Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається у Національному університеті «Львівська політехніка». Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який розірвано 07.10.2020. Від спільного шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею. На даний час син [PERSON] досягнув повноліття і навчається на тертьому курсі денного відділеня Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка» на платній формі навчання, вартість оплати складає 16000 грн. за рік. Самотужки їй важко утримувати повнолітнього сина, оскільки навчання потребує відповідних витрат на одяг, підручники та харчування, а також вартість оплати за навчання є надзивачайно великою, як і вартість проживання дитини у м.Львові. Відповідач по справі, крім їхніх двох дітей, інших осіб на утриманні не має, є здоровою працездатною людиною, має достатні доходи, так як постійно їздить за кордон на заробітки, який може матеріально допомагати, однак не бажає, тому вона просить суд стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 3000 грн щомісяця, до закінчення навчання 30.06.2022, але не більше до досягнення ними 23-річного віку. Представник позивача адвокат Шевченко Н.П. до судового засідання подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, розгляд справи провести у відсутності позивача та її представника. Представник відповідача адвокат Німак М.Я. надав суду відзив, у відповідності до якого позов визнав частково та не заперечує проти стягнення з [PERSON] на утримання повнолітнього сина аліменти в розмірі 1500 грн. Вказує, що відповідач справді працює за кордоном, однак робота у нього є непостійна і заробітки часто відсутні. Відповідач не ухиляється від утримання своїх дітей та розуміє, що зобов`язаний платити аліменти, однак сума, яку визначила позивачка, є завелика, оскільки поставить його у скрутне матеріальне становще. Окрім цього, зазначає, що відповідач постійно матерільно допомагає дітям. Також подано заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 13.10.2020 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання за участю сторін в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 25.11.2020 представник позивача адвокат Шевченко Н.П. подала письмову заяву про проведення судового засідання у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала. (а.с.30). 25.11.2020 представник відповідача адвокат Німак М.Я. подав письмову заяву про проведення судового засідання у його відсутності та відсутності відповідача, просить врахувати пояснення надані у відзиві (а.с.32). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебували у шлюбі, який розірвано 07.10.2020 згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до довідки №771 від 17.09.2020, виданої Національним університетом «Львівська політехіка», повнолітній син [PERSON] дійсно є студентом тертього курсу денного відділеня Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка». Завершить освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр» курс навчання 30.06.2022 (а.с.5). У відповідності до довідки №1396 від 01.10.2020, виданої Пійлівською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області, [PERSON] є жителькою [ADDRESS] і разом з нею проживають сини [PERSON] , 2001 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження (а.с.4). Таким чином, судом встановлено, що у відповідача є двоє дітей, один з яких на даний час досягнув повноліття та навчається на тертьому курсі денного відділеня Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка». Завершать повний курс навчання 30.06.2022. Між сторонами виник спір щодо участі відповідача в утриманні його повнолітнього сина, який продовжує навчання, до досягнення ним двадцяти трьох років. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що син [PERSON] , 2001 року народження, є дійсно студентом відділеня Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехніка» 3 курсу і знаходиться на контрактній формі навчання. Завершать повний курс навчання 30.06.2022. У зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги для забезпечення можливості навчатись в інституті, харчуватись та придбавати підручники, одяг, тощо а також оплачувати за навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, а також з врахуванням можливостей самої повнолітньої дочки (сина) нести таке утримання. Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є здоровою і працездатною людиною, інших осіб, крім їхніх дітей, на утриманні не має, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано. Водночас судом встановлено, що згідно наданої інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідач в період з 19.10.2015 по 15.10.2020 неодноразово, на тривалий час, здійснював перетин державного кордону, що свідчить про те, що відповідач перебуває на сезонних роботах за кордоном. Тому, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище сторін, те, що відповідачем сплачуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , 2009 року народження, та обставини, визначені в ст. 182 СК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі по 2200,00 грн. щомісячно, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення сином [PERSON] двадцяти трьох років, починаючи з 13.10.2020, оскільки згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 840,80 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: partial