Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000,00грн щомісячно, посилаючись на те, що з 03 вересня 2011 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач з 2017 року не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідач у судове засідання не з'явився, але до суду надійшли письмові заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи без його участі, в яких посилається на те, що з позовною заявою [PERSON] він згоден частково та не заперечує сплачувати на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірір 1/5 частки від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 01.12.2017. Ним за листопад 2017 року позивачці були сплачені повністю аліменти у розмірі 1350,00грн, тому стягнення з нього аліментів з 16.11.2017 (з моменту звернення позивачки до суду з цим позовом) є необгрунтованим, оскільки за листопад 2017 року аліменти повністю ним сплачені, тому початок стягнення аліментів з 01.12.2017. Заперечує проти твердої суми аліментів у 2000,00грн щомісячно, так як він отримує мінімальну заробітну плату. Також, за їхньою усною домовленістю тверда сума аліментів щомісячно становила 1500,00грн, що відповідало розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що він і сплачував та ця сума не перевищувала зазначених вище 50% його доходів. На його утриманні непрацездатна матір [PERSON], яка має третю групу інвалідності, з якою вони проживають разом. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій повідомляє, що свої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за її відсутності. Згідно ухвали судді від 17.11.2017 позов залишено без руху. Відповідно до ухвали судді від 30.11.2017 провадження по справі відкрито та призначено судове засідання на 19.12.2017. Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], про що мається копія свідоцтва про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні, що підтверджено довідкою про склад сім'ї виданною Козачолопанською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 27.11.2017 за №2504. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Роз'яснення абз. четвертого п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Частинами 1,2 ст. 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів та зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, відповідачем надано суду довідку про склад сім'ї, з якої вбачається, що за адресою: [ADDRESS] разом з відповідачем відповідач зареєстрована мати - [PERSON], яка являється інвалідом третьої групи, про що мається копія посвідчення. Згідно відомостей Слобожансько ОДПІ відповідач за період з 01.07.2016 по 31.12.2016 отримав заробітну плату в розмірі 9690,00грн. При цьому, позивачем, на підтвердження стану здоров'я та матеріального становища дитини, наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доказів на підтвердження витрат відповідача, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, суду не надано. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передачено ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає доцільним частково задовольнити позовні вимоги, в сумі 1500,00грн. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд покладає на відповідача згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: partial