Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] пені за договором оренди № 85 від 01.06.2013 року в розмірі 13140 грн 08 коп. та понесених судових витрат в розмірі 243 грн 60 коп. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов договору оренди, в частині дотримання строків орендної плати, що призвело до нарахування пені за період з 01.07.2014 року по 10.03.2015 року. У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення представників позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 01.06.2013 року Публічне акціонерне товариство «Чернігіврайагропромтехніка» до [PERSON] уклали договір № 85 відповідно до якого позивач надав відповідачу місце для стоянки трьох автомобілів. Згідно пункту 3.1 Договору відповідач повинен сплачувати оренду місця під стоянку автомобілів щомісячно до 05 числа поточного місяця в сумі 640 грн. Пунктом 3.3 Договору, у разі прострочення відповідачем орендної плати він повинен сплатити позивачеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченого платежу, за кожний день прострочення. Пунктом 3.5 Договору встановлено, що за прострочення оплати за оренду місця за стоянку автотранспортного засобу «Орендар» сплачує «Орендодавцю» пеню в розмірі 10 грн за кожен день прострочення платежу до повного погашення заборгованості по сплаті орендної плати. Виходячи з приписів статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Чернігіврайагропромтехніка» до [PERSON] про стягнення заборгованості, було стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства "Чернігіврайагропромтехніка" заборгованість за договором оренди станом 28.02.2015 року в розмірі 6894 грн 07 коп. та судові витрати в розмірі 243 грн 60 коп., в тому числі було стягнуто пеню в розмірі 608 грн 28 коп. за період з 01.07.2014 року по 10.03.2015 року відповідно до п. 3.3 Договору - в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку за кожний день прострочення сплати орендної плати. Позивач просить стягнути також пеню з відповідача за період з 16.06.2014 року по 10.03.2015 року в розмірі 10 грн за кожний день прострочення платежу до повного погашення заборгованості по сплаті орендної плати, а всього 13140 грн. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 3.3 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за прострочення сплати орендної плати, у той самий час, згідно з пунктом 3.5 передбачено застосування пені за прострочення оплати за оренду місця під стоянку автотранспортного засобу, отже сторонами передбачена сплата пені за одне і те ж правопорушення, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошового зобов'язання за договором оренди свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15. Отож, на підставі вищевикладеного, оскільки заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.04.2015 року стягнуто пеню в розмірі 608 грн 28 коп, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню - стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня за період з 16.06.2014 року до 01.07.2014 в розмірі 150 грн. Також на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: partial