Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором вкладу, трьох відсотків річних та інфляційних за весь період прострочення в сумі 189823,75 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що між ним і відповідачем було укладено договір про внесення вкладу на депозитний рахунок, однак на його вимогу про припинення строкового банківського вкладу належні позивачу кошти виплачені не були. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки в судове засідання суду не відомі. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки в судове засідання суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 23.04.2014 року між сторонами було укладено договір строкового банківського вкладу на вимогу № 2630/11/148093 на суму 180000,00 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 16 % річних. (а. с. 4-8). Грошові кошти в сумі 180000,00 грн. були внесені позивачем повністю, що підтверджується я копією меморіального ордеру № 7701 від 23.04.2014 року (а.с. 9). Відповідно до виписки по угоді № 2630/11/148093 від 23.04.2014 року залишок коштів на депозитному рахунку складав 178500,00 грн. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість за відсотками становить 1863,25 грн., та 9460,50 грн. заборгованість за інфляційними. Відповідач своїх обов'язків за договором щодо повернення коштів розміщених на депозитному рахунку належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка. Згідно положень ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Тобто, відповідно до положень даної статті, клієнт має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір банківського рахунка, а підставою для розірвання договору є заява клієнта. Суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушене право позивача щодо повернення йому грошових коштів, в тому числі і гарантоване ст. 1 Протоколу № 11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод право на мирне володіння майном, а отже підлягають стягненню сума вкладу в сумі 178500,00 гривень, 1863,25 грн. - заборгованості за відсотками та 9460,50 грн. - заборгованість за інфляційними. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Також з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1898 грн. 23 коп.

Outcome: partial