Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а саме - квартирою за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Корнійчука, 10/108 шляхом зняття з реєстрації [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] є власником квартири, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Корнійчука, 10/108. Вказану квартиру позивач придбала за договором купівлі-продажу від 11 липня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі № 1075. Продавцями у вказаному договорі є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На момент укладення та підписання вищезазначеного договору у квартирі [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] Наразі [PERSON] не мешкає у цій квартирі, не є її співвласником та не знявся з реєстрації, а реєстрації відповідача за даною адресою обмежує права позивача. Представник позивача адвоката [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи - Саксаганський районний відділ в м. Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1075, який [PERSON] уклала з [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] набула у власність квартиру, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Корнійчука, 10/108 ( а.с. 5, 6). В квартирі зареєстрований один з колішніх власників [PERSON], що підтверджується довідкою адресно-довідкого бюро (а.с. 12). Згідно акта від 25 серпня 2015 року, засвідченого начальником дільниці № 2 ТОВ "Житлосервіс-КР" та підписаного свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 12 липня 2015 року за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Корнійчука, 10/108, не проживає (а.с. 21). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, що виникають із права власності та захисті права власності від порушень. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині зняття відповідача з реєстрації, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття зняття з реєстрації нерозривно пов`язане з поняттям житлові права(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 107,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує його прав, свобод та інтересів.ё Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial