Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Заступник керівника Одеської\~місцевої прокуратури\~№2\~в інтересах:\~Одеської міської\~ради,\~Управління державного\~архітектурно-будівельного\~контролю Одеської\~міської ради\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Приватного нотаріуса\~Одеського міського\~нотаріального округу\~[PERSON],\~Державного реєстратора\~Одеської обласної\~філії КП\~«Центр державної\~реєстрації» [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],в якому просить суд визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію права, індексний номер 35988393 від 03.07.2017 державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» [PERSON], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1292041951101, номер запису про право власності: 21231789 щодо державної реєстрації за [PERSON] права власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63-а; визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію права, індексний номер 35987852 від 03.07.2017 державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» [PERSON], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1292009551101, номер запису про право власності: 21231398 щодо державної реєстрації за [PERSON] права власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63; визнати недійсним договір купівлі-продажу (серія та номер: 1110 від нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу (серія та номер: 1111 від 28.07.2017) нежитлового приміщення, загальною площею 75 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63-а, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], а також стягнути з відповідачів на користь прокуратури Одеської області сплачений судовий збір. Позов обґрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2006 року [PERSON] придбав квартиру № 63 в будинку за №10 по вул. Космонавтів у м. Одесі, загальною площею 44,5 кв.м.. Згодом, на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 18.11.2015, зареєстрованої за №ОД 142153221920 Департаментом ДАБІ в Одеській області, здійснено реконструкцію квартири під нежитлове приміщення-магазин без зміни геометричних розмірів за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63. Надалі, на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2006 року та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 18.11.2015 року, державним реєстратором Управління державної реєстрації ГТУЮ в Одеській області [PERSON] 21.12.2015 року прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав щодо реєстрації права власності [PERSON] на нежитлове приміщення-магазин (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 811935451101), загальною площею 45,7 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63. З інформаційної довідки вбачається, що на підставі висновку про поділ об'єкта нерухомого майна від 30.06.2017 року №266/17, виданого ФОП [PERSON], 03.07.2017 року державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» [PERSON] прийнято рішення щодо закриття розділу про право власності на нежитлове приміщення-магазин (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 811935451101), загальною площею 45,7 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63. Надалі, рішенням державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» [PERSON] 05.07.2017 року прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав щодо реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1292009551101) загальною площею 70.3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63. Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] набув право власності на спірні приміщення на підставі висновку про поділ об'єкта нерухомого майна від №266/17, виданого ФОП [PERSON]. Представник позивача зазначає, що прийняте рішення державним реєстратором ООФ КП «Центр державної реєстрації» [PERSON] є незаконним та таким, що підлягає скасуванню відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки висновок про поділ об'єкта нерухомого майна не є підставою для державної реєстрації права власності відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2017 року, серія та номер: 1110, [PERSON] продав, а [PERSON] купила нежитлове приміщення загальною площею 70.3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63 та цього ж дня на підставі вказаного договору державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав стосовно реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1292009551101) загальною площею 70.3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63. Також, згідно з договором купівлі-продажу від 28.07.2017 року, серія та номер: 1111 [PERSON] продав, а [PERSON] купила нежитлове приміщення загальною площею 75 кв.м., за адресою: м.Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63-а. Водночас, державним реєстратором приватним нотаріусом міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав стосовно реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1292041951101) загальною площею 75 кв.м., за адресою: м.Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63-а. Попри це, згідно з інформацією Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, право власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10 не реєструвалось, відповідне рішення про передачу [PERSON] не приймалось, що свідчить про збільшення площі приміщень за рахунок земель територіальної громади міста [PERSON], що суперечить вимогам ст.ст. 81, 83 ЗК України. Крім того, актом перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства №000776 від 07.07.2017 року, складеного Департаментом комунальної власності ОМР установлено, що [PERSON] шляхом будівництва прибудови до будинку зі сторони вул. Космонавтів, самовільно захопив земельну ділянку орієнтовною площею 100 кв.м., що порушує вимоги ст. 211 Земельного кодексу України. Між тим, 26.04.2017 управлінням ДАБК Одеської міської ради зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт № ОД082171161895 щодо реконструкції нежитлового приміщення №63 і магазину) з улаштуванням вітрини консольного типу. Однак, перевіркою управління ДАБК Одеської міської ради від 09.06.2017 установлено, що здійснюється капітальна добудова до нежитлового приміщення на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети. У звязку з цим, наказом управління ДАБК Одеської міської ради №01-13/243 ДАБІ від 09.06.2017 декларацію про початок виконання будівельних робіт № ОД082171161895 скасовано. На підставі вищевикладеного, представник позивача вважає, що [PERSON] самочинно здійснив реконструкцію нежитлового приміщення №63 по вул. Космонавтів у м. Одесі та набув право власності на нежитлові приміщення 63 та 63-а по вул. Космонавтів у м. Одесі незаконно, а тому договори купівлі-продажу від 28.07.2017 серії та номер: 1110, 1111 є недійсними й подальша реєстрація права власності на зазначені приміщення за [PERSON] є також незаконною. В судовому засіданні представник Одеської місцевої прокуратури №2 позивні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в судові засідання не зявлявся. До канцелярії суду було надано відзив на позовну заяву в якому представник відповідачки просив в задоволенні позовної заяви заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 - відмовити. У відзиві вказується, що нотаріус у відповідності до ЗУ «Про нотаріат» та у встановленому законом порядку встановила особу власника та продавця, відповідно до їх паспортних документів, а також перевірила дієздатність всіх осіб, які приймали участь у укладенні договору (продавця та покупця). Право власності відчужувача по договору була належним чином зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстратором [PERSON] і тому підстав відмови у посвідченні договорів купівлі-продажу у приватного нотаріуса були відсутні. Таким чином, [PERSON] під час посвідчення договорів купівлі-продажу виконала всі вимоги чинного законодавства щодо порядку посвідчення правочину. Відповідач державний реєстратор Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки його довірителька є добросовісним набувачем нежитлових приміщень 63 та 63-а по вул. Космонавтів,10 у м. Одесі, які законно набуті на підставі посвідчених приватним нотаріусом договорів купівлі-продажу від 28.07.2017 серії та номер: 1110, 1111. При посвідченні оспорю вальних договорів, нотаріус перевіряла всі право встановлювальні документи продавця майна, порушень не виявлено, тому і відбулося перехід права власності. Ті обставини що державні органи спочатку зареєстрували декларацію про початок виконання будівельних робіт № ОД 082171161895 щодо реконструкції нежитлового приміщення № 63 (магазину) з улаштуванням вітрини консольного типу, а потім її скасували не може бути підставою для визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідач [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечуючи проти позову вказувала, що Одеська місцева прокуратура № 2 не довела суду що є належним позивачем по справі, оскільки виходячи із змісту позовних вимог саме незаконна забудова земельної ділянки, яка належить територіальній громаді в особі Одеської міської ради стала підставою для скасування оскаржу вальних рішень та договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Оскільки Одеська міська Рада юридичною особою, яка має штат юристів, то вони не позбавлені можливості самостійно звернутися до суду з позовом. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах: Одеської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON], Державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування державної реєстрації та скасування договорів купівлі-продажу підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК). Згідно ч.1 та ч.2\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст.79 ЦПК України є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], в подальшому іменований продавець, з однієї сторони, та [PERSON], в подальшому іменований покупець, з другої сторони, склали договір про таке: [PERSON], передає у власність (продає), а [PERSON] приймає у власність (купує) квартиру за №63, в будинку за №10, по вулиці Космонавтів в місті Одесі, загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.10.2006 року посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за № 4103. На підставі декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 18.11.2015, зареєстрованої Департаментом ДАБІ в Одеській області за №ОД 142153221920, здійснено реконструкцію квартири під нежитлове приміщення магазин без зміни геометричних розмірів фундаментів в плані за адресою: [ADDRESS], затверджений замовником [PERSON]. На підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2006 та декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 18.11.2015, державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] 21.12.2015 прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав щодо реєстрації права власності [PERSON] на нежитлове приміщення-магазин (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 811935451101), загальною площею 45,7 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63. З інформаційної довідки вбачається, що на підставі висновку про поділ об'єкта нерухомого майна від 30.06.2017 \~ \~ \~ \~№266/17, виданого ФОП [PERSON], 03.07.2017 державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства "Центр державної реєстрації" [PERSON] прийнято рішення щодо закриття розділу про право власності на нежитлове приміщення-магазин (реєстраційний 811935451101), загальною площею вул. Космонавтів. 10. приміщення 63. Рішенням державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» [PERSON] 05.07.2017 року прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав щодо реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1292009551101) загальною площею 70.3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що [PERSON] набув право власності на спірні приміщення на підставі висновку про поділ об'єкта нерухомого майна від №266/17, виданого ФОП [PERSON]. Згідно зі ст.ст. 18, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Державний реєстратор зобов'язаний перевірити документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняти відповідне рішення. Статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно з п.5 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з умов для проведення Державної реєстрації прав є прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Тобто, державний реєстратор зобовязаний перевірити відповідність Закону документів, що подаються для державної реєстрації прав та прийняти рішення про проведення державної реєстрації, зупинення державної реєстрації чи про відмову у проведенні державній реєстрації прав, та, відповідно до ст.26 Закону, на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав - внести записи до Державного реєстру прав. Відповідно до п.2.3 ч.2 Наказу Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 18.06.2007 № 55 не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. З цих підстав суд приходить до висновку, що прийняті рішення державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» [PERSON] є незаконними та такими що підлягає скасуванню відповідно до п.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки висновок про поділ обєкту нерухомого майна не є підставою для державної реєстрації права власності відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Як вбачається з договору купівлі-продажу від 28.07.2017 року посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за № 1110, 28.07.2017 року, [PERSON], яка діє від імені [PERSON], в подальшому іменований продавець, з однієї сторони, та [PERSON], в подальшому іменований покупець, з другої сторони, уклали договір про таке: [PERSON] передав у власність (продав), а [PERSON] прийняла у власність (купила) нежитлове приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, будинок № 10, приміщення № 63, загальною площею 70,3 кв.м.. Цього ж дня на підставі вказаного договору державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав стосовно реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення і реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1292009551101) загальною площею 70.3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63. 28.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено ще один договір купівлі-продажу, серія та номер 1111, за яким [PERSON] продав,а [PERSON] купила нежитлове приміщення 63-а, за адресою: м. Одеса вулиця Космонавтів, 10 загальною площею 75 кв.м.. Водночас, державним реєстратором приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про внесення запису до Державного реєстру прав стосовно реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлове приміщення (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1292041951101) загальною площею 75 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63-а. Відповідно до ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Приватний нотаріус [PERSON] заперечуючи проти позову вказувала, що згідно зі ст.. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема посвідчують правочини (договори,заповіти, довіреності, тощо). З метою посвідчення правочину нотаріус має установити особу, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, відповідно до п.1 Глави 3 Наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року « Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Відповідно до п.2 Глави 3 Наказу встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами передбаченими законом. Приватний нотаріус у встановленому законом порядку встановила особу власника та продавця, а саме [PERSON] та особи покупця [PERSON] відповідно до їх паспортних документів. Згідно з пунктом 1 Глави 4 Наказу дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону, що підтверджують його вік, також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та розяснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту розяснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії. Приватний нотаріус перевірила здатність всіх осіб, які приймали участь у укладенні договору ( продавця та покупця). Відповідно до п.1 Глави 6 Наказу приватним нотаріусом було встановлено волевиявлення особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину. Відповідно до п.11 Глави 2 « Посвідчення правочинів про відчуження та заставу майна» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року « Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що посвідчують право власності ( довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, крім випадків передбачених пунктом 3 глави 7 розділу 1 цього Порядку та у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на цей майно в осіб, які його відчужують. У разі коли державу реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Відповідно до п.26 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть у справі про визнання правочину недійсним є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини,залучаються до участі у справі як терті особи, якщо позивач не обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса. Оскільки ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні представник позивача нічого не вказував на незаконність дій нотаріуса, а підставою для визнання недійсними посвідчених нею договорів купівлі-продажу нерухомого майна, укладених 28 липня 2017 року є рішення про державну реєстрацію права, індексний номер 35988393 від 03.07.2017 державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» [PERSON], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1292041951101, номер запису про право власності: 21231789 щодо державної реєстрації за [PERSON] права власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63-а; та рішення про державну реєстрацію права, індексний номер 35987852 від 03.07.2017 державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» [PERSON], реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна № 1292009551101, номер запису про право власності: 21231398 щодо державної реєстрації за [PERSON] права власності на об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63 на підставі яких реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено з порушеннями п.2 ст.26, ст.27 Закону України « Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень». З зазначених вище підстав суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, а тому відмовляє у задоволенні позову в частині вимог предявлених до приватного нотаріуса. Статтями 215, 216 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правих наслідків, що обумовлені ним. За змістом ст. ст..215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорю вального правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що способом захисту прав є відповідні заходи, які дають обєктивні підстави постраждалій особі відносити становище, яке існувало до порушення і отримати тим самим втрачені блага майнового або немайнового характеру. Відтак у разі, коли обраний спосіб не є таким, що спричинятиме поновлення порушених прав, а тим більше, якщо він не передбачений ст.16, ст.20 ЦК України, іншим правовим положенням законодавчого акту чи договору, суд не має правових підстав для задоволення позовних вимог. Разом з цим суд зазначає, що відповідно до ст. ст.215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорю вального правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином. Таким чином право позивача обрати такий спосіб захисту порушеного права як визнання правочину недійсним, стороною якого він не є, залежить від того, чи порушено таким правочином його право. У випадку встановлення такого порушення визнання правочину недійсним є способом захисту порушеного права позивача, якій він може обрати на власний розсуд. В ході розгляду справи порушення прав Одеської міської Ради встановлено на підставі інформації Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, з якої вбачається, що право власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10 не реєструвалось, відповідне рішення про передачу [PERSON] не приймалось, що свідчить про збільшення площі приміщень за рахунок земель територіальної громади міста [PERSON]. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 000776 від 07.07.2017 року, складеного Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, вбачається, що [PERSON] шляхом будівництва прибудови до будинку зі сторони вул. Космонавтів, самовільно захопив земельну ділянку орієнтовною площею 100 кв.м., що порушує вимоги п. б) ст. 211 Земельного кодексу України. 26.04.2017 року управлінням ДАБК Одеської міської ради зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт № ОД082171161895 щодо реконструкції нежитлового приміщення №63 і магазину) з улаштуванням вітрини консольного типу. Однак, перевіркою управління ДАБК Одеської міської ради від 09.06.2017 установлено, що здійснюється капітальна добудова до нежитлового приміщення на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети. У звязку з цим, наказом управління ДАБК Одеської міської ради №01-13/243 ДАБІ від 09.06.2017 декларацію про початок виконання будівельних робіт № ОД082171161895 скасовано. Таким чином,в порушення вимог ст.ст. 34-37, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» [PERSON] самочинно здійснив реконструкцію нежитлового приміщення № 63 по вул. Космонавтів,10 у м. Одесі. Згідно з ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Статтею 83 Земельного кодексу України передбачено, що у комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до ст. 18-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Таким чином, з врахуванням висновків, викладених вище у мотивувальній частині рішення, суд визнає недійсним договір купівлі-продажу (серія та номер: 1110 від нежитлового приміщення, загальною площею 70,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]; та договір купівлі-продажу (серія та номер: 1111 від 28.07.2017) нежитлового приміщення, загальною площею 75 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 10, приміщення 63-а, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Враховуючи вимоги ст. 23 Закону України « Про прокуратуру» суд не погоджується з правовою позицією представника відповідача [PERSON], що Одеська місцева прокуратура №2 є не належним позивачем по справі. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязані повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину,а в разу неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування. За результатами розгляду даної справи суд позбавлений можливості застосувати реституцію та відновити реєстрацію права власності відповідача [PERSON] на спірні обєкти, оскільки в судовому засіданні встановлено незаконність та скасовані рішення про державну реєстрацію прав [PERSON] щодо обєктів нерухомого майна № 1292041951101 номер запису права власності: 21231789 та рішення про державну реєстрацію прав щодо обєктів нерухомого майна № 1292009551101 номер запису права власності: 21231398, а саме на підставі цих рішень за [PERSON] було зареєстровано право власності на спірні обєкти до посвідчення приватним нотаріусом оспорю вальних договорів купівлі-продажу від 28.07.2017 року. Судом також враховується що вразі набрання чинності цим рішенням, відповідачка [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення грошових коштів переданих на виконання правочину, який визнано судом недійсним. Згідно зі\~ст. 140 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи що суд задовольнив позовні вимог предявлені до відповідачів Державного реєстратора Одеської обласної філії КП Центр державної реєстрації» [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд присуджує до стягнення з відповідачів порівну на користь позивача суму сплаченого судового збору у загальному розмірі 7929, 00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial