Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в обґрунтування якого зазначило, що відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Відповідачі не сплачували в повному обсязі за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що призвело до утворення заборгованості: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2009 по 29.02.2016 у розмірі 5954,92 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2010 по 29.02.2016 у розмірі 2300,26 грн., сума індексу інфляції у розмірі 1405,64 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 157,28 грн., а всього 9818,10 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів (а.с. 1). 23.01.2020 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій він доповнив позовну заяву ще однією позовною вимогою та просив стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 5140,49 грн., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2016 по 31.12.2019 у розмірі 2638,31 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2016 по 31.12.2019 у розмірі 1831,85 грн., інфляційні витрати 501,57 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 168,76 грн., судові витрати покласти на відповідачів (а.с. 116-117). Представник позивача в судове засідання не з`явився, продав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У відповіді на відзив вважав доводи відповідачів, викладені у відзивах необґрунтованими, наполіг на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у відзиві на позов та у заяві від 10.02.2020 позов не визнав у повному обсязі, просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, у задоволенні позову відносно нього відмовити, оскільки він не зареєстрований за адресою квартири з 02.03.2013, стягнути з позивача сплачений ним за подачу заяви про перегляд заочного рішення судовий збір. Відповідач [PERSON] у відзиві позов не визнала у повному обсязі, посилалась на відсутність договору між нею та позивачем, просила застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, у заяві від 10.02.2020 не заперечувала проти часткового задоволення позову за послуги централізованого водопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1424,97 грн., за послуги централізованого водовідведення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1188,49 грн., навела свій розрахунок, судові витрати просила розподілити пропорційного позовним вимогам. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.06.2016 позов задоволений у повному обсязі (а.с. 36). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.12.2019 вказане заочне рішення скасовано, та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 67). Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою до 02.03.2013 (а.с. 21, 48-49). Згідно розрахунків, через несплату у повному обсязі послуг, які надає позивач за адресою вищевказаної квартири виникла заборгованість у наступному розмірі: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2009 по 29.02.2016 у розмірі 5954,92 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2010 по 29.02.2016 у розмірі 2300,26 грн., сума індексу інфляції у розмірі 1405,64 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 157,28 грн., а всього 9818,10 грн (а.с. 3-12), за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2016 по 31.12.2019 у розмірі 2638,31 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2016 по 31.12.2019 у розмірі 1831,85 грн., інфляційні витрати 501,57 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 168,76 грн., а всього 5140,49 грн (а.с. 118-125). Обов`язок споживача своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги, у тому числі і за послуги водопостачання та водовідведення, передбачений ст.ст. 9, 23, 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Доказів, що позивачем послуги не надавались у зазначеному розмірі чи надавались неналежної якості, відповідачами суду не надано. Посилання відповідача на відсутність договору не є підставою для звільнення від сплати за комунальні послуги, оскільки законодавець не ставить в залежність від укладення договору обов`язок по оплаті за надані послуги. Доказів, що відповідачі відмовилися від надання послуг позивача, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості, інфляційних витрат та трьох відсотків річних, суд вважає доведеним наявність заборгованості за послуги, що надає позивач за адресою квартири [ADDRESS] та її розмір. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено статтею 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачами подані суду заяви про застосування строків позовної давності. Так, позов поданий до суду 21.03.2016, тобто стягненню підлягає заборгованість починаючи з березня 2013, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2013 по 31.12.2019 у розмірі 4889,59 грн.; суму індексу інфляції від вказаної суми у розмірі 1159,47 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 191,97 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2013 по 31.12.2019 у розмірі 3510,58 грн., суму індексу інфляції у розмірі 747,74 грн., три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 134,07 грн., а всього 10633,42 грн. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню у межах позовної давності. Оскільки відповідач [PERSON] не зареєстрований за адресою квартири з 02.03.2013, відповідно не несе обов`язку по оплаті послуг, які надає позивач, у межах позовної давності, тобто вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На час звернення до суду судовий збір становив 1378,60 грн, позивачу ухвалою суду відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення. Як вбачається з п. 35, 36 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Відносно відповідача [PERSON] у позові відмовлено у повному обсязі, відтак сплачена ним сума судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення підлягає стягненню з позивача. Позов заявлений на суму 14958,59 грн, задоволений на 10633,42 грн, тобто на 71,09%, тому з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 71,09% від суми судового збору на час звернення до суду із позовом 1378,60 *71,09% = 980,05 грн.

Outcome: partial