Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, неодноразово уточнюючи позовні вимоги, просив: - скасувати наказ Державного космічного агентства України №5-кп від 17 лютого 2016 року про звільнення [PERSON] з посади керівника Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля»; - поновити [PERSON] на посаді Генерального конструктора - Генерального директора Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля» (генерального директора за Статутом ДП «КБ «Південне» ім.М.К.Янгеля») з 17 лютого 2016 року; - стягнути з Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля» середню заробітну плату із розрахунку 1565,82 грн. за один робочий день за весь час вимушеного прогулу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 31 серпня 2010 року наказом №21-кп Національного космічного агентства України його призначено на посаду Генерального конструктора - Генерального директора державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» з 01 вересня 2010 року. Наказом №10-кп від 09.08.2011 року Державне космічне агентство України (далі - ДКА України) продовжило трудові відносини з [PERSON], Генеральним конструктором - Генеральним директором державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К. Янгеля», терміном на 5 (п'ять) років з 01 вересня 2011 року по 31 серпня 2016 року за контрактом. 17 лютого 2016 року Державним космічним агентством України було видано наказ №5-кп, згідно якого, припинено трудовий договір з [PERSON] генеральним конструктором-генеральним директором державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», звільнивши його з посади з 17 лютого 2016 року, на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП, підпункти і) та ї) пункту 26 статті 5 особистого контракту від 08.08.2011 №5-2011. В обґрунтування зазначеного наказу, Державне космічне агентство України посилалось на виконання рішення Колегії ДКА від 11.02.2016 (Протокол №3/2016), відповідно до статті 6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», Положення про Державне космічне агентство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №281, постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 №1673, в зв'язку з виявленими під час проведених Державною фінансовою інспекцією України ревізії фінансово-господарської діяльності Державного космічного агентства України та його підприємств та державного фінансового аудиту виконання програм, за якими використовуються кошти на виконання проектів «Циклон-4» та «Створення Національної супутникової системи зв'язку», а також проведеної Державною фінансовою інспекцією України у Дніпропетровській області ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «КБ «Південне» ім.М.К.Янегля» порушеннями фінансового законодавства під час використання фінансових ресурсів, враховуючи пропозиції Державної фінансової інспекції України №М06-16/198т від 24.09.2015. Наказ №5-кп від 17.02.2016 позивач вважає незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою. В судовому засіданні представники позивача, кожний окремо, підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись, на підстави, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача - Державного космічного агентства України у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що наказом ДКА від 17 лютого 2016 року №5-кп припинено трудовий договір з [PERSON] генеральним конструктором-генеральним директором державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля», звільнивши його з посади з 17 лютого 2016 року, на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП, підпункти і) та ї) пункту 26 статті 5 особистого контракту від 08.08.2011 №5-2011. З наказу про звільнення вбачається, що позивача звільнено з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої ст.36 КЗпП України, у зв'язку з одноразовим грубим порушенням обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого, для підприємства настали значні негативні наслідки. Так, Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області здійснено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «КБ «Південне» ім.М.К.Янгеля за період з 01.01.2014 р. по 01.06.2015 р. окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 30.03.2006 р. по 31.12.2013 р. За результатами вказаної перевірки складено відповідний Акт від 14.08.2016 №04-01.1-16/27-ДСК у якому ДФІ в Дніпропетровській області вказує на порушення фінансово-господарської діяльності керівництвом ДП КБ «Південне» ім.М.К.Янгеля. Тому, з урахуванням виявлених порушень та пропозиції Державної фінансової інспекції України від 24.09.2015 №М06-16/198т, рішення Колегії ДКА від 11.02.2016 (Протокол №3/2016), відповідно до статті 6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності, Положення про Державне космічне агентство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №281, постанови КМУ від 29.11.2006 №1673, ДКА прийнято рішення про звільнення [PERSON] з посади керівника Державного підприємства «Конструкторське бюро» Південне» ім. М.К.Янгеля. Правомірність такого звільнення обґрунтовується чинним законодавством України та Контрактом від 08 серпня 2011 року №5-2011 укладеним ДКА з керівником Державного підприємства «Конструкторське бюро» Південне» ім.М.К.Янгеля [PERSON], тому, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представники відповідача - Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля», кожний окремо, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в частині стягнення середньої заробітної плати. