Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, шо рішенням Микільської сільської ради від 29.05.08 року йому було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,0 га у с. Курилехівка Полтавського району та області для ведення особистого селянського господарства. При виготовленні технічної документації із землеустрою у лютому 2013 року дізнався про те, що зазначене рішення скасоване рішенням Микільської сільської ради Полтавського району від 12.02.2013 року. Вважає рішення незаконним, оскільки воно прийняте з порушенням вимог чинного законодавства та його прав як користувача земельної ділянки. Просив визнати незаконним та скасувати рішення Микільської сільської ради Полтавського району від 12.02.2013 року. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, попередньо надавши заяву про розгляд справи за їхньої відсутності та просили позов задовольнити; проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин та за згодою позивача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України за наявними у справі матеріалами та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали трави, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що рішенням Микільської сільської ради від 29.05.2008 року [PERSON] безоплатно передана у приватну власність земельна ділянку площею 2,0 га у с. Курилехівка Полтавського району та області для ведення особистого селянського господарства(а.с. 6). Рішенням Микільської сільської ради Полтавського району від 12.02.2013 року вищезазначене рішення скасоване (а.с.7). Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009(справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Відповідно до частини І статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання незаконним та скасування рішення Микільської сільської ради Полтавського району від 12.02.2013 року у частині щодо відміни рішення Микільської сільської ради від 29.05.2008 року щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га у с. Курилехівка гр. [PERSON] Питання по судових витратах суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial