Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

В вересні 2016 року Комунальне підприємство "Водопостачання м. Вознесенська" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за комунальну послугу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], а також малолітній [PERSON], [INFO], проживають в [ADDRESS]. Останні отримують послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем, та користуються ними. Проте, відповідачі оплату за обумовлену комунальну послугу не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.06.2013 року по 01.08.2016 року в розмірі 12 766 грн. 49 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку, а також вирішити питання про повернення понесених судових витрат. В подальшому позивач, після уточнення періоду, за який виникла заборгованість за комунальну послугу, та розрахунку останньої, просив стягнути з відповідачів 11 970 грн. 19 коп. обумовленої заборгованості за період з 01.09.2014 року по 01.11.2016 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], [INFO]. Проте, відповідач договір з КП «Водопостачання м. Вознесенська» щодо водопостачання та транспортування каналізаційних стоків до магістрального колектора за цією адресою не уклав. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний в належній письмовій формі укласти договір з виконавцем послуг. В разі неукладення такого договору особа згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України вважається такою, що знаходилася в договірних відносинах з підприємством, яке надає комунальні послуги, тобто споживачем, за умови, що така особа отримувала належної якості комунальні послуги та користувалася ними. Обсяг прав та обов'язків сторін при неукладенні окремого договору визначається чинним законодавством, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги зі споживачами цих послуг. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані в повному обсязі та щомісячно сплачувати надані їм житлово-комунальні послуги. Таким чином підставою для стягнення з особи заборгованості за комунальні послуги повинна бути наявність у неї сукупності ознак «споживача» за умови порушення останньою обов'язку по сплаті вартості комунальних послуг. Таких ознак «споживач» згідно закону набуває в разі укладення ним договору на отримання комунальних послуг або фактичного їх отримання. Судом встановлено, що споживачам надавалися належної якості послуги з водопостачання. Доказів протилежного сторонами не надано. Між тим, в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, підтвердивши їх доказами (фактичними даними) з дотриманням вимог ст.ст. 57 - 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 714 ЦК України, п.5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 17,18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.205 року за № 630, споживачі зобов'язані повністю сплачувати надані їм житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Разом з тим, як вбачається з особового рахунку № [NUMBER], відкритого на ім'я відповідача [PERSON], відповідачі оплату за комунальну послугу не здійснювали, внаслідок чого за період з 01.09.2014 року по 01.11.2016 року в розмірі виникла заборгованість в розмірі 11 964 грн. 88 коп. (сплачені відповідачами в червні 2016 року кошти в розмірі 6 317 грн. 16 коп. є платою в порядку стягнення заборгованості за дану комунальну послугу за період з 01.09.2011 року по 01.09.2014 року, відповідно до судового наказу, виданого Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 18.09.2014 року). Зазначена суму була розрахована згідно з нормативами (нормами) споживання (за відсутності засобів обліку), кількості осіб, що користуються обумовленою послугою, діючих тарифів за обумовлений період. При цьому, доказів про те, що позивачем неправомірно була застосована норма споживання водопостачання та водовідведення - 7,5 м3 на одну особу в місяць, відповідачами надано не було. В добровільному порядку вищевказана сума заборгованості відповідачами не погашена. Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, тарифів на послуги, рівня їх споживання та сплати, на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку підлягає стягненню на користь КП «Водопостачання м. Вознесенська» заборгованість по оплаті за послуги з водопостачання та транспортування каналізаційних стоків до магістрального колектора. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 378 грн. 00 коп., в рівних частках з кожного.

Outcome: partial