Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача в якому просить : Стягнути з [PERSON] ([INFO], іден. Номер [NUMBER]) на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила суд їх задовольнити у повному обсязі . Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду письмові заперечення , в якому просить суд відмовити позивачці у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. 28.09.1996 року між [PERSON] та відповідачем по справі, було розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09.09.2013 року. Від шлюбу сторони мають спільну доньку, [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з [PERSON] Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26.04.2013р. було стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини усіх видів заробітку доходу до досягнення дитиною повноліття. Їхня донька [PERSON] вже повнолітня з 01 вересня 2015 року вона поступила на навчання (денна форма) до Харківського державного університету харчування та торгівлі, що підтверджується довідкою № 180 від 12.08.2015р. Позивачка вдруге вийшла заміж та 08.02.2015 року народила другу дитину, На даний час позивачка не має можливості працювати. У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину, яка продовжує навчання, до досягнення нею 23 років, вимушена прохати стягувати з нього аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків. Відповідач по справі відмовляється в добровільному порядку надавати їй , матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини, на звернення позивача до відповідача за матеріальною допомогою він не реагує. Між нами не досягнуто будь-якої згоди з приводу матеріального утримання доньки під час її навчання у вищому навчальному закладі. З положення ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що в разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Крім того, як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Верховний суд України в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч. З ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Більш того, в п. 20 вищевказаної Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. З ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Отже, з положення ст. 199 СК України та Постанови Пленуму ВСУ випливає, що оскільки наша донька продовжує навчатися і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, яка безпосередньо не пов'язана із оплатою навчання, а потрібна їй для життя та проживання, так як в цей період часу вона не має можливості влаштуватись на роботу та отримувати заробітну плату з підстав постійного перебування в навчальному закладі з метою отримання освіти, - я маю право в її інтересах звернутися з відповідним позовом про стягнення аліментів до закінчення нею навчання. Враховуючи те, що донька позивачки та відповідача навчається на стаціонарній формі навчання у вищому навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні [PERSON] , вона потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, працює, інших осіб/дітей на утриманні не має, тобто він зобов'язаний та має можливість утримувати свою повнолітню доньку - [PERSON], яка продовжує навчання. Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі п. З ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» - від сплати судового збору звільняються: ...3) позивачі - у справах про стягнення аліментів;» Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки забов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] яка продовжує навчання, у твердій грошовій валюті у розмірі 1500 грн. 00 коп. з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23-х років. На підставі ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial