придбаний коректор постави, який треба змінювати кожні 6-8 місяців, в зв`язку зі збільшенням росту дитини. Син знаходиться на диспансерному обліку в лікаря окуліста з приводу косоокості з 2 років, в червні 2015 року йому була зроблена операція з виправлення косоокості, попереду ще одна операція, що вимагає відповідних коштів. Також діти перебувають на обстеженні у кардіолога, у сина виявлено аномальну хорду лівого шлуночка серця, що потребує нагляду спеціалістів щороку. Йому також рекомендовані заняття водними видами спорту. Також діти хворіють на застуду. За 10 років життя дітей, відповідач жодного разу не поцікавився здоров`ям дітей, їх розвитком, потребами. Не спілкується з ними, не робить подарунки і намагається уникнути відповідальності за дітей, вважає, що мізерних аліментів, що він сплачує достатньо для забезпечення гідного рівня життя та гармонійного розвитку дітей. А додаткових витрат, що він сплачує, по 50 грн. на кожну дитину достатньо для забезпечення їх потреб у розвитку та лікуванні. Крім того, відповідач зазначає, що позивач не враховує його матеріальне становище. На що, позивач заперечує і зазначає, що у відповідача в наявності, на відміну від неї, на праві власності є рухоме та нерухоме майно, яке він може використовувати для покращення свого матеріального стану та сплати аліментів в більшому розмірі. Він може здавати в оренду свою квартиру по [ADDRESS] , та проживати разом із своєю матір`ю в квартирі по [ADDRESS] , яка є з усіма зручностями та з ремонтом. Позивач не має у власності нерухомого майна, про яке зазначає відповідач, інакше проживала б у ньому разом із дітьми. Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно лише за частковим співпадінням (ПІБ) за докази не вважає, і вбачає лише чергову спробу відповідача ввести суд в оману. Відповідач не є інвалідом, його стан здоров`я дозволяє йому працювати. При мінімальній зарплаті у розмірі 4 173 грн., стягнення з відповідача мають становити не більше 2921 грн. (70% від зарплатні). 50 % від прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 1013, 5 грн. Отже, 1013, 5+1013,5+500 (250+250)=2527 грн., що не перевищує даної позначки. Відповідач [PERSON] надав до суду заперечення на відповідь на відзив до позовної заяви, де вказує, щодо ознайомлений зі Статутом Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 131, і зазначає, що внески у дані фонди є добровільними, і позивачем не надано жодного доказу на підтвердження її участі у фінансуванні вказаних процедур, а також не надано документів, які вказували на існування батьківського комітету. Також не надано інформації, щодо того, якими саме підручниками школа не забезпечила дітей, не було надано примірника навчального плану для учнів 4-В класу, який би підтверджував необхідність у використанні саме того навчального матеріалу, який необхідно купувати. Та не надано доказів, які підтверджували факт придбання конкретних підручників, зошитів на друкарській основі для дітей, їх вартість. Відповідач виказує сумніви, що надані позивачем у підтвердження придбання спортивного одягу чеки від 11.11.2108 та 18.09.2018 (чорна чоловіча куртка розміром M\вартістю 1193,20 грн., дві білі чоловічі футболки р.48-50 вартістю 94,40 грн., та білий ліф 36 розміру вартістю 50 грн.) не можуть носити хлопчик та дівчинка 10 років. Щодо придбання позивачем комп`ютерної техніки зазначив, що на момент придбання даних товарів, станом на 06.04.2014 року, дітям було лише 5 років. Це ставить під сумнів придбання вказаних предметів для їх потреб у навчанні. Адже на той час вони навіть не навчались у школі, тому вважає додаток 1 не є належним доказом у справі. Також на копіях чеків, які відображені на аркуші додатку № 2 неможливо встановити особу покупця, а з копії чеку магазину «Комфі» нічого, окрім суми, не видно, тобто неможливо підтвердити, що дані товари куплені для дітей. Відповідач вважає, що [PERSON] не доведено, що послуги інтернет-провайдера «Воля-Кабель»» надаються для потреб спільних дітей, і що саме вона їх оплачує. Крім того, позивачем на підтвердження придбання ортопедичної парти для занять дітей фірми «Понді», та ортопедичних стільців цього ж виробника на замовлення не долучила жодного висновку або рецепту лікаря, яким було б рекомендовано придбання таких меблів, а також не надано ніяких квитанцій, які виписані за купівлю цих товарів на ім`я позивача. На підтвердження поповнення абонентських номерів [NUMBER] , [NUMBER] за грудень 2018 та січень 2019 надано квитанції, але нічим не підтверджено, що саме цими номерами користуються діти. Щодо перебування дітей на обліку у лікаря нарколога, відповідач заперечує, оскільки останній раз вони перебували га диспансерному обліку ще в липні 2009 року через патології в результаті передчасного народження. На даний час, надані позивачем документи, ніяким чином не вказують на стан здоров`я дітей і потребують додаткових витрат. Відповідач вважає, що збільшення аліментів та особливих обставин для збільшення розміру додаткового утримання дітей не має, оскільки його матеріальний стан погіршився у зв`язку з погіршенням здоров`я та утриманням його хворої непрацездатної матері. Тобто, таким чином, вважає позов таким, що повністю не підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано 18.05.2010 (справа 2-5302/10) Свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 15 січня 2014 року, актовий запис №293. (а.с. 11). Сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 12.12.2008 року, актовий запис № 786 та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 12.12.2008 року, актовий запис № 787 (а.с. 6-7). Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 жовтня 2009 року, справа № 22-ц-4835/2009 рік, змінено рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.07.2009 року та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 5 березня 2009 року до їх повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожного. Зменшено розмір додаткових витрат, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на лікування неповнолітніх дітей з 400 грн. щомісячно до 100 грн. щомісячно. (а.с. 8-9). На підтвердження участі дітей у різноманітних конкурсах та чемпіонаті ДЮСШ Я. Клочкової по плаванню за 2017-2018 роки позивачем надано копії дипломів виданих на ім`я дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-20). Згідно з довідкою № 262/02-06 від 09.11.2018, виданою директором ХЗОШ № 131 [PERSON] та [PERSON] навчаються в 4 В класі даної школи (а.с. 21). Позивач [PERSON] працює в КНП «Харківська поліклініка № 25», займає посаду медичної сестри та її дохід за квітень-вересень 2018 року складає 25 519, 01 грн. (а.с. 22). Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В обґрунтування доводів щодо збільшення розміру аліментів, позивач зазначила, що потреби дітей значно зросли. Позивач сплачує за навчання у школі, несе витрати на лікування дітей, купує техніку, меблі, одяг та всі необхідні речі, також відвідує з дітьми різноманітні розважальні заклади - цирк, дельфінарій, кінотеатр, театр, парки та зоопарки, планетарій. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, позивач вважає, що додаткових витрат на дітей у розмірі по 50 грн. на кожного не достатньо для забезпечення їх потреб у розвитку та лікуванні. На підтвердження покупки позивачем комп`ютерної техніки надано товарні чеки на суму 440 грн. (комп`ютерна «миша», безпровідний маршрутизатор); 4 720, 00 грн. (ноутбук Асус) - додаток до відповіді на відзив №1; телефону навушників та ін. - додаток № 2,3; укладений договір з інтернет-провайдером ТОВ «Воля-Кабель» - додаток № 4; квитанції про сплату послуг (додаток № 5); накладна щодо придбання ортопедичної парти - дод. № 5,7; дані щодо сплати за послуги мобільного зв`язку - дод. №12. Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб діти сторін по справі зареєстровані за адресою [ADDRESS] разом зі своїм батьком [PERSON] . Проте, відповідач підтвердив, що фактично діти проживають разом із матір`ю. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з потреб та інтересів дитини, та враховує обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, позов в частині вимоги про збільшення розміру аліментів з 30 % прожиткового мінімуму на 50 % прожиткового мінімуму підлягають задоволенню, але в частині збільшення розміру аліментів з 1/3 частини доходу до 2/3 частини доходу, слід відмовити за безпідставністю. Що стосується додаткових витрат для сплати потреб у навчанні та розвитку дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині. Як було вказано, рішенням апеляційного суду Харківської області від 01.10.2009 було стягнуто з відповідача додаткові витрати у сумі 100 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Матеріали справи (додатки до відповіді на відзив № 13-18) свідчать, що діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на диспансерному обліку у Валківській центральній районній лікарні з приводу перитонального пошкодження центральної нервової системи, потребують постійного догляду та тривалого лікування курсами по 1.5 - 2 місяці, через кожні 1.5-2 місяці. Крім того, [PERSON] проходила платний курс лазеротерапії у клініці «Доктор Алекс» м. Харків, у зв`язку з каверзною геменгіомою області перенісся. На даний час дівчинка знаходиться під профілактичним наглядом лікарів (додаток 16,17,18). Також, [PERSON] у зв`язку з сколіотичною поставою знаходиться під наглядом лікаря-ортопеда, рекомендовані заняття водними видами спорту. Син відповідача - [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в лікаря окуліста з приводу косоокості з 2 років. В червні 2015 року йому зроблено операцію в КУОЗ «Харківська Міська клінічна лікарня № 14 ім. Гіршмана» з виправлення косоокості (додаток 26, 30, 23). Дитині призначено носіння окулярів (дод. 25,31). Також діти знаходяться під наглядом лікаря-кардіолога, систематично проводяться діагностичні обстеження (кардіограма, УЗД), у [PERSON] виявлено аномальну хорду лівого шлуночка серця, що потребує нагляду спеціалістів щороку (дод. 33, 38). Доказів того, що на даний час діти не перебувають на диспансерному обліку і не потребують додаткових затрат на лікування, відповідачем не надано. Таким чином, стан здоров`я дітей, необхідність несення витрат на лікування є особливими обставинами і викликані хворобою дітей. Зайняття водним видом спорту, участь у змаганнях, тягне за собою придбання необхідних спортивного одягу та аксесуарів по мірі росту дитини, і є витратами, викликаними особливими обставинами. Наведені позивачем обставини необхідності придбання підручників та навчальних зошитів для отримання загальної освіти, відвідування розважальних заходів, фотографування, екскурсії не є особливими обставинами у розумінні положень ст. 185 СК України, як і придбання комп`ютерної техніки. Відповідно до ст. 180 СК України обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків. Судом встановлено, що середньомісячна заробітна плата позивача складає 4 253, 17 грн. відповідача - 3779,00 грн. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII, прожитковий мінімум, установлений у 2019 році, для дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня пo 30 листопада складає - 2118 грн. Відповідачем було надано суду довідку про його доходи, а саме довідка ПрАТ «Ремонтно-будівельне підприємство № 11» від 21.01.2019 року, згідно якої щомісячний середній заробіток становить 3779,00грн. (липень 2018 - 3756, 00 грн.; серпень 2018 - 3764,00 грн.; вересень 2018 - 3773,00 грн.; жовтень 2018 - 3783, 00 грн.; листопад 2018 - 3794, 00 грн.; грудень 2018 - 3086, 00 грн.). Сума щомісячних аліментів, що відповідач має сплатити позивачу на утримання двох дітей становить 1131, 00 грн. (3779,00 : 1/3). Вказана сума є меншою ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з січня 2019 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII. Тобто, визначений законом мінімальний розмір аліментів з 01.01.2019 по 1059 грн. на кожну дитину, що перевищує 50 % заробітної плати відповідача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що у відповідача [PERSON] змінився матеріальний стан, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі (2/3), ніж це передбачено законом та зазначено у рішенні (1/3 частина доходу), а також по 500 грн. на кожну дитину. Позивачем [PERSON] не доведено суду, що у відповідача [PERSON] є достатній заробіток, і він може сплачувати додаткові витрати у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, а тому суд змінює розмір стягуваних з відповідача додаткових витрат на двох дітей - 300 грн. З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і вважає правильним позов в частині додаткових витрат задовольнити частково і збільшити розмір додаткових витрат з 100 грн. на двох дітей до 150, 00 грн. на кожну дитину щомісячно. Доводи відповідача [PERSON] про те, що їх діти не потребують додаткових витрат на лікування, не можуть бути прийняті судом, оскільки [PERSON] та [PERSON] перебувають на диспансерному обліку у лікаря невропатолога, потребують тривалого лікування. Пунктом 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що у новому розмірі аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial