Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У липні 2014 року до Березанського міського суду Київської області із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, звернувся [PERSON] Свої вимоги обґрунтував тим, що йому на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS]. Його невістка - відповідач [PERSON] була зареєстрована і проживала за вказаною адресою, однак у зв'язку із погіршенням відносин між нею та сином позивача [PERSON] не проживає за своїм місцем реєстрації більше півтора року. Однак витрати за утримання житла, комунальні платежі по кількості зареєстрованих осіб, тобто і за відповідача, позивач несе самостійно. Тому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] з 15 січня 2013 року та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. У судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтувавши їх доводами, викладеними у позовній заяві. Відповідач до суду не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, врахувавши думку учасників судового розгляду, судом прийнято рішення про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та про здійснення судового розгляду справи у заочному порядку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає по сусідству зі спірним будинком і йому відомо, що [PERSON] не проживає [ADDRESS] близько півтора року. Останній раз він її бачив 29 жовтня 2013 року на день народженні. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право особистої власності № 3448 від 18 листопада 1987 року власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 6). У цьому будинку зареєстрована [PERSON] (а.с. 15-16), яка не проживає за вказаною адресою протягом півтора року (а.с. 10). Вимога про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житлом саме з 15 січня 2013 року, яка була викладена в позовній заяві, не була підтримана представником позивача у судовому засіданні. Також суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, аналізуючи у сукупності здобуті в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме визнання [PERSON] такою, що втратила право користування вищезазначеним будинком з підстав відсутності понад шість місяців за адресою реєстрації без поважних причин. На підставі ст. 71 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: partial