Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 29 листопада 2017 року на загальну суму 16980 грн. 32 коп., з яких 1438 грн. 55коп. заборгованість за кредитом, 7621 грн. 89 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6635 грн. 10 коп. заборгованість за пенею, 500грн. штраф (фіксована частина), 784 грн. 78 коп. штраф (процентна складова), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 17 лютого 2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 5600 грн. 00 коп. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак порушив умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і має погасити заборгованість. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду письмову заяву з проханням розглядати справу без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань суду не надавав, до суду повернувся конверт з відміткою "адресат не проживає". Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд встановив, що 17 лютого 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В звязку з неналежним виконанням боржником договірних зобовязань, станом на 29 листопада 2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1438 грн. 55 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 7621 грн. 89 коп., забогованість за пенею у розмірі 6635 грн. 10 коп. Договір передбачає відповідальність сторін у випадку невиконання його умов. Наявність угоди між сторонами підтверджується заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 29 листопада 2017 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання він, відповідно до ст.ст.549, 1050 ЦК України, зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідачу [PERSON] за зазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст.549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки за порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня, як вид цивільно-правової відповідальності, то, незважаючи на визнання відповідача, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 15695 грн. 54 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1438 грн. 55 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 7621 грн. 89 коп., заборгованості за пенею в розмірі 6635 грн. 10 коп., а також сума судового збору, сплаченого при подачі позову. Відповідно до пп.15.5 п.п.15 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України\~апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Outcome: partial