Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач у травні 2021 року звернулась до суду через представника Лев Р.В. з вищевказаним позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позову вказує, що 30.12.2011 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. Шлюб між сторонам було розірвано відповідно до рішення Оболонського районного суду м.Києва від 08.02.2019 року. 18.01.2021 р. Оболонський районний суд м. Києва у справі №756/16118/20 видав судовий наказ щодо стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09.12.2020р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового наказу Оболонським районним відділом державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження №64627187. Позивач вказує, що з 04.06.2019 р. по 12.04.2021 р. понесла додаткові витрати на дитину - [PERSON] в розмірі 170 853 грн. 79 коп., з яких: 28 690 грн. - витрати на обстеження та лікування дитини за період з 04.06.2019 р. по 12.04.2021 р.; 88 999 грн. - витрати на навчання; 53 164 грн. 79 коп. - витрати на відпочинок та оздоровлення. Половину з вищевказаної суми додаткових витрат, а саме в розмірі 85 426 грн. 89 коп. позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Окрім того позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 900 грн. На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ 17.05.2021 року матеріали справи передано в провадження судді Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. 18.08.2021 р. на адресу суду від відповідача - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. В мотивування поданого відзиву зазначає, що позовні вимоги є безпідставними оскільки вибір місця додаткових занять, схильність до них дитини, розмір оплати, вибір лікувального закладу та процес лікування, місце відпочинку попередньо з ним, як з батьком дитини не узгоджувався. Зазначає, що позивачем не обґрунтовано необхідність додаткових витрат на утримання сина, зокрема, доведення того що це є бажання дитини або необхідність, а не бажанням самої позивачки.(а.с.111-113) 27.08.2021 р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача посилається на те, що заявлені позивачем вимоги викликані особливими обставинами розвитку, здібностями та лікуванням дитини, при цьому інші затрати, які входять у розмір аліментів, є значно більшими ніж розмір стягнутих з відповідача аліментів та покриваються позивачем самостійно. Зазначає, що твердження відповідача відносно необхідності узгодження будь-яких витрат з ним є помилковим, з огляду на те, що впродовж усього періоду за який стягуються додаткові витрати на дитину, відповідач був обізнаний з тими обставинами, що дитина навчається дистанційно в школі, і що потреба в цьому існує, оскільки дитина має здібності до ІТ навчання, у зв`язку з чим йому купили новий комп`ютер, відносно перебування дитини на обліку та проходження лікування в ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка» та відносно перебування дитини на оздоровленні за кордоном відповідач був ознайомлений, оскільки будь-яких заперечень з приводу цього він не заявляв. Зазначає, що виїзд дитини на відпочинок у Єгипет та Венгрію узгоджувався з відповідачем, оскільки останній власноручно надавав письмову нотаріальну згоду на виїзд дитини за кордон та брав на себе матеріальні витрати з приводу цього. (а.с.115-117). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача неодноразово зверталась до суду із клопотаннями про відкладення розгляду справи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача та його представника. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне. 30.12.2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського РУЮ в м.Києві, актовий запис №2246. (а.с.15) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.05.2013 року (а.с.14), який проживає з матір`ю. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 08.02.2019 шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.16) 18.01.2021 р. Оболонський районний суд м. Києва у справі №756/16118/20 видав судовий наказ щодо стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 09.12.2020р. і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.17) Постановою державного виконавця Оболонського РВ ДВС у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) було відкрито виконавче провадження №64627187 з примусового виконання вищевказаного судового наказу. (а.с.20) Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, щодо передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому, розмір додаткових витрат, що стягуються, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Розмір додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 170 853 грн. 79 коп. позивач обґрунтовує наступним: 28 690 грн. - витрати за обстеження та лікування в ТОВ «Медичний центр «Добробут-Поліклініка»; 39 000 грн. витрати за освітні послуги в ТОВ «Центр освіти «Оптіма» за період з 12.02.2020 р. по 06.11.2020 р.; 20 400 грн. - кошти за курс ІТ навчання в ПП «Навчальний центр «ГРАНД» терміном 24 м.; 29 999 грн. - кошти за придбаний дитині ноутбука Acer Nitro 5 AN515-55-56WH; 47 179 грн. 79 коп. - витрати на відпочинок та оздоровлення [PERSON] (17 785 грн. 34 коп. - відпочинок у Єгипті за період з 08.04.2019 по 17.04.2019 р.; 16 995 грн. 95 коп. відпочинок у Єгипті за період з 15.10.2019 р.- 24.10.2019 р.; 12 398 грн. 50 коп. відпочинок в Угорщині за період з 03.01.2020 р. - 17.01.2020 р.); 5 985 грн. - витрати за спортивно-оздоровчі послуги. Половину з вищевказаної суми 170 853 грн. 79коп./2 =85 426 грн. 89 коп. позивач просить стягнути з відповідача. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 201/15248/16-ц). Встановлено, що [PERSON] навчається дистанційно в приватній школі за бажанням матері, що не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень статті 185 СК України. Крім того, позивач не довела належними та допустимими доказами, придбання дитині ноутбука вартістю 29 999 грн. та навчання в ІТ школі вартістю 20 400 грн., що спрямовано на розвиток здібностей дитини і не є способом забезпечення дозвілля. Відносно стягнення витрат на оздоровлення дитини в Єгипті та Угорщині, суд зазначає, що вказані витрати не відносяться до додаткових витрат, так як не надано доказів на підтвердження того, що через якусь хворобу дитина потребує там оздоровлення. З урахуванням обставин справи, суд вважає за доцільне задовольнити частково позовні вимоги [PERSON] про стягнення додаткових витрат з [PERSON] у розмірі 14 345 грн., що є половиною понесених позивачем витрат за обстеження та лікування неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки на думку суду вищевказаний розмір витрат є доведений позивачем належними та допустимими доказами та слід віднести до додаткових витрат, які повинен нести батько, оскільки вказані витрати пов`язані з обстеженням та лікуванням дитини. В задоволенні решти вимог суд вважає за доцільне відмовити. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи між адвокатом Лев Р.В. та [PERSON] укладено Договір №14/04 про надання правової допомоги від 14.04.2021 р. Відповідно до п.2 Додаткової угоди до Договору №14/04 про надання правової допомоги від 14.04.2021 р., сторони погодили загальну вартість правової допомоги в розмірі 11 900 грн. Факт надання послуг за вищевказаним договором та їх оплати, підтверджується квитанцією №0.0.2220950040 від 06.08.2021 р. на суму 11 900 грн. (а.с.103) Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат і ринкових цін адвокатських послуг, з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з позивача витрати за надання правової допомоги на користь [PERSON] в сумі 2000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та задоволених вимог. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 152 грн. 47 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial