Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування завданої моральної шкоди, в якому зазначив що 25.03.2016р. на сайті Баштанка.нет було опубліковано відкритий лист до [PERSON] від [PERSON] де останній публічно звертається до позивача із фразами, що він загрався у політику та йому необхідно звернутись до лікаря-психіатра, що він зробив як радник голови адміністрації та що ним має займатися прокуратура та СБУ. Таким чином ,відповідачем вказаними висловлюваннями були принижені честь та гідність позивача. Особисті припущення і судження щодо фаховості та професійної діяльності на посаді радника голови РДА є особистим уявленням відповідача, що є нісенітницею та брехнею та носить дискримінаційний характер. Посилання на те, що [PERSON] має займатися прокуратура та СБУ виставляє позивача як злочинця та шкодить його діловій репутації. Відповідач підписав лист як депутат районної ради, і таким чином порушив депутатську етику. Внаслідок поширення такої неправдивої інформації позивачу було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 26\~000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач\~\~в судовому засіданні позов не визнав, та просив суд відмовити в задоволенні позову.\~\~\~В судовому засіданні дійсно підтвердив, що ним було особисто написано та опубліковано за допомогою редактора на сайті http://bashtanka.net 25 березня 2016 року, вказаного листа. Але передумовою вказаного, стало те, що він дізнався, що [PERSON] від імені голови Баштанської РДА [PERSON] публікував на сайті лист, яким позивача рекомендовано призначити головою адміністрації. Перевіривши вказану інформацію, ним було встановлено що такий лист рекомендація не було зареєстровано та вказані відомості є недостовірними, що було підтверджено також поясненням [PERSON], при особистій зустрічі. Тому він вирішив викласти власні судження по вказаному факту на сайті. Викладені ним відомості про позивача стосувалися саме його діяльності як громадського діяча. Висловлювання вказані є оціночними судженнями, що не є поширенням недостовірної інформації, яка принижує його честь та гідність. Причиною написання вказаного відкритого листа, є обставини, які позивач регулярно викладає в різних статтях та публікація, а саме стаття під назвою: «Хто буде наступним головою Баштанської райдержадміністрації». Однак в судовому засіданні підтвердив, що резонансні справи , які описані та викладені в даній статті, а саме: «ЧП в ЗОШ №-2», «справа Баштанського антимайдану», «незаконна робота ігрових автоматів», все таки має місце на сьогоднішній день, та рішення по вказаних справах до цих пір ніким не прийняті, та проблемні питання не вирішено. Чому в листі рекомендував звернутися позивачу до лікаря-психіатра, пройти курс лікування, та чому має позивачем займатися прокуратура та СБУ, належним чином в судовому засіданні обгрунтувати та пояснити не зміг. З урахуванням наданих сторонами пояснень, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Конституція України визнає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю, а також право кожного на повагу до його гідності (ст.ст.3,28 Конституції України). Відповідно до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь - якими засобами не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Положеннями ч.1 ст.297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності їх діянь загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових,службових, громадських чи інших обовязків. Згідно ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого немайнового права від протиправних посягань з боку інших осіб. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Як роз'яснено у п.п.15,18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи №1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи від 27.02.2009 року, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. У справі зазначеної категорії, позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON], (особисто визнав в судовому засіданні) дійсно написав та опублікував статтю на сайті: http://bashtanka.net 25 березня 2016 року, під назвою «Відкритий лист до [PERSON] від [PERSON]», підписаний Депутатом районної ради [PERSON] 25.03.2016 року. Негативною слід вважати інформацію, в який стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення інших дій (порушення принципів моралі, загальних правил співжиття тощо), яка, на думку позивача порушує його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації (п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи). Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. За ч.2 ст. 30 ЗУ Про інформацію,оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій , а також висловлювання , що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані , зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів. Модальні слова окремий розряд лексичних одиниць, який утворився в результаті постійного використання форм різних частин мови у вставній функції з метою вираження ставлення мовця до змісту висловлювання. Функціональна місткість модальних слів із значенням невпевненості визначається їх здатністю виражати як логіко-смислові, так і емоційно-експресивні відтінки. Використовуючи такі слова, мовець дає свою логічну оцінку достовірності висловлювання. Вона виступає як припущення про відповідність висловленого реальній дійсності або сумнів у цьому і характеризується не категоричністю, проблематичністю. Вибір мовцем тих чи інших модальних слів залежить від його здатності до вираження потрібного ступеня впевненості в конкретній ситуації. Словами, які вказують на характер припущення, є можливо, мені здається тощо. За такого, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що твердження автора, викладені у статті від 25.03.2016р., сайті: http://bashtanka.net 25 березня 2016 року, під назвою «Відкритий лист до [PERSON] від [PERSON]», підписаний Депутатом районної ради [PERSON] 25.03.2016 року, про необхідність звернення до лікаря-психіатра, про проходження курсу лікування, та необхідність зайняття позивачем працівниками прокуратури та СБУ, є образливими для позивача, та нічим не підтвердженими, шкодять діловій репутації позивача, зазначена у статті інформація є недійсною та недостовірною, а тому підлягає спростуванню. Отже, з огляду на характер висловлювання відповідача [PERSON], вбачається, що відомості у статті є фактичним твердженням, оскільки у статті не оцінюються дії позивача, а категорично зазначаються як фактичні дані, що нібито мають відношення до позивача. Своїм коментарем (у вказаному відкритому листі) відповідач фактично стверджує, що позивач [PERSON], як громадянин України, громадський діяч, повинен звернутися до лікаря-психіатра, та є злочинцем. Висловленим твердженням [PERSON], намагається переконати суспільство в тому, що позивач зневажає закон і здійснює аморальні вчинки. Тобто, коментар відповідача з недостовірною інформацією про позивача породжує не лише негативне сприйняття суспільством його як людини, але й негативну оцінку і його людських якостей. Публікуючи вказаний лист на сайті: http://bashtanka.net від 25.03.2016 року, відповідач вже розповсюдив недостовірну інформацію, (як мінімум 500 переглядів) значній кількості осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайновоі) шкоди. Таким чином, своїми діями (поширенням недостовірної інформації про позивача) відповідач завдав йому моральної шкоди, яка полягає у, приниженні його честі, гідності, ділової репутації, а також у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього. Після оприлюднення на сайті: http://bashtanka.net 25 березня 2016 року, під назвою «Відкритий лист до [PERSON] від [PERSON]», підписаний Депутатом районної ради [PERSON] 25.03.2016 року, позивач знаходиться в стані постійного нервового напруження. Все це постійно відволікає думки позивача, породжує тривогу, не дає йому спокою і не дозволяє жити повноцінним життям, зосередитися на роботі і на своїх поточних завданнях. З урахуванням роз'яснень, даних у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (з наступними змінами і доповненнями) та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що достатньою грошовою компенсацією для відшкодування моральної шкоди, завданої [PERSON], порушенням його немайнового права з боку [PERSON], є 1000 ( одна тисяча ) грн.

Outcome: partial