Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому зазначає, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом 2 групи внаслідок загального захворювання, яке повязане із Чорнобильською катастрофою. На підставі наказу «Камінь-Каширської ПМК-70» тресту «Волиньводбуд» від 03 серпня 1987 року № 50 був відряджений у с. Мартиновичі Поліського району Київської області для проведення культуртехнічних робіт з 03 по 29 серпня 1987 року, де з 11 серпня 1987 року по 26 серпня 1987 року виконував культуртехнічні роботи по дезактивації земель у зоні евакуйованих населених пунктів сіл [PERSON], Рудня, Кливини, що відносяться до зони відчуження Чорнобильської АЕС, і у звязку з цим отримав за серпень 1987 року заробітну плату у більшому розмірі. Як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС йому була нарахована і виплачена у березні 1993 року доплата до заробітної плати у розмірі 560 крб. Для перерахунку пенсії, яка може обчислюватися із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, йому необхідно надати Управлінню Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі довідку про заробітну плату, одержану виключно за роботу у такій зоні та про доплату до заробітної плати, однак відповідач у видачі довідки йому відмовив, мотивуючи знищенням у звязку із закінченням строків збереження особового рахунку та нарядів виконаних робіт. Позивач просить зобовязати ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» протягом пяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили видати йому довідку про заробітну плату, отриману за роботу з 11 серпня 1987 року по 26 серпня 1987 року у зоні відчуження у розмірі 478,44 руб, виходячи при цьому з середнього заробітку за серпень 1987 року, який становив за 22 робочі дні 657,85 руб., та довідку про доплату до заробітної плати у розмірі 560 грн., що становить трикратний розмір тарифної ставки (окладу). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, і просив їх задовольнити. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позов не визнали і суду пояснили, що у відповідача не збереглося відомостей щодо нарахування заробітної плати позивачу [PERSON] за роботу у зоні відчуження, у звязку з чим немає можливості видати йому довідку про заробітну плату за період з 11 серпня 1987 року по 26 серпня 1987 року та довідку про доплату із зазначенням кратності нарахування оплати праці. Представники третьої особи [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні щодо вирішення позову поклалися на розсуд суду та пояснили, що нарахування позивачу пенсії у відповідності з вимогами ст. ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» може бути проведено у разі надання ним відповідної довідки про заробітну плату у зоні відчуження. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Статтею 49 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Згідно зі ст. ст. 54, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, що визначається законодавством. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період, відповідно до ст. 15 цього Закону, здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами). Судом встановлено, що [PERSON] є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, що стверджується посвідченням серії А № 002829 Т, виданим Волинською ОДА 18 вересня 2013 року. На підставі наказу начальника «Камінь-Каширської ПМК-70» тресту "Волиньводбуд" від 02 серпня 1987 року № 50 він був відряджений у с. Мартиновичі Поліського району Київської області для проведення культуртехнічних робіт з 03 серпня 1987 року по 29 серпня 1987 року (а.с. 14, 20, 21). Цим же наказом визначено, що оплату праці [PERSON] здійснювати у відповідності до наказу тресту «Волиньводбуд» № 153 від 28 липня 1987 року, в якому зокрема, зазначається, що пересувні механізовані колони тресту повинні забезпечити виконання до 1 жовтня 1987 року завдання по корінному покращенню лугів і пасовищ на землях, що не потребують осушення в колгоспі «Родіна» с. Мартиновичі Поліського району Київської області, та зобовязано прийняти до відома, що Держагропром УРСР і Мінводгосп УРСР своїми наказами від 17.07.1987 р./14.07.1987 року, від 20.07.1987 р. надали дозвіл будівельним організаціям Мінводгоспу УРСР на здійснення комплексу культуртехнічних робіт вахтовим методом з застосуванням коефіцієнтів оплати праці, встановлених для цієї зони, у звязку з чим будівельним організаціям надано право виплачувати робітникам і спеціалістам за кожний календарний день до заробітної плати замість добових надбавку за пересувний характер роботи у розмірі 75 % тарифної ставки (посадового окладу), але не більше 5 руб. за добу, при цьому інші компенсації за пересувний характер роботи не виплачуються, а також підвищувати робітникам у межах встановленого фонду оплати праці максимальні розміри премій за виконання вахтовим методом акордних завдань у строк і достроково до 60 % сукупного заробітку (підстава наказ Мінводгоспру УРСР від 25.09.1986 року № 304), керівникам організацій надано право встановлювати, з урахуванням складності і строковості виконаних робіт, робітникам, зайнятим на роботах у вказаній зоні, підвищення до 25 % тарифної ставки (посадові оклади), при цьому норми виробітку не змінюються (підстава розпорядження [PERSON] Міністрів УРСР від 10.09.1986 року), а також передбачено, що кошти на заробітну плату підрядним організаціям, зайнятим на корінному покращенні лугів та пасовищ, вираховуються в повному нормативі за виконаний обєм робіт, кошти на оплату відряджень видаються їм понад установлені ліміти. З довідок ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70» № 13 від 18.02.2014 року та № 64 від 16.07.2014 року вбачається, що [PERSON], працюючи наладчиком будівельних машин, дійсно перебував у с. Мартиновичі Поліського району Київської області і виконував культуртехнічні роботи по дезактивації земель у зоні евакуйованих населених пунктів сіл [PERSON], Рудня, Кливини з 11 серпня 1987 року по 26 серпня 1987 року, заробітна плата за виконані роботи нарахована погодинно за серпень 1987 року за відпрацьованих 22 робочих дні у сумі 657,85 крб., а у березні 1993 року, згідно протоколу № 14 від 08.10.1992 року комісії Держводгоспу України та постанови [PERSON] Міністрів України і Укррадпрофа від 10.07.1986 року № 207-7, йому була нарахована і виплачена доплата як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у сумі 560 крб. (а.с.9, 10, 13). У відповідності до довідки виконкому Мартиновичівської сільської ради народних депутатів Поліського району Київської області, [PERSON] дійсно виконував культуротехнічні роботи по дезактивації площ у зоні евакуйованих населених пунктів Поліського району Київської області сіл [PERSON], Рудня, Кливини з 11 серпня 1987 року по 26 серпня 1987 року (а.с.16). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні вказані обставини підтвердили, зокрема, пояснили, що разом з [PERSON] у серпні 1987 року виконували роботи по дезактивації земель у зоні евакуйованих населених пунктів Поліського району Київської області, працювали по 12 годин в день, у 1993 році отримали доплату до заробітної плати як учасники ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Листом від 27.05.2014 року за № 56 відповідач повідомив [PERSON] про те, що первинні документи про нарахування йому доплати як учаснику ліквідації Чорнобильської катастрофи за березень 1993 року у розмірі 560 крб. не збереглися, а тому немає можливості підтвердити, що така доплата була нарахована саме у трьохкратному розмірі (а.с. 12). Окрім того, як пояснила у судовому засіданні представник відповідача [PERSON], у звязку із знищенням первинних документів за закінченням строку їх зберігання, немає можливості видати позивачу довідку про розмір його заробітної плати у зоні відчуження за період з 11 серпня 1987 року по 26 серпня 1987 року. Разом з тим, як вбачається з довідки про заробітну плату від 23.01.2014 року, виданої ПАТ «Камінь-Каширська ПМК-70», та книги нарахування заробітної плати за 1987 рік, заробітна плата позивача за січень 1987 року становила 158 крб., лютий 1987 року 143 крб., березень 1987 року 264 крб., квітень 1987 року 160 крб., травень 1987 року 172 крб., червень 1987 року 250 крб., липень 1987 року 55 крб., серпень 1987 року 657, 85 (658) крб., вересень 1987 року 181 крб., жовтень 1987 року 282 крб., листопад 1987 року - 197 крб., грудень 1987 року 350 крб. (а.с. 17 -19, 22). Наведене свідчить, що найбільшу заробітну плату позивач отримав у серпні 1987 року, тобто у місяці, коли він з 03 серпня 1987 року по 29 серпня 1987 року перебував у відрядженні. Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про знищення первинної документації щодо нарахування заробітної плати [PERSON] за 1987 р. та доплати у березні 1993 року. На виконання вимог п. 4 ст. 10 ЦПК України судом вживалися заходи щодо місця знаходження та виявлення таких документів або ж доказів на підтвердження їх знищення шляхом надіслання запитів у відповідні установи, а саме, у Трудовий архів Камінь-Каширського району, Державний архів Волинської області, у ВАТ «Маньківське ПМК-201», проте, згідно з відповідями, у жодній з цих установ вказаних документів немає. З огляду на вищевикладене та з метою забезпечення реалізації позивачем його права на вибір пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у частині зобовязання відповідача видати довідку про заробітну плату, отриману за роботу з 11 серпня 1987 року по 26 серпня 1987 року у зоні відчуження виходячи з середньоденного заробітку за серпень 1987 року, який становив за 22 робочі дні 657,85 крб., належить задовольнити. На думку суду, таке рішення не порушуватиме прав відповідача та інтереси Управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі, оскільки цілком очевидно, що заробітна плата позивача у дні, коли він виконував роботи у зоні відчуження, а саме у період з 11 серпня 1987 року по 26 серпня 1987 року, була вищою, ніж розмір його середньоденного заробітку у серпні 1987 року. [PERSON] Міністрів СРСР від 17.05.1986 року № 964 було доручено установити зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони ЧАЕС, розділеної на 3, 2, 1 зону небезпеки проводиться відповідно у 5, 4, 3 кратному розмірі тарифних ставок посадових окладів. Відповідно до рішення Урядової комісії від 02 лютого 1987 року № 351 після 01.03.1987 року термін «зона небезпеки» не застосовувався, оплата праці у зоні ЧАЕС проводилася таким чином: а) на різних ділянках проммайданчика ЧАЕС в залежності від радіаційної обстановки з застосуванням показника кратності від 2 до 5, а саме: - працівникам, які виконували роботи у приміщеннях і на покрівлі третього енергоблоку ЧАЕС, в районі «рудого» лісу, відкритого розподільчого обладнання, в цехах дезактивації, теплових і підземних комунікацій, по обслуговуванню законсервованого третього енергоблоку, на територіях, що розташовані безпосередньо біля третього і четвертого енергоблоків, майданчиках будівельної бази і складів і четвертого енергоблоків, майданчиках будівельної бази і складів обладнання, а також на роботах по похованню радіоактивно забруднених матеріалів у могильниках у 5-кратному розмірі; - працівникам, які виконували роботи по експлуатації енергоблоків № 1 і № 2, по спорудженню енергоблоків № 5 і № 6 та на розташованих поряд з ними територіях - у 3-кратному розмірі: на роботах по ремонту покрівлі енергоблоків №№ 1, 2, 5, 6 - в 4-кратному розмірі, у приміщенні адміністративно-побутового корпусу ЧАЕС № 1 - у 2-кратному розмірі. Якщо працівники, які розміщені в АПК-1 виконували роботи на території, де оплата праці проводилася у 3, 4, 5-кратному розмірі, оплата праці цих осіб провадиться також у 3, 4, 5 - кратному розмірі за фактично відпрацьований час на відповідній території, за даними табеля обліку робочого часу по зонах небезпеки; б) в населених пунктах Копачі, Припять, Лельов у 3 - кратному розмірі; в) на станції Янів у 4-кратному розмірі; г) у решті населених пунктах 30-кідлометрової зони у 2-кратному розмірі; д) в інших випадках, на обєктах в межах 30-кілометрової зони, оплата праці проводилась у двократному розмірі при рівні випромінювання до 5-ти мр/год, при рівні випромінювання понад 5 мр/годину у трикратному розмірі. Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної [PERSON] СРСР, [PERSON] Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 ([PERSON] Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168) було визначено 30-кілометрову зону, з якої була проведена евакуація населення, починаючи з 2 травня 1986 року і закінчені 28 серпня 1986 року, та додатково евакуйовано Поліський район Київської області, у тому числі, села [PERSON], Кливини, Стара Рудня, тобто села, де виконував культуртехнічні роботи по дезактивації земель позивач. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині надання довідки про доплату до заробітної плати з зазначенням розміру тарифної ставки підлягають до частково задоволення і відповідача належить зобовязати видати позивачу довідку про виплату останньому як учаснику ліквідації Чорнобильської катастрофи доплати до заробітної плати за березень 1993 року у розмірі 560 крб., що становить двократний розмір тарифної ставки (окладу). На підставі наведеного та

Outcome: partial