Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди. В позові та в уточненні до нього зазначив, що внаслідок ДТП, винуватцем якого був [PERSON] йому заподіяно моральну шкоду, внаслідок ушкодження здоров'я. Кримінальна справа відносно [PERSON] була закрита у зв'язку із спливом строків давності (тобто, з не реабілічуючих підстав). Враховуючи вищевикладене, просив стягнути з [PERSON] 70000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, стійкою втратою працездатності та суму індексації відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я згідно ч.1 ст.1208 ЦК України. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. Надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу в їх відсутності. Позивач уточнив позовні вимоги шляхом пред'явлення даного позову лише до [PERSON] Відповідачі у судове засіданні не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки МСЕК серії ДОН-04 № 059856 від 21.04.2010 р., [PERSON] первинно встановлено 70 % втрати працездатності(а.с.33-35). Згідно постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.08.2010 р., кримінальна справа відносно [PERSON] закрита у зв'язку із закінченням строків давності (а.с.23). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. При встановлених судом обставинах, оцінюючи надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що внаслідок ДТП з [PERSON] трапився нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Внаслідок цього було порушено нормальні життєві зв'язки позивача, він був позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Це заподіює йому моральні страждання, тому що він змушений докладати додаткових зусиль для утримання себе і своєї родини, одержання повноцінного і своєчасного лікування. Втрата працездатності привела до порушення звичайного ритму життя, через відсутність можливості реалізації своїх потреб і здібностей у повному обсязі внаслідок нещасного випадку він зіткнувся з труднощами побутового плану. В теперішній час відчуває негативні наслідки. Зазначені обставини приводять суд до переконання, що моральна шкода позивачу дійсно заподіяна. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину моральних страждань позивача з приводу пошкодження здоров'я, ступінь втрати ним професійної працездатності, а також стан здоров'я позивача, характер, тривалість, важкість змушених змін у його життєвих і виробничих зв'язках, те, що позивач постійно відчуває хворобливі відчуття, має потребу в медикаментозному, санаторно-курортному лікуванні. Так, оскільки винуватцем ДТП, в результаті якого позивач втратив здоров'я були дії [PERSON], кримінальну справу відносно [PERSON] за фактом ДТП та спричинення тяжких тілесних ушкоджень було закрито у зв'язку із закінченням строків давності (не реабілітуючи підстави) суд вважає вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з принципу розумності та справедливості, а також враховуючи те, що згідно первинного огляду МСЕК [PERSON] встановлено 70 % втрати професійної працездатності, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 70000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди, оскільки така грошова сума відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача. Згідно ст.1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Відповідно до постанови № 6 Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», при зміні в період виплати відшкодування шкоди ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, складу сім'ї померлого, підвищенні розміру мінімальної заробітної плати у визначеному законодавством порядку розмір щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу підлягає відповідному перерахуванню. Перерахування суми втраченого заробітку провадиться також у разі зростання в попередньому календарному році (за даними центрального органу з питань статистики) середньої заробітної плати в галузях національної економіки. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року, при цьому визначена раніше сума щомісячної виплати зменшенню не підлягає (ст. 29 Закону N 1105-XIV ( 1105-14). Індексація суми страхової виплати провадиться відповідно до чинного законодавства. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення індексації, однак суду не надано розрахунку суми зазначеної вимоги та належних і допустимих доказів на підтвердження цієї суми. Суд не може виходити за межі заявлених вимог, оскільки це буде протирічити принципам змагальності та диспозитивності, а також неупередженості суду. Отже, враховуючи зазначене, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави у розмірі, що передбачений ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial