Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач 5.05.2016 року звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що 26 липня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від сумісного життя має дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб розірваний. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Має матеріальну можливість утримувати дітей, припускає, що його заробіток щомісячно складає 8000грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON] щомісячно по 1500грн. до його повноліття, та на утримання доньки [PERSON] щомісячно по 1500грн. до її повноліття . Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила викладені обставини, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що відповідач офіційно працює продавцем-консультантом, його щомісячний заробіток складає близько 2000грн. Перед 1 вересня 2016 року він купив дітям шкільні товари на суму 1020, 55грн. Згодний платити аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки свого заробітку. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно знаходились у шлюбі з 26 липня 2002 року , щ підтверджується копією свідоцтва про одруження. Шлюб розірваний за рішенням суду 28 квітня 2016 року. Від сумісного життя мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, відповідач проживає окремо. Зазначена обставина не заперечувалась сторонами. Відповідач не має інших утриманців. Таким чином, вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованою. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню дітей, він працездатний, інших утриманців не має. Як вбачається з довідки про доходи від 22 серпня 2016 року, наданої фізичною особою -підприємцем [PERSON], відповідач [PERSON] працює продавцем , загальна сума доходів за період з лютого 2016 року по липень 2016 р. складає 9990,60грн., щомісячно отримує 1900грн. Виходячи з того, що за правилами ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі, а суд фактично має відомостей про відповідача, що той має постійний заробіток, і тому суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 1/3 частки від заробітку на підставі ст..183 СК України . Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial