Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

У березні 2016 року ТОВ «Порше мобіліті» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави та, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору №50010087 від 16.08.2013 року, в рахунок часткового погашення боргу за кредитним договором, розмір якого станом на 25.02.2016 року складав 367 182 грн. 58 коп., просив звернути стягнення автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, з об'ємом двигуна 1 598 см.куб., 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». До початку розгляду справи по суті, 27.05. 2016 року, позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором №50010087 від 16.08.2013 року, яка станом на 25.02.2016 року становить в загальній сумі 367 182 грн. 58 копійок. Позов обґрунтовує тим, що 16.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50010087, невід'ємними частинами якого є Загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту, за умовами якого відповідачеві надано кредит у сумі 111 204 грн. 31 коп., що еквівалентно 13685 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які є змінними, строк кредиту 60 місяців. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки марки VW, модель Polo Sedan, з об'ємом двигуна 1 598 см.куб., 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER]. Крім того, з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору [PERSON], поручитель [PERSON] своїм підписом на кредитному договорі, всіх додатках до нього, поручився перед позивачем за виконання [PERSON] усіх зобов'язань позивальника. Умови поруки поручителя, окрім іншого, включають платежі за кредитом, відповідно до графіку їх погашення, проценти, штрафні санкції. Також позивач надав відповідачу [PERSON] додатковий кредит у сумі 34015 грн. 45 коп., що еквівалентно 4186 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які є змінними, на той же строк, з цільовим призначенням - сплата страхових платежів за договором страхування. Відповідно до п.1.6 Загальних умов [PERSON] перед ТОВ «Порше мобіліті» за вказаним кредитним договором, забезпечено договором застави № 50010087 від 20.08.2013 року, за умовами якого [PERSON] надала у заставу автомобіль, який належить їй на праві власності. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 25.02.2016 року за вказаним кредитним договором виникла заборгованість в сумі 367 182 грн. 58 коп., яка складається з: заборгованості по сплаті чергових платежів- 59665 грн. 02 коп.; заборгованості за додатковим кредитом та процентами- 6706 грн. 11 коп.; 3% річних за час прострочення кредиту - 1213 грн. 12 коп.; 3% річних за прострочення платежів за додатковим кредитом; сума інфляційних втрат за простроченим кредитом- 3888 грн. 91 коп.; 40 грн. 60 коп.- сума інфляційних втрат за додатковим кредитом; 4043 грн. 75 коп.- пеня за виконання зобов'язання по сплаті чергових платежів; 102 грн. 78 коп.- пеня за прострочення виконання по сплаті чергових платежів за додатковим кредитним договором; 208 грн. 053 грн. 75 коп. сума заборгованості з дострокового повернення кредиту; сума заборгованості за процентами-6694 грн. 13 коп.; 1041 грн. 38 коп.- 3% річних за прострочення за кредитом та додатковим кредитом; 1932 грн. 73 коп. інфляційні втрати на суму з дострокового повернення кредиту; 3471 грн. 27 коп.- неня за прострочення виконання зобов'язання; крім того, 22 240 грн. 86 коп.- штрафні санкції; 9054 грн. 48 коп.- штрафні санкції. 05.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] було направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту, сплати заборгованості, яка на той час складала 231 391 грн. 69 коп., однак така вимога відповідачами проігнорована. З лютого 2015 року відповідачка [PERSON] перестала виконувати взяті за договором зобов'язання щодо сплати щомісячних платежів, погоджених в графіку погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та додатковим кредитом. Оскільки взяті на себе зобов'язання за кредитним договором ні [PERSON] ні [PERSON] не виконують, прсив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 367 182 грн. 58 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, оскільки до суду не з'явилися відповідачі, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не з'явилися жодного разу, при цьому про знаходження спору у суді були повідомлені судом у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами цивільної справи, 15.06.2016 року оскаржували в апеляційному порядку ухвалу суду про забезпечення позову ( а.с.160 т.1). Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] у судове засідання, призначене на 22.08.2017 року не з'явився, надав заяву про відкладення розгляду справи через зайнятість представника відповідачів в іншому судовому процесі, але дата судового засідання 22.08.2017 року була узгоджена з представником відповідачів, доказів поважної причини неявки, представник відповідачів не надав, тому, суд вважає за можливе ухвалити рішення по наявним у справі документам у відсутності відповідачів та їх представника. У матеріалах справи ( а.с.19-23 т.2) наявні письмові заперечення представника відповідачів на поданий первинний позов та уточнену позовну заяву. У запереченнях вказано, що проти задоволення позову представник відповідачів заперечує у зв'язку з тим, що розрахунок заборгованості за кредитним договором виконаний позивачем не на підставі умов укладеного між позивачем та [PERSON] кредитного договору; за період з 15.04.2015 року по 28.10.2015 року кредитний договір було визнано недійсним, тому нарахування процентів та штрафних санкцій за цей період є безпідставним; позичальником не порушувалися умови кредитного договору; відповідно до умов кредитного договору позичальник повинен повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а не заборгованість по несплаченим платежам; безпідставні вимоги позивача про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат, оскільки такі платежі не передбачені договором, а стягнення одночасно штрафу та пені за одне й те саме порушення є подвійною відповідальністю, бо умовами кредитного договору між сторонами було погоджено погашення на користь кредитора процентів на рівні 9,90% річних, тому вимоги про стягнення 3% річних не підлягають задоволенню і свідчать про намагання кредитора стягнути подвійну суму процентів; а оскільки кредитором сума заборгованості визначається як еквівалент іноземного зобов'язання (долару США), розмір якого не регулюється ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», то позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат задоволенню також не підлягають. Просив у задоволення позову відмовити у повному обсязі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволення у зв'язку з наступним. Згідно ч.1 ст. 10, ч.1 ст.11, ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст.. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають Із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.. 212 ЦПК України,, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність і допустимість, достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено, що 16.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50010087, невід'ємними частинами якого є Загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту, за умовами якого відповідачеві надано кредит у сумі 111 204 грн. 31 коп., що еквівалентно 13685 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які є змінними, строк кредиту 60 місяців Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки марки VW, модель Polo Sedan, з об'ємом двигуна 1 598 см.куб., 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER]. Крім того, з метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору [PERSON], поручитель [PERSON] своїм підписом на кредитному договорі, всіх додатках до нього, поручився перед позивачем за виконання [PERSON] усіх зобов'язань позивальника. Умови поруки поручителя, окрім іншого, включають платежі за кредитом, відповідно до графіку їх погашення, проценти, штрафні санкції. Також позивач надав відповідачу [PERSON] додатковий кредит у сумі 34015 грн. 45 коп., що еквівалентно 4186 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які є змінними, на той же строк, з цільовим призначенням - сплата страхових платежів за договором страхування. Відповідно до п.1.6 Загальних умов [PERSON] перед ТОВ «Порше мобіліті» за вказаним кредитним договором, забезпечено договором застави № 50010087 від 20.08.2013 року, за умовами якого [PERSON] надала у заставу автомобіль, який належить їй на праві власності. Спосіб надання кредиту - перерахування на рахунок №26003063962001 в банку ПАТ «Банк Кіпру», МФО 320940, одержувач Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС. Відповідно до п.1.3.1. Загальних умов кредитування, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на день укладення кредитного договору у Графіку погашення кредиту. В подальшому позичальник зобов'язався сплачувати платежі відповідно до виставлених ТОВ «Порше Мобіліті» рахунків у гривні. При цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, назву якого зазначено у кредитному договорі (ПАТ «КредіАгріколь Банк»). Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни або обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником. Пунктом 1.3.2 Загальних умов кредитування встановлено, що компанія має право вимагати, щоб платежі у погашення кредиту були розраховані за обмінним курсом за безготівковими операціями іншого банку, замість обмінного курсу банку, вказаного вище. Сторони погоджуються, що така вимога може бути поставлена на власний розсуд компанією і без обмежень щодо кількості таких вимог протягом дії Кредитного договору, і для цього не вимагатиметься згода позичальника. Компанія повинна повідомити позичальника про свій намір щодо такої зміни за 7 робочих днів до дати відповідного платежу, який має бути сплачений. Відповідно до п.1.4.2. Загальних умов кредитування, повернення кредиту здійснюється позичальником в повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту. 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту. У разі, якщо позичальник не отримав рахунок для сплати чергового платежу, позичальник не пізніше ніж за три робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення кредиту звертається до компанії за рахунком ( п.1.4.2 Загальних умов). Згідно з п.2.4 Загальних умов кредитування, нарахування процентів здійснюється щомісячно 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіка погашення кредиту. Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою відповідно до графіка погашення кредиту. При цьому проценти не нараховуються в період з дати отримання кредиту до першого календарного дня наступного місяця. Відповідно до п.2.5 Загальних умов кредитування, термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіку погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів. Згідно із п.3.2 Загальних умов кредитування, сторони погодили, що компанія має право визнати термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у випадку, зокрема, порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) і повернення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць (п.3.2.1). Згідно з п.3.3 Загальних умов кредитування, позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції протягом 30-ти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником - фізичною особою. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Відповідно до п.3.4. Загальних умов кредитування, у випадку повного дострокового повернення позичальником кредиту, ТОВ надає позичальнику транш додаткового кредиту у розмірі неоплачених страхових премій за відповідним договором страхування майна, що розрахований до закінчення річного періоду страхування, протягом якого відбулося дострокове повернення кредиту відповідно до кредитного договору. Надання зазначених траншів додаткового кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на користь страхової компанії з якою позичальник уклав договір страхування майна на виконання умов кредитного договору. Умовами п.3.6. Загальних умов кредитування визначено, що у випадку повного дострокового повернення кредиту позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі додатковий кредит (з урахуванням положень п.3.4. кредитного договору) разом з несплаченою сумою процентів та штрафних санкцій, якщо такі підлягають застосуванню. Пунктом 5.5 Загальних умов кредитування сторони встановили, що позичальник зобов'язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, на протязі усього строку дії кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована компанією. Страхування майна забезпечується на наступних умовах: термін страхування - не менше одного року з дня укладення договору застави з переукладанням/продовженням терміну страхування на кожний наступний рік, при цьому позичальник зобов'язаний упевнитись, що страхова компанія є авторизована компанією, в протилежному випадку позичальник укладає договір страхування майна з іншою авторизованою страховою компанією; застраховані ризики - пошкодження, втрата або знищення майна; страхова сума - повна вартість майна з виплатою страхового відшкодування компанії (вигодонабувач за страхуванням) в межах заборгованості позичальника за кредитним договором. Здійснювати щорічне страхування зазначеного майна на вказаних умовах до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Невідкладно надавати компанії оригінали відповідних полісів страхування. За змістом п. 9.4. Загальних умов кредитування, будь-які повідомлення та вимоги повинні бути направлені у письмовій формі рекомендованими поштовими відправленнями на адресу сторони, вказану у кредитному договорі (або іншу адресу, про яку сторона повідомить у письмовій формі; відправлене таким чином повідомлення вважатиметься отриманим стороною на 3-й робочий день з дня відправлення. Як зазначено у п.п. 9.5.-9.7. Загальних умов кредитування, компанія належним чином ознайомила позичальника, зокрема, з правилами надання фінансових послуг ( кредитів), затверджених компанією, з інформацією, передбаченою статтею 11 Закону України "Про захист прав споживачів", також йому надана вичерпна інформація про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника. Крім того, 20.