Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача і до досягнення нею 23-ти річного віку, за умови продовження навчання. На обґрунтування позову вказала, що відповідач є її батьком, а вона є студенткою третього курсу Кропивницького коледжу механізації сільського господарства денної форми навчання. Позивач проживає разом з мамою та перебуває на її утриманні, оскільки навчається і не має можливості працювати. Матір позивачки не може повністю забезпечити повноцінне життя та навчання доньки, тому остання звернулась до суду для стягнення аліментів на своє утримання. Позивач до суду не з`явилась, повідомлялась належним чином, надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суд не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, 26.02.2002 року /а.с.3/. Згідно довідки Кропивницького коледжу механізації сільського господарства, № 67 від 11.02.2020 року, [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання Кропивницького коледжу механізації сільського господарства. Термін навчання до 30.06.2021 року(а.с.3). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Врахувавши обставини, передбачені ст. 182, ч.2 ст. 199 СК України, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, строк навчання, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial