Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, згодом уточнивши позовні вимоги, вказавши, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-УІ від 17.09.2008р. були внесені зміни у статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування банку стало: «Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON], укладено договір про надання споживчого кредиту №11335304000 від 18.04.2008 року, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 37582,00 дол. США, тазобов'язався щомісяця повертати наданий кредит відповідно з графіком погашення кредиту, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 17.04.2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. Додатковими угодами №1 та №2 від 30.01.2009 року до кредитного договору внесені зміни щодо кінцевого терміну повернення кредиту до 17.04.2024 року та щодо схеми погашення кредиту [PERSON] зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтет них платежів у розмірі 445,00 дол. США 18 числа кожного місяця. Також сторони погодили, що для ідентифікації договору може застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме №11335304000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банку, а саме №11335304001. За користування кредитними коштами [PERSON] зобов'язався сплатити проценти у розмірі 14,00 % річних. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника прийняті: порука [PERSON] згідно договору поруки №11/11335304000 від 18.04.2008 року та порука [PERSON] згідно договору поруки №11/11335304000/1 від 18.04.2008 року. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентах з лютого 2014 року, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідачі вимоги не виконали. Станом на 24.11.2014 р. заборгованість за кредитним договором №11335304000 складає: по кредиту та процентах у розмірі 31768.61 дол. США 57 цнт,що станом на 24.11.2014 року за курсом НБУ 15.060794 грн. за 1 дол. США еквівалентно 478,460.49 грн. та по пені у розмірі 4578.33 грн. Відповідач [PERSON] не погодившись з первісним позовом звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання припиненим договора поруки № П/11335304000/1 від 18 квітня 2008 року, укладеним між позивачем та [PERSON] з 30 січня 2009 року. В зустрічному позові [PERSON] зазначив, що 18 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11335304000, за умовами якого АКІБ «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит у сумі 37582,00 доларів США, а [PERSON] зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит.18 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ним [PERSON] був укладений договір поруки №П/11335304000/1, за умовами якого він зобов'язався відповідати перед акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань перед акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», що виникли з кредитного договору № 11335304000 від 18 квітня 2008 року. Відповідно до п.2.1 вищевказаного договору поруки акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» не вправі змінювати умови основного договору з боржником [PERSON], внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя [PERSON] 30 січня 2009 року, без його згоди ,між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткові угоди: № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 11335304000 від 18 квітня 2008 року за якою сторони домовились про зміну кінцевого терміну повернення кредиту за договором, та додаткову угоду № 2, за якою сторони дійшли згоди про зміну схеми погашення кредиту. Жодна зі сторін договору про надання споживчого кредиту не повідомляли його, про укладення додаткових угод № 1 від 30 січня 2009 року та № 2 від 30 січня 2009 року до договору про надання споживчого кредиту № 11335304000 від 18 квітня 2008 року та про збільшення обсягу його відповідальності внаслідок їх укладення. Додаткової угоди до договору поруки він не підписував. За таких обставин вважає, що договір поруки № П/11335304000/1 від 18 квітня 2008 року акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] є припиненим з 30 січня 2009 року. Зазначає, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення строку повернення кредиту, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. У судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином. Відповідачка [PERSON] надала суду заперечення , в яких зазначила, що позов визнає частково та просить стягнути з неї заборгованість по кредитному договору за курсом НБУ гривні до долара на день укладення договору та відмовити в задоволенні позову в частині стягнення пені. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту № 11335304000 від 18.04.2008 року відповідач [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 37582,00 дол. США, тазобов'язався щомісяця повертати наданий кредит відповідно з графіком погашення кредиту, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 17.04.2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. ( т.1 а.с. 15-21). Відповідно до додаткових угод №1 та №2 від 30.01.2009 року до кредитного договору внесені зміни щодо кінцевого терміну повернення кредиту до 17.04.2024 року та щодо схеми погашення кредиту. [PERSON] зобов'язався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтет них платежів у розмірі 445,00 дол. США 18 числа кожного місяця ( т.1 а.с.26-28) За користування кредитними коштами [PERSON] зобов'язався сплатити проценти у розмірі 14,00 % річних. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, передбаченому п.1.3. кредитного договору. Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючі з 32 календарного дня. Відповідно договору поруки №11/11335304000 від 18.04.2008 року та договору поруки №11/11335304000/1 від 18.04.2008 року, в забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника прийняті: порука [PERSON] та порука [PERSON], згідно яких поручителі зобов'язуються відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій (а.с.36-39). Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючі з 32 календарного дня. Відповідно з п.3.1.3 кредитного договору у разі порушення позичальником [PERSON] умов кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 цього договору. Згідно п. 3.4.3. кредитного договору позичальник зобов'язаний достроково повернути банку всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги кострового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 цього договору. Відповідно розділу 6 кредитного договору в разі застосування банком права, передбаченого п.6.1.2. кредитного договору, направлення банком на адресу позичальника вимоги про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов договору протягом 31 календарного дня з дати одержання вказаної вимоги, термін повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настали на 32 календарний день, рахуючи з дати одержання позичальником [PERSON] вказаної вимоги банку, а у випадку неотримання повідомлення банку - на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення банку про дострокове повернення кредиту від банку. Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 травня 2016 року, виданого виконавчим комітетом Курилівської сільської ради Куп'янського району Харківської області - [PERSON] помер [INFO] року (. т.1 а.с.57 / Як вбачається із довідки приватного нотаріуса Купянського районного нотаріального округу Харківської області Черняєва В.А , після смерті померлого [PERSON], [INFO] року народження , який проживав за адресою: [ADDRESS] спадщину прийняла дружина померлого [PERSON]. Окрім неї інших спадкоємцем за законом згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України, які прийняли спадщину, немає .25.01.2017 року [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. / т.2 а.с. 69/ Згідно постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» п.12. У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Відповідно до правового висновку Постанови ВСУ від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14». Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини стягнути грошову суму в іноземній валюті. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У разі зміни зобов'язання без згоди поручителя порука припиняється, і звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі частини 1 ст. 559 ЦК України не є обов'язковим, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Порушення цих умов відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України тягне припинення поруки. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-97 цс 13 від 25 вересня 2013 року , яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Підпунктом 2.1 пункту 2 спірного договору поруки чітко визначена необхідність узгодження з поручителем змін та доповнень до кредитного договору, унаслідок яких збільшується обсяг відповідальность останнього. Порушення цих умов відповідно до частини першої статті 559 ЦК України тягне за собою припинення поруки. У зв'язку з вищенаведеним, суд, приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнути заборгованість по кредитному договору з відповідачки [PERSON], а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача також треба стягнути і судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial