Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач 11 грудня 2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , в якому вказав, що 16 березня 2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/748-А, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10 349,14 доларів США. , що в еквіваленті за курсом НБУ становить 52 263,16 грн. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами договору, чим не виконав зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 09.10.2013 р. за договором виникла заборгованість на загальну суму 537 100,11 грн., з яких: 59 861,33 грн. - заборгованість за кредитом; 35 241,78 грн. - заборгованість по відсотках; 411 207,48 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; штраф - 8 272,04грн., 22 517,48 - комісія. В забезпечення виконання зобов`язань 16 березня 2006 року між Банком та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки №748/1, відповідно до умов якого поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником. Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 537 100,11дові витрати. Представник позивача Шестірікова Ю.В. в судове засідання не з'явилася, надійшла письмова заява з проханням розглядати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги і просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.Надали суду письмові заперечення. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив припинити договір поруки. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді даної цивільної справи суд бере до уваги роз`яснення Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин". Встановлено, що 16 березня 2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2006/840-К/748-А, згідно з умовами якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 10 349,14 доларів США. (а.с.8-9) Згідно витягу зі Статуту ПАТ КБ «Надра», погодженого Національним банком України, правонаступником усіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра». Згідно п..1.3.1. кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 10% річних. Кінцевий термін повернення кредиту - 14.03.2011р. (п.3.4.4 кредитного договору) Якщо напротязі дії цього договору позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платеж та/чи інші платежі, то банк приймає виконання позичальником своїх зобовязань по цьому договору в наступному порядку:плата за управління кредитом; просторочені відсотки за користування кредитом; відсотки за користування кредитними коштами; пені, штрафи та неустойки; прострочена сума кредиту; сума кредиту (п. 3.6 кредитного договору). Згідно п.5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.п.3.4.3 договору, а також у випадку прострочення строку дострокового виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, та можливих штрафних санкцій у строк, визначений п.4.2.3 договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. В разі порушення позичальником вимог п.п. 4.3.2,4.3.4,4.3.10,4.3.12,4.3.13 цього договору, позичальник зобов'язаний cплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.п.1 договору, за кожен випадок. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. З розрахунку заборгованості по позичальнику [PERSON] вбачається, що станом на09.10.2013 р. за договором виникла заборгованість на загальну суму 537 100,11 грн., з яких: 59 861,33 грн. - заборгованість за кредитом; 35 241,78 грн. - заборгованість по відсотках; 411 207,48 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості; штраф - 8 272,04грн., 22 517,48 - комісія. ( а.с.9) В забезпечення виконання умов кредитного договору, 16 березня 2006 року між Банком та [PERSON], [PERSON] був укладений договір поруки №748/1, відповідно до умов якого поручитель взяв на добровільних засадах зобов`язання відповідати перед Банком у разі порушення умов договору позичальником. (а.с.11-12) Пунктом 1.2 укладеного між сторонами Договору поруки передбачено, що у разі невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки п. 5.3 договору встановлено, що дія договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобовязань згідно з умовами цього договору (а.с.11,12). Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Згідно ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, враховуючи, що строк дії кредитного договору між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] визначений 14 березня 2011 року (а.с.8-9), право позивача ПАТ КБ «Надра» пред'явити вимогу до поручителів [PERSON], [PERSON] про виконання порушеного боржником [PERSON] зобов'язання виникло, починаючи з 14 березня 2011 року і протягом наступних шести місяців. Пред'явленням вимоги до поручителів є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Позивачем ПАТ КБ «Надра» всупереч вимогам ст.61 ЦПК України не надано суду доказів пред'явлення вимоги до поручителів [PERSON], [PERSON] про виконання порушеного боржником [PERSON] зобов'язання протягом встановленого законом строку. Із роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порука [PERSON] та [PERSON] за виконання [PERSON] кредитних зобов'язань перед ПАТ КБ «Надра» згідно закону припинилася. Таким чином немає підстав для стягнення із [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-К/748-А від 16.03.2006р Доводи [PERSON]М, про те, що сплив строк позовної давності відносно позовних вимог про стягнення неустойки є безпідставними. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Тому пеня - це санкція, яка нараховується із першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконано. Норма ст. 266 ЦК України встановлює, що строк позовної давності стосовно додаткових позовних вимог, які є похідними від основної вимоги, спливає одночасно із спливом строку позовної давності щодо основної вимоги. Таким чином, право на стягнення неустойки (штрафу, пені) припиняється разом із вимогою, якою забезпечене таке стягнення. Враховуючи також положення п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК, неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності за період фактичного невиконання зобов'язання, але не більше ніж за один рік. Таким чином, відсутні підстави для висновку про сплив строку позовної давності відносно вимог про стягнення неустойки, оскільки не сплив строк виконання основного зобов'язання про повернення суми кредиту. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, щодо стягнення суми пені, то в цій частині суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сума боргу за кредитом складає 59 861,33 грн., а розмір пені - 411207,48 грн., тому враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір боргу, суд прийшов до висновку про можливість зменшення розміру пені до 59 861,33грн грн. Оскільки, умовами кредитного договору №8/20006/840-К/748-А від 16.03.2006р. не передбачено нарахування комісії, то позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача комісії у розмірі 22517,48 грн. не підлягають задоволенню. Отже, суд вважає необхідним частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з [PERSON], на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2006/840-К/748-А від 16.03.2006 року, станом на 09.10.2013року, у сумі 163 236 грн. 48коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного і

Outcome: partial