Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 01.12.2010 року, укладеним між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], в сумі 94 170,96 грн., яка утворилась станом на 30.04.2018 року, посилаючись на порушення боржником своїх зобов'язань. Представник позивача в судове засідання не з'явився, у адресованій суду заяві просив розглядати справу в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, але, в наданій суду заяві, письмово просила судове засідання проводити в її відсутність, проти стягнення відсотків за кредитом заперечувала, посилаючись на тяжкий матеріальний стан та неплатоспроможність. У зв'язку з неявкою сторін суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали, справи суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що, згідно із договором від 01.12.2010 року, позивач надав відповідачці кредит у розмірі 4 800 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, відповідно до умов кредитування та обслуговування карткового рахунку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Згідно з умовами договору [PERSON] взяла на себе зобов'язання щодо повернення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, розмір яких визначений у 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, слідуючого за звітним. При цьому позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється рішенням банку та позичальник дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Карта діє до останнього дня місяця, указаного на лицьовій стороні карти (пункти 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.3, 2.1.12.4, 2.1.1.2.11). За умовами укладеного кредитного договору сторони погодили зміну строку виконання зобов'язання за певних умов, а саме: відповідно до п.2.1.1.12.4 Правил користування платіжною карткою у разі наявності простроченого кредиту, строком повернення кредиту в повному обсязі є 211 -й день з моменту виникнення такої заборгованості. Згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30.04.2018 року становить 94 170,96 грн. та складається з: заборгованості за кредитом в сумі 3759,07 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом 82 251,37 грн, заборгованості по пені та комісії за користування кредитом 3200 грн, штрафу (фіксована частина) в сумі 500.00 грн, штрафу (процентна складова) 4460,52 грн. Із зазначеного розрахунку вбачається, що прострочена заборгованість по кредиту виникла ще 30.09.2015 року ( дати невнесення відповідачем чергового платежу), а тому на 211-й день, яким у цій справі є 01.04.2016 року у позивача виникло право вимагати повернення кредиту в повному обсязі, саме з цього часу і почав перебіг строку загальної позовної давності, який позивачем не пропущений, оскільки останній звернувся до суду 30.05.2018 року, тобто, в межах встановленої ст.257 ЦК України загальної позовної давності у три роки. За змістом ст.526, ч.1 ст.530, ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виникнення грошового зобов'язання. Саме до такої правової позиції дійшов Верховний суд у своїй постанові від 28 березня 2018 року, розглядаючи справу №444/9519/12, висновки якої відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховує суд при застосуванні відповідних норм права. Згідно розрахунку позивача, станом на 01.04.2018 року відповідачка мала заборгованість за тілом кредиту 3337,32 грн., заборгованість по процентам в сумі 10623,82 грн, а всього 13 961,14 грн, яка і підлягає стягненню в судовому порядку. Таким чином, суд враховує, ту обставину, що після зміни строку виконання зобов'язання позичальник зобов'язаний був повернути кредит у повному обсязі до вказаної дати, якою в цій справі є 01.04.2016 року, а тому всі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення. Таким чином, з урахуванням повно і всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову АТ КБ «Приватбанк», у сумі 13 961,14 грн. - заборгованість станом на 01.04.2016 року, яка складається з 3337,32 грн. - тіло кредиту та заборгованість по відсоткам в сумі 10623,82 грн. Виходячи з пропорційності задоволених вимог, розмір судового збору слід зменшити з 1762 грн до 261,30 грн. (13 961,14 грн. / 94 170,96 = 14,83%. 1762 х 14,83% = 261,30). На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial