Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У листопаді 2012 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] (змінила після розірвання шлюбу на прізвище [PERSON]) про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 29.03.1997 року перебував у шлюбі з відповідачкою, з якою припинили шлюбні відносини у травні 2011 року, з серпня 2011 року сумісно не проживають. Шлюб розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2011 року. У період шлюбу ними придбано майно, зокрема автомобіль «Джип.Командер», 2007 року випуску, д.н. [NUMBER] та автомобільний причеп «Жилий дім», 2002 року випуску, д.н. [NUMBER], вартістю 15.000 доларів США, які є спільною сумісною власністю сторін. Посилаючись на те, що він зареєстрований приватним підприємцем, сферою діяльності якого за отриманою ліцензією є пасажирське перевезення, позивач просив виділити йому автомобіль «JEEP COMMANDER» номер шасі [NUMBER], 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], а відповідачу залишити автомобільний причеп «Жилий дім», 2002 року випуску, д.н. [NUMBER], вартістю 15.000 доларів США та зобов'язати [PERSON] повернути йому документи на зареєстрований на нього автомобіль «JEEP COMMANDER» номер шасі [NUMBER], 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. У зустрічному позові про поділ майна до [PERSON], поданому у травні 2013 року (а.с.53 том-1) [PERSON] зазначила, що не ведуть спільного господарства та сумісно не проживають з серпня 2011 року та стверджувала про те, що при розірванні шлюбу [PERSON] пояснив, що не має спору щодо поділу майна, залишає дружині усе, що було придбано разом, нічого не забрав. Тому просила поділити у натурі майно, що є об'єктом спільної сумісної власності, а саме: залишити у власності [PERSON]: - автомобіль «Тойота Камрі» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску; - автомобіль «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску; визнати за нею [PERSON] право власності та виділити їй: - автомобіль «Джип Командер» д.н. [NUMBER], 2006 року випуску; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 16.500 доларів США що складають половину з вкладу «Класичний» [NUMBER] від 15.06.20011 року в банку «Райффазен Банк Аваль» половину процентів на цей вклад (сума не названа) - стягнути з [PERSON] на її користь різницю вартості присудженого [PERSON] майна; (сума не названа) - визнати за нею право особистої приватної власності на автомобільний причеп «Жилий дім», 2002 року випуску, д.н. [NUMBER]. У процесі розгляду справи, позивач подала нову редакцію зустрічного позову від 04.12.2013 року (а.с.199, 201-202), зазначивши, що їй стало відомо, про те, що [PERSON] має інші об'єкти спільного майна подружжя, що підтверджено звітами СПД [PERSON] про отримання ним коштів від підприємницької діяльності (а.с.159-170) Вона не знала про продаж автомобілів «Тойота Камрі», та «Тойота Прадо», згоди на продаж яких вона не надавала. Оскільки [PERSON] відмовляється від попередніх домовленостей про те, що він не має претензій стосовно майнового спору [PERSON] просить розділити майно (а.с. 201-202) та виділити їй: - автомобіль «Джип Командер» д.н. [NUMBER], 2006 року випуску з визнанням права власності на неї та припинити право власності на позивача; - стягнути з [PERSON] ? частину грошових коштів у розмірі 16.500 доларів США та половину процентів з рахунку [NUMBER] вкладника [PERSON], як вклад «Класичний», внесений за договором від 15.06.2011 року до ПАТ «Райффазен Банк Аваль». - стягнути з [PERSON] грошові коштів у розмірі 1.385.399,61 грн., що становлять ? частку отриманих ним доходів від здійснення підприємницької діяльності за період з першого кварталу 2009 року до середини 3 кварталу 2011 року - стягнути з [PERSON] грошові кошти, у розмірі ? частини коштів отриманих ним від продажу 13.08.2011 року автомобіля «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску та у розмірі ? частини коштів отриманих ним від продажу 11.09.2009 року автомобіля «Тойота Камрі»; - визнати право особистої власності на автомобільний причіп житловий марки «ДЕТХЛЕФС» д.н.з. [NUMBER]. У поясненнях (а.с.208-209) представника позивача на зустрічний позов [PERSON] зазначено, що після розлучення 15.11.2011 року будь-якої домовленості про поділ майна не було. Всі перелічені у заявах предмети були нажиті у період шлюбу і є спільною сумісною власністю. У нього не залишилось у користуванні речей, вказаних [PERSON], так: - автомобіль Тойота Камрі на підставі Біржового договору купівлі-продажу від 12.11.2009 року продано [PERSON] (у договорі 10 грн.) Ринкова вартість автомобіля на 09.02.2010 року - 146.286,86 грн. Продаж був здійснений за час спільного проживання, а гроші використані на придбання [PERSON] автомобільного причіпу житловий марки «ДЕТХЛЕФС» д.н.з. [NUMBER], - автомобіль Тойота Прадо був знятий з обліку та зареєстрований 13.09.2011 року на іншу особу; - причіп Табберт д.н. [NUMBER] проданий для придбання для [PERSON] автомобільного причіпу житловий марки «ДЕТХЛЕФС» д.н.з. [NUMBER]. Стосовно грошей, внесених на вклад «Класичний» за договором депозиту [NUMBER] від 15.06.20011 року в банк «Райффазен Банк Аваль» (а.с.188), то з цього вкладу гроші були ним зняті під час шлюбу 16.08.011 року. Гроші у розмірі 33.000 доларів США внесені на депозит не належать йому особисто, а позичені у його брата [PERSON] в борг для придбання транспорту для професійної діяльності, після чого він погасив борг знявши гроші з рахунку і передав їх брату. Представник [PERSON] зазначив, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, що офіційно зареєстровано у встановленому порядку. Тому вважає передачу доцільним залишити автомобіля "Джип Командер" д.н. [NUMBER], 2006 року випуску [PERSON], на якого зареєстрований автомобіль яким той користувався тривалий час. Що стосується автомобіля «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску, то він був проданий 13.08.2011 року, а автомобіль «Тойота Камрі» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску продано 10.11.2009 року. У судовому засіданні 26.05.2014 року звернулась [PERSON] та її представник із зустрічним позовом у новій редакції у зв'язку з уточненням зустрічних позовних вимог (а.с.37-47), яка була прийнята судом з уточненнями у процесі вирішення питання про прийняття. (а.с.51) У судовому засіданні 22.09.2014 року прийняті уточнення до останньої редкціїї зустрічної заяви щодо розрахунку грошових сум, у якій [PERSON] просила поділити майно у такому порядку: - залишити у власності [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], причіп ТАВВЕКТ 5000, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], - залишити у власності [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], автомобіль «ТОYОТА», 2007 року випуску, модель РRАDО, номер шасі [NUMBER], вартістю 194 027,33 грн., - визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право власності на автомобіль легковий універсал марки «Джип» (реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, номер шасі [NUMBER]) вартістю 351 100 грн.; - стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], грошові кошти в розмірі 195030 гри., що станом на 06.06.2014 року еквівалентно 16500,00 дол. США згідно офіційного курсу НБУ, та складає 1/2 частки грошових коштів згідно Договору про вклад «Класичний» [NUMBER] від 15.06.2011 року в банку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; - стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], гроші в розмірі 589 647,83 грн., що становить 1/2 частину від одержаних [PERSON] доходів від здійснення ним підприємницької діяльності в період з 1 кварталу 2009 року до середини 3 кварталу 2011 року; - стягнути з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], гроші у сумі 1.229.280 гри., що станом на 06.06.2014 року еквівалентно 104 000,00 дол. США згідно офіційного курсу НБУ, та складає 1/2 частку грошових коштів розміщених на депозитних рахунках в банку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ім'я [PERSON] (а.с.188 том-1); - визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], право особистої приватної власності на причіп житловий марки «DETHLEFFS» (реєстраційний номер [NUMBER], 2002 року випуску), вартістю 121 500 грн.; У судовому засідання представник [PERSON] підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві з уточненнями від 21.12.2012 року та просив відмовити у задоволенні в частині зустрічного позову [PERSON], уточненого у грудні 2013 року з мотивів, викладених у письмових поясненнях та усних запереченнях у судовому засіданні. Зокрема зазначив стосовно залишення за [PERSON] автомобіля «Джип.Командер», 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], 2006 року випуску, що зареєстрований на [PERSON] 14.07.2009 року був у користуванні позивача, який просив зобов'язати [PERSON] повернути документи на автомобіль, посилаючись на те, що за специфікою його роботи він зареєстрований приватним підприємцем, сферою діяльності якого за отриманою ліцензією є пасажирське перевезення. Відповідач за зустрічним позовом та її представник у судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечили з підстав, зазначених у письмових поясненнях. Зустрічний позов підтримали у останньому варіанті змінених позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, що з'явилися, показання свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню; позовні вимоги зустрічного позову [PERSON], підлягають частковому задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 29 березня 2009 року. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2011 року шлюб розірвано. Як зазначено у судовому рішенні з посиланням на заяву позивачки сторони з серпня 2011 року подружні відносини припинили, не підтримували ведення спільного господарства. Під час шлюбу було придбане майно, зазначене у позовних вимогах сторін, уточненими у процесі розгляду справи. Зокрема придбано такі транспортні засоби: - автомобіль «Джип.Командер», 2007 року випуску, д.н. [NUMBER], зареєстрований на [PERSON] 14.07.2009 року; - автомобільний причіп житловий марки «ДЕТХЛЕФС» (автомобільний причеп «Жилий дім», 2002 року випуску, д.н. [NUMBER]) (а.с.44), за даними УДАЇ від 14.10.2013 року зареєстрований за [PERSON]; - причіп Табберт д.н. [NUMBER] зареєстрований на [PERSON] 09.04.2005 року за даними УДАЇ від 14.10.2013 року; - автомобіль «Тойота Камрі» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску був зареєстрований на [PERSON], знятий з обліку 10.11.2009 року (за даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року); - автомобіль «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску був зареєстрований на [PERSON] знятий з обліку 13.08.2011 року (за даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року). Щодо придбання зазначених транспортних засобів у період шлюбу сторони заперечень не надали. Крім того, [PERSON] було нажито грошові кошти у період перебування у шлюбі, які зберігались як депозитні внески на рахунках банку АТ «Райффайзен Банк Аваль». На виконання ухвали суду від 04.11.2013 надійшло повідомлення АТ «Райффайзен Банк Аваль», що на ім'я [PERSON] за період з 29.03.1997 р. по 15.11.2011 року було відкрито: - поточний рахунок [NUMBER] (дата відкриття 17.04.2009 р.), - поточний картковий рахунок [NUMBER] (дата відкриття 16.08.2011 р.); - поточні рахунки: [NUMBER] (дата відкриття 26.01.2009 р, дата закриття 18.08.2011 р.) та [NUMBER] (дата відкриття 18.06.2002 р., дата закриття 10.08.2004 р.); а також відкрито депозитні рахунки: [NUMBER] на суму 25000 дол. США ( дата відкриття 15.04.2010 р., дата закриття 16.07.20010 року), [NUMBER] на суму 33000 дол. США (дата відкриття 15.06.2011 р., дата закриття 16.08.2011 р); [NUMBER] на суму 19500 дол. США. (дата відкриття 10.11.2009 р., дата закриття 12.12.2009 р.); [NUMBER] на суму 28500 дол. США (дата відкриття 15.07.2010 р., дата закриття 16.09.2010 р.); [NUMBER] на суму 35000 дол. США (дата відкриття 15.12.2010 р., дата закриття 16.06.2011року); [NUMBER] на суму 26000 дол. США (дата відкриття 17.04.2009р., дата закриття 17.07.2009 р.); [NUMBER] на суму 20000 дол. США (дата відкриття 14.12.2009 р., дата закриття 15.02.2010 р.); [NUMBER] на суму 32000 дол. США ( (дата відкриття 15.09.2010 р., дата закриття 16.12.2010 р.); [NUMBER] на суму 22000 дол. (дата відкриття 15.02.2010 р., дата закриття 16.04.2010 р.). Предметом спору колишнього подружжя стали також отримані [PERSON] доходи, за наданими звітами [PERSON], як об'єкта малого підприємництва-фізичної особи - платника єдиного податку, долучені до матеріалів справи. (а.с.155-170) Згідно із наданих копій звітів встановлено, що [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність, про що свідчать звіти суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за період з 1 кварталу 2009 року по 4 квартал 2011 року (а.с. 159-170), а саме: Звіт за І квартал 2009 року від 02.04.2009 року - на суму 122 249,33 грн.; Звіт за II квартал 2009 року від 01.07.2009 року - на суму 300 481,83 грн.; Звіт за III квартал 2009 року 01.10.2009 року - на суму 416 683,83 грн.; Звіт за IV квартал 2009 року від 04.01.2010 року - на суму 485 308,43 грн. Всього на загальну суму за 2009 рік - 485 308,43 грн; Звіт за І квартал 2010 року від 01.04.2010 року - на суму 84 605,92 грн.; Звіт за II квартал 2010рокувід 02.07.2010 року-на суму 182 519,31 грн.; Звіт за III квартал 2010 року від 04.10. 2010 року - на суму 265 077,31 грн.; Звіт за IV квартал 2010 року 04.01.2011 року - на суму 459 374,41 грн. Всього на загальну суму за 2010 рік - 459 374,41 гри.; Звіт за І квартал 2011 року від 05.04.2011 року - 45 711,26 грн.; Звіт за II квартал 2011 року від 01.07.2011 року - на суму 103 306,59 грн.; Звіт за III квартал 2011 року від 05.10.2011 року-на суму 188 174,59 грн.; Звіт за IV квартал 2011 року від 03.01.2012 року - на суму 234 612,82 грн. Всього [PERSON] отримав дохід за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 рік в загальному розмірі - 1 179 295,66 грн. Стосовно вищенаведеного майна між колишнім подружжям виникли спірні питання щодо віднесення до сумісної спільної власності певних об'єктів спірного майна та щодо виділу у натурі неподільного майна. Згідно із ч.2. ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст.57 СК особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. (ч. 1) Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. (ч.3) Досліджуючи матеріали справи та зібрані судом докази, які суд оцінює у їх сукупності, з врахуванням побажання сторін щодо залишення за ними певного майна, а також інших обставин щодо встановлення переліку майна, яке може бути віднесено до предмету спору, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. (ст. 69 СК України). Встановлено, що позивач, звертаючись до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя просив залишити за ним автомобіль «Джип.Командер», 2007 року випуску, д.н. [NUMBER], що перебуває у спільній власності та зобов'язати [PERSON] повернути йому документи на цей автомобіль. Водночас просив залишити за [PERSON] придбаний на її ім'я автомобільний причеп «Жилий дім», 2002 року випуску, д.н. [NUMBER], який є спільною сумісною власністю сторін. У зустрічному позові [PERSON] також просила виділити їй автомобіль «Джип.Командер», документи на який знаходяться у неї та оспорювала, що автомобіль використовувався позивачем за специфікою його роботи як приватного підприємця за сферою діяльності, оскільки цей автомобіль не значиться у ліцензійній карточці на пасажирське перевезення. З'ясовуючи обставини позову [PERSON] суд вважає, що з доводами позивача слід погодитись, оскільки автомобіль «Джип.Командер» дійсно підлягає віднесенню до спільної власності подружжя, зареєстрований за позивачем, який за специфікою його роботи, як приватного підприємця, за сферою діяльності - пасажирські перевозки він просить залишити за ним для роботи. У процесі розгляду справи встановлено, що подружжям було придбано у період шлюбу також автомобілі: - автомобільний причіп житловий марки «ДЕТХЛЕФС» (автомобільний причіп «Жилий дім», 2002 року випуску, д.н. [NUMBER]) (а.с.44), за даними УДАЇ від 14.10.2013 року зареєстрований за [PERSON]; - причіп Табберт д.н. [NUMBER] зареєстрований на [PERSON] 09.04.2005 року за даними УДАЇ від 14.10.2013 року; - автомобіль «Тойота Камрі» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску був зареєстрований на [PERSON], знятий з обліку 10.11.2009 року (за даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року); - автомобіль «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску був зареєстрований на [PERSON] знятий з обліку 13.08.2011 року (за даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року. У останній заяві про внесення змін до позову, прийнятій у судовому засіданні 22.09.2014 року [PERSON] просила щодо поділу автомобілів: - залишити у власності [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] причіп ТАВВЕRТ 5000, реєстраційний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], - залишити у власності [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], автомобіль «ТОYОТА», 2007 року випуску, модель РRАDО, номер шасі, [NUMBER], вартістю 194 027,33 грн.. Залишити за нею автомобільний причіп житловий марки «ДЕТХЛЕФС» (автомобільний причіп «Жилий дім», 2002 року випуску, д.н. [NUMBER]) (а.с.44), за даними УДАЇ. Як слідує із повідомлення від 14.10.2013 року зареєстрований за [PERSON], яка придбала його на кошти, належні їй особисто. Як вбачається із матеріалів справи, у тому числі даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи ГУ УДАЇ МВС України у м. Києві (а.с. 145, 146) зареєстрованими за [PERSON] значаться: - причіп ТАВВЕRТ 5000, реєстраційний номер [NUMBER], 09.04.2005 року; - автомобіль «Джип.Командер», 2007 року випуску, д.н. [NUMBER], 14.07.2009 року; - автомобіль «Тойота Камрі» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску був зареєстрований на [PERSON], знятий з обліку 10.11.2009 року (за даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року); - автомобіль «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску був зареєстрований на [PERSON] знятий з обліку 13.08.2011 року (за даними пошуку УДАЇ від 14.10.2013 року. Як слідує із листав ГУ УДАЇ МВС України (а.с. 1 том-2) автомобіль «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску був знятий з обліку 13.08.2011 року після чого 13.09.2011 року зареєстрований за [PERSON]. Автомобіль «Тойота Камрі» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску знятий з обліку 10.11.2009 року та зареєстрований 09.02.2010 року за [PERSON] Приймаючи до уваги обставини справи стосовно припинення подружжям ведення спільного господарства з серпня 2011 року. Автомобіль Тойота Прадо, 2007 року випуску, який зареєстровано 08.11.2007 року (а.с.62) ВРЕР УДАЇ ГУ МВС України у м. Києві, придбаний [PERSON] через біржу; автомобіль був знятий з обліку та зареєстрований 13.09.2011 року за його матір'ю [PERSON], [INFO]. Ринкова вартість автомобіля на 10.09.2011 року - 194.027,33 грн. (довідка про визначення ринкової вартості). Приймаючи до уваги обставини справи стосовно припинення подружжям ведення спільного господарства з серпня 2011 року, слідує, що [PERSON] реалізував автомобіль, придбаний у період шлюбу після припинення сімейних відносин, він має сплатити компенсацію за ? частину автомобіля у розмірі 97013 грн. (половини від суми 194.026 грн.) Водночас, оскільки автомобіль «Тойота Камрі» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску на підставі Біржового договору купівлі-продажу 12.11.2009 року продано [PERSON] (у договорі 10 грн.) але сторони, як встановлено проживали разом і вели спільне спільного господарства до серпня 2011 року, це авто не підлягає включенню до майна, що підлягає поділу, оскільки презюмується, що виручені кошти були використані у сім'ї. Як встановлено на даний час у [PERSON] знаходиться автомобільний причіп житловий марки «ДЕТХЛЕФС» (автомобільний причеп «Жилий дім», 2002 року випуску, д.н. [NUMBER]), зареєстрований на [PERSON] 10.10.2009 року (а.с.44), за даними УДАЇ від 14.10.2013 року, який слід залишити [PERSON] як неподільне майно, придбане у шлюбі, враховуючи висновок суду про залишення за такими ж обставинами другому подружжю. Посилання [PERSON] на те, що майно придбане за її власні кошти, суд вважає такими, що не основані на положеннях ст.57 СК України про майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема щодо майна, набутого нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Її посилання на придбання нею автомобіля за власні кошти мали бути доведені на підставі доказів, що документально підтверджують наявність власних коштів або належних їй до шлюбу або придбаних у період шлюбу за договором дарування, у порядку спадщини за інших обставин, підтверджених відповідними фіскальними квитанціями чи іншими банківськими документами. Що стосується свідків [PERSON] та [PERSON], родичів позивачки на підтвердження права власності на кошти, за які куплено [PERSON] автомобільний причіп житловий марки «ДЕТХЛЕФС», то їх показання не є підставою достовірності належності позивачці грошей, на які вона посилається за відсутності вищенаведених доказів. Що стосується інших вищезазначених транспортних засобів, придбаних у шлюбі, то за судом прийняті до уваги дані УМВС України у Черкаській області від 11.04.2014 року про те, що: - автомобіль Тойота Камрі, зареєстрований 23.01.2008 року Шевченківським УДАЇ ГУ МВС України у м. Києві, приданий [PERSON] у кредит за договором з ЗАТ «Альфа Банк», був знятий з обліку та зареєстрований 09.02.2010 року за [PERSON], [INFO] на підставі Біржового договору купівлі-продажу 12.11.2009 року. - автомобіль Тойота Прадо, 2007 року випуску, який зареєстровано 08.11.2007 року (а.с.62) ВРЕР УДАЇ ГУ МВС України у м. Києві, придбаний [PERSON] через біржу; автомобіль був знятий з обліку та зареєстрований 13.09.2011 року за його матір'ю [PERSON], [INFO]. Ринкова вартість автомобіля на 10.09.2011 року - 194.027,33 грн. (довідка про визначення ринкової вартості). Оскільки автомобіль Тойота Камрі на підставі Біржового договору купівлі-продажу 12.11.2009 року продано [PERSON] (у договорі зазначена вартість автомобіля - 10 грн.), але сторони як встановлено проживали разом і вели спільне спільного господарства до серпня 2011 року, тому цей автомобіль не підлягає включенню до майна, що підлягає поділу, оскільки був проданий під час шлюбу то презюмується, що виручені кошти були використані у сім'ї. Автомобіль Тойота Прадо був знятий з обліку та зареєстрований 13.09.2011 року за матір'ю позивача [PERSON], [INFO]. Ринкова вартість автомобіля на 10.09.2011 року - 194.027,33 грн. Отже оскільки автомобіль було відчужено у вересні 2011 року позивачем, тобто після припинення спільного ведення господарства (у серпні 2011 року), то його вартість слід включити до спільного майна згідно із довідкою про визначення ринкової вартості автомобіля на 10.09.2011 року - 194.027,33 грн., тобто ? частина складає 97.013 грн.. Доказів щодо невідповідності даних у довідках про оцінку автомобіля не надано. Що стосується причіпу Табберт д.н. [NUMBER], зареєстрованого на даний час за [PERSON] 09.04.2005 року за даними УДАЇ від 14.10.2013 року (а.с.143), то він має бути включений у спільне майно, проте жодна із сторін не оспорила право на виділ автомобіля. Сторони не виконали пропозиції суду щодо його для вирішення питання про компенсацію. Позивач за зустрічним позовом у останній заяві про уточнення вимог просила залишити причіп Табберт позивачу [PERSON], проте у позові відсутні вимоги про стягнення компенсації. Оспорюючи право на половину грошових сум, які були внесені [PERSON] під час шлюбу на депозитні рахунки кошти в загальному розмірі - 241 000 Доларів США, [PERSON] посилалась на те, що відповідач не надав їй половину коштів, знятих з депозитного рахунку Встановлено, що на ім'я [PERSON] за період з 29.03.1997 року по 15.11.2011 року було відкрито: - поточний рахунок [NUMBER] (дата відкриття 17.04.2009 р.), - поточний картковий рахунок [NUMBER] (дата відкриття 16.08.2011 р.); - поточні рахунки: [NUMBER] (дата відкриття 26.01.2009 р, дата закриття 18.08.2011 р.) та [NUMBER] (дата відкриття 18.06.2002 р., дата закриття 10.08.2004 р.); а також відкрито депозитні рахунки: [NUMBER] на суму 25000 дол. США ( дата відкриття 15.04.2010 р., дата закриття 16.07.20010 року); [NUMBER] на суму 33000 дол. США (дата відкриття 15.06.2011 р., дата закриття 16.08.2011 р); [NUMBER] на суму 19500 дол. США. (дата відкриття 10.11.2009 р., дата закриття 12.12.2009 р.); [NUMBER] на суму 28500 дол. США (дата відкриття 15.07.2010 р., дата закриття 16.09.2010 р.); [NUMBER] на суму 35000 дол. США (дата відкриття 15.12.2010 р., дата закриття 16.06.2011року); [NUMBER] на суму 26000 дол. США (дата відкриття 17.04.2009р., дата закриття 17.07.2009 р.); [NUMBER] на суму 20000 дол. США (дата відкриття 14.12.2009 р., дата закриття 15.02.2010 р.); [NUMBER] на суму 32000 дол. США ( (дата відкриття 15.09.2010 р., дата закриття 16.12.2010 р.); [NUMBER] на суму 22000 дол. (дата відкриття 15.02.2010 р., дата закриття 16.04.2010 р.). Як вбачається із наданого банком повідомлення про наявність у АТ «Райффайзен Банк Аваль» за період з 20.03.1997 року по 15.11.2011 року поточних та депозитних рахунків, на ім'я [PERSON], приймаючи до уваги, що сторони не проживали та не вели спільне господарство з серпня 2011 року, на період після фактичного припинення сімейних відносин [PERSON] отримав з вказаних вище рахунків гроші з рахунку: [NUMBER] на суму 33000 дол. США (дата відкриття 15.06.2011 р., дата закриття 16.08.2011 р). Решта грошей знято [PERSON] у 2009-2010 роках крім рахунку, знятого у червні 2011 року. Позивач за зустрічним позовом стверджувала, що вона не знала про наявність грошей на зазначених рахунках [PERSON] Водночас як слідує із змісту пояснень з цього питання у позовних заявах вона вказувала на те, що [PERSON] самоправно без згоди колишньої дружини закрив 16.08.2011 року депозитний рахунок і розпорядився на власний розсуд коштами в сумі 33 000,00 дол. разом з отриманими процентами, що знаходились в банку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно Договору про вклад «Класичний» [NUMBER] від 15.06.2011 року [PERSON] по сьогоднішній день не повернув [PERSON] 1/2 частки від зазначених грошових коштів, що також є об'єктом права спільної сумісної власності. Щодо решти рахунків зазначила загалом, що відповідач повинен їй сплатити всі суми. Позивач будь-яких доказів щодо її незнання про інші рахунки, окрім зазначеного рахунку та інших обґрунтувань позову про стягнення половини грошей покладених у банк, не надала. Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення грошей у розмірі половини всієї суми за переліченими депозитними вкладами, підлягають частковому задоволенню щодо стягнення грошей у розмірі 1/2 частини отриманих з вкладу «Класичний» [NUMBER] від 15.06.2011 року у сумі 190.575 грн. У запереченнях представник [PERSON] стверджував, що у довідці, на яку посилається відповідачка зазначається як дата відкриття депозитного рахунку, так і дата його закриття. Таким чином вже із самої довідки слідує, що гроші вносилися на депозит декілька разів в зв'язку із здійсненням короткострокових депозитних вкладів. На дивіденди від даних вкладів позивач з дружиною та сином по декілька разів на рік їздив на відпочинок до Криму, їздили сім'єю на відпочинок за кордон. Дані кошти були надані братом у борг є в основі суми в розмірі 33000,00 доларів США, на яку претендує відповідачка. Водночас, посилання [PERSON], що ці кошти йому не належали, а були позичені у брата для придбання транспорту, які згодом були повернуті брату за неможливості придбати транспорт (а.с.209) суд вважає не є підставою для визнання коштів такими, що не можуть бути віднесені до спільної власності, оскільки не знайшли підтвердження достовірними доказами при розгляді справи. Показання свідка [PERSON], брата позивача на підтвердження зазначених пояснень не є підставою достовірності належності позивачці грошей, на які вона посилається за відсутності доказів, що документально підтверджують зазначені обставини. Окрім наведених вимог [PERSON] також просила стягнути з [PERSON] компенсацію від одержаних доходів здійсненням ним підприємницької діяльності в період з 1 кварталу 2009 року до середини 3 кварталу 2011 року в розмірі 589 647,83 грн., що становить 1/2 частину від всієї суми за період з 01.01.2009 року по 31.12.2011 рік в загальному розмірі - 1 179 295,66 грн., що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу. Суд встановив, що [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність, про що надав суду письмові докази, в тому числі, копії звітів суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку за період з 1 кварталу 2009 року по 4 квартал 2011 року (а.с. 159-170). Оспорюючи вимоги [PERSON], позивач та його представник посилались на те, що вона штучно збільшила суми отриманого позивачем доходу, виходячи із цифр зазначених у звітах суб'єкта малого підприємництва. Відповідно до встановленого порядку у звітах підприємців дохід зазначається щоквартально в порядку зростання, з плюсуванням попередніх кварталів дохід, який відповідачка пропонує поділити є номінальним. Реально з нього ще необхідно оплатити 5% відсотків податку, відрахування до пенсійного фонду, окрім того дуже значні витрати йдуть на споживання машиною бензину, ремонт та багато інших витрат, що значно зменшує чистий дохід. Решта ж коштів була витрачена позивачем на інтереси та потреби сім'ї, покупку продуктів, витрати під час відпочинку сім'ї. Оцінюючи матеріали справи щодо зібраних доказів з цього питання, суд вважає недоведеними посилання, що зазначеною сумою доходів [PERSON], розпорядився у своїх цілях і ці гроші не були використані для сім'ї. Водночас, враховуючи посилання [PERSON] на те, що [PERSON] нехтував інтересами сина не сплачував у повному обсязі аліменти, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] компенсацію з отриманих доходів, отриманих у 2011 році, яка вказана [PERSON] у останній заяві (а.с.43) у сумі 117.306,41 грн. Таким чином, з огляду на встановлені судом вищенаведені обставини суд вважає підлягає задоволенню позов [PERSON] про виділ із спільного майна подружжя автомобіля «JEEP COMMANDER» номер шасі [NUMBER], 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], визнання права власності на автомобіль «Джип Командер», 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. Та зобов'язання [PERSON] повернути йому документи на автомобіль «JEEP COMMANDER» номер шасі [NUMBER], 2007 року випуску, державний номер [NUMBER]. Зустрічний позов суд вважає підлягає частковому задоволенню, а саме виділу [PERSON] із спільного майна подружжя та визнання права власності на автомобільний причіп житловий марки «DETHLEFFS» д.н.з. [NUMBER]. А також визнання спільним майном подружжя та стягненням з [PERSON] на користь [PERSON], грошових коштів у розмірі 1/2 вкладу «Класичний» за договором від 15.06.2011 року на рахунку [NUMBER] [PERSON] у ПАТ «Райффазен Банк Аваль», на суму 190.575 грн.; грошових коштів, що становлять 1/2 частину вартості автомобіля «Тойота Прадо» д.н. [NUMBER], 2007 року випуску проданого 13.08.2011 року у сумі 97013 грн.; грошових коштів у розмірі 117.306 грн., 41 коп., що становить 1/2 частину отриманих ним доходів від здійснення підприємницької діяльності за 2011 рік. У решті зустрічних позовних вимог [PERSON] про поділ спільного майна подружжя слід відмовити за їх недоведеністю. Питання щодо поверненню судових витрат вирішено згідно із ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене, відповідно до ст. ст. 57, 60, 65, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial