Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи, що 2 березня 2013 року, приблизно о 19 годині 45 хвилин, [PERSON], керуючи належним йому автомобілем ВАЗ 211114 р.н. [NUMBER], по вул.. Степовій с. Шостаківка Олександрівського району Донецької області, зі швидкістю 66-69 км/г, порушив вимоги п. 12.4 та п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України щодо перевищення максимально дозволеної швидкості руху в населеному пункті - 60 км./г .Внаслідок цього, рухаючись повз будинок № 64 , [PERSON], в порушення вимог п.2.3 «б», п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, проявляючи злочинну самовпевненість, був недостатньо уважним, не вибрав безпечну швидкість руху керованого ним автомобіля, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, скоїв наїзд на проїзній частині дороги на велосипедиста [PERSON] - чоловіка позивача по справі. Внаслідок ДТП [PERSON] загинув. Внаслідок цього позивачка зазнала матеріальної та моральної шкоди. Так як цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», позивачка вважає, що відшкодовувати завдану шкоду повинен заподіювач шкоди [PERSON] та страхова компанія, у якої він застрахував свою відповідальність. Просить стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна матеріальну шкоду у розмірі 4000грн.,понесену позивачкою в результаті придбання надгробного пам'ятника, та 5000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Зі [PERSON] просить стягнути моральну шкоду у розмірі 200000грн. Моральна шкода полягає, на думку позивачки, в тому що в результаті смерті чоловіка позивачка відчуває страждання з цього приводу, в зв'язку з чим у неї змінився звичайний ритм життя та здоров'я для відновлення якого їй треба докладати чималих зусиль. Позивачка та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; надав до суду заперечення, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги ними не визнаються та просять відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Зазначив, що дійсно своїми діями завдав позивачці моральних страждань, але вважає, що сума висунутої нею моральної шкоди завелика і вона не відповідає ступеню моральних страждань, завданих позивачці. Крім того зазначив, що і сам потерпілий в ДТП [PERSON] також порушив правила дорожнього руху, які знаходились у причинному зв'язку з настанням самої події дорожньо-транспортної пригоди. Суд, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінивши їх доводи і надані ними докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 2 березня 2013 року приблизно о 19 годині 45 хвилин, [PERSON], керуючи належним йому автомобілем ВАЗ 211114 р.н. [NUMBER], по вул.. Степовій с. Шостаківка Олександрівського району Донецької області, зі швидкістю 66-69 км/г, порушив вимоги п. 12.4 та п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України, щодо перевищення максимально дозволеної швидкості руху в населеному пункті - 60 км./г .Внаслідок цього, рухаючись повз будинок № 64 [PERSON], в порушення вимог п.2.3 «б», п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, проявляючи злочинну самовпевненість, був недостатньо уважним, не вибрав безпечну швидкість руху керованого ним автомобіля, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, скоїв наїзд на проїзній частині дороги на велосипедиста [PERSON] - чоловіка позивача по справі. Від отриманих травм [PERSON] помер. Вироком Олександрівського районного суду від 16.08.2013 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2ст.286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік . У відповідності до ст. 75 КК України [PERSON] було звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 (два) роки. Відповідно до вироку Олександрівського районного суду від 16.08.2013 року велосипедист [PERSON], рухаючись в темний час доби повинен був відмовитися від керування велосипедом, який не обладнаний світлоповертачами та ліхтарем, що дозволило б водію [PERSON] своєчасно виявити та визначити напрямок руху велосипеда [PERSON] та завчасно вжити заходів попередження даної пригоди. Таким чином, в діях [PERSON] наявні порушення вимог п. 6.2,6.3,6.7 «а» Правил дорожнього руху України, які знаходились у причинному зв'язку з настанням ДТП. На час скоєння ДТП [PERSON] був застрахований в публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна», що підтверджується полісом №АВ/9612285 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно п.4 Полісу страхова сума у разі настання страхового випадку за шкоду, спричинену життю та здоров'ю складає 100000 гривень, за шкоду спричинену майну 50000грн. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому моральна шкода в розмірі не більше 5 відсотків ліміту, зазначеного в п. 9.3 ст. 9 зазначеного Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначену судом, та сумою, яка повинна бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, ліміт відповідальності публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» щодо відшкодування моральної шкоди становить 5 000 гривень. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом, що створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. ст. 3, 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 23, 24 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого. Відповідно до ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріальні збитки, завдані позивачці підлягають стягненню на користь останньої в повному обсязі, а це: понесені нею витрати на придбання пам`ятника у сумі 4000 грн., що підтверджується товарним чеком №30/8 від 30 квітня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Як пояснила у судовому засіданні позивачка [PERSON], спричинена їй моральна шкода полягає у тому, що загиблий [PERSON] був її чоловіком, через його смерть у позивачки погіршився стан здоров`я, порушився нормальний уклад життя і життєві зв`язки. Виходячи з наведеного, позивачка оцінила спричинену їй моральну шкоду у 205000 грн., яку і просить стягнути, зокрема: - з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» - 5000грн., та з відповідача [PERSON]- 200000 грн. У Постанові Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Як встановлено судом, загиблий був чоловіком позивачки [PERSON]. Втрата чоловіка дуже вплинула на здоров`я позивачки та на її емоційний стан, що призвело до глибоких моральних страждань, викликаних такими змінами у житті. Вказану позивачкою суму моральної шкоди, однак, суд знаходить завищеною, враховуючи також значною мірою і вину самого потерпілого в скоєнні дорожньої пригоди, про що вказувалось вище, тому, з урахуванням принципів виваженості та справедливості суд вважає, що достатньою компенсацією позивачці за спричинення їй моральних страждань у даному випадку буде сума у 20000 грн.. На підставі ст.ст. 3,10, 11, 60, 88, 213, 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168, 1187, 1201 ЦК України, суд -

Outcome: partial