Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що згідно договору купівлі-продажу придбали у власність по 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Вказана квартира складається з двох ізольованих кімнат, житловою площею 28, 5 кв.м. На даний час шлюб між ним та відповідачем розірвано, тому просить встановити порядок користування вказаною квартирою, виділивши йому у користування кімнату площею 15, 8 кв.м., відповідачу кімнату 12, 7 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню, 12, 6 кв.м., ванну кімнату, 2, 9 кв.м., туалет, 0, 9 кв.м., коридор 5, 8 кв.м., кладовку 1, 4 кв.м. Одночасно просив зобов"язати КВЖРЕП №1 розділити особові рахунки та укласти окремі договори з врахуванням пільг, встановлених законодавством для позивача та його матері як інвалідів 1 групи. Сторони повідомили про розгляд справи в їх відсутності. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини повязані з користуванням житловим приміщенням. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 24.02.2016 року. На праві спільної власності позивачу та відповідачу по 1/2 в рівних частках квартира №7, що знаходиться за адресою:м.Коростень, вул. Звязківців, 13. Квартира складається з двох кімнат, загальною площею 52, 1 кв.м., житловою площею 28, 5 кв.м. та знаходиться в двохповерховому житловому будинку на першому поверсі. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном відповідної матеріальної компенсації. З п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22.12.1995 року (із наступними змінами) слідує, що у квартирі, яка є спільною частковою власністю може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Користування майном є однією із складових права власності (ст.ст.317, 319 ЦК України), яке гарантоване ст.41 Конституції України. Відповідно до технічного паспорту загальна площа квартири 52, 1 кв.м., жила площа 28, 5 кв.м. Позивач та відповідач, виходячи з розміру квартири, мають право на частку у жилій площі по 14, 25 кв.м. Відповідач в наданій суду заяві зазначила, що позовні вимоги позивача визнає і просить задовольнити, чим висловила свою позицію щодо надання в користування позивача належної їй житлової площі. Встановлення порядку користування квартирою жодним чином не впливає на розмір часток сторін у праві власності на квартиру і не обмежує їх право власності. Допоміжні приміщення квартири: кухня, коридор, ванна кімната, туалет, кладовка, загальною площею, 23, 6 кв.м. підлягають залишенню в спільному користуванні. Вимоги в частині зобовязання відповідача 2 розділити особові рахунки з врахуванням пільг позивача та його матері, як інвалідів 1 групи та укласти окремі договори задоволенню не підлягають оскільки суд не може підміняти відповідний орган та давати йому вказівки. Посилання позивача на ст.104 ЖК України є хибним, оскільки вказана норма регулює питання зміни договору найму жилого приміщення яке перебуває у державному та громадському житловому фонді, а даному випадку порушено спір щодо користування житловим приміщенням, яке перебуває у приватній власності. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. На підставі викладеного,

Outcome: partial