Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

У квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову вказував, що 25.11.2013 року близько 02 год. 30 хв. він перебував у якості пасажира автомобіля «Шевролет» д/н [NUMBER], керування яким здійснював [PERSON] На перехресті вул. Автозаводської та вул. Лугової у м. Києві вказаний автомобіль потрапив у дорожньо-транспортну пригоду із автомобілем «Део» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року за якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності. З місця ДТП [PERSON] був забраний каретою швидкої медичної допомоги і з 25.11.2013 року по 03.12.2013 року перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня Центр Нейрохірургії», а з 03.12.2013 року по 20.12.2013 року перебував на амбулаторному лікуванні Гостомельської поліклініки. Оскільки на момент ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Охорона і безпека плюс», а його цивільно правова відповідальність була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта», рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.09.2014 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2014 року на користь [PERSON] з ВАТ НАСК «Оранта» стягнуто 2 805 грн. 91 коп. матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров»я та 140 грн. 30 коп. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. Компенсацію заподіяної моральної шкоди [PERSON] оцінює з огляду на результати психологічного дослідження практичного психолога [PERSON] від 17.02.2014 року за яким відшкодування має становити 108 мінімальних заробітних плат, що складає 131 544 грн. При цьому, за твердженням [PERSON], різницю між сумою відшкодування, визначеною судом та сумою, яка має бути відшкодована страховиком сплачує особа, яку визнано винуватою у скоєнні ДТП. За таких обставин, просив стягнути з [PERSON] 131 403 грн. 70 коп., яка на його думку, є різницею із розміром заподіяної моральної шкоди пов»язаної з ушкодженням здоров»я та сумою відшкодування, визначеною судом. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач повідомлений про судовий розгляд у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 25.11.2013 року близько 02 год. 30 хв. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Део» д/н [NUMBER] в порушення п. 8.7.3е Правил дорожнього руху виїхав на перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шевролет» д/н [NUMBER], керування яким здійснював [PERSON] Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Під час скоєння ДТП [PERSON] перебував у якості пасажира в автомобілі «Шевролет» д/н [NUMBER] і після зіткнення був забраний з місця пригоди каретою швидкої медичної допомоги. З матеріалів справи вбачається, що з 25.11.2013 року по 03.12.2013 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня Центр Нейрохірургії», а з 03.12.2013 року по 20.12.2013 року перебував на амбулаторному лікуванні Гостомельської поліклініки з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На момент ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Охорона і безпека плюс», а його цивільно правова відповідальність була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта». Вказані вище обставини встановлені рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.09.2014 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2014 року, за яким на користь [PERSON] з ВАТ НАСК «Оранта» стягнуто 2 805 грн. 91 коп. матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоров»я та 140 грн. 30 коп. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. Здійснюючи розрахунок відшкодування страховика заподіяної моральної шкоди в рішенні від 10.12.2014 року Апеляційний суд м. Києва керувався положенням ст. 26-1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за якою страховиком відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров»я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров»ю. У цьому ж рішенні зазначено, що різницю між сумою відшкодування, визначеної судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Згідно п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - потерпілому відшкодовується також: моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди». Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON], заподіяної моральної шкоди законні і обґрунтовані. При цьому, суд не погоджується із розміром відшкодування визначеним [PERSON] Зі змісту психологічного дослідження практичного психолога [PERSON] від 17.02.2014 року вбачається, що висновки про розмір грошової компенсації в 108 мінімальних заробітних плат, що складає 131 544 грн. за спричинену моральну шкоду носять рекомендаційний характер для визначення характеру та ступеню моральних страждань [PERSON], з урахуванням його індивідуально-особистісних властивостей та об»єктивних наслідків зазначеної ситуації ДТП. Більше того, зазначена сума є неспівмірною із сумою відшкодування моральної шкоди по даному ДТП, визначеної для [PERSON] апеляційним судом у рішенні від 10.12.2014 року для компенсації страховою компанією, а отже значно перевищує різницю необхідну для відшкодування винуватцем ДТП. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95" Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25.05.2001 ) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості . Таким чином, суд, враховуючи факт заподіяння позивачу тілесних ушкоджень, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що діями [PERSON], позивачу заподіяно моральну шкоду на суму 5 000 грн. За правилами ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, з огляду на ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави. Враховуючи наведене та

Outcome: partial