Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей а також стягнення заборгованості по сплаті аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 27 вересня 2000 року по 18 жовтня 2010 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони по справі мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної участі у утриманні дітей не приймає. За останні три роки сума заборгованості по аліментам на двох дітей складає 88000 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання кожної дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. на місяць, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала частково, а саме в частині стягнення аліментів щомісячно в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без технічної фіксації. Позовні вимоги визнав частково, а саме: в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1000 грн. щомісяця на кожного. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони по справі зареєстрували шлюб 23 вересня 2000 року відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська /а.с.10/. Від шлюбу сторони по справі мають двох дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 728 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 77 /а.с.4,5/. 04 жовтня 2010 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська розірвано шлюб між сторонами /а.с.3/ Діти проживають разом з матір'ю, яка їх утримує, що підтверджено довідкою про склад сім'ї та місця реєстрації №13897 від 25.07.2014 року. /а.с.6/. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище і дитини, і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок усіх доказів у їх сукупності, з урахуванням зазначених норм права, відповідно до яких батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, з урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоров'я, а також визнання відповідачем вказаного розміру аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей слід стягувати щомісячно по 1000,00 грн. до досягнення ними повноліття. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей за останні три роки та вісім місяців у розмірі 88000 грн. з наступних підстав. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. З наданих позивачем доказів не встановлено, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів від [PERSON] на утримання аліментів, а він в свою чергу ухилявся від їх сплати. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 25 липня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial