Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 23058,82 грн., посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] не виконала зобовязань за договором кредиту №581ВІ0130926001 від 26.09.2013 р., за яким [PERSON] є поручителем. Представник позивача в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія договору кредиту №581ВІ0130926001 від 26.09.2013 р. з додатками; копія договору поруки №581ВІ0130926001-ПОР від 26.09.2013 р.; копія розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням кредитної заборгованості. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 2013 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №581ВІ0130926001, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29 % річних та комісій, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 25.09.2017 р. 26 вересня 2013 р. в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки №581ВІ0130926001-ПОР між позивачем та [PERSON] Станом на 13.07.2016 р. відповідачами зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 18819,26 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 11562,5 грн., заборгованості за відсотками 6307,8 грн., інфляційних витрат за кредитом 525,65 грн., інфляційних витрат за відсотками 423,31 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів. Згідно ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ №1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і №1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум пені, та включає с. Михайлівка Перевальського р-ну Луганської обл., в якому зареєстровані відповідачі (а.с.20,22). З розрахунку заборгованості вбачається, що сума пені, яку просить стягнути позивач, почала нараховуватися з 13 липня 2015 р. (а.с.4 зв.), тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею в загальному розмірі 4239,56 грн. Суд вважає надані позивачем докази в частині задоволених позовних вимог достатніми та переконливими. З відповідачів, у рівних частках, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial