Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач по справі [PERSON] є його братом. Рішенням Сумського районного суду від 29 грудня 2014 року здійснений поділ між ними спадкового майна після смерті матері. Рішенням виконкому Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області №48 від 22.09.2015 року про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, 45/100 часткам житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , була присвоєна адреса: [ADDRESS] . 06 жовтня 2015 року позивач зареєстрував свою власність в реєстраційній службі Сумського районного управління юстиції як окремий об`єкт нерухомості. Тобто, на одній земельній ділянці, загальною площею 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства виникли два окремих об`єкта нерухомості за [NUMBER] та [NUMBER]. Оскільки позивач не має права на приватизацію земельної ділянки, він звернувся до Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області з заявою про надання йому земельної ділянки в довгострокову оренду. Для укладення договору оренди землі необхідно було виготовити технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. В зв`язку з цим, в жовтні 2016 року він звернувся до директора ТОВ «Координат-БС» для виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок на місцевості. В процесі виконання вказаних робіт, в лютому 2017 року, йому стало відомо, що його брат [PERSON] приватизував частину земельної ділянки на своє ім`я. Рішенням Великочернеччинської сільської ради від 14 липня 2015 року [PERSON] був наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості. Технічна документація розроблялась приватним підприємцем [PERSON] , однак при цьому, на його думку, були суттєво порушені вимоги закону та його (позивача) права як колишнього співвласника домоволодіння. Рішенням Великочернеччинської сільради від 14 липня 2016 року була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі [PERSON] та передана йому у власність. Позивач просив визнати недійсним рішення Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області від 14.07.2016 року та визнати недійсною державну реєстрацію речових прав. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа [PERSON] , який діє від свого імені та від імені відповідача [PERSON] , позовні вимоги не визнав, пояснивши, що технічна документація на земельну ділянку [PERSON] була виготовлена у відповідності з діючим законодавством, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи - ТОВ «Координат -БС» в судове засідання не з*явився, прочас та місце слухання справи ТОВ «Координат -БС» було належним чином повідомлене. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши правові позиції сторін, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За правилами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Статтею 91 ЗК України, встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Частиною другою статті 103 ЗК України визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Відповідно до статті 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Згідно з частинами першою, другою та пунктом «б» частини третьої статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Частинами другою та третьою статті 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 29 грудня 2014 року був здійснений поділ спадкового майна після смерті матері сторін між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] рішенням суду було виділено 45 /100 частини домоволодіння, розташованого в [ADDRESS] , а [PERSON] виділено 55/100 частини зазначеного вище домоволодіння. На підставі рішення суду спільна часткова власність на майно була припинена. Рішенням виконкому Великочернеччинської сільради № 48 від 22 вересня 2015р. про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, 45/100 часткам житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , належним на праві власності [PERSON] відповідно до рішення суду, була присвоєна адреса [ADDRESS] , про що свідчить копія рішення виконкому. Рішенням Великочернеччинської сільради від 25.12.2015р. [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS], про що свідчить копія рішення сільради. 6.10.2015р. [PERSON] зареєстрував свою власність в реєстраційній службі Сумського районного управління юстиції Сумської області як окремий об`єкт нерухомості, про що свідчить копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначені житловий будинок та господарчі будівлі за адресою [ADDRESS] . [PERSON] також зареєстрував свою власність. Тобто на одній земельній ділянці, загальною площею 0,23га для будівництва для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] появилося два окремих об`єкта нерухомості - [PERSON] за [NUMBER] та [PERSON] за № 71/2. Рішенням Великочернеччинської сільради від 14 липня 2015 р. [PERSON] був наданий дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі / на місцевості / 45/100 частини з площі 0,03га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих будівель в [ADDRESS] і [PERSON] було запропоновано замовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки. Рішенням Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області від 14 липня 2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства [PERSON] » відповідачу передані у власність земельні ділянки за адресою [ADDRESS] , зокрема, земельна ділянки площею 0,0291 га для будівництва та для ведення особистого селянського господарства обслуговування житлового будинку та господарчих будівель і споруд з кадастровим номером 5924782200:01:006:0657 та земельна ділянка площею 0,0885 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5924782200:01:006:0658. Рішенням Великочернеччинської сільради від 29 вересня 2016р. було скасовано рішення сільради від 14 липня 2015р. «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки, площею 45/100 частини з 0,20 га в оренду та [PERSON] був даний дозвіл на розробку технічної документації щодо надання [PERSON] земельної ділянки в розмірі 45/100 частини від загальної площі 0,20 га для ведення особистого селянського господарства в довгострокову оренду на 49 років за місцем знаходження належної [PERSON] домобудівлі за адресою [ADDRESS] , про що свідчить копія рішення сільради. У жовтні 2016 року [PERSON] звернувся до ТОВ «Координат - БС» для виконання робіт по виготовленню технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості. В процесі виконання вказаних робіт в лютому 2017р., як зазначав позивач, йому стало відомо, що відповідач [PERSON] приватизував частину земельної ділянки за адресою [ADDRESS] на своє ім`я і зареєстрував її в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тоді ж позивачу стало відомо, що рішенням Великочернеччинської сільради від 14 липня 2015 року [PERSON] був наданий дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості (55/100 частин) з площі 0,03 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та з площі 0,20 га для ведення особистого селянського господарства за адресою [ADDRESS] . Технічна документація розроблялась приватним підприємцем [PERSON] , третьою особою по справі, який також представляє інтереси відповідача [PERSON] . Технічна документація була виготовлена з порушенням діючих норм та правил, що потягло за собою порушення прав та інтересів позивача. Зокрема, не було проведено погодження меж земельних ділянок з суміжними землекористувачами, - ним, позивачем по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не були присутніми при встановленні меж земельної ділянки. В актах приймання-передачі межових знаків, в актах погодження меж від 15 березня 2016 року зазначено, що акти складені у присутності землекористувачів [PERSON] та [PERSON] , що не відповідає дійсності, оскільки з ним, [PERSON] , погодження меж не проводилось, підпис у відповідних актах йому не належить, а [PERSON] взагалі не є суміжним землекористувачем і теж ніяких актів не підписувала, бо не має відношення до земельних ділянок сторін. Внаслідок грубих порушень при встановленні меж земельних ділянок, були суттєво порушені права [PERSON] як суміжного землекористувача і створені перешкоди у нормальному користуванні не тільки земельною ділянкою, а й житловим будинком. В судовому засіданні 16 березня 2018 року та 17 жовтня 2018 року за клопотанням представника позивача була призначена судова будівельно-технічна, земельно-технічна експертиза та судова експертиза з питань землеустрою, проведення якої було доручено експертам Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса (40488, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 27, е-mail: svhndise@meta.ua). Проведеним дослідженням, в межах наданих матеріалів, встановлено, що «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) [PERSON] за цільовим використанням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області. ФОП [PERSON] . Суми - 2016 р. Примірник № 1. Штрихкод 1301014000013» не відповідає складу, змісту та правилам оформлення відповідної нормативно-технічної документації з питань здійснення землеустрою, а отже не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, зокрема: За змістом не відповідає: 1) вимогам ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 55 Закону України «Про землеустрій» в наступному: - на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером 5924782200:01:005:0657 ( [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , розташований об`єкт нерухомого майна: душ «Л», власником якого є [PERSON] , про що відсутній запис у «Пояснювальній записці»; - картографічні матеріали (плани) не містять даних про розташований об`єкт нерухомого майна: душ «Л», власником якого є [PERSON] ; - у «Переліку обмежень прав на земельну ділянку і наявні сервітути» не містяться дані про обмеження/сервітути, за відсутності даних про зміну загальної площі 0,0291 га на площу під об`єктом нерухомого майна: душ «Л», власником якого є [PERSON] ; 2) вимогам ст. 55 Закону України «Про землеустрій», а саме - можливо не відповідає площа земельної ділянки 0,0291 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд); - відповідність площі земельної ділянки 0,0885 га (для ведення особистого селянського господарства) визначити не видається за можливе у зв`язку з відсутністю даних зовнішніх меж у частині городу, які б «збігались з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо)» домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та відсутності таких даних у «Технічній документації 2016»; 3) вимогам п. 75 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», а саме - відсутня позначка Державного кадастрового реєстратора про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру: на титульному аркуші документації із землеустрою; - на кадастрових планах земельних ділянок; - на аркуші відомостей про координати поворотних точок меж земельних ділянок; 4) вимогам п. 3.10 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» в наступному: - розташування поворотних точок окружних меж досліджуваних земельних ділянок не відповідає точності місцезнаходження межових знаків та розташуванню їх на місцевості. 5) вимогам ст. 5, ст. 98 Земельного кодексу України та вимогам п. 3.11 * ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» в наступному: - формування земельної ділянки, з кадастровим номером 5924782200:01:005:0658 ( [PERSON] ), площею 0,0885 га, за адресою: [ADDRESS] , при якому повністю відокремлюється земельна ділянка городу від земельної ділянки подвір`я, що знаходяться у користуванні позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка городу не має виходу до доріг загального користування.( ч. 2 питання 1 висновку експертизи). 3. За правилами оформлення не відповідає вимогам: 1) ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр» в частині: «Кадастрові плани земельних ділянок» не містять координат поворотних точок земельної ділянки; 2) частині 7 статті 791 Земельного кодексу України, п. 2.1 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» в частині: - «Технічна документація 2016» значиться затвердженою Рішенням сьомого скликання восьмої сесії Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області від 14.07.2016 «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства [PERSON] », що датовано пізніше, ніж «Акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання» від 15.03.2016; 3) Додатку 2 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділява натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» в частині: - «Акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання» від 15.03.2016 не є завіреними підписом і відтиском печатки суміжного власника земельної ділянки Землі загального користування - [ADDRESS]) - Великочернеччинською сільською Сумського району ; - «Акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання» від 15.03.2016 не містять кадастрових номерів земельних ділянок та не посвідчені печаткою розробника. З технічної точки зору, виділена в натурі в індивідуальне користування та у власність земельна ділянка з кадастровим номером 5924782200:01:005:0657, площею 0,0291 га за адресою: [ADDRESS] , відповідно до розробленої «Технічної документації 2016», у разі розташованого на ній об`єкту нерухомого майна: душу «Л», власником якого є [PERSON] , не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування (ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 55 Закону України «Про землеустрій», питання 2 висновку експертизи). Відповідно до висновку експертизи, земельна ділянка з кадастровим номером 5924782200:01:005:0658, площею 0,0885 га, за адресою: [ADDRESS] , повністю відокремлює земельну ділянку городу від земельної ділянки подвір`я, що знаходяться у користуванні [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка городу, що знаходиться у користуванні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , повністю відокремлена та не має виходу до доріг загального користування, що не відповідає вимогам ст. 5, ст. 98 Земельного кодексу України та вимогам п. 3.11* ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень»( відповідь на запитання 4 висновку експертизи). Проведеним дослідженням, в межах наданих матеріалів, встановлено, що з технічної точки зору, поділ домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з виділенням [PERSON] земельної ділянки 5924782200:01:005:0657, площею 0,0291 га можливо не відповідає частці 55/100, зазначеної у Рішенні шостого скликання тридцять шостої сесії Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області від 14 липня 2015 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». Провести дослідження про відповідність частці 55/100 виділення [PERSON] земельної ділянки 5924782200:01:005:0658, площею 0,0885 га, не видається за можливе зв`язку з відсутністю даних зовнішніх меж у частині городу, які б «збігались з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо)» домоволодіння за адресою [ADDRESS] та відсутності таких даних у «Технічній документації 2016», виготовленій третьою особою та представником [PERSON] [PERSON] ( висновок експертизи, питання 5, т.2 ар.с. 91, об). Крім того, на вирішення експертизи було поставлене питання чи відповідає технічна документація із землеустрою, розроблена ФОП [PERSON] за адресою [ADDRESS] точності геодезичних вимірів та відповідності їх на місцевості. Проведеним дослідженням, в межах наданих матеріалів, встановлено, що розташування поворотних точок окружних меж земельних ділянок відповідно до технічної документації із землеустрою, розробленої ФОП [PERSON] за адресою [ADDRESS] , не відповідає точності місцезнаходження межових знаків та розташуванню їх на місцевості, що у свою чергу не відповідає вимогам п. 3.10 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками»( шосте питання висновку експертизи, т. 2 ар.с. 91 , об). Проведеним експертним дослідженням також встановлено, що фактичне землекористування земельними ділянками 5924782200:01:005:0657 площею 0,291 га та 5924782200:01:005:0658, площею 0,0885 га за адресою: [ADDRESS] , не відповідає даним правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки( восьме питання висновку експертизи, т. 2 ар.с. 91, об). Таким чином, зазначені порушення при складанні технічної документації із землеустрою потягли за собою порушення прав позивача, оскільки межа земельних ділянок була встановлена з порушенням вимог ст. ст. 55, 56 Закону України «Про землеустрій», ст. 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст. 39, 79 Земельного кодексу України, п. 3.10 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріпленні межовими знаками». Внаслідок порушень при складанні технічної документації із землеустрою на земельні ділянки, межа була встановлена без погодження з суміжними землекористувачами, в тому числі з [PERSON] , частина будівель і споруд [PERSON] опинились на земельній ділянці відповідача, а саме на сформованій земельній ділянці з кадастровим номером 5924782200:01:005:0657 ( [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , розташований об`єкт нерухомого майна: душ «Л», власником якого є [PERSON] . У відповідності з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року «Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про державний земельний кадастр» підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру є документація із землеустрою. У відповідності до ст. 6 Закону України «Про землеустрій», одним із принципів є дотримання законності у здійсненні будь-яких робіт із землеустрою. Статтею 28 зазначеного Закону визначені права та обов`язки розробників документації із землеустрою, а саме: розробники документації із землеустрою зобов`язані: а) дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою; б) інформувати зацікавлених осіб про здійснення землеустрою; в) виконувати всі умови договору; г) виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Спір про межі земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, вирішується органом місцевого самоврядування. Якщо у позасудовому порядку, що визначений у п. 4 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (розділ «Виправлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру»), вирішити спір позивач не зможе, зокрема не буде усунута помилка, чи не буде досягнуто згоди щодо визначення меж земельних ділянок, то позивач має право звернутися до суду за захистом порушених прав. Оскільки в добровільному порядку спір не було вирішено, судом встановлено, що при виготовленні технічної документації були допущені суттєві порушення, що потягло за собою порушення прав [PERSON] , позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а порушені права позивача підлягають судовому захисту. Рішенням Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області від 14 липня 2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства [PERSON] » відповідачу [PERSON] передані у власність земельні ділянки за адресою [ADDRESS] , зокрема, земельна ділянки площею 0,0291 га для будівництва та для ведення особистого селянського господарства обслуговування житлового будинку та господарчих будівель і споруд з кадастровим номером 5924782200:01:006:0657 та земельна ділянка площею 0,0885 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 5924782200:01:006:0658, чим порушила права позивача як власника домоволодіння і суміжного землекористувача, а тому порушені права [PERSON] підлягають судовому захисту шляхом визнання оспорюваного рішення недійсним. Вимоги позивача про визнання недійсною державної реєстрації зазначених земельних ділянок, здійснену державним реєстратором 26.07.2016 р. не підлягають задоволенню, осскільки заявлені передчасно і мають бути вирішені під час виконання рішення суду. Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial