Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат, сплачених на задоволення особливих потреб дитини, [PERSON] , [INFO] , у сумі 46434,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.04.2007 року, справа № 2-1910/2007, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно з рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2019 року у справі № 641/6550/19 було збільшено розмір аліментів, стягнутих з відповідача, а саме з 450,00 грн. щомісячно до 1 / 4 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, та встановлено мінімальний розмір аліментів на рівні 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 15 серпня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Дитина має слабке здоров`я у зв`язку з уродженою патологією нирок, слабким імунітетом, іншими частими захворюваннями. Періодичні витрати на лікування та оздоровлення дитини складають значні суми. Позивач вимушена важко працювати для того, щоб мати можливість сплачувати проведення дитині аналізів, придбавати ліки, отримувати консультації лікарів, забезпечувати дитину спеціальним харчуванням, санаторним відпочинком. Крім того дитина потребує освіти та всебічного розвитку, що тягне за собою грошові витрати грошей. Так, з 01.09.2009 року по 31.05.2017 року дитина відвідувала Дитячу школу мистецтв № 5 ім. І.О. Дунаєвського, де отримувала уроки вокалу та бальних танців, має численні нагороди та дипломи. З 16.07.2018 року по 27.07.2018 року дитина відвідувала комп`ютерну академію «ШАГ». Позивачем було сплачено послуги репетиторів, фахівця з профорієнтації, навчання в Харківській гімназії № 178 "ОСВІТА". Крім того, 07.04.2019 року дитина потрапила в ДТП, в результаті якої декілька днів перебувала в стані коми. В подальшому з 07.04.2019 р. по 07.05.2019 р. дитина за відповідним направленням лікувалася у лікарні невідкладної хірургії, а з 08.05.2019 р. по 31.05.2019 р. - у КНП «Міська дитяча лікарня №5» Харківської міської ради. Влітку 2019 року після тривалої втрати дитиною здатності навчатися в результаті перенесеної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди травми виникла потреба у винайманні репетиторів із загальних предметів. Домашня форма навчання не була забезпечена Харківською гімназією № 78 Харківської міської Ради на належному рівні, тому навчальний заклад було вирішено залишити та шукати інший. Усього за період з 2013 по 2019 роки позивачем збережено платіжних документів щодо витрат на забезпечення особливих потреб дочки, [PERSON] , пов`язаних, зокрема, з лікуванням та освітою, на загальну суму 92869,4 грн. Тому, виходячи із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо забезпечення потреб дитини, 1/ 2 частина цих витрат, що становить 46434,70 грн. повинен сплатити батько дитини. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить повністю відмовити у задоволенні позову з посиланням на необґрунтованість позовних вимог. Так, відповідач вважає, що до позовної заяви додано ксерокопії документів, які не мають відношення до цієї справи, тобто не є належними доказами, зокрема, довідка від 27.05.2016 р., яка видана Харківською гімназією №178. На думку відповідача, також не є доказом і не підтверджує позовних вимог: - ксерокопія направлення на паталогогістологічне дослідження від 22.01.2013 р., оскільки з нього не вбачається, що дитині було призначено для вживання ліки, які саме ліки та час їх вживання; - ксерокопія квитанції № 23 від 11.11.2014 р., оскільки з неї не вбачається, що сума 1142 грн. 40коп. була сплачена саме за дитину; - ксерокопія карти платника від 13.11.2015 року на суму 210,00 грн. за 11.2015 рік ( а.с.14 додатків ), яка додана двічі; - ксерокопії актів виконаних робіт від 15.08.2017 року, від 20.09.2017 року, від 14.08.2017 року, від 21.10.2017 року, оскільки відсутні медичні висновки та лікарські підтвердження, що здавання таких аналізів призначалося лікарями та було необхідно дитині; - ксерокопії фіскальних чеків на різні суми за медичні препарати, оскільки відсутні медичні висновки та лікарські підтвердження, що саме ці лікарські препарати та саме в такій кількості призначалися дитині лікарями; - ксерокопія роздруківки банку на суму 2080 грн. з вказівкою призначення платежу - групові заняття з математики, оскільки невідомо, хто призначав такі зайняття дитині та чи були вони необхідні дитині, а також невідомо про особу одержувача цього платежу [PERSON] ; - ксерокопії таблиць з зазначенням цін на пломби, акції ортодонтія, пародонтологія, корекція заміни дуги та інше, без лікарських призначень; - копії договору на суму 4200 грн. зі строком дії з 16.07.2018 р. по 28.07.2018 р., тобто 10 учбових днів, щодо курсу «Комп`ютерний табір», оскільки не доведено доцільності цього курсу для дитини; - двох ксерокопій документів з написом «Приватбанк», оскільки не вбачається, кому були перераховані кошти. Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів необхідності зазначених витрат, не надано медичних документів з лікарськими призначеннями для саме таких застосувань. Крім того, відповідач не згоден оплачувати додаткові заняття дитини поза шкільним процесом, оскільки вважає це не розвитком здібностей дитини, а бажанням позивача. Також відповідач не згоден з оплатою освітніх послуг, які надавалися його дитині, оскільки в Україні гарантоване безоплатне шкільне навчання. Окрім цього, з медичних виписок з медичної карти стаціонарного хворого №8338 та №1709 вбачається, що дитина отримала травми [INFO] в результаті ДТП. Відповідач вважає, що у разі, якщо була така подія, в результаті якої пошкодження здоров`я дитини, то повинна бути порушена кримінально справа відносно особи, яка скоїла ДТП та яка згідно з положеннями ст.1187 ЦК України повинна відшкодовувати відповідну шкоду. Відповідач вважає, що всі ксерокопії чеків та квитанцій, на яких відсутні «мокрі» печатки банку, не можуть бути доказами, та не їх суд не повинен брати їх до уваги, оскільки вони не відповідають вимогам до бухгалтерських документів та неможливо перевірити їхню справжність. Крім того, вартість білетів на залізницю не може бути стягнута з відповідача, оскільки він вже давно сплачує аліменти позивачу на утримання дитини. В той же час СК України не передбачає можливості стягнення вартості білетів на будь-який транспорт, оскільки це не є додатковими витратами. Також у своєму відзиві відповідач посилався на невеликий розмір його заробітної плати, наявність у нього хронічних захворювань та стягнення з нього аліментів на утримання інших осіб, що свідчить про об`єктивну неможливість сплачувати додаткові витрати на утримання дитини. В свою чергу позивачем було подано відповідь на відзив відповідача на позовну заяву. У цій відповіді позивач зазначає про безпідставність заперечень відповідачем належності інформації, яка підтверджена довідкою від 27.05.2017 року, що видана Харківською гімназією №178 «ОСВІТА». Так, факт та вартість освітніх послуг в даному навчальному закладі заявлені в позові, а отже, мають бути та є обґрунтованими доказами. Крім того, оздоровчий відпочинок у санаторії Моршин на підставі путівки від 11.11.2014 року є частиною реабілітаційного, оздоровчого процесу дитини. Направлення дитини, [PERSON] , на паталогогістологічне дослідження від 22.01.2013 року, є обґрунтуванням подальших витрат на здійснення дитині хірургічної операції з видалення гемангіоми. Ксерокопія карти платника від 13.11.2015 року за 11.2015 року, про які відповідач зазначає у своєму відзиві, є двома квитанціями про сплату освітніх послуг з вокалу та бальних танців в Дитячій школі мистецтв № 5 ім. І.О. Дунаєвського, які коштували однакові суми, сплачені 13.11.2015 року за листопад 2015 року та не є однієї та тою самою оплатою. Щодо актів виконаних робіт з переліком аналізів, які довелося здати дитині здати, то всі аналізи були здійснені виключно за призначеннями лікарів з відповідним документальним підтвердженням, наданим суду. Крім того, дитина потребувала додаткових занять з математики, які були сплачені в приватному порядку, оскільки не могла відвідувати шкільні заняття на протязі останньої четвертої чверті 2019 року у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. При цьому дитина після ДТП отримувала довготривале комплексне лікуванням, але позивач не просить стягнути його вартість з відповідача. Тому дитині було потрібно наздогнати своїх однолітків у шкільній програмі. Позивач вважає, що заперечуючи ці факти, відповідач демонструє необізнаність у житті дитини та нехтування своїми батьківськими обов`язками. Що стосується доводів відповідача про те, що документи на придбання ліків для дитини не підтверджені певними призначеннями лікарів, то всі ліки зазначені в належному для дитини дозуванні із зазначенням періоду вживання. Крім того, згідно з медичними рекомендаціями дитячого стоматолога та ортодонта дитині було надано відповідні медичні послуги, за які позивач сплатила відповідно до наявних у справі актів виконаних робіт. Що стосується перебування дитини у літньому таборі комп`ютерної академії «ШАГ» згідно до договору № 061011055 від 03.03.2018 року з 16.07.2018 року по 27.07.2018 року, то це відповідає потребам дитини упродовж канікулярного часу. Щодо вартості залізничних квитків, то вони придбавалися для шкільної туристичної подорожі та є особливою потребою дитини, та сума у 400 грн., яку відповідач сплачує щомісяця в якості аліментів не може забезпечити абсолютно всі нагальні побутові потреби дитини. Щодо розміру доходів відповідача та його грошових зобов`язань, то законом гарантоване право на отримання частини вартості додаткові витрат на дитину. Що стосується наявності інших утриманців у відповідача, зокрема, у зв`язку з поданням матір`ю відповідача позову до нього про стягнення аліментів на її утримання, то позивач зазначає про наявність у відповідача рідного брата, який також повинен допомагати утримувати їх матір. Крім того, позивач вважає, що що факт подання матір`ю відповідача позовної заяви про стягнення аліментів на своє утримання не є обґрунтованим, доведеним та жодним чином не впливає на обсяг батьківських обов`язків відповідача. Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Отже, проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 12.07.2019 року у справі № 641/6550/19 задоволено позовні вимоги [PERSON] та збільшено розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] до 1 / 4 частини від усіх видів його доходу та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину. Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08.12.2020 року, [PERSON] зареєстрована з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З довідки директора Харківської гімназії № 178 «Освіта» від 27.05.2016 року № 04-09/341-16, за період з 2015 по 2016 року батько [PERSON] - [PERSON] не приходив до школи, не цікавився успіхами у навчанні та поведінкою доньки, не брав участь в роботі батьківських зборів, класний керівник підтримувала зв`язок з матір`ю учениці. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, невичерпний перелік яких наводиться у ст.185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду [PERSON] посилалась на те, що нею було понесено додаткові витрати на дитину, які полягали у наступному: лікарські препарати; вартість проведених аналізів; реабілітація; путівки разом з вартістю проїзду; послуги стоматолога; витрати на навчання, які в себе включають заняття в гімназії, з репетирами, курси, літній комп`ютерний табір, бальні танці та вокал; шкільна форма; проїзд у транспорті; підписку на дитячий журнал. Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.08.2020 року у справі 336/1488/19. Разом з тим, у справі відсутні докази на підтвердження існування особливих обставин, які б зумовили необхідність платного навчання дитини при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти. Крім того, позивач не навела мотивів вибору освітніх закладів, які, зокрема, мають залежати від матеріальних можливостей та бажання обох батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання дитини, вибору її кружків, репетиторів, комп`ютерного літнього табору та потреби у цьому. Більш того, позивачем не було надано доказів того, що дитина відвідувала зазначені у позовній заяві кружки, займалась з репетирами та відвідувала літній табір безпосередньо у зв`язку із розвитком її здібностей. Необхідно також зазначити, що з частини наданих суду квитанції неможливо встановити цільові призначення платежів, оскільки у них зазначено наступе - «освітні послуги», «додаткові платні освітні послуги» та не конкретизовано відповідний вид послуг, за який було проведено оплату позивачем. В призначені платежу у частині наданих квитанцій зазначено, що грошові кошти сплачені в якості благодійного внеску, що також не є додатковими витратами на утримання дитини. Крім того, докази придбання для дитини шкільної форми, на суми зазначені у позовній заяві, матеріали справи не містять. Суд також не може віднести до додаткових витрат на утримання дитини вартість підписки на дитячий журнал, придбання шкільної форми та проїзного на громадський транспорт та вартість білетів на море, оскільки це не є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України. Вказані витрати підлягають відшкодування, в тому числі, за рахунок стягнутих з відповідача аліментів. Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача 1 / 2 частини вартості навчання, послуг репетирів, зайняття на кружках, вартість перебування дитини у літному таборі, вартість шкільної форми, підписку на журнал, проїзд у транспорті (окрім вартості проїзду до санаторно-лікувальних закладів). Що стосується витрат на діагностування стану здоров`я [PERSON] та її лікування, то під час розгляду справи встановлено наступне. Так, 22.01.2013 року [PERSON] направлена на патологогістологічне дослідження. Згідно з висновком лікаря від 28.01.2013 року, у [PERSON] виявлено гемангіому. Відповідно до довідки КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» від 23.01.2013 року, [PERSON] було проведено операцію з видалення новоутворення. Копіями двох чеків від 23.01.2013р. (а.с.28) підтвержується придбання лікарських засобів та препаратів, проте відсутні дані про відповідні призначення лікарем. Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача половини сплачених грошових коштів на суми 348,65 грн. та 407,00 грн. відповідно за вказаними чеками. Згідно з амбулаторною випискою КЗОЗ «Харківська міська клінічна Багатопрофільна лікарня № 17» віл 05.10.2015 року № 10788, [PERSON] перебувала у вказаному закладі охорони здоров`я в дитячому травматологічному відділенні з переломом. Відповідно до копії виписки з історії хвороби № 3510, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у відділені ендокринології Інституту охорони здоров`я дітей та підлітків України з 24.10.2016 року по 04.11.2016 року. У виписці зазначено, що дитині було проведено лікування препаратом діакарб та рекомендовано приймання наступних препаратів: тироксин, цефасель, діакарб, аспартам, гліцин, циклодінон, витамін Є, фолієва кислота. Згідно з копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3278 КЗОЗ «Харківська міська клінічна дитяча лікарня № 16» [PERSON] прибула до лікарні 12.08.2017 року, їй було проведено лікування вальтрексом та лімфоміозотоном, призначено клінічні аналізи та прийняття ербісолу, вітаміну Є та діпірідамолу. Копією виписки №3863 того ж закладу охорони здоров`я підтверджено факт перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 19.10.2017 року по 10.11.2017 року та наступне призначення лікаря: лізінопріл, гепабене, новірин, діпірідамол. Копією виписки №4836/65 того ж закладу охорони здоров`я підтверджено факт перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 27.12.2017 року по 13.01.2018 року та наступне призначення лікаря: нікотинова кислота, кальцій Д-3 нікомед, протефлазид, гепабене. Копією виписки № 538 того ж закладу охорони здоров`я підтверджено факт перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 10.03.2018 року по 22.03.2018 року та наступне призначення лікаря: лізінопріл, канефрон, фітолізин. Копією виписки № 1075 того ж закладу охорони здоров`я підтверджено факт перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні з 15.11.2018 року по 23.11.2018 року та призначення лікаря - лізінопріл. Таким чином, аналіз вищевказаних медичних документів свідчить про те, що дитина [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку з чим періодично знаходиться на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я, в яких їй призначають відповідне лікування. Отже половина документально підтверджених витрат на таке лікування є додатковими витратами на лікування дитини, яка підлягає стягненню з батька дитини. На підтвердження витрат на проведення лікування дитини [PERSON] позивачем надано копії відповідних чеків, з яких вбачається, що лише частина вартості зазначених у них лікарських препаратів підлягає розподілу між батьками [PERSON] , а саме: -на а.с. 42 - на суму 395,00 грн. (135,00 грн. + 260,00 грн); -на а.с. 44 - на суму 460,00 грн. (товарний чек з рецептом лікаря на ім`я [PERSON] ); -на а.с. 45 - на суму 173,33 грн.; -на а.с. 66 - на суму 198,09 грн. (73,34 грн. + 83,45 грн. + 41,30 грн.); -на а.с. 68 - на суму 120,66 грн. (10,96 грн. + 97,20 грн. + 12,50 грн.); -на а.с. 69 - на суму 2629, 64 грн. (456,78 грн. + 285,23 грн. + 856,58 грн. + 430,11 грн. + 53,66 грн. + 387,88 грн. + 159,40 грн.); -на а.с. 70 - на суму 1065,04 грн. (80,15 грн. + 59,21 грн. + 913,18 грн. + 12,50 грн.); -на а.с. 71 - на суму 1422,67 грн. (72,69 грн. + 692,32 грн. + 287,71 грн. + 158, 30 грн. + 12,50 грн. + 53,44 грн. + 19,50 грн. + 21,00 грн. + 105,21 грн.); -на а.с. 72 - на суму 543,03 грн. (67,21 грн. + 147,81 грн. + 180,29 грн. + 147,72 грн.); -на а.с. 73 - на суму 86,46 грн. (25 грн. + 61,46 грн.); -на а.с. 84 - на суму 28,80 грн.; -на а.с. 103 - на суму 367, 69 грн. Загальна сума становить 7490,41 грн., а отже з відповідача підлягає стягненню половина вказаної суми у розмірі 3745,21 грн. В той же час, з копій частини вказаних чеків вбачається, що не всі зазначені у них медичні препарати були призначені лікарями у вищевказаних виписках. Більше того, копії частини чеків надана у нечитабельному виді. Доводи відповідача щодо того, що чеки не є допустимими доказами на підтвердження понесених відповідачем витрат є безпідставними, оскільки їх копії були належним чином засвідчені представником позивача як такі, що відповідають оригіналу. Будь-яких доказів на підтвердження їх недостовірності суду не надано. Крім того, з урахуванням хворобливого стану здоров`я дитини, позивачем було оплачено вартість аналізів та консультацій лікарів, що підтверджується копіями актів виконаних робіт та чеків, на загальну суму 7672,00 грн., а саме на суми: 275,00 грн; 390,00 грн., 480, 00 грн. (120,00 грн. + 360,00 грн.); 115,00 грн.; 165,00 грн.; 757,00 грн.; 940,00 грн. (675,00 грн. + 265,00 грн.); 775,00 грн.; 1350,00 грн. (960,00 грн. + 390,00 грн.); 175,00 грн.; 730,00 грн.; 615,00 грн.; 620,00 грн. (310,00 грн. + 310,00 грн.); 285,00 грн. (а.с.43-44, 47, 62-67, 73, 75, 87, 92, 98, 104-105). Акт виконаних робіт, що міститься на а.с.62, також знаходиться на а.с.63, таким чином, суд враховує його лише один раз. Отже з відповідача підлягає стягненню половина вказаної суми у розмірі 3836,00 грн. Копії чеку №19507 на суму 430,00 грн., а також чеків на 480,00 грн., 75,00 грн. 230,00 грн., 124,00 грн. та 124,00 грн. (а.с. 75, 103), суд не приймає, у зв`язку з тим, що вони не містять відомостей щодо пацієнта, якому були призначено відповідні аналізи, за які сплачено ці суми. Щодо витрат на лікування дитини у стоматолога, то на підтвердження відповідних витрат, понесених позивачем, надано копії квитанції щодо безготівкового розрахунку на загальну суму 15665,45 грн., у тому числі: -на а.с. 85 - на суму 2000,02 грн. (1190,01 грн. + 810,01 грн.); -на а.с. 86 - на суму 8377, 04 грн. (918, 02 грн. + 459,01 грн.+ 7000,01 грн.); -на а.с. 87 - на суму 353,01 грн.; -на а.с.99 - на суму 1560,02 грн. (1090,01 грн. + 470,01 грн.); -на а.с. 100 - на суму 1460,04 грн. (660,02 грн. + 400,01 грн. + 400,01 грн. ); -на а.с.101 - на суму 1155,03 грн. (165,01 грн. + 330,01 грн. + 660,01 грн); -на а.с. 106 - на суму 760, 01 грн. Отже з відповідача підлягає стягненню половина вказаної суми у розмірі 7832,59 грн. Надані суду копії квитанцій суд вважає належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами на підтвердження понесених позивачем втрат на стоматолога у зв`язку з тим, що вони містять відомості щодо пацієнта, а саме [PERSON] . Крім того, згідно з копією товарного чеку від 17.07.2019 року, для [PERSON] 31.07.2019 року були придбані устілки ортопедичні на суму 265,00 грн. Половина вказаної суми, а саме 132,50 грн., підлягає стягненню з відповідача. Стосовно додаткових витрат на дитину у зв`язку з відвідуванням санаторіїв, таборів та вартість проїзду до них, суд встановив, що 24.10.2014 року на ім`я [PERSON] було оформлено путівку № 438407 на 21 календарний день з 20.11.2014 року по 10.12.2014 року разом з дитиною [PERSON] у ДП СКК «Моршинкурорт» Віділення «Санаторій «Черемош». Згідно з копією вказаної путівки, її вартість складає 11424,00 грн. (6342,00 грн. - доросла + 5082,00 грн. - дитяча), профіль - захворювання органів травлення для дорослого та дитини. Квитанцією № 23 від 11.11.2014 року підтверджується оплата [PERSON] 10% вартості путівки до Моршина у розмірі 1142,40 грн. Згідно з посадочними документами, оформленими 04.11.2014 року та 11.11.2014 року, на ім`я [PERSON] було придбано два білети на залізничний транспорт сполученням Харків- Львів та Львів-Харків на загальну суму 319, 46 грн. Копією чеку № 63065 підтверджується факт оплати проїзду [PERSON] на автобусі з м.Львів до м.Моршин 10.12.2014 року у сумі 24,10 грн., що підтверджує проїзд до санаторію у м.Моршин. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню половина вартості вказаних витрат, які складають 425,88 грн., (тобто 1 / 2 від (508,20 грн.+ 319,46 грн.+24,10 грн.)). Відповідно до довідки головного лікаря ДП «Санаторій Березівські мінеральні води» [PERSON] перебувала на санітарно-курортному лікуванні в санаторії з 28.06.2013 року по 18.07.2013 року. Згідно зі зворотнім талоном до путівки № 017434 ДП «Клінічний санаторій «Курорт «Березівські мінеральні води», ціна путівки 5754,00 грн. Отже з відповідача підлягає стягненню половина 10% вартості путівки у розмірі 287, 70 грн., які були сплачені позивачем Путівкою № 431 підтверджується факт перебування [PERSON] у дитячому оздоровчому таборі «Сонячний» з 26.07.2016 року по 09.08.2016 року, вартість путівки 5000,00 грн., батьківський внесок 1500,00 грн., страховий платіж 30,00 грн. Отже з відповідача підлягає стягненню половина вартості путівки у розмірі 750,00 грн. Зворотнім талоном до путівки № 151822 підтверджується факт перебування [PERSON] у санаторії «Ялинка» з 02.07.2018 року по 07.07.2018 року, вартість санаторію - 2100,00 грн. Таким чином, 1050,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 18059,88 грн. та складається з наступних сум: 3836,00 грн. + 3745,21 грн. + 7832,59 грн. + 132,50 грн. + 425,88 грн. + 287,70 грн. + 750,00 грн. + 1050,00 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Доводи відповідача щодо того, що він не має змоги сплачувати додаткові витрати на утримання дитини, не звільняє його від такого обов`язку з урахуванням того, що ст.185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Крім того, що стосується доводів відповідача щодо того, що він не зобов`язаний сплачувати лікування та реабілітацію дитини у зв`язку із травмами, отриманими внаслідок ДТП, то слід зазначити, що такі вимоги до відповідача пред`явлені не були. Отже позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог на 38,89 % у розмірі 326,99 грн. Інша частина судового збору компенсується за рахунок держави з урахуванням часткового задоволення позову та звільнення позивача від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: partial