Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини, доньку [PERSON], [INFO], та коштів на її утримання, за наступними підставами. Позивачка вказує, що 23 квітня 2015 року вона вступила до шлюбу з відповідачем по справі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, вони проживають окремо і спільне господарство між ними не ведеться, але шлюб в установленому законом порядку не розірвано. Після припинення шлюбних відносин відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку, та коштів на її утримання, тому позивач змушена була звернутися до суду з даним позовом про стягнення аліментів. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 22.08.2016 року до досягнення донькою повноліття, тобто до 19.09.2033 року включно, але не менш 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача, кошти на її утримання в розмірі ? частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 22.08.2016 року до досягнення дочкою 3-х річного віку, а саме до 19.09.2018 року, включно. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але від неї надійшла письмова заява про слухання позову за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, рекомендованим листом у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України, та SMS-повідомленням, заяви про слухання справи за його відсутністю не надіслав. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. На адресу суду, 13.12.2016 року від відповідача по справі [PERSON] надійшло заперечення на позов, позов визнає частково, а саме, не заперечує проти того, щоб з нього, були стягнуті, на користь відповідачці кошти на утримання (аліменти) неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з нього на її користь коштів на її утримання в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою, трирічного віку - відмовити. У звязку з тим, що він має дитину від першого шлюбу - доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 січня 2016 року (справа № 320/9533/15-ц) з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Також, у нього є батьки які є непрацездатними, пенсіонерами за віком, які також потребують його допомоги, яку він зобов'язаний надавати їм, і постійно надає. На теперішній час він не працевлаштований, і має доходи лише від тимчасових заробітків. Таким чином, він зараз не має можливості утримувати свою дружину. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований 23 квітня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб, (а.с.4). Сторони від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження дитини, (а.с.3). Неповнолітня дитини, донька - [PERSON], [INFO], (а.с.3), проживає разом з матірю, [PERSON] і знаходиться повністю на її утриманні, про що свідчать довідка голови Костянтинівської сільської ради, [PERSON] за № 3952 від 09.08.2016 року, (а.с.5). Ні у позивачці, ні у дитини немає нерухомості, зареєстрованої на їх ім'я, а також немає вкладів в банках. Позивачка зараз не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і отримую лише державну допомогу, яка виплачується в зв'язку з народженням дитини. З отриманих коштів позивачці необхідно приймати участь в сплаті комунальних послуг за проживання в квартирі, купувати одяг та взуття собі та дитині, продукти харчування, ліки. Інших осіб, які мали би можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, у позивачці немає. В теперішній час відповідач добровільної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Таким чином, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], і у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачці аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Що стосуються позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивачки, то така вимога підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років. Відповідно до ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на таке утримання можливе за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO]. Також, судом було встановлено, що [PERSON] не має в повній мірі матеріальної змоги утримувати позивачку [PERSON], тому як на теперішній час він не працевлаштований, і має доходи лише від тимчасових заробітків, тобто має мінливий заробіток. Тому суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід стягнути з відповідача кошти на утримання позивачці в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, замість ? частини як вказала позивачка в своєму позові. Оскільки позивачка на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, на виконання вимог ст.88 ч.3 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial