Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 787,53 грн. та судових витрат у сумі 243,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка є абонентом ПАТ «ДТЕК Крименерго», є споживачем електроенергії за особовим рахунком [NUMBER], відкритому на її ім'я за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] не дотримується встановленого п.19,21 ПКЕЕ порядку розрахунків за спожиту електричну енергію. У зв'язку з чим станом на 20.11.2013 року, за нею утворилась заборгованість у розмірі 787,53 грн. До теперішнього часу в добровільному порядку зазначена сума відповідачкою не сплачена. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягав, просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням відмовити у задоволенні позовної заяви застосувавши позовну давність. Дотримуючись вимог ст. 169 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутністю відповідача, оскільки існуючих у справі матеріалів достатньо для з'ясування прав та взаємовідносин сторін. Зі згоди представника позивача, дотримуючись вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд по даній справі та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог, зазначених та доведених ним обставин. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судовим розглядом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є споживачем електроенергії за особовим рахунком [NUMBER], відкритому на її ім'я за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, її заборгованість станом на 04.12.2013 року становить 694,18 грн.(а.с.4). Згідно з довідкою від 18.12.2013 року, виданою начальником Білогірського районного відділення енергозбуту, за користувачем [PERSON] по особовому рахунку [NUMBER] рахується заборгованість у розмірі 694,18 коп., станом на 05.12.2013 року (а.с.16). Правовідносини по поставці електроенергії фізичним особам регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Зі змісту зобов'язань по постачанню електроенергії, Правил користування електричною енергією для населення випливає, що ПАТ «ДТЕК Крименерго» зобов'язане здійснювати постачання електроенергії, а відповідачка робити оплату поставленої електроенергії і дотримуватися вимог Правил користування електричною енергією для населення при користуванні електроенергією. З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.01.2003 року заборгованість відповідачки [PERSON] складала 833,78 грн. У зв'язку зі сплатою поточних платежів за спожиту електроенергію та частковою оплатою заборгованості за відповідачкою, відповідно до розрахунку наданого позивачем станом на 04.12.2013 року, рахується заборгованість у сумі 694,18 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що зобов'язання вважається порушеним у випадку повного його невиконання або неналежного виконання, а саме виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по сплаті послуг за користування електроенергією, передбаченні ПКЕЕ, відповідачка виконує не в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: розрахунком заборгованості за особистим рахунком [NUMBER] (а.с.4), довідкою начальника Білогірського РВЕ про стан заборгованості за електроенергію (а.с.16), заборгованість [PERSON] станом на 04.12.2013 року складає 694,18 грн., яка і підлягає стягненню з неї. Заявою від 28.01.2014 року відповідачка [PERSON] просила суд застосувати ч.4 ст. 267 ЦК України та відмовити у позові. Однак зазначене положення закону не може бути застосоване в даному випадку з огляду на таке. Відповідно до ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Положеннями ч.1, 3 ст. 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. За змістом вказаних норм перебіг позовної давності переривається частковою оплатою відповідачкою суми заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно з якого оплата за певні місяці є більшою від нарахованої суми за спожиту електроенергію у відповідному місяці, що свідчить про визнання [PERSON] свого боргу. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення суми заборгованості підлягають частковому задоволенню у сумі вказаній у розрахунку та довідці начальника Білогірського районного відділення енергозбуту, так як судом встановлено порушення зобов'язання відповідачкою по сплаті за спожиту електроенергію, що порушує майнові інтереси позивача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial