Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19 листопада 2005 року, який було розірвано 27 червня 2013 року рішенням Добропільського міськрайонного суду. Вони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Під час перебування у шлюбі на спільні кошти ними було придбано спільне майно, а саме транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ SPRINTER ПЕ автобус пасажирський 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Відповідач відмовляється в добровільному порядку розділи спільно придбаний транспортний засіб. Тому позивачка просить поділити транспортний засіб наступним чином, у власності відповідача залишити автомобіль оцінив його вартість в 70 000 гривень. Стягнути з [PERSON] на її користь половину вартості транспортного засобу, а саме 35 000 гривень. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про розподіл майна подружжя, зазначивши, що в період шлюбу також було придбано телевізор «Samsung», комп'ютерний блок, телевізор плазму «Sony», DVD програвач «Samsung», термобак на 100 літрів, кухонні меблі, м'який кухонний куточок, диван у залу, витяжку кухонну, шафу у коридорі, праску, шафу-купе, шафу для взуття, люстри 2 штуки, пральну машину «Indesit», електрообігрівач «Skarlet», цифровий фотоапарат. Тому просив також поділити вказане майно, наступним чином: за позивачкою залишити перелічене майно, а йому залишити транспортний засіб. Перелічене майно оцінив у 40 750 гривень, тому просив стягнути з нього різницю між вартістю транспортного засобу та майна в розмірі 14 625 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] просила поділити майно наступним чином позивачці залишити комп'ютерний блок, телевізор плазму «Sony», диван, все інше майно залишити відповідачу, з відповідача стягнути половину вартості транспортного засобу 35 000 гривень. Пояснила, що телевізор «Samsung», термобак, DVD програвач «Samsung», електрообігрівач куплені відповідачем до шлюбу, фотоапарат в несправному стані, пральну машину придбала позивач до шлюбу. Частина м'якого кухонного куточка, одна люстра знаходиться у відповідача. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду позовні вимоги не визнав, свої зустрічні вимоги змінив, просив, залишити автомобіль в їх частковій власності, до його продажу, оскільки він не спроможний на теперішній час виплачувати компенсацію за половину транспортного засобу. Тому що з його заробітної плати відраховуються аліменти, окрім того має дружину, та виховує її двох дітей. Із рухомого майна просив залишити йому телевізор, інше майно поділити на розсуд суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги сторін підлягають частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 19 листопада 2005 року. 27 червня 2013 року рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою. Судом встановлено обсяг спільно придбаного майна, з'ясовано джерело і час його придбання. За час перебування у шлюбі подружжям було придбано наступне майно: - транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ SPRINTER ПЕ автобус пасажирський 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Сторони під час судового розгляду визначились з його вартістю, яка склала 70 000 гривень; - комп'ютерний блок, телевізор плазма «Sony», кухонні меблі, м'який кухонний куточок, диван у залу, витяжку кухонну, шафу у коридорі, шафу-купе, шафу для взуття, праску, люстри 2 штуки, одна знаходиться у відповідача, цифровий фотоапарат. Відповідно до висновку товарознавчого дослідження № 71/09 від 30.07.2014 року вартість майна становить: - комп'ютерний блок 1100 гривень, телевізор плазма «Sony» 3000 гривень, кухонні меблі 2250 гривень, м'який кухонний куточок 1800 гривень, диван у залу 2000 гривень, витяжка кухонна 149,60 гривень, шафа у коридорі 550 гривень, шафа-купе 900 гривень, шафа для взуття 175 гривень, люстра на кухню 60 гривень, цифровий фотоапарат в непрацюючому стані. Під час судового розгляду справи відповідачем не представлено суду доказів щодо придбання під час шлюбу обігрівача «Скарлєт». Позивачкою [PERSON] надано документи на інший обігрівач HI Star придбаний [PERSON] до шлюбу. Окрім того, обидві сторони визнали, що телевізор «Samsung», термобак, DVD програвач «Samsung» придбані [PERSON] до шлюбу; пральну машину «Indesit» придбано до шлюбу [PERSON]; одна люстра, праска знаходяться у [PERSON], фотоапарат в несправному стані тому цінності не має. Суд враховує, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними та вважає за можливе та доцільне виділити в натурі [PERSON] комп'ютерний блок, кухонні меблі, диван у залу, витяжку кухонну, шафу у коридорі; [PERSON] виділити в натурі м'який кухонний куточок, телевізор плазма «Sony», шафу-купе, шафу для взуття, праску, люстри 2 штуки. Так, відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 3 ст. 71 СК України). Частиною 4 цієї статті встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Як роз'яснено у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. При вирішенні питання поділу транспортного засобу MERSEDES-BЕNZ SPRINTER ПЕ автобус пасажирський 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER], суд враховує, що [PERSON] під час судового розгляду пояснив, що він не має матеріальної можливості сплатити половину вартості автомобіля, навіть частинами, тому наполягав до продажу автомобіля залишити його у їх спільній власності, та використовувати спільно. Отже, суд приходить до висновку про можливість лише визнати за сторонами за кожним право власності на ? частину транспортного засобу марки MERSEDES-BENZ SPRINTER ПЕ автобус пасажирський 2000 року випуску, номерний знак [NUMBER], залишивши його у спільному користуванні. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог позивача. Відповідач у зустрічній позовній заяві вимогу щодо стягнення сплачених ним судових витрат не ставив. Відповідно до ст. 3, 60, 70, 71, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial