Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що за рішенням суду від 30 квітня 2010 року її матері [PERSON] на праві власності належало 60/100 частин житлового будинку 24 по вул.. Белінського в смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області. [PERSON] померла 25 жовтня 2014 року. За життя мати позивача не оформила своє право власності на нерухоме майно. Позивач вказує, що вона належним чином звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але оформити спадщину на нерухоме майно можливості не має у зв»язку з відсутністю у спадкодавця зареєстрованого права власності на нерухоме майно. Крім позивача, спадкоємцем першої черги після померлої [PERSON] є відповідач [PERSON], але вона на спадщину не претендує. Також позивач вказала, що її матір»ю здійснена самовільна перебудова нерухомого майна, в теперішній час будинку, в якому вона проживає, присвоєна поштова адреса: смт. Велика Михайлівка, вул.. Белінського, буд. 24б. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд визнати за нею за правом спадкування за законом після померлої [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, розташований за адресою: смт. Велика Михайлівка, вул.. Белінського 24б, який складається з : житлового будинку «А», огорожі та воріт. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Пояснила, що за рішенням суду її мати отримала у спільну часткову власність 60/100 частин житлового будинку 24 по вул.. Белінського в смт. Велика Михалівка. Співвласник будинку належним чином оформив свої права та виділив свою частину будинку у власність. Її мати цього не зробила, оскільки була юридично не обізнаною, але вона фактично проживала в будинку, крім того перебудувала належну їй частину будинку, добудувавши кімнати та веранду. Дозволу на перебудову вона не брала, плану перебудови не має, фактична перебудова зазначена в технічному паспорті. Після смерті матері вона отримала рішення про присвоєння виділеній матері частині будинку окремої поштової адреси. Вказала, що вона не має можливості отримати свідоцтво про спадщину, їй рекомендовано звернутись до суду. Також пояснила, що з приводу самовільно перебудованого житлового приміщення в неї немає жодних дозвільних документів на його експлуатацію, до Державної архітектурно-будівельної інспекції вона не зверталась. Під час розгляду справи судом неодноразово роз»яснювався позивачу її обов»язок надати докази в обґрунтування заявлених вимог, роз»яснювались наслідки ненадання належних доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 24.05.2016 року заявила про визнання позову в повному обсязі. В судове засідання, призначене на 10.06.2016 року не з»явилась, надала заяву, в якій зазначила про визнання позову в повному обсязі. Просила розглядати справу за її відсутності. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони є дочками [PERSON], яка померла 25 жовтня 2014 року (а.с.4,7). Із рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 30.04.2010 року у цивільній справі за позовом Великомихайлівської селищної ради Великомихайлівського району Одеської області до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про поділ будинку та присадибної земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні ними вбачається, що за наслідками розгляду справи [PERSON] було виділено у власність 60/100 частин житлового будинку 24 по вул.. Белінського в смт. Велика Михайлівка, у складі кухні площею 7,00 кв.м., кімнати площею 12,1 кв.м., сіней площею 11,6 кв.м.. господарсько-побутових будівель - сараю під літерою «Б» та вбиральні під літ. «В». Також [PERSON] виділена земельна ділянка під будинком площею 0,066 га. Вказане рішення суду набрало законної сили 01.06.2010 року (а.с.8-10). Із інформації Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори від 19.01.2016 року № 42/01-16/55-2015, позивачу відмовлено у реєстрації її права власності на майно померлої [PERSON], оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право спільної часткової власності за адресою: вул.. Белінського 24 смт. Велика Михайлівка станом на 24 вересня 2014 року припинено у зв»язку з виділом частки із обєкта нерухомого майна та розділ за вказаною адресою закрито (а.с.18) Згідно з витягом за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на обєкт нерухомого майна станом на 12.11.2015 року, обєкт нерухомого майна- житловий будинок 24 по вул.. Белінського смт. Велика Михайлівка перебував у спільній частковій власності, а саме 40/100 частин будинку належало [PERSON] спільне часткове право власності на будинок погашено у звязку виділом частки з обєкта нерухомого майна; прийнято рішення про закриття даного розділу (а.с.15). Таким чином суд вважає встановленим, що за рішенням суду, яке набрало законної сили, будинок 24 по вул.. Белінського смт. Велика Михайлівка перебував у спільній частковій власності 40/100 частин передано [PERSON], 60/100 частин передано [PERSON] [PERSON] належним чином зареєстрував свої права на частку нерухомого майна, потім отримав поштову адресу, виділив майно із спільної часткової власності та оформив свої права на колишню частку майна, як на окремий житловий будинок за адресою: вул.. Белінського будинок 24а (16). [PERSON] жодним чином свої права на частку в спільній частковій власності не оформлювала. Позивач, як спадкоємець померлої особи, не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом чи заповітом. У статті 1261 ЦК України серед іншого зазначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідач [PERSON], яка є дочкою спадкодавця та на момент смерті проживала з нею, в судовому засіданні визнала позов, тобто відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері. Таким чином суд встановив, що позивач, яка є спадкоємцем першої черги, на момент смерті спадкодавця проживала разом із нею, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є єдиним спадкоємцем [PERSON], яка виявила бажання прийняти спадщину після смерті матері. За ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що померла [PERSON] за рішенням суду мала право на оформлення права власності на 60/100 частин будинку 24 по вул.. Белінського смт. Велика Михайлівка, через не оформлення спадкодавцем своїх прав належним чином позивач, як спадкоємець, позбавлена можливості оформити свої спадкові права на вказане нерухоме майно в нотаріальній конторі, приймаючи до уваги відсутність інших спадкоємців, які бажають прийняти спадщину, враховуючи припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав, суд дійшов до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на 60/100 частин будинку 24 по вул.. Белінського в смт. Велика Михайлівка. Також судом встановлено, що вказаній частині нерухомого майна рішенням Великомихайлівської селищної ради № 70 від 24.12.2015 року присвоєна поштова адреса: смт. Велика Михайлівка, вул.. Белінського, 24б (а.с.17). Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6, Право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням розяснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. З урахуванням наведених правових позицій, пояснень позивача про те, що спадкодавець за життя самовільно перебудував частину житлового будинку, відсутність даних про обсяг перебудови, документів на підтвердження того, що перебудова здійснена з дотриманням будівельних, санітарних та пожежних норм, відсутність висновку фахівців про те. що самовільно перебудований будинок може належним чином експлуатуватись та не порушує прав третіх осіб, суд дійшов до висновку, що позов в частині визнання за позивачем права власності на самовільно перебудований житловий будинок задоволенню не підлягає. Оцінивши всі надані позивачем докази, відсутність необхідних документів для визнання за позивачем права власності на перебудований будинок, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на майно, яке було рішенням суду виділено у власність спадкодавця. На підставі викладеного,

Outcome: partial