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір застави, за яким для забезпечення виконання зобов'язань за договором відповідачем [PERSON] було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, з об'ємом двигуна 1 598 см.куб., 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], колір білий. За домовленістю сторін заставна вартість предмета застави становить 130 828 грн.60 коп. Згідно п. 2.1.1. договору застави у разі невиконання заставодавцем зобов'язань за кредитним договором заставодержатель має право задовольнити за рахунок предмету застави свої вимоги у порядку, зазначеному в розділі 5 цього договору, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію. Відповідно до п. 2.3.5 договору застави, заставодавець без згоди з заставодержателем не має права здійснювати дії, пов'язані зі зміною права власності на предмет застави, а також дії, пов'язані з передачею предмета застави третім особам. Згідно з пунктом 2.3.8. договору застави заставодавець зобов'язувався здійснювати щорічне страхування предмета застави до повного виконання зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до п.4 договору застави, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою у разі, зокрема, передачі предмета застави іншій особі без попередньої згоди заставодержателя згідно з порядком, визначеним у п.1.7, 2.3.5; у разі порушення правил розпорядження предметом застави, згідно з п.2.3.5. З договору добровільного страхування наземного транспорту № 245002/4098/0001628 від 16.08.2013 року, укладеного між ПАТ Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] вбачається, що на підставі кредитного договору №50010087 застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме: автомобілем марки VW, модель Polo Sedan, з об'ємом двигуна 1 598 см.куб., 2013 року виробництва, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], колір білий, який належить на праві власності [PERSON], Вигодонабувачем за зазначеним договором є ТОВ «Порше Мобіліті». Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч.1 ст.629 ЦК України). За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, як це зазначено в ч.1 ст.530 ЦК України, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання, згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 цього ж Кодексу передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в розмірі, визначеному в кредитному договорі, шляхом перерахування на рахунок №26003063962001 в банку ПАТ «Банк Кіпру», МФО 320940, одержувач Автомобільний дім СОЛЛІ-ПЛЮС, суми, визначеної у кредитному договорі ( а.с.12 т.1), що не оспорюється відповідачами та представником відповідачів. Відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує. Так, позивачем, відповідно до п.1.4.3 Загальних умов кредитування, відповідачу щомісячно, у період з лютого 2015 року по жовтень 2015 року були виставлені відповідні рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) платежів, які в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного кредитного договору, залишилися несплаченими, внаслідок чого виникла заборгованість. В зв'язку з систематичним невиконанням умов кредитного договору, позивачем відповідачам рекомендованими поштовими відправленнями на адресу, вказану у кредитному договорі, 05.10.2015 року ( а.с.30-31, 32-33 т.1), було направлено вимогу-повідомлення щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (вих. №50010087 від 05.10.2015 р.). У вимозі звернуто увагу відповідача на ту обставину, що заборгованість по сумі кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти, її розмір підлягає зміні відповідно до показників обмінного курсу та буде перераховано на дату подання позову. Таким чином судом встановлено, що відповідачка [PERSON], починаючи з лютого 2015 року, перестала виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, перестала сплачувати щомісячні кредитні платежі, що відповідно до п. 3.2.1. умов договору та ч.2 ст.1050 ЦК України, дає позивачу підстави для визнання терміну повернення кредиту таким, що настав в строки, передбачені в п.3.3 Загальних умов кредитування. Вирішуючи питання щодо встановлення розміру вимог кредитора та правильності визначення розміру заборгованості за кредитним договором, суд виходить з наступного. Відповідно до наданого позивачем детального щомісячного розрахунку заборгованості за кредитним договором, який зроблено відповідно до первинних документів, пов'язаних з видачею кредиту відповідачу та документів про часткове погашення відповідачем існуючої заборгованості, що відповідає умовам укладеного договору, зокрема, копій рахунків-фактур, заборгованість впозичальника за кредитом станом на 25.02.2016 року складає 290438 грн. 84 коп., яка складається з: заборгованості по сплаті чергових платежів- 59665 грн. 02 коп.; заборгованості за додатковим кредитом та процентами- 6706 грн. 11 коп.; 3% річних за час прострочення кредиту - 1213 грн. 12 коп.; 3% річних за прострочення платежів за додатковим договором- 30 грн. 83 коп.; сума інфляційних втрат за простроченим кредитом- 3888 грн. 91 коп.; 40 грн. 60 коп.- суми інфляційних втрат за додатковим договором; 4043 грн. 75 коп.- пені за виконання зобов'язання по сплаті чергових платежів; 102 грн. 78 коп.- пені за прострочення виконання по сплаті чергових платежів за додатковим кредитним договором; 208 053 грн. 75 коп., суми заборгованості з дострокового повернення кредиту; суми заборгованості за процентами-6694 грн. 13 коп. Суд приймає за основу наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, оскільки надані позивачем письмові докази на підтвердження вказаних сум, відповідають вимогам ст.64 ЦПК України, відповідачами та їх представником не спростовані, допустимих доказів на підтвердження доводів про неправильність розрахунку суду не надано. Крім того, за положеннями ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України ). Пунктом 8.1 Загальних умов кредитування передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності, за порушення позичальником строків сплати будь-якого платежу з повернення кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, допущені з його боку прострочення по сплаті платежів з повернення кредиту та неповернення суми кредиту, йому, згідно п.8.1. Загальних умов кредитування та вимог чинного законодавства, нарахована пеня на загальну суму 4146 грн. 53 коп. (4043,75 грн. по несплаченим черговим платежам + 102,78 грн. за додатковим договором) Пунктом 8.2. Загальних умов кредитування також передбачено, що у разі порушення терміну повернення кредиту, визначеного у статті 3.3 цих умов, позичальник сплачує ТОВ штраф у розмірі 20 % від суми кредиту. Виходячи з того, що відповідачем не було повернуто кредит у термін, визначений п.3.3 договору, останньому за умовами договору правомірно нараховано штраф в сумі 22240 грн. 86 коп. При ухваленні рішення суд не приймає доводів представника відповідачів в частині недопустимості застосування до відповідача подвійної відповідальності за одне і те саме порушення, зокрема, стягнення одночасно пені та штрафів у зв'язку з наступним. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06.11.2013 р. (справа № 6-116цс13) у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до умов кредитного договору, договору застави, пеня та вищевказані види штрафів настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони позичальника, а відтак є різними видами відповідальності за порушення зобов'язань. У зв'язку з цим доводи щодо подвійної відповідальності відповідача за одне і теж саме порушення зобов'язання є безпідставними. Крім того, в зв'язку з вимогою ТОВ «Порше Мобіліті» відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України відповідач, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний також сплатити три проценти річних від простроченої суми ( 1213 грн. 12 коп.+30 грн. 83 коп.) Зазначений розрахунок базується на даних, які знайшли своє належне документальне підтвердження та обґрунтування. Суд не погоджується з доводами представника відповідачів про безпідставність одночасного стягнення 3% річних та процентів за користування кредитом, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Так, суд виходить з того, що проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Саме такий правовий висновок зроблений в постанові Верховного Суду України від 19.10.2016р. у справі №761/6313/14-ц. Крім того суд, вирішуючи спір в частині стягнення 3% річних, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, враховує правові позиції висловлені в постановах Верховного Суду України від 06.06.2012р. у справі №6-49цс12, від 24.10.2011р. у справі № 6-38цс11, від 17.102011р. у справі №6-42цс11, від 29.05.2013р. у справі № 6-39цс13 які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, а також п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5. Також суд вважає необхідним на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України задовольнити вимоги позивача та стягнути суму інфляційних втрат- 3888 грн. 91 коп. та 40 грн. 60 коп. Суд враховує, що за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. Як вбачається з розрахунку позивача, інфляційні втрати нараховані на прострочену заборгованість, яка розрахована помісячно з лютого 2015 року по жовтень 2015 року, коли за умовами кредитування позивач щомісячно виставляв рахунки у національній валюті - гривні і розмір платежів розраховувався шляхом застосування до еквіваленту платежів у іноземній валюті - долару США, які вказані у графіку погашення кредиту, обмінного курсу на момент виставлення рахунку. Суми щомісячної заборгованості, обчислені у гривні, не були своєчасно сплачені та знецінились внаслідок інфляційних процесів. При вирішенні вимог ТОВ «Порше Мобіліті» в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 9054 грн. 48 коп., суд вважає необхідним в задоволенні таких вимог відмовити через наступне. Згідно до п.8.3 Загальних умов кредитування, за кожний випадок порушення позичальником умов статей 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 та 8.2, позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 15 Євро чи 20 дол. США відповідно до еквіваленту суми кредиту та/або додаткового кредиту за обмінним курсом банку, зазначеного у кредитному договорі на момент направлення компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно у розмірі еквіваленту 20 Євро або 25 дол. США в українських гривнях за направлення другої вимоги щодо сплати за обмінним курсом банку, зазначеним у кредитному договорі, на момент направлення такої вимоги, та у розмірі еквіваленту 25 Євро або 30 дол. США в українських гривнях за направлення третьої вимоги щодо сплати за обмінним курсом банку, зазначеним у кредитному договорі, на момент направлення такої вимоги. Зі змісту вказаних умов вбачається, що сплата позичальником за порушення умов договору вказаного штрафу та його розмір напряму пов'язується з надісланням йому ТОВ «Порше Мобіліті» відповідних листів. Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 9054,48 грн., позивач стверджує, що надсилав відповідачу листи щодо сплати заборгованості у зв'язку з порушенням ним зобов'язань, передбачених п.п. 5.1. -5.4., 8.2 Загальних умов кредитування, тому відповідно до п.8.3. Загальних умов кредитування відповідач зобов'язаний сплатити штрафні санкції. В матеріалах справи містяться копії листів позивача від 05.10.2015 року на ім'я [PERSON] та від 05.10.2015 року на ім'я [PERSON] ( а.с.30, 32), про необхідність сплати платежів за кредитним договором, а також щодо дострокового повернення кредитних коштів. Однак позивач не надав суду належних доказів про те, що раніше були направлені листи щодо необхідності сплати чергових платежів за кредитом та заборгованості по ним, що такі листи були надіслані на адресу відповідачів рекомендованим поштовим відправленням, а тому позовні вимоги про стягнення штрафу у сумі 9054 грн. 48 коп., є недоведеними і задоволенню не підлягають. Також, суд вважає що інші позовні вимоги не підлягають задоволенню за їх безпідставністю. Крім того, судом встановлено, що 16.08.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50010087, невід'ємними частинами якого є Загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту, за умовами якого відповідачеві надано кредит у сумі 111 204 грн. 31 коп., що еквівалентно 13687 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які є змінними, з кінцевим терміном повернення кредиту - 15.08.2018 року. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки марки VW, модель Polo Sedan, з об'ємом двигуна 1 598 см.куб., 2013 року виробництва, кузов [NUMBER]. З метою забезпечення належного виконання умов кредитного договору [PERSON], поручитель [PERSON] своїм підписом на кредитному договорі, всіх додатках до нього, поручився перед позивачем за виконання [PERSON] усіх зобов'язань позивальника. Умови поруки поручителя, окрім іншого, включають платежі за кредитом, відповідно до графіку їх погашення, проценти, штрафні санкції ( а.с.12, 24-27). Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до Загальних умов кредитування, розділу «Умови поруки», п. 13, умови поруки набирають чинності з моменту їхнього підписання Компанією та Поручителем та залишаються чинними до повного виконання зобов'язань Позичальником за кредитним договором. Згідно частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З укладеного кредитного договору вбачається, що строк кредиту становить 60 місяців. У зв'язку з систематичним невиконанням умов кредитного договору, позивачем відповідачам рекомендованими поштовими відправленнями на адресу, вказану у кредитному договорі, 05.10.2015 року ( а.с.30-31, 32-33 т.1), було направлено вимогу-повідомлення щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором. Проте, [PERSON] взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином, письмові вимоги позивача щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором були нею проігноровані, також проігноровані і поручителем, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду, а тому, позовні вимоги позиваач у частині солідарного стягнення суми заборгованості з [PERSON] та [PERSON], підлягають задоволенню. Також, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Порше Мобіліті» на відшкодування судових витрат суму у розмірі 1,5 %, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial