Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 03 червня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області померла тітка позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що складається із Ѕ частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Дане домоволодіння відноситься до соціальної групи колгоспний двір, померла була головою колгоспного двору. Згідно архівного витягу із погосподарської книги №2 Стіжоцької сільської ради Шумського району Тернопільської області за 1986-1990 року станом на 01.07.1990 року в [ADDRESS] , за особовим рахунок № [NUMBER] була зареєстрована голова сім`ї - [PERSON] , яка проживала одиноко. На випадок своєї смерті [PERSON] зробила розпорядження, згідно якого призначила позивача, спадкоємцем належного їй майна, склавши заповіт, посвідчений 12.03.1998 року секретарем Стіжоцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, реєстровий запис №3. Позивач у позові зазначає, що на день смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , він постійно проживав разом з нею без реєстрації, допомагав у ведені господарства, доглядав та здійснив поховання. Шляхом зберігання правовстановлюючих документів померлої [PERSON] вступив в управління спадковим майном. [INFO] в с. Жолобки Шумського району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається із Ѕ частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,2500 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125887500:02:001:0062; цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 529666 виданого 31.12.2009 року Стіжоцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,4614 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125887500:02:001:0064; цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 529654 виданого 31.12.2009 року Стіжоцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області. Згідно архівного витягу із погосподарської книги №2 Стіжоцької сільської ради Шумського району Тернопільської області за 1986-1990 роки станом на 01.07.1990 року в [ADDRESS] , за особовим рахунком № [NUMBER] були зареєстровані та проживали: [PERSON] (голова сім`ї), [PERSON] , [PERSON] (члени сім`ї). На випадок своєї смерті [PERSON] , [INFO] зробив розпорядження, згідно якого все своє майно заповів позивачу. Коли позивач звернувся в Шумську державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що первинна реєстрація права власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, після смерті тітки [PERSON] та батька [PERSON] ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 23 червня 2021 року. 4. Ухвалою суду від 23 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 07 липня 2021 року, у зв`язку із клопотанням позивача судовий розгляд справи відкладено на 11 серпня 2021 року 5. В судове засідання сторони не з`явилися, однак представили письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, із повним підтриманням та визнанням позовних вимог. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 7. [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 22 грудня 2003 року зроблено відповідний актовий запис № 9, що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12 липня 2016 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. 8. На день смерті померлій [PERSON] належало спадкове майно, що складається із Ѕ частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , що належав колгоспному двору. 9. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 07 травня 1989 р., Ѕ частина жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] на праві особистої власності виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 77 від 21.03.1989 р., зареєстровано в Кременецькому БТІ за реєстровим номером 108. 10. Із архівного витягу №47 від 26.01.2016 року виданого архівним відділом Шумської РДА Тернопільської області вбачається, що станом на 01.07.1990 року, згідно погосподарської книги №2 Стіжоцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, особовий рахунок № [NUMBER] в колгоспному дворі [ADDRESS] , проживала одиноко: [PERSON] (голова колгоспного двору). 11. Як вбачається із заповіту посвідченого 12 березня 1998 року секретарем Стіжоцької сільської ради Шумського району Тернопільської області померла [PERSON] , заповіла Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами позивачу по справі - [PERSON] . 12. Із довідки № 136 від 26.05.2021 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті без реєстрації проживав племінник [PERSON] , 1968 р.н. Допомагав у веденні господарства, здійснював догляд за нею та здійснив поховання. Зберігаючи оригінали документів покійної [PERSON] вступив у спадкове майно. 13. [INFO] помер [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 26 червня 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 26 червня 2015 року Жолобківською сільською радою Шумського району Тернопільської області. 14. На день смерті померлому [PERSON] належало спадкове майно, що складається із Ѕ частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , що належав колгоспному двору, права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,2500 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125887500:02:001:0062; цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 529666 виданого 31.12.2009 року Стіжоцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,4614 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125887500:02:001:0064; цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 529654 виданого 31.12.2009 року Стіжоцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області. 15. Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 07 травня 1989 р., Ѕ частина жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] на праві особистої власності виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів № 77 від 21.03.1989 р., зареєстровано в Кременецькому БТІ за реєстровим номером 108. 16. Із архівного витягу №47 від 26.01.2016 року виданого архівним відділом Шумської РДА Тернопільської області вбачається, що станом на 01.07.1990 року, згідно погосподарської книги №2 Стіжоцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, особовий рахунок № [NUMBER] в колгоспному дворі [ADDRESS] , проживали: [PERSON] (голова колгоспного двору), дружина [PERSON] , дочка [PERSON] (члени колгоспного двору). Отже, померлому [PERSON] належить 1/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , яку хоче успадкувати позивач. 1/6 частка вищевказаного домоволодіння належить [PERSON] та 1/6 частка житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] належить відповідачу по справі [PERSON] . 17. Із повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна №46/21 від 14.05.2021 року ФОП [PERSON] вбачається, що станом на 14.05.2021 року змін в плануванні та складі житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не виявлено. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями становить 48500 грн. 18. Як стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 4. 19. Згідно копії актового запису про смерть № 17 виданого Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на запит суду вбачається, що [INFO] в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області померла мати позивача - [PERSON] . 20. Як вбачається із заповіту посвідченого 13 травня 2011 року секретарем виконавчого комітету Стіжоцької сільської ради Шумського району Тернопільської області Радчук С.П., померлий [PERSON] заповів все своє спадкове майно позивачу по справі - [PERSON] . 21. Із довідки № 137 від 26.05.2021 р. виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті проживав без реєстрації його син - [PERSON] , 1968 р.н. Допомагав у веденні господарства, здійснив догляд за ним та поховання. 22. Як вбачається із листа №3/01-16 від 26 січня 2016 року виданого завідуючою Шумської державної нотаріальною конторою Килимар О.Д. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , поскільки відповідно пп. 4.15 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно на 1/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] відсутній, тому свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на ім`я його спадкоємців видати неможливо. ІV. Оцінка Суду. 23. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 24. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 25. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс Українизастосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. 26. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. 27. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. 28. Відповідно до ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. 29. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. 30. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 31. У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом ЦК УРСР 1963 року. Зважаючи на те, що [PERSON] померла [INFO] , правовідносини щодо спадкування після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. 32. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). 33. Частиною першою статті 549 ЦК УРСР 1963 року визначено дії, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 34. Статтею 560 ЦК УРСР 1963 року встановлено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину. 35. Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу). 36. Відповідно до положень статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Аналогічні положення містяться і у статті 47 Закону УРСР від 25 грудня 1974 року Про державний нотаріат (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини). При цьому ЦК УРСР 1963 року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. 37. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 Про практику розгляду судами України справ про спадкування судам роз`яснено, що відповідно до глави 4 Закону України від 25 грудня 1974 року Про державний нотаріатсвідоцтво про право на спадщину видається громадянам, організаціям, державі нотаріальними конторами за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому чинним законодавством порядку. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визначення права на спадщину судовому розглядові не підлягають. 38. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Таким чином, зверненню до суду з указаною частиною позовних вимог, а саме визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права власності на Ѕ частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , мало передувати вирішення питання про видачу позивачу нотаріусом або органом чи службовою особою, уповноваженою вчиняти нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відомостей про вчинення таких дій позивачем суду не надано та, відповідно, матеріали справи їх не містять. Встановивши, що позивач не надав суду доказів того, що він в установленому законом порядку подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки [PERSON] та що нотаріус відмовив йому у видачі указаного свідоцтва, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача задоволенню в цій частині позову не підлягають. Щодо вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, внаслідок смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] суд зазначає наступне: 39. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. 40. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. 41. Житловий будинок (1/2 частина), розташований в [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами: дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] . Кожен з них набув у власність по 1/6 частці вказаного вище житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Отже, враховуючи те, що за життя померлий [PERSON] хоча і не витребував та не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на належну йому 1/6 частину у вказаному житловому будинку, яке відноситься до типу колгоспного двору, головою якого він був, є його власністю, тому відповідно є спадковим майном, яке відкрилось після його смерті. В той же час, як вбачається із листа №3/01-16 від 26 січня 2016 року виданого завідуючою Шумської державної нотаріальною конторою Килимар О.Д. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . 42. До 01.01.2013 року Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. 43. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152-VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватися з 1 січня 2013 року. 44. Отже, з 01.01.2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог якого, державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об`єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток колгоспного двору між його співвласниками. 45. Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищезазначеного колгоспного двору між його співвласниками зокрема і померлими [PERSON] , [PERSON] та відповідачем по справі - [PERSON] , уповноваженим органом не виносилось і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась. Відповідно до п. 4.15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, затвердженої наказам Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. В той же час, відповідач [PERSON] не має наміру реалізовувати свої майнові права на відповідну їй частку у майні колгоспного двору, як його член, що становить 1/6. Та як член колишнього колгоспного двору відмовляться від своїх майнових прав на частку у вказаному майні, про що зазначила у відповідній письмовій заяві, яка містяться у матеріалах цивільної справи. 46. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 47. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 48. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 49. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 50. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 51. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 52. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. 53. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в цій частині позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, тому його право підлягає судовому захисту шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,2500 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125887500:02:001:0062; цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 529666 виданого 31.12.2009 року Стіжоцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, права власності на земельну ділянку, яка знаходиться в с. Стіжок Шумського району Тернопільської області в розмірі 0,4614 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125887500:02:001:0064; цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 529654 виданого 31.12.2009 року Стіжоцькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, права власності на Ѕ частину житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . V. Розподіл судових витрат між сторонами. 54. Позивачем при подачі позову було сплачено 1891 грн. 00 коп. судового збору. З цих підстав,

Outcome: partial