Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з такого заподіяні ним збитки на суму 18486,67 грн.на користь держави. В обґрунтування позову, покликаються на те, що [PERSON] 22 лютого 2016 року здійснив самовіль\-ну рубку 7 (семи) сухостійних дерев породи дуб, клен, вільха, липа в кварталі №12 Дрого\-бицького лісництва, Дрогобицького ДЛГП «Галсільліс», загальною кубомасою 7,60 м3. Факт порубки лісу стверджується протоколом про адміністративне правопору\-шення № 000003 від 25.02.2016 р., до якого додається пояснення лісопорушника, розрахунок розміру шкоди заподіяної державі та постанова про накладення адміністра\-тивного стягнення № 00000059 від 01.03.2016 р.Заподіяна шкода становить 18486 грн. 67 коп. Станом на день подачі позову, зазначений розмір шкоди, нанесений відповідачем відшкодований не був. Представник відповідача в судовому засіданні просив зменшити розмір збитків до 9243,34 грн., оскільки останній перебуває у тяжкому матеріальному становищі, за станом здоровя з 01 серпня 2010 року і довічно є інвалідом III (третьої) групи, а також здійснює догляд за своєю непрацездатною матірю [PERSON] [INFO], яка є має статус дитини війни, на підтвердження чого додав копії відповідних документів. В обґрунтування вищенаведених вимог пояснив, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку № 054424 від 17 січня 2007 року, відповідач є власником земельної ділянки площею 0,1678 га кадастровий № 4621286800:01:003:0083 - цільове призначення - ведення селянського господарства. Як вбачається з цього Акту, земельна ділянка відповідача безпосередньо межує з землями загального користування (межі від В до А). Тобто відповідачу не було відомо, що його земельна ділянка межує з землями лісового господарства. З врахуванням цієї обставини, відповідач 22 лютого 2016 року, самостійно, з метою санітарного очищення прилеглої до власної земельної ділянки, території земель загального користування (на думку відповідача) - здійснив дії по вирубці і вивезенню гнилих, сухостійних, пошкоджених вітром впалих дерев, а також по благоустрою цієї території (очищення від сміття, вивезення прілого листя, гіляк тощо) - які заважали веденню особистого сільського господарства та створювали негативний зовнішній вигляд. У свою чергу - ці прилеглі землі є помірно заболочені, з водними джерелами. Зважаючи на вище наведе просить суд позовні вимоги зменшити та розстрочити виплату. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, щодо зменшення розміру стягнення збитків не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до протоколу №000009, від 25.02.2016 року Дрогобицького дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» [PERSON], 22.02.2016 року у Дрогобицькому лісництві кварталі 12, здійснив незаконну рубку дерев (а.с.8). Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Саме тому, як роз'яснено в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 112 ЦПК України. На підтвердження висновку суду щодо розміру відшкодування збитків у рішенні, крім посилання на постанову у справі про адміністративне правопорушення, необхідно також зазначити докази, подані сторонами при розгляді цивільної справи. По факту такого протоколу 01.03.2016 року ДЛГП «Галсільліс» винесено постанову №00000059, про накладення на [PERSON] за ст. 65 КУпАП адміністративного стягнення у розмірі 85 грн. Постанова набрала чинності 01.03.2016 року (а.с.3). З розрахунку таксової вартості деревини та розміру шкоди вбачається, що сума завданої шкоди внаслідок вчинення відповідачем лісопорушення становить 18486,67 грн. з розрахунку 7 сухостойних дерева породи дуб, клен, вільх, липа загальною кубомаосою 7, 60 куб.м., що відповідає акту огляду місця правопорушення лісового законодавства від 23.02.2016 року (а.с.6,7). З письмових пояснень [PERSON] вбачається, що останній вину у вчиненому визнає, однак пояснює, що він дійсно зрізав сім вітрувально-буреломних дерев для опалення власного будинку і не знав, що даний масив належить до ДЛГП «Галсільліс» (а/с 5). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування тільки у тому випадку, якщо доведе, що така шкода завдана не з її вини. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 107 ЛК України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України, а згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до БК України сума заподіяної шкоди підлягає стягненню до місцевого бюджету сільської ради, на території якої вчинено лісопорушення, і такою є Снятинська сільська рада. В силу\~ст.. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, а тому, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем позивачеві враховуючи важке матеріальне становище відповідача , стан здоровя та ту обставину, що відповідач здійснює догляд за своєю непрацездатною матірю, яка є людиною похилого віку. Таким чином, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, зясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь позивача, сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн..

Outcome: partial