Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду 17 липня 2019 року з позовом до [PERSON] про повернення майна (грошових коштів), отриманих без достатньої правової підстави, в якому просить стягнути грошові кошти у розмірі 17896,32 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 32 копійки) та понесені судові витрати за подання даного позову у сумі 1921,00 грн. та за подання позову до Арцизького районного суду Одеської області у розмірі 1762,00 грн. Позивач мотивує вимоги тим, що 07.01.2017 у м. Одесі, на вул. Старопортофранківській, сталася ДТП за участі водія [PERSON] , що керував автомобілем «Деу Ланос», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та водія [PERSON] , який керував автомобілем «Honda Accord», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2017, винним у вищевказаній ДТП визнано [PERSON] . Відповідно до звіту № 25-01/2 оцінки вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Honda Accord», р/н [NUMBER] , виконаного ТОВ «Делфі Груп» на замовлення МТСБУ, вартість матеріального збитку завданого власнику вищевказаного автомобіля становить 21 475,59 грн. Водієм [PERSON] 10.01.2017 подано до МТСБУ повідомлення про ДТП та 14.03.2017 він звернувся із заявою щодо здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП. У заяві [PERSON] зазначено, що взаєморозрахунки між учасниками пригоди не проводилися. Інформації про договори інших видів страхування за якими можуть бути задоволені вимоги не вказано. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону, не маючи інформації про вже врегулювання даного страхового випадку та відшкодування потерпілому шкоди, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі [PERSON] в розмірі 17 896.32 грн. згідно платіжного доручення № 4647рв від 29.05.2017 року. З посиланням на ст. 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, представником МТСБУ 28.08.2018 подано до Арцизького районного суду Одеської області позов до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (справа № 492/1367/18) та сплачено судовий збір у сумі 1 762 грн. згідно платіжного доручення № 127354093 від 11.07.2018 року. Однак, рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 02.05.2019 у задоволені позову МТСБУ до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу відмовлено. Причиною такого рішення став встановлений у ході судового розгляду факт, що на дату ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Honda Accord», р/н [NUMBER] - ОСАГО+, №04-1.0024375.001 від 22.04.2016 укладеного з ПрАТ СК «Саламандра-Україна» згідно умов якого, у разі пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП без вини водія при встановленні винної особи, ліміт відшкодування шкоди становить 100 000 грн. Згідно платіжного доручення №481 від 09.02.2017 ПрАТ СК «Саламандра-Україна» сплачено. відповідно до розрахунку страхового відшкодування № 0014023.01.17/1, складеного страховиком, на користь потерпілої особи [PERSON] страхове відшкодування, а саме вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord», р/н [NUMBER] у сумі 37 278 грн. У порушення п.п. «г», п. 35.1 ст. 35 Закону, відповідач не повідомив МТСБУ про наявність договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Honda Accord», р/н [NUMBER] - ОСАГО+, №04-1.0024375.001 від 22.04.2016 укладеного з ПрАТ СК «Саламандра-Україна», не повідомив про врегулювання даного страхового випадку даною страховою компанією та не повідомив про отримане від останньої суми страхового відшкодування. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] без достатньої правової підстави отримано від МТСБУ регламентну виплату в розмірі 17 896,32 грн., в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом. Ухвалою суду від 25 липня 2019 року відкрито провадження у справі та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не надав. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Підтвердив отримання коштів від двох страхових компаній, пояснив що всі кошти була витрачені на ремонт пошкодженого автомобіля. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 07.01.2017 р. о 21 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем «Daweoo Lanos» д/н [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», д/н [NUMBER] , який скоїв зіткнення з автомобілем "Honda Accord" д/н [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Разом з тим, як слідує з наданих матеріалів, [PERSON] не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Honda Accord» д/н [NUMBER] , є [PERSON] , який в свою чергу, відповідно довіреності від 02.02.2015 р. уповноважив Краснова О . В., щодо представництва інтересів [PERSON] з питань вчинення правочинів щодо експлуатації, користування та розпорядження автомобілем «Honda Accord» д/н [NUMBER] (а.с. 12-13). Відповідно до п.п. 3.1, 4.3.2, 4.4.2, копії Договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ №04-1.0024375.001 від 22.04.2016 року, автомобіль «Honda Accord» д/н [NUMBER] , у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра-Україна» Красновим О.В. було застраховано та у разі пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП без вини водія, при встановленні винної особи (або у разі стихійного лиха) на суму до 100 000 грн. (а.с. 19-20). 10.01.2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. При цьому зазначив, що пошкоджений автомобіль «Honda Accord» д/н [NUMBER] не застрахований (а.с.10). Також, 10.01.2017 року [PERSON] звернувся з відповідною заявою про страховий випадок до СК Саламандра-Україна (а.с. 21). 08 лютого 2017 року відповідач звернувся до Голови правління ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» з заявою про перерахування коштів по страховому випадку з автомобілем «Honda Accord» д/н [NUMBER] на рахунок СТО та надав рахунок з реквізитами (а.с. 23). 09 лютого 2017 року на підставі даної заяви було складено страховий акт № 0014023.01.17/1 та розрахунок страхового відшкодування до страхового акту № 0014023.01.17/1 (а.с. 24). Як вбачається з копії платіжного доручення № 481 від 09.02.2017 р. ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» було сплачено страхове відшкодування у сумі 37 278,00 грн. Проте, отримувачем було зазначено не [PERSON] , а [PERSON] ФОП , з призначенням платежу «страхове відшкодування зг. стр. акту 0014023.01.17/1 за ремонт ам Honda Accord днз [NUMBER] . Без ПДВ.» (а.с. 25). Як пояснив в судовому засіданні відповідач [PERSON] страхова компанія перерахувала кошти на СТО де проводився ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля. 21 лютого 2017 року постановою Приморського районного суду м. Одеси визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., а також стягнуто судовий збір у сумі 320,00 грн. (а.с. 9). 14 березня 2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування завданої шкоди в результаті ДТП. При цьому, в графі «інформація щодо взаєморозрахунків» зазначено «не проводилась» (а.с. 11). Відповідно наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 4647 від 29.05.2017 року, фінансовому управлінню наказано сплатити на рахунок [PERSON] суму 17 896,32 грн. (а.с. 16). Як вбачається з копії платіжного доручення № 4647рв від 29.05.2017 р., на виконання наказу, МТСБУ на користь [PERSON] було сплачено страхове відшкодування у сумі 17 896,32 грн., з призначенням платежу «виплата по справі № 38789, згідно наказу № 4647 від 29.05.2017 року, [PERSON] , пасп. [NUMBER] , [NUMBER] , т.з. [NUMBER] » (а.с. 17). Таким чином, на момент вирішення питання щодо необхідності виплати відповідачу суми відшкодування, [PERSON] вже було здійснено відшкодування у розмірі 37 278,00 грн. Нормами ст. 13 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Згідно до п. 35.1. ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У відповідності з п. 41.3 ст. 41 Закону МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. В таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування. Із аналізу приведених положень, а також норм Закону випливає, що подвійне відшкодування в разі спричинення шкоди в результаті ДТП, яке мало місце в даному випадку, діючим законодавством не передбачено. Так, на момент звернення [PERSON] до МТСБУ, а саме 14 березня 2017 року з заявою про відшкодування завданої шкоди в результаті ДТП, де в графі «інформація щодо взаєморозрахунків» зазначено «не проводилась», та як вбачається з наданих до суду доказів, 09 лютого 2017 року складено страховий акт та розрахунок, на підставі яких видано платіжне доручення № 481 від 09.02.2017 р. ПрАТ «СК «Саламандра-Україна», було сплачено страхове відшкодування у сумі 37 278,00 грн., взявши таким чином на себе зобов`язання щодо відшкодування збитків завданим ДТП, про що, в порушення п.п. «г», п. 35.1 ст. 35 Закону, відповідачем дійсно не повідомлено МТСБУ. В подальшому, вказані обставини послугували підставою для здійснення і отримання відповідачем регламентної виплати у розмірі 17896,32 грн., що підтверджується копією відповідного платіжного доручення, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За таких обставин, суд, вивчивши надані докази, проаналізувавши викладені норми законодавства, враховуючи, що ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, погоджується з твердженням позивача про отримання відповідачем виплати без достатньої правової підстави і приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Водночас, щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України безпідставно понесених останнім витрат у сумі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) із сплати судового збору за подачу цивільного позову до Арцизького районного суду Одеської області, суд зазначає, що згідно норм чинного законодавства, відмова у задоволенні позову не є підставою для повернення сплаченого позивачем судового збору, саме відповідачем [PERSON] який не був стороною у позові МТСБУ до [PERSON] . Випадки повернення, покладення судових витрат на відповідача, розподілу судових витрат чітко зазначені у діючому ЦПК України та інших нормативних актах, зокрема у ст. 141 ЦПК України. Право, підстави і порядок звернення до суду з позовом, також у закріплений у ЦПК України та питання щодо необхідності звернення до суду вирішується стороною у добровільному порядку. Звернення позивача до Арцизького районного суду Одеської області було обумовлено певною процедурою, в тому числі і сплатою судового збору, та, як вже зазначалось, прийняття рішення не на користь заявника ніяким чином не нівелює вказану процедуру з оплати судового збору. Відтак, суд вважає, що підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з [PERSON] витрат у сумі 1 762 грн. із сплати судового збору за подачу цивільного позову до Арцизького районного суду Одеської області немає. Положеннями ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Стягненню підлягають 1921 гривень 00 коп.

Outcome: partial