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 КЗпП України. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2010 року наказом №21-кп Національного космічного агентства України призначено [PERSON] на посаду Генерального конструктора - Генерального директора державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» з 01 вересня 2010 року (а.с.5). Наказом №10-кп від 09.08.2011 року Державне космічне агентство України (далі - ДКА України) продовжило трудові відносини з [PERSON], Генеральним конструктором - Генеральним директором державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», терміном на 5 (п'ять) років з 01 вересня 2011 року по 31 серпня 2016 року за новим контрактом (а.с.6). 17 лютого 2016 року Державним космічним агентством України було видано наказ №5-кп, згідно якого, припинено трудовий договір з [PERSON] генеральним конструктором-генеральним директором державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля», звільнивши його з посади з 17 лютого 2016 року, на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП, підпункти і) та ї) пункту 26 статті 5 особистого контракту від 08.08.2011 №5-2011 (а.с.7). Відповідно до п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» від 19 березня 1993 року №203, контрактна форма є обов'язковою для керівників підприємств, що є у державній власності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Відповідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема підстави, передбачені контрактом. Отже, при укладенні контракту закон надає право сторонам установлювати підвищену відповідальність особи й додаткові підстави для розірвання трудового договору - контракту. Із роз'яснень, викладених у п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», вбачається, що вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за п.8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Так, в обґрунтування наказу Державного космічного агентства України №5-кп від 17 лютого 2016 року про звільнення [PERSON] з посади керівника Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля», Державне космічне агентство України посилалось на виконання рішення Колегії ДКА від 11.02.2016 (Протокол №3/2016), відповідно до статті 6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», Положення про Державне космічне агентство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2015 №281, постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 №1673, в зв'язку з виявленими під час проведених Державною фінансовою інспекцією України ревізії фінансово-господарської діяльності Державного космічного агентства України та його підприємств та державного фінансового аудиту виконання програм, за якими використовуються кошти на виконання проектів «Циклон-4» та «Створення Національної супутникової системи зв'язку», а також проведеної Державною фінансовою інспекцією України у Дніпропетровській області ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «КБ «Південне» ім.М.К.Янегля» порушеннями фінансового законодавства під час використання фінансових ресурсів, враховуючи пропозиції Державної фінансової інспекції України №М06-16/198т від 24.09.2015 (а.с.7). Відповідно до статті 5 пункту 25 Контракт припиняється: після закінчення терміну дії Контракту; за згодою сторін; до закінчення терміну дії Контракту у випадках, передбачених пунктами 26 і 27 цього Контракту (а.с.15). Згідно з підпунктом і) пункту 26 статі 5 Контракту від 08.08.2011 №5-2011 Керівник може бути звільнений з посади, а цей Контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії: у разі порушення законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства, у тому числі при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти. Проте, з висновками Державного космічного агентства України про порушення [PERSON] підпункту і) пункту 26 статі 5 Контракту від 08.08.2011 №5-2011 не можна погодитись, оскільки Кодекс про адміністративні правопорушення України передбачає відповідальність за порушення законодавства з фінансових питань (ст.1642) та порушення законодавства про здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти (ст.16414) та по жодній із зазначених статей позивач не притягувався до відповідальності, а отже і порушень законодавства під час використання фінансових ресурсів підприємства з боку [PERSON] не відбувалось, про що свідчить відсутність посилань у наказі на постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за відповідними статтями Кодексу про адміністративні правопорушення України. У підпункті ї) пункту 26 статі 5 Контракту від 08.08.2011 №5-2011 наведено шість підстав по яким Орган управління майном може достроково розірвати контракт з Керівником, однак зважаючи на те, що в мотивувальній частині наказу ДКА України розглядає пропозиції Державної фінансової інспекції України №М06-16/198т від 24.09.2015, то підставою для дострокового розірвання Контракту стало виявлення порушень фінансового та бюджетного законодавства, а також незабезпечення виконання законних вимог органів державної контрольно-ревізійної служби щодо усунення виявлених порушень. За змістом пунктів 7,10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю» органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності, та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства, пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявлені збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір та звернутися до суду в інтересах держави з позовом про стягнення таких збитків, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому, є обов'язковими до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом. Отже, у органу державного фінансового контролю наявні права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої, неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області пред'явлено вимогу №04-02-05-15/8103 від 22.09.2015 р., яка вказує на виявлені збитки, їх розмір. Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про стягнення таких збитків, правильність обчислення їх розміру перевіряє суд, який розглядає позов. Допитані, кожний окремо, в судовому засіданні свідки: [PERSON], який працює в ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля» першим заступником Генерального конструктора - Генерального директора з організаційно-економічних питань - головним економістом; [PERSON], який працює в ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля» головним бухгалтером; [PERSON], який працює в ДП «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля» начальником комплексу управління, планування, координації робіт, техніко - економічного аналізу, обчислювальної техніки та фінансової звітності - заступником головного економіста, зазначили, що Державною фінансовою інспекцією України проводилась ревізія фінансово-господарської діяльності Державного космічного агентства України та його підприємств та державного фінансового аудиту виконання програм, за якими використовуються кошти на виконання проектів «Циклон-4» та «Створення Національної супутникової системи зв'язку», та пояснили, що їх підприємству розробка супутникової системи зв'язку не доручалась взагалі та ДП «КБ «Південне» не займалось цією темою. Що стосується проекту «Циклон-4», то ця міжнародна угода була денонсована з боку країни Бразилія. Контроль за виконанням проекту несуть два космічних агентства - Бразилії та України, саме - контроль за виконанням, проте, за політичними мотивами, без будь-яких пояснень, Бразилія відмовилась від цього проекту. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами. Вирішуючи спір, суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання наказу Державного космічного агентства України №5-кп від 17 лютого 2016 року про звільнення [PERSON] з посади керівника Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля», необґрунтованим. Також, вирішуючи спір, судом встановлена наявність правових підстав для визнання наказу Державного космічного агентства України №5-кп від 17 лютого 2016 року про звільнення [PERSON] з посади керівника Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля», незаконним, у зв'язку з наступним. Згідно ст.6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань мають повноваження призначати на посаду та звільняти з посади керівників державних підприємств, установ, організацій та господарських структур, укладати і розривати з ними контракти, а також організовують і проводять конкурси з визначення керівників суб'єктів господарювання державного сектору економіки. Згідно положень п.18 ч.4 ст.19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» серед іншого керівник центрального органу виконавчої влади в установленому порядку призначає на посади та звільняє з посад керівників підприємств, що належать до сфери його управління. Відповідно до ст.36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, призначаються та звільняються з посад за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України, Міністерства внутрішніх справ України, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу. Порядок погодження призначення на посаду керівника державного підприємства, регулюється Постановою Кабінету Міністрів України №818 від 09.10.2013 р. «Про затвердження Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 р. №203». Так, відповідно до п. 4 зазначеного вище Порядку №818, пропозиція щодо погодження призначення на посаду та звільнення з посади погоджується: керівника підприємства, яке зареєстроване на території міста обласного і республіканського Автономної Республіки Крим значення. - відповідно з Головою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, головою облдержадміністрації; керівника підприємства, яке зареєстроване на території міст Києва та Севастополя, - відповідно з головою Київської та Севастопольської міської держадміністрації; керівника підприємства, яке зареєстроване на території району, - з головою райдержадміністрації. Положеннями п.5 вказаного Порядку передбачено, що Голова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, голова місцевої держадміністрації під час розгляду пропозиції щодо погодження звільнення з посади керівника підприємства враховує усні чи письмові пояснення особи, що звільняється. При цьому, п.6 Порядку №818 встановлено, що повідомлення про погодження або вмотивовану відмову у погодженні призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства разом з карткою погодження (вмотивованої відмови) призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства не пізніше 5 днів після її надходження надсилається керівникові центрального органу виконавчої влади, які додаються до особової справи кандидата на посаду за місцем роботи. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що звільнення з посади керівників державних підприємств, установ, організацій має відбуватися за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації. Крім того, аналогічне положення передбачено і пунктом 26 статі 5 Контракту від 08.08.2011 №5-2011, де визначено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей Контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном (Державним космічним агентством України), у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії. Проте, при прийнятті спірного наказу, не було дотримано встановленої законом процедури. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивача не запрошували до Дніпропетровської обласної державної адміністрації для надання відповідних пояснень. Письмовими доказами підтверджено, що пропозицій від голови Державного космічного агентства України щодо погодження звільнення [PERSON] з посади Генерального конструктора - Генерального директора ДП «КБ «Південне» до Дніпропетровської обласної державної адміністрації не надходило (а.с.151). Отже, встановлено, що всупереч вимогам ст.36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та Постанови Кабінету Міністрів України №818 від 09.10.2013 р. ДКАУ прийняло наказ №5-кп від 17.02.2016 р. про звільнення [PERSON] з посади керівника ДП КБ «Південне» ім.М.К.Янгеля» без погодження з Головою Дніпропетровської ОДА, чим було порушено визначений чинним законодавством порядок звільнення з посад керівників підприємств, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади. Також встановлено, що з 27 січня 2016 року по 17 лютого 2016 року та з 18 лютого 2016 року по 26 лютого 2016 року [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листами непрацездатності серії АГХ №915204 та серії АГФ №300650 (а.с.203). Частина 6 статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Згідно з ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Аналіз зазначених правових норм, у їх сукупності з положеннями ст.43 Конституції України, дає підстави для висновку, що за змістом ст.235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, встановленого законом. У Постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року у справі №6-33цс14 зазначається, що у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку, суд зобов'язаний поновити працівника на попередній роботі. Про необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення її порушених прав йдеться в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 р. у справі «Олександр Волков проти України». Вирішуючи спір, з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що звільнення позивача було проведено з порушенням як умов Контракту, так і норм діючого трудового законодавства. Посилання представника відповідача - Державного космічного агентства України на законність звільнення позивача без порушення трудового законодавства є незаконними, крім того, останні не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, та спростовуються доказами, наданими позивачем у матеріали справи. Таким чином, вказані посилання, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки зазначених обставин представник відповідача - Державного космічного агентства України не довів, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, суд вважає за необхідним визнати наказ Державного космічного агентства України №5-кп від 17 лютого 2016 року про звільнення [PERSON] з посади керівника Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля» незаконним та поновити позивача на посаді Генерального конструктора - Генерального директора Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля» (генерального директора за Статутом ДП «КБ «Південне» ім.М.К.Янгеля») з 17 лютого 2016 року. Що стосується вимоги позивача про скасування наказу про його звільнення, то дані вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки розгляд питання про скасування наказу не входить до компетенції суду. Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. У силу абз. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з абз.1 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати обчислення виплат проводиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. Так, позивач був звільнений з роботи з 17 лютого 2016 року. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Згідно довідки Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля», заробітна плата [PERSON] за грудень 2015 року (14 днів) складала 20180,17 грн., за січень 2016 року (8 днів) - 14267,89 грн. (а.с.25), оскільки 27 січня 2016 року по 17 лютого 2016 року та з 18 лютого 2016 року по 26 лютого 2016 року позивач хворів (а.с.203). Отже, середньоденна заробітна плата складає 1565 грн. 82 коп. (а.с.25). Встановлено, що вихідну допомогу при звільненні позивач не отримував, як і не отримував трудової книжки, а наказ про звільнення був отриманий засобами факсимільного зв'язку. Отже, кількість робочих днів з дня звільнення позивача з 17 лютого 2016 року по день ухвалення рішення 25 травня 2016 року складає 99 днів. Вихідних днів та лікарняних - 38. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 лютого 2016 року по 25 травня 2016 року складає: 99 - 38 = 61 день х 1565 грн. 82 коп. = 95515 (дев'яносто п'ять тисяч п'ятсот п'ятнадцять) грн. 02 (дві) коп., без врахування податків та інших обов'язкових платежів, належних до утримання. Згідно вимог п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідачів Державного космічного агентства України, Державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім.М.К.Янгеля» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 753 (сімсот п'ятдесят три) грн. 17 (сімнадцять) коп., з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial