Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений про зобов'язання вчинити певні дії, а саме зобов'язати відповідача виключити із суми заборгованості [PERSON] заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій заборгованість попереднього власника квартири, що виникла за період часу до 06.07.2015 року. В обґрунтування позову зазначив що, він з 2013 року є власником квартири [ADDRESS]. На момент набуття права власності на квартиру в ній самовільно проживали попередні власники. Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 01.10.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]знято з реєстраційного обліку та виселено з вказаної квартири. 06.07 2015 року зазначених осіб, примусово виселено зі спірної квартири. В зв'язку з чим, вважає, що до 06.07.2015 року він фактично не користувався квартирою та не отримував послуг, які надавав відповідач. Окрім того, зазначив, що заборгованість, яку відповідач просить стягнути, утворилась за межами позовної давності. Представники позивача в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, звернулася з зустрічним позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь Концерну «ЧЗ-Холдінг» ДП «Житлово-Експлуатаційне Управління» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги та індекс інфляції за період з 01.09.2014 року по 01.11.2017 року в розмірі 6816,18 грн.. Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення зустрічного позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.07.2013 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від. 01.10.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]знято з реєстраційного обліку та виселено з вказаної квартири. Актом державного виконавця від 06.07.2015 року зазначених осіб, примусово виселено зі спірної квартири. Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Пунктом першим частини першої статті 20 вищевказаного Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому, такому праву відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. А тому, доводи позивача за первісним позовом про те, що він фактично не отримував послуги, які надає відповідач, суд вважає необґрунтованими. Щодо вимог зустрічного позову, то судом встановлено наступне. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 06.02.2013р. № 46 встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Харкова, які визначені виконавцями послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. У відповідності до статуту ДП «Житлово-Експлуатаційне Управління» забезпечує надання населенню житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. [PERSON], як власник вищевказаної квартири, є споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER]. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875 IV, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875 IV споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач за зустрічним позовом просить стягнути з [PERSON] на користь Концерну «ЧЗ-Холдінг» ДП «Житлово-Експлуатаційне Управління» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги та індекс інфляції за період з 01.09.2014 року по 01.11.2017 року. Разом з тим, згідно розрахунку, наданого представником ДП «Житлово-Експлуатаційне Управління» вбачається, що заборгованість нарахована за період з листопада 2012 року по вересень 2017 року. Отже, суд розглядає позовні вимоги позивача в межах позовної давності, тобто з 01.09.2014 року. Шляхом математичних розрахунків, зроблених на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем з оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.09.2014 року по 01.11.2017 рік становить 2951 грн. 69 коп. Таким чином, враховуючи викладене вище, зустрічні позовні вимоги суд задовольняє частково, в межах строків позовної давності. Відповідно до ст.140 ЦПК України суд стягує з [PERSON] витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 гривень. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: partial