Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач у січні 2013 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № K2P6A800000040 від 03.10.2008 року у розмірі 78690,38 дол. США, що відповідно до повідомлення НБУ від 02.01.2013 складає 628975,90 грн.; з ПАТ «Акцент - банк», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн.; з [PERSON] витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн.; з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на свою користь стягнути судовий збір в розмірі 3441,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № K2P6A800000040 від 03.10.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 27283,63 дол. США. зі сплатою за користування ним відсотків 16,92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.10.2013 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; з [PERSON] договору поруки від 03.10.2008 року; з [PERSON] договору поруки від 03.10.2008 року; з [PERSON] договору поруки від 03.10.2008 року, у зв'язку з чим вони є солідарними відповідачами за пред'явленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2013 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено частково. Ухвалою суду від 26 березня 2014 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2013 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано. При новому розгляді справи представник позивача в судовому засіданні підтримав позовну заяву та просив суд позов задовольнити. Представник Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Просив суд застосувати спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені) та зменшити на 100% розмір неустойки (штрафів, пені), які вимагає стягнути ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідачів за кредитним договором №K2P6A800000040від 03.10.2008 року. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2008 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № K2P6A800000040від 03.10.2008 року, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в частині загального ліміту в розмірі 27283,63 дол. США. Відповідно до Договору позичальник сплачує відсотки в розмірі 16,92% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.10.2013 року. Відповідно до п.13.2 п.13.3 Договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених статтями 5.2.2, 5.2.3 та 5.2.4 Договору, щодо сплати винагороди та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Згідно до п. 13.9 Договору при порушені позичальником будь-якого грошового зобов'язання за Договором понад 30 календарних днів, Банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 250 гривень плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання. Зобов'язання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, за умовами якого ПАТ «Акцент Банк» взяв на себе зобов'язання у випадку неналежного виконання боржником зобов'язань за зазначеним кредитним договором відповідати перед банком нарівні з боржником як солідарні боржники (п.4 договору поруки). Розмір відповідальності поручителя перед кредитором 10000 грн. (а.с.7,8). В забезпечення виконання умов кредитного договору №K2P6A800000040від 03.10.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 03 жовтня 2008 року (а.с.18). Крім того взабезпечення виконання умов кредитного договору № K2P6A800000040від 03.10.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 03 жовтня 2008 року (а.с.17). Також взабезпечення виконання умов кредитного договору № K2P6A800000040від 03.10.2008 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки від 03 жовтня 2008 року ( а.с.16) Відповідно до договорів поруки від 03 жовтня 2008 року предметом цих договорів є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором від 03 жовтня 2008 року № K2P6A800000040, згідно якому Кредитор надав Боржнику кредитну в сумі 27283 дол. США, а Боржник зобов'язаний: повернути кредит повністю в строк до 02.10.2013 року, сплачувати за його користування у розмірі 1,41% за місяць . Відповідно до Розділу 4 Договорів поруки від 12 березня 2008 року, у випадку невиконання Боржником обов'язків за Кредитним договором, Боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Позивач також зазначив, що Відповідачем [PERSON] було порушено умови договору № K2P6A800000040від 03.10.2008 року в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 02.01.2013 року склала 79941,94 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ становить 638975,90 грн., а саме: 25906,97 дол. США - заборгованість за кредитом; 9342,01 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7202,80 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 33653,61 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина); 3805,27 дол. США - штраф (процентна складова). Згідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов'язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598,599 ЦК України договірні зобов'язання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобов'язання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи викладене, та оскільки договори поруки були укладені банком з кожним із поручителем окремо, то підлягає стягненню із відповідачів заборгованість за кредитом в 25906,97 дол. США. Підстав для звільнення відповідачів від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Оскільки проценти є платою ( винагородою) за користування грошовими коштами, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідачів процентів за користування кредитом в розмірі 9342,01 дол. США та заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 7202,80 дол. США законні та підлягають задоволенню. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 33653,61 дол. США . Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Як вбачається Договір був укладений позивач просить суд стягнути пеню за період з 11.01.2009 року по 02.01.2013 року, а з вимогами про стягнення позивач звернувся у січні 2013 року, тобто пеня нарахована більше ніж за рік, сторонами не встановлено іншого строку позовної давності. Відповідно до ч.2,3,4 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. З урахуванням положень ст.258 ЦК України слід застосувати позовну давність до пені в один рік. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, які мають істотне значення . Враховуючи обставини, які мають істотне значення, що підтверджують ненавмисний характер невиконання відповідачами зобов'язань перед позивачем, сприяння позивачем збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, та невжиття заходів щодо їх зменшення, скрутного матеріального становища відповідачів, неспівмірності нарахованої пені з розміром основного зобов'язання, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, настання кризи фінансової системи, що є загальновідомим фактом, який не потребує доказуванню ( ч.2 ст.61 ЦПК України), суд вважає за можливе зменшення розміру неустойки, а саме пені до 5000 грн. Судом не зменшуються розмірі штрафів в саме фіксованої частини в розмірі 31,28 дол. США та штрафу процентної складової в розмірі 3805,27 дол. США. Враховуючи, що Договір поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, згідно до якого позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів та ПАТ « Акцент-Банк» суми в розмірі 10000 грн. не є багатостороннім договором, тому суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення заборгованості із відповідачів в цій частині. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо заявлених вимог про стягнення із відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 3200 грн. Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Оскільки позивачем не надано жодних документальних доказів щодо надання позивачу правової допомоги, а також фінансових документів про розмір понесених позивачем витрат на правовому допомогу, тому суд не вбачає законних підстав для відшкодування даних витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, підлягає стягненню з відповідачів на його користь по 860 грн.25 коп. з кожного.

Outcome: partial