Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

В лютому 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. Посилалась на те, що з 13 вересня 2003 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, який на даний час ще не розірваний, однак в провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівців знаходиться справа за позовом про розірвання шлюбу. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який є інвалідом з народження, проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вона на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною-інвалідом, єдиним її доходом є соціальна допомога дітям-інвалідам до 16 років, розмір якої становить 1230 грн. Також [INFO] у неї народився син [PERSON], який також знаходиться на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні сина, добровільно не надає коштів на його утримання, не цікавиться життям їх сім'ї. Згідно ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Син [PERSON] з народження перебуває під наглядом лікарів, є дитиною-інвалідом і згідно ІПР два рази на рік потребує курсу психо-педагогічної реабілітації в реабілітаційному центрі та курсів седативної та ноотропної терапії, що потребує значних коштів. Відповідач офіційно не працює, однак періодично працює по найму, тому має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання сина та на її утримання, однак всі доходи витрачає лише на власні потреби. Інших дітей, непрацездатних батьків у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, проживає у власній квартирі. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, також на її утримання в сумі 300 грн. щомісячно з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, також на її утримання в сумі 300 грн. щомісячно з дня подання заяви і до повноліття дитини з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 24 лютого 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], який є інвалідом, в розмірі 700 грн., оскільки на даний час він не працює, не має постійного доходу, однак буде вишукувати можливість сплачувати аліменти в цій сумі, так як дійсно дитина потребує за станом свого здоров'я значних затрат. В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів в сумі 300 грн. щомісячно на утримання позивачки просить відмовити, оскільки він не має такої матеріальної можливості та не зобов'язаний утримувати свою колишню дружину. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані частково і підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 13 вересня 2003 року позивачка з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 лютого 2014 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4), який є інвалідом, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією посвідчення, довідкою КЖРЕП № 5 та актом обстеження житлових умов (а.с.7-9). Також [INFO] у позивачки народився син [PERSON], який також знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою КЖРЕП № 5 (а.с.6-7). Відповідач [PERSON] не бере належної участі у вихованні свого сина [PERSON], добровільно не надає достатньо коштів на його утримання. Позивачка [PERSON] на даний час не працює, доглядає дитину-інваліда, єдиним її доходом є соціальна допомога дітям-інвалідам до 16 років, розмір якої становить 1230 грн., що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у місті Чернівці ради (а.с.11). Син сторін [PERSON] з народження перебуває під наглядом лікарів, є дитиною-інвалідом і згідно ІПР два рази на рік потребує проходження курсу психо-педагогічної реабілітації в реабілітаційному центрі та курсів седативної та ноотропної терапії, що потребує значних коштів, що підтверджується випискою КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Роша» (а.с.10). Згідно ст.ст.180, 182, 184 ч.1 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що відповідач працездатний, офіційно не працює, отримує нерегулярний, мінливий дохід, здоровий, тому по закону повинен утримувати свою дитину, в зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки належить стягнути аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, з чим погодився відповідач в судовому засіданні, повністю задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Також суд вважає, що з відповідача на користь позивачки належить стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття, задовольнивши частково позовні вимоги в цій частині, враховуючи те, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною-інвалідом, який проживає разом з нею і не має змоги повністю забезпечувати себе та синів, але отримує пенсію по інвалідності, в зв'язку з чим потребує допомоги на її утримання від відповідача, який має змогу надавати їй таку допомогу і такий розмір стягуваних аліментів обґрунтований. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає, що згідно вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 88, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та

Outcome: partial