Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом зазначивши, що на підставі укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 15.03.2013 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5 410,67 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральної угоди разом з Умовами та правилами, «Тарифами Банку», складає між нею та банком договір . В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. Заборгованість станом на 20.01.2016 року складає 14 135,79 грн.: з них заборгованість за кредитом - 5 133,98 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом - 2 557,98 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 3 080,25 грн., а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди - 3 363,58 грн. Просить стягнути заборгованість за договором та судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, про що надав письмову заяву . Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності позов визнала частково. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, який набрав чинності 14.10.2014 року ( газета Голос України № 197 від 14.10.2014 року) : «На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичними особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція». Відповідачка зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Відповідно до постанови КМУ відноситься до цієї категорії міст Луганської області, тому на неї розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, який набрав чинності 14.10.2014 року. В судовому засіданні встановлено, що на підставі укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості від 15.03.2013 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5 410,67 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач нарахував відповідачці заборгованість станом на 20.01.2016 року 14 135,79 грн.: із яких заборгованість по комісії за користування кредитом складає 3 080,25 грн., та нарахував штраф в сумі 3 363,58 грн., без застосування мораторію відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, який набрав чинності 14.10.2014 року. Тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню в сумі 6 443,83 грн. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 7 691,96 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України , стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторона понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оплата позивачем судового збору в сумі 1 378,00 грн. підтверджується платіжним дорученням від 28.03.2016 року На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 1054 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року,

Outcome: partial