Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

В червні 2014 року [PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що з відповідачем по справі шлюб зареєстровано 13 лютого 2011 року Бокіймівською сільською радою Млинівського району Рівненської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] року нароження. Основною причиною розірвання шлюбу називає постійні конфлікти та зловживання відповідачем спиртними напоями. Сім'я розпалась остаточно, примирення неможливе. З травня 2014 року проживають окремо. Після припинення шлюбних відносин відповідач хоч і надає матеріальну допомогу дитині, однак не постійно. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши неповнолітню дитину проживати з нею. Винести рішення, на підставі якого стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 800 гривень щомісячно, стягнути з відповідача на її користь 300 (триста) гривень витрат на правову допомогу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав повністю, в частині стягнення аліментів на утримання дитини - частково, мотивуючи тим що не має постійного місця роботи та стабільного заробітку і не має змоги сплачувати суму, яку вказує позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав. Шлюбні відносини подружжя не підтримує, заходи для збереження сім"ї стронами не вживаються. Шлюбні стосунки фактично припинені. З викладеного суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини та, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] фізично здоровий, отримує нерегулярні доходи від тимчасових заробітків, будь-які інші особи на його утриманні - відсутні. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який з 1 січня 2014 року становить 1032 гривні. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Тому, суд вважає, що рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів в розмірі 650 (шістсот п»ятдесят) гривень, щомісячно буде справедливим та відповідає чинному законодавству. На думку суду, підлягають до задоволення і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат по справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно довідки виданої адвокатом [PERSON] на ім"я [PERSON], витрати за надання правової допомоги складають 300 гривень (а.с. 10). Враховуючи наведене, на підставі статей 105,110,112, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial