Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про виселення з кімнати [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. При цьому, посилається на те, що у господарському віданні підприємства знаходиться будинок [ADDRESS]. 04.04.2008 р. на сім'ю [PERSON] з трьох осіб було видано ордер на кімнату [ADDRESS], однак [PERSON] знята з реєстраційного обліку 13.10.2011 р. 30.01.2014 р. працівниками філії №807 було перевірено паспортний режим кімнати [ADDRESS] та встановлено, що вказану кімнату самовільно зайняв [PERSON], який в ній проживає без реєстрації. 28.08.2014 р. працівниками філії №807 було перевірено паспортний режим, але двері ніхто не відкрив. Рішенням Святошинського райсуду м. Києва від 29.01.2014 р. відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва», Київської міської ради про вселення. Відповідач, самоправно зайнявши кімнату 25 та проживаючи в ній без належних на те підстав, на попередження про необхідність звільнення кімнати не реагує, продовжує самовільно займати кімнату. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що поселявся в гуртожиток згідно ордера КП «Київтрактородеталь» від 05.09.2007 р. на право зайняття ліжко-місця у гуртожитку. Звільнений з роботи він 05.11.2007 р. по скороченню штатів. У 2013 р. він перейшов проживати з кімнати [NUMBER] у кімнату [ADDRESS] у зв'язку з неможливістю продовжувати там проживати через значну кількість мешканців. Власного житла він не має. Він зареєстрований в гуртожитку, вносить плату за користування займаним житловим приміщенням та оплачує комунальні послуги, стоїть на черзі на отримання житла, категорія «Учасники бойових дій» з 18.03.2009 р. Оскільки він був звільнений з роботи у зв'язку із скороченням чисельності штату, а також є учасником бойових дій, поселявся в гуртожиток на підставі ордера, тому не може бути виселений з гуртожитку без надання йому іншого жилого приміщення. Представники відповідача позов не визнали з тих же підстав, що і їх довіритель. Третя особа Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація належним чином про час, місце слухання справи повідомлялась, її представник в судове засідання не з'явився, тому суд, враховуючи думку учасників судового розгляду, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір у відсутність представника третьої особи. Представник притягнутої до участі в справі в якості третьої особи Київської міської ради подав заяву про слухання справи у його відсутність, з наведенням мотивів визнання позову, тому суд, враховуючи думку учасників судового розгляду, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити у відсутність представника даної третьої особи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представників відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є кімната [ADDRESS]. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 27.08.2012 р. №1496 було прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Києва гуртожиток по [ADDRESS], яким володів КП «Київтрактородеталь», та передати до сфери управління Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації. Гуртожиток знаходиться у господарському віданні КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва». Відповідач по справі вселився в гуртожиток на койко-місце на підставі ордеру від 05.09.2007 р. відповідно до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету КП „Київтрактородеталь", де й зареєстрований. В кімнату [ADDRESS] даного гуртожитку відповідач по справі вселився без законних підстав, і вже не перебуваючи в трудових відносинах з КП „Київтрактородеталь". На пропозицію КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» про звільнення безпідставно зайнятої кімнати[ADDRESS] в гуртожитку відповідач не відреагував та продовжує займати дану кімнату (а.с.5, 8-10, 23, 24, 27-36). Відповідно до статті 127 Житлового кодексу України і пункту 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986 року № 208, гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання. Згідно зі ст. ст. 128, 129 ЖК України та п. 10 Примірного положення про гуртожитки, жила площа у гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної чи іншої організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі у гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно з ст. 129 ЖК України, п.п.9, 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р., єдиною підставою для вселення в гуртожиток є спеціальний ордер, який видається на підставі рішення адміністрації підприємства, установи, організації про надання жилої площі в гуртожитку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] був поселений на ліжко-місце в гуртожиток за адресою: [ADDRESS], на підставі ордеру КП «Київтрактородетаь» від 05.09.2007 р. Згідно зі ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Згідно ч.2, ч.3 ст.132 ЖК України інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожиток в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Суд дійшов до висновку, що відповідач законно був поселений в гуртожиток на койко-місце, але без законних підстав зайняв кімнату [ADDRESS] в 2013 р. Таким чином, враховуючи встановлені обставини щодо незаконності зайняття відповідачем кімнати [ADDRESS], суд дійшов висновку, що правових підстав для подальшого проживання відповідача у цій кімнаті не має. Доводи відповідача, що він зайняв кімнату [ADDRESS] в зв'язку з відсутністю у нього іншого конкретного житла в гуртожитку, суд не приймає як належні, бо не узгоджуються з діючим законодавством України, що регулюють спірні правовідносини, відповідач поселявся в гуртожиток на підставі ордера на зайняття ліжко-місця, а не зайняття конкретної кімнати. Відповідачу по справі ордер на зайняття кімнати [ADDRESS] не видавався, станом на момент вселення в цю кімнату гуртожитку в трудових відносинах з КП «Київтрактородеталь» вже не перебував, договір найму житла на вказану кімнату з ним не укладався, він не є зареєстрований в цій кімнаті, зареєстрований по гуртожитку, без зазначення конкретної кімнати, незаконно займає житлову площу кімнати [ADDRESS] в гуртожитку, іншого спростовуючого, що ґрунтується на законі, з боку відповідача не надано, на попередження про добровільне звільнення кімнати не відреагував, а тому позовні вимоги про виселення з кімнати гуртожитку є правомірними і відповідач підлягає виселенню з гуртожитку в судовому порядку. При цьому тривалість користування зайнятим приміщенням та оплата відповідачем за проживання в кімнаті [ADDRESS] не можуть бути визнані підставами, що породжують право користування даною кімнатою в гуртожитку (а.с.45-51). Рішенням Святошинського райсуд м. Києва від 29.01.2014 р. було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», Київської міської ради, третя особа: Святошинська районна в м. Киві державна адміністрація про визнання за ним права на вселення та користування на звільнену кімнату [ADDRESS] в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] для поліпшення його житлових умов на підставі п.6 ст. 34 ЖК України. Рішення суду набуло законної сили і є обов'язковим для застосування при вирішенні даної цивільної справи згідно ст.ст. 14, 61 ЦПК України (а.с.52-54, 82, 83). Само по собі поселення [PERSON] у кімнату [ADDRESS] й виставляння йому рахунків за проживання з послідуючою їх оплатою відповідачем не свідчить про належним чином, в установленому законом порядку поселення в дану кімнату гуртожитку і достатності підстав на продовження зайняття вищевказаної кімнати. Третя особа по справі Київська міська рада не згодна на продовження проживання відповідача в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку. Між тим, відповідач підлягає виселенню з вищевказаної кімнати з наданням ліжко-місця в гуртожитку, бо він поселявся в гуртожиток на койко-місце в установленому законом порядку, ордер на вселення до гуртожитку не визнавався недійсним, на даний період часу у [PERSON] не має конкретного койко-місця в гуртожитку, він має право на проживання в гуртожитку, позивач по справі, а також Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація приймаючи до свого відання гуртожиток по [ADDRESS], не перевірили стан проживання мешканців в гуртожитку, в подальшому не забезпечили проживання [PERSON] з зайняттям ним койко-місця в гуртожитку. Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача з [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 243 грн. 60 коп., сплачені при подачі позову до суду у вигляді судового збору, що підтверджується платіжним дорученнм №230 від 05.05.2014 р. (а.с.3). На підставі викладеного,

Outcome: partial