Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Своїм позовом до суду [PERSON] просила винести рішення, яким стягувати з [PERSON] аліменти на її користь в твердій грошовій сумі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Вказала, що відповідач по справі є її батьком. Її батьки [PERSON] та батько [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.08.2005. Після розірвання шлюбу батьків, вона залишився проживати з матір`ю та знаходитись на її утриманні. До досягнення нею повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання, відповідно до рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 10.05.2011 справа №2-235/2011. В даний час вона досягла повноліття та є студенткою першого курсу факультету дошкільної та спеціальної освіти для здобуття ступеня молодого бакалавра за денною формою навчання Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини. Самостійних заробітків немає, оскільки навчається на денній формі навчання, матір теж не може в повній мірі надати матеріальної підтримки, тому потребує матеріальної допомоги. Основі витрати йдуть на харчування, проживання та проїзду до місця навчання. Відповідач належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, так як вона в даний час досягла повноліття. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. 16 листопада 2021 року через канцелярію суду відповідач надав відзив на позовну заяву. В наданому відзиві зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Зазначений позивачем розмір аліментів , є значно завищеним. На даний час він не працює та знаходиться у скрутному матеріальному становищі. З 2013 року він офіційно не працює, тому до 2020 року їздив на заробітки за кордон. На даний час на його утриманні перебуває його матір [PERSON] , [INFO] , яка хворіє та постійно потребує лікування. Також, згідно рішення Крижопільського районного суду від 10.05.2011 він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, вказує, що у позовній заяві позивач вказує, що потребує матеріальної допомоги, однак не надає жодних доказів на підтвердження цієї обставини. Вважає, що справедливим буде стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в сумі 1000 гривень, щомісячно. Позивач в своїй заяві, позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Підтримав пояснення у відзиві. Зазначив, що офіційно не працює, на даний час сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], дохід отримує від ведення домашнього господарства, вирощує худобу. Представник відповідача просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 гривень, посилаючись на обставини викладенні у відзиві. Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 16.09.2003 виконкомом Соколівської сільської ради Крижопільського району, Вінницької області, актовий запис № 8. Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано Крижопільським районним судом Вінницької області 23.08.2005. Позивач [PERSON] , є повнолітньою та є студенткою першого курсу факультету дошкільної та спеціальної освіти для здобуття ступеня молодого бакалавра за денною формою навчання Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, що підтверджується довідкою Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини за № 1817 від 13.08.2021. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Аналогічний висновок міститься у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом враховано, що відповідач сплачує аліменти на меншого сина [PERSON] , [INFO] , є здоровою людиною, яка отримує дохід від ведення домашнього господарства, попередньо до наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сплачував аліменти на користь двох дітей [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у розмірі не меншого 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не надано доказів, щодо здійснення ним витрат на догляд та лікування своєї матері. З огляду на вказане, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання дітей, бажання позивача отримувати кошти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, враховуючи вік дітей, їх стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, та обставини викладені вище, суд вважає за можливе частково задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі по 1200 грн., щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Суд вважає, що такий визначений розмір аліментів буде достатнім та справедливим. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що позивач згідно Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У відповідності до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати по справі становлять 908 грн. 00 коп. - судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена, однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 1200 грн., то відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 544,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial