Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1975 року належить будинок №26 по вул..Межовій в м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідач доводиться йому сином і з 2008 року в будинку не проживає. Разом з цим, відповідач не знявся з реєстрації за вказаною адресою, чим створює перешкоди у користуванні власністю, просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявився, але надала заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання також не зявився, однак надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1975 року, посвідченого першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 5-2134, належить будинок №26 по вул..Межовій в м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідач з 1997 року зареєстрований за вказаною адресою, проте з 2008 року в ньому не проживає, що вбачається з акта вуличного комітету Підгородненської міської ради від 20.03.2015 року. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 156 ЖК та ч. 1 ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім?ї власника будинку залежить, зокрема, від вирішення питання про втрату ними права користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт його відсутності понад один рік у вищевказаному житловому приміщенні. Разом з цим, вимоги про зобов?язання третьої особи зняти з реєстраційного обліку відповідача не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є самостійною підставою для вчинення таких дій органом реєстрації. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Outcome: partial