Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить на його користь стягнути з [PERSON] заборгованість відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 13.11.2015 року в загальній сумі 20283,73 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 6863,52 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1130,07 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2196,32 грн., штраф 10093,82 грн., а також суму судових витрат в розмірі 1600,00 грн. Позивач вказував, що з відповідачем 13.11.2015 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за якою відповідач отримав кредит у розмірі 8188,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідачем зобовязання за договором порушувались, внаслідок чого станом на 27.04.2017 року виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 20283,73 грн., яку позивач вимагає від відповідача повернути в повному обсязі. В судове засідання позивач не з'явився, але в матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавав. Ухвалою суду від 03.10.2017 року, Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено наступне. Між позивачем і відповідачем 13.11.2015 року було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої [PERSON] були надані кредитні кошти у розмірі 8188,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Дата остаточного розрахунку за договором 30.11.2016 року./а.с. 6/ Відповідно до п. 1.3.1 Угоди строк повернення кредиту 2-й день порушення по сплаті будь-якого платежу за угодою. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Згідно з Договором (п.п.1.3.2-1.3.3) вся заборгованість за кредитом, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (2-й день) є простроченою. /а.с. 6/ Відповідно до п.2.2 Договору при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, відповідно до Генеральної угоди, Умов та правил, більш ніж на 31 день, по зобовязанням, строк яких не наступив, сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 265,00 грн./а.с.6/ Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобовязувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, і за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору та вказаних норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, в результаті чого станом на 27.04.2017 року утворилась заборгованість по кредитному договору, яка підлягає стягненню в розмірі 10454,91 грн., з яких заборгованість за кредитом 6863,52 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1130,07 грн., заборгованість за пенею та комісією 2196,32 грн., штраф 265,00 грн. Позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь штраф у розмірі 10093,82 грн., але належних доказів, які б свідчили про наявність у Банку права на отримання від відповідача штрафу в зазначеному розмірі, та обовязок відповідача сплатити штраф в такому розмірі, позивачем суду не надано та в матеріалах позовної заяви відсутні. Натомість відповідно до п.2.2 Договору позичальник має сплатити Банку штраф в розмірі 265,00 грн. Тому в цій частині позовних вимог суд задовольняє позов частково. При таких обставинах, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 10454,91 грн. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 824,69 грн., які документально підтверджені./а.с.1/. Окрім цього, до судових витрат також відповідно до вимог ст.79 ЦПК України віднесено витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем надано копію платіженого доручення щодо оплати оголошення в газеті "Урядовий курьєр" №163 від 02.09.2017 року на суму 315 гривень. Зазанчені витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial