Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач 27.01.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на період навчання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач допомогу на навчання не надає. Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та заперечення, у яких просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що відповідач немає у своїй власності особистого нерухомого майна, хворіє, що не дозволяє йому працевлаштуватися, а тому не має стабільного доходу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача [PERSON]. Згідно довідки № 0474 від 23.09.2015 року, виданої Національним транспортним університетом, [PERSON] навчається на 1 курсі факультету транспортного будівництва денної форми навчання Національного транспортного університету. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. На даний час, відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання сина не надає. Згідно ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Як зазначено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи те, що відповідач проживає у гуртожитку за адресою м. Полтава, вул. Степового Фронту, 46, який належить ПТУ № 31 м. Полтава, тобто не має у своїй власності особистого нерухомого майна, що підтверджується Довідкою від 21.03.16 р. № 128, окрім того відповідач має захворювання: хронічний панкреатит у стадії нестабільної ремісії, Кіста головки підшлункової залози, ГЕРХ; ожиріння 2-го ступеню, остеохондроз попереково-пряжевого відділу хребта; грижі, що підтверджується Довідкою №. 358 від 21.03.2016 р., виданої Центром первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Полтави, у зв»язку з чим відповідач не працює, та має нестабільний дохід, а тому немає можливості надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, починаючи з 27.01.2016 року та продовжувати до закінчення ним навчання на денній формі Національного транспортного університету до 30.06.2019 року. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягнувши їх з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial