Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 13021 69 коп заробітної плати та 2000 грн. моральної шкоди, з посиланням на те, що під час перебування з відповідачем у трудових відносинах не виплачується заробітна плата з квітня місяця 2013 року, що зумовлює необхідність додаткових зусиль для організації свого життя та своєї родини. Позивач в судове засідання не з"явився, відповідно до заяви від 19 лютого 2014 року підтримує позов, просить розглянути справу за відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення від 10 лютого 2014 року про вручення судової повістки та матеріалів рекомендованим поштовим відправленням, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач згідно письмової заяви не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснюється. Позов підлягає задоволенню частково зі слідуючих підстав. За приписами ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. За змістом даної статті підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно довідки відповідача від 22 січня 2014 року №12 заборгованість позивача по заробітній платі станом на 22 січня 2014 року за період з квітня місяця 2013 року по грудень місяць 2013 року становить 13012 грн. 69 коп, тобто наявне порушення прав позивача, як працівника, у сфері трудових відносин внаслідок невиплати належних йому грошових сум, що є підставою для стягнення заробітної плати у вищезазначеному розмірі та відшкодування моральної шкоди в порядку ст.237-1 КЗпП України. Докази на підтвердження заборгованості по заробітній платі у розмірі 13021 грн. 69 коп відсутні, доказування не може грунтуватись на припущеннях. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує рівень втрати нормальних життєвих зв'язків позивача та необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг душевних страждань, характер немайнових втрат, тривалості порушення трудових прав, і приходить до висновку, із врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, для визначення моральної шкоди у розмірі 500 грн.. Докази на підтвердження визначення розміру моральної шкоди у розмірі 2000 грн. відсутні. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial