Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач ПАТ «Ерсте Банк» (в подальшому позивача замінено на ПАТ "ФІДОБАНК") звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Мотивує свої вимоги тим, що 10 червня 2008 року між «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/5865/2/17370, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 50 100.00 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 09 червня 2018 року. З метою забезпечення відповідачем [PERSON] належного виконання умов Кредитного договору, 18 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 014/5865/2/17370/2, згідно з яким поручитель зобов'язалась перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором № 014/5865/2/17370 від 10 червня 2008 року. Через неналежне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором, станом на 19.07.2012 року виникла заборгованість в сумі 467 088.14 грн., яка складається з основної заборгованості за кредитом - 393 969.45 грн., заборгованості за відсотками - 49 452.21 грн., пені за порушення строків повернення кредиту та процентів - 23 666.48 грн.. Просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором та понесені позивачем судові витрати. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору та нікчемним договору поруки. Мотивує свої вимоги тим, що 10.08.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/5865/2/17370, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 50 100.00 Доларів США. З метою забезпечення вимог, що випливають з кредитного договору, між Банком та [PERSON] 18.08.2010 року було укладено договір поруки № 014/5865/2/17370/2. Проте [PERSON] такого договору не підписувала та наполягає, що підпис у вказаному договорі їй не належить. Просить визнати недійсним (нікчемним) договір поруки № 014/5865/2/17370/2 від 18.08.2010 року. Крім цього зазначає, що під час укладення кредитного договору між Банком та [PERSON], банком було порушено вимоги ч. 3 ст. 65 СК України, згідно якої для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого подружжя має бути подана письмово. Оскільки відповідачем [PERSON] при укладанні кредитного договору надавались усі копії документів, позивачу було відомо, що він перебуває у шлюбі з [PERSON] та має неповнолітню дитину. Вважає, що банком грубо порушено інтереси іншого подружжя та інтереси малої дитини. А тому просить визнати не дійсним кредитний договір № 014/5865/2/17370 від 10.08.2008 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів в солідарному порідку заборгованість за кредитним договором в сумі 467 088.14 грн. і судовий збір в сумі 3 326.30 грн.. Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі і задовольнити зустрічний позов, з мотивів викладених в змісті зустрічного позову. Проте проти суми заборгованості представник відповідача не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10.06.2008 року між «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/5865/2/17370, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 50 100.00 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 09.06.2018 року.(а.с. 15-16). 10.06.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 10.06.2007 року, згідно з яким відповідач передав у іпотеку нерухоме майно - нежитлову будівлю, торгівельний павільйон, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 6-9). Позивачем представлено договір від 18.08.2010 року між Банком та [PERSON] № 014/5865/2/17370/2, згідно з яким поручитель зобов'язалась перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником [PERSON] зобов'язання за кредитним договором № 014/5865/2/17370 від 10.06.2008 року. 20.11.2012 року, за клопотання відповідача [PERSON] було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання про належність [PERSON] підпису в договорі поруки № 014/5865/2/17370/2 від 18.08.2010 року (а.с. 89). 25.11.2013 року на адресу суду надійшов висновок експерта, в якому зазначено, що в договорі поруки № 014/5865/2/17370/2 від 18.08.2010 року укладеному між ПАТ «Ерсте Банк», [PERSON] та [PERSON] підписи виконані не [PERSON] (а.с. 127). Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Наведене положення ч. 2 ст. 215 ЦК України означає, що недійсність - це об'єктивна властивість нікчемного правочину, а тому він є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України). Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. [PERSON] звернулася з зустрічним позовом також і з тих підстав, що нею договір поруки з Банком в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором не укладався та не підписувався. Таким чином позивач просить визнати договір поруки недійсним з підстав його нікчемності, а тому її позов не підлягає задоволенню. Враховуючи, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] договір поруки від 18 серпня 2010 року не підписувала, та виходячи з вимог ст.ст. 207, 547 ЦК України, зазначений договір поруки є нікчемним, а тому він не створює для [PERSON] ніяких наслідків і визнання його недійсним в судовому порядку не вимагається. На підставі викладеного суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, лише з відповідача [PERSON]. Таким чином, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 014/5865/2/17370 від 10.06.2008 року в сумі 467 088.14 грн.. Щодо укладання кредитного договору № 014/5865/2/17370 від 10.06.2008 року [PERSON] без згоди [PERSON], то положення статті 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів (п.25 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року). Таким чином, зустрічний позов [PERSON] про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору та нікчемним договору поруки, задоволенню не підлягає. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219.00 грн. та 107.30 грн. - витрати по забезпеченню позову, а всього 3 326.30 грн.. Враховуючи, що нікчемність договору поруки від 18 серпня 2010 року була встановлена в судовому засіданні, після проведення відповідної експертизи, стягненню з позивача на користь [PERSON] підлягають витрати витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи (а.с.117).

Outcome: partial