Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою та просив суд: - звільнити з під арешту, накладеного державним виконавцем Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04.2015 (виконавче провадження №47282006), нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON], а саме: домоволодіння, що в цілому складається з житлового будинку А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., літньої кухні Б, гаража В, вбиральні Г, І водогону, П - замощення, 1,2 - огорожі, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Лозуватка. вул. Крупської, буд. 2; - заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ "Приватбанк" права іпотекодержателя щодо домоволодіння, що вцілому складається з житловою будинку А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м,, літньої кухні Б, гаража В, вбиральні Г, І водогону, П - замощення, 1,2 - огорожи, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Лозуватка. вул. Крупської, буд. 2; - стягнути з відповідача\~ судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 05.09.2008 року між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір № KRKWGA0000000010, в забезпечення виконання якого, 05.09.2008 року, між сторонами укладено договір іпотеки № № KRKWGA0000000010, яким передано в іпотеку нерухоме майно, а саме : домоволодіння, що в цілому складається з житлового будинку А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., літньої кухні Б, гаража В, вбиральні Г, І водогону, П - замощення, 1,2 - огорожі, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Лозуватка. вул. Крупської, буд. 2. 05.09.2008 року приватним нотаріусом [PERSON], накладена заборона відчуження предмету іпотеки, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Лозуватка. вул. Крупської, буд. 2. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на майно, яке належить [PERSON], накладені наступні арешти: -запис про обтяження № 9700796 від 18.05.2015 року про арешт нерухомого майна боржника [PERSON], накладений державним виконавцем Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON], на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04.2015 року (виконавче провадження № 47282006). Згідно із ч. 3 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Державним виконавцем 17.04.2015 року накладено арешт на вказане майно, тобто пізніше ніж укладено договір іпотеки. Крім того, станом на 16.01.2017 року, заборгованість відповідача перед банком становить 805\~594,67 грн., що перевищує вартість предмета іпотеки. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку,\~ про що свідчить реєстр пошуку поштових відправлень (а.с. 54). Представник відповідача - [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] в судовому засіданні\~ позовні вимоги не визнала та пояснила, що у [PERSON] районному відділі ДВС на виконанні перебувало ВП № 472282006 за виконавчим листом № 200/19363/14-ц від 25.10.2014 року, виданим за рішенням третейського суду по справі № 227/2014 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» боргу в сумі 12472,23 грн. В рамках виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.05.2015 року. 20.01.2016 року до [PERSON] районного ВДВС представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав заяву про повернення виконавчого листа №200/19363/14-ц від 25.10.2014 року, після чого державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Відповідно до вимог ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (який діяв на час винесення постанови про повернення виконавчого листа від 20.01.2016 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. 24.04.2015 року за вищевказаним виконавчим провадженням винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1247,22 грн., який не сплачено. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON] районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи,\~ вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.09.2008 року між [PERSON] та позивачем укладено кредитний договір № KRKWGA0000000010 (а.с. 8-10), в забезпечення виконання якого, 05.09.2008 року, між сторонами укладено договір іпотеки № № KRKWGA0000000010 (а.с. 11-12), яким передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що в цілому складається з житлового будинку А-1 загальною площею 71,90 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., літньої кухні Б, гаража В, вбиральні Г, І водогону, П - замощення, 1,2 - огорожі, яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Лозуватка. вул. Крупської, буд. 2. 05.09.2008 року приватним нотаріусом [PERSON], накладена заборона відчуження предмету іпотеки, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Лозуватка. вул. Крупської, буд. 2. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 13-14), на майно, яке належить [PERSON], накладені наступні арешти: -запис про обтяження № 9700796 від 18.05.2015 року про арешт нерухомого майна боржника [PERSON], накладений державним виконавцем Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON], на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.04.2015 року (виконавче провадження № 47282006). Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. -Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її зникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. -Норма ч. 4 ст. 54 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, станом на дату винесення державним виконавцем відповідних постанов) передбачає, що про звернення стягнення на\~\~ заставлене майно\~\~ для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю\~\~ не\~\~ пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Суд не бере до уваги твердження представника відповідача [PERSON] районного відділу ДВС про те, що арешт не знято з причин несплати виконавчого збору в сумі 1247,22 грн., за постановою державного виконавця від 24.04.2015 року за вищевказаним виконавчим провадженням, так як представник відповідача не надає суду жодних доказів з приводу даного ствердження. Згідна ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За даних обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, в силу чого наявність арешту, накладеного державним виконавцем при виконання відповідного виконавчого листа, щодо врегулювання інших спірних правовідносин не повинні порушувати права та інтереси іпотекодержателя, а тому, в цій частині вимог позов підлягає задоволенню, однак в частині вимог щодо заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, повязані з обмеженням ПАТ КБ «Приватбанк» права іпотекодержателя щодо відповідного домоволодіння то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки, суд не вправі врегульовувати правовідносини, які не настали в часі і, можливо, відбудуться в майбутньому, і, до того ж, стосуються не чітко визначених дій, що охоплюється категорією понять «будь-які дії». Крім того, згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем при зверненні до суду із позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (а.с. 1), позов вирішується на користь позивача, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial