Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовною заявою до [PERSON], Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів [PERSON] про визнання недійсним рішення Серебрійської сільської ради від 24.06.2005 року, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що згідно договору дарування житлового будинку від 21 вересня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного округу Вінницької області [PERSON], реєстровий номер № 1555, йому на праві власності належить жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Вказаний жилий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1358 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер 0522685700:04:001:0029. Даний жилий будинок його бабуся [PERSON] купила у [PERSON] 28.05.2005 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного округу Вінницької області [PERSON], реєстровий номер № 822. Однак право власності на вищезазначену земельну ділянку, на якій розташований будинок з надвірними будівлями та спорудами не набула. Рішенням 20 сесії 4 скликання Серебрійської сільської ради від 20.06.2005 р., земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON], що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ №704892 від 04 грудня 2006 року. Позивач вважає рішення 20 сесії 4 скликання Серебрійської сільської ради від 20.06.2005 р. незаконним, оскільки цим рішенням всупереч положенням ч. 1 ст. 118 ЗК України в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки [PERSON] передано у власність земельну ділянку, яка вже не перебувала в її користуванні. Видача Державного акта на право власності на землю попередньому власнику будівлі, споруди та державна реєстрація цього права після переходу права власності на будівлі та споруди є порушенням встановленого законом порядку та порушенням прав [PERSON], а згодом його прав на земельну ділянку, оскільки до нього перейшло право користування земельною ділянкою на якій розміщений житловий будинок з надвірними будівлями, відповідно до положень ч. 4 ст. 334 ЦК України та ч. 2 ст. 377 ЦК України в редакції, що діяла на день укладення договору. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати недійсним рішення 20 сесії 4 скликання Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 24.06.2005 року в частині безоплатної передачі [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1358 га, що знаходиться по [ADDRESS]. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1358 га, що знаходиться по [ADDRESS] серії ЯБ № 704892 від 04 грудня 2004 року виданий на ім'я [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1358 га, що знаходиться по [ADDRESS]. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 12 листопада 2014 року, за клопотанням представника позивача [PERSON] - [PERSON], було замінено відповідача [PERSON], яка померла [INFO] року, на відповідача [PERSON], оскільки стало відомо, що він прийняв спадщину після її смерті фактичним шляхом, проживаючи з нею на час смерті за однією адресою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, де просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Представник відповідача - Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, де просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, де просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. В заяві також зазначив, що після смерті його дружини [PERSON] спадщину прийняв фактичним шляхом, проживаючи з нею за однією адресою на день смерті. Однак, на спірну земельну ділянку не претендує. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, де просить розглянути справу у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного: Як вбачається з договору купівлі-продажу від 28 травня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного округу Вінницької області [PERSON], реєстровий номер № 822, [PERSON] продала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.8). Згідно договору дарування житлового будинку від 21 вересня 2005 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 червня 2006 року (а.с.6,7). Як встановлено судом, [PERSON], померла [INFO] року, актовий запис №927, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 20 листопада 2014 року (а.с.50-51). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 11.10.2014 інформація щодо: оформлення спадкової справи після смерті [PERSON], видачі свідоцтва про право на спадщину, наявності заповіту чи спадкового договору, відсутня в Спадковому реєстрі (а.с.21,22). Як вбачається з листа управління Держземагенства у Могилів-Подільському районі Вінницької області від 23.08.2014 №01-30/2029, [PERSON], згідно рішення 20 сесії 4 скликання Серебрійської сільської ради від 24.06.2005 року належить земельна ділянка для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0522685700:04:001:0029, площею 0,1358 га. В управлінні на зберіганні знаходиться другий примірник державного акту на зазначену земельну ділянку, що підтверджується також копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,1358 га, що знаходиться по [ADDRESS] серії ЯБ № 704892 від 04 грудня 2006 року, виданий на ім'я [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з ч.1 ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до вимог ст. 377 ЦК України, (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Тобто, на час укладення договору купівлі-продажу від 28 травня 2005 року житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, до набувача - [PERSON] перейшло право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. В подальшому, після укладення договору дарування від 21 вересня 2005 року житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, таке право набув [PERSON] Проте, як зазначив позивач в позовній заяві, та встановлено судом під час розгляду справи, рішення 20 сесії 4 скликання від 24.06.2005 року Серебрійською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області, про передачу спірної земельної ділянки на праві власності [PERSON], приймалося після укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами від 28 травня 2005 року розміщеного на спірній земельній ділянці. На підставі зазначеного рішення [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, загальною площею 0,1358 га, що знаходиться по [ADDRESS], серії ЯБ № 704892, від 04 грудня 2006 року, хоча після продажу будинку таке право нею було втрачено. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України (у новій редакції), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Тобто незалежно від того, хто є власником земельної ділянки, фактично володіє, користується і навіть розпоряджається ділянкою той, кому належить право власності на відповідний будинок, будівлю або споруду. Статтею 120 ЗК України (в редакції від 25.10.2001) було передбачено перехід права користування земельною ділянкою до нового власника житлового будинку (будівлі, споруди), розташованого на цій земельній ділянці, на підставі договору оренди. З 20.06.2007 набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Цивільного кодексу України" від 27.04.2007 N 997-V, яким було змінено редакцію частин першої та другої статті 120 ЗК України. Зокрема, стаття 120 ЗК України (в редакції від 27.04.2007) не містила положення про договір оренди, як про єдину підставу права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок, будівля, споруда. Отже, з дати набрання чинності названим Законом, передбачене статтею 120 ЗК України право власника нерухомого майна користуватися земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, може ґрунтуватися й на інших підставах, ніж договір оренди земельної ділянки. Рішення відповідних органів місцевого самоврядування (в даному випадку сільської ради), мають бути прийняті (вчинені) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Суд вважає, що оскаржуване рішення Серебрійської сільської ради прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття; не відповідає вимогам законодавства, а значить підлягає скасуванню. Відповідно до вимог ст.152 3емельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Тобто в даному випадку, слід визнати недійсним як зазначене рішення, на підставі якого видано відповідний державний акт, так і сам акт про право власності на земельну ділянку. Водночас суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції відповідних органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято. При цьому, позивач має право оформити у встановленому законодавством порядку право власності, чи право користування спірною земельною ділянкою. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, а саме: визнати недійсним рішення 20 сесії 4 скликання Серебрійської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 24.06.2005 року в частині безоплатної передачі [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1358 га по [ADDRESS]. Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1358 га по [ADDRESS], серії ЯБ №704892 від 04 грудня 2004 року, виданий на ім'я [PERSON]. Проте в частині визнання права власності на земельну ділянку за позивачем слід відмовити. На підставі ст.120,152 ЗК України, ст. 377 ЦК України (в редакції 2005 року), ст.393 ЦК України та

Outcome: partial