Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

В червні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, мотивуючи тим, що 05.12.2013 року підприємство звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості в сумі 10486,38 грн., однак ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 24.01.2014 року вказаний судовий наказ було скасовано. Відповідач є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з централізованого опалення, між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг. Однак, Відповідач не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг, таким чином у Відповідача, за особовим рахунком, виникла заборгованість, яка за період з 01.12.2005 року по 01.11.2013 року склала 10486,38 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] 10486,38 грн. (десять тисяч чотириста вісімдесят шість грн. 38 коп.) боргу на користь МКП «Херсонтеплоенерго»; стягнути з боржника судовий збір - 243,60 грн.: ПАТ «МарфінБанк», р/р 26007698461, МФО 328168, ЄДРПОУ 31653320. 28.07.2014 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про зміну суми позовних вимог, яким він, збільшуючи позовну вимогу, просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 11849,63 грн. за період з 01.12.2005 року по 01.07.2014 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, просив стягнути заборгованість в розмірі 6933,70 грн. за період з листопада 2010 року по липень 2014 року, з урахуванням переривання строків давності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності, борг в розмірі 6933,70 визнає, просила врахувати строк позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач являється абонентом МКП "Херсонтеплоенерго" по централізованому опаленню, своєчасно не вніс оплату за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.12.2005р. по 01.07.2014р., яка складає 11849,63 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.67 ЖК України - плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 24.01.2014р. було скасовано судовий наказ Комсомольського районного суду м.Херсона від 05.12.2013р. про стягнення з [PERSON] на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованості за надані послуги в сумі 10486,38 грн. та судового збору в розмірі 114,70 грн. Отже, позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, що складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж, має відраховуватись з листопада 2010р. і до листопада 2013р., а саме до моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Проте з наданої позивачем довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що з листопада 2010р. по липень 2014р. споживачу нараховано 6933,70грн. за спожиту теплову енергію. Таким чином, за вказаний період з відповідача підлягає стягненню вищевказана нарахована сума заборгованості. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. сплачені позивачем. Відповідно ст.526 ЦК України - Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.527 ЦК України - Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial