Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], про визнання інформації недостовірною і такою, що не відповідає дійсності та її спростування. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та його представник в ході судового засідання посилалися на те, що 28.10.2013 року відповідач поширив неправдиву інформацію, що нібито [PERSON] перед укладанням договору купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року між ТОВ «ЛК «Марат» та ПП «Південний Арбат» власноруч підробив довідки- характеристики № 2627 від 06.03.2003 року та № 2629 від 06.03.2003 року видані комунальним підприємством «Ялтинське бюро технічної інвентарізації» та свідоцтво на право власності № 537 від 01.08.2000 р., зробивши там виправлення, написи, та не мав повноважень від ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» на укладання договору купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року. Також відповідач поширив неправдиву інформацію, що [PERSON] особисто , зловживаючи службовим положенням, уклав договір купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року для заволодіння чужим майном без згоди Федерації Незалежних профспілок Криму. Крім того, відповідачем також була поширена неправдива інформація, що [PERSON] 01.11.2001 року займаючи посаду директора ЛОК «Марат» уклав з приватним підприємством «Фламінго» договір купівлі - продажу нерухомого майна - пасажирської канатної дороги, розташованої за адресою: АРК, м. Ялта, смт. Гаспра, вул. Алупкінське шосе,19а без згоди власників, всупереч наданих повноважень статутом ЛОК «Марат» від 24.07.1992 року, збільшивши площу верхньої та нижньої станції, а також незаконно приватизував приміщення за адресою: [ADDRESS], при цьому змінивши адресу на: [ADDRESS] та незаконних діях з 32/100 приміщень розташованих за адресою: [ADDRESS] а також в викрадені установчих документів та печатки ТОВ ЛК «Марат» в 2005 році. Поширена відповідачем інформація не відповідає дійсності, з наступних підстав. На час укладання договору купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року [PERSON] займав посаду генерального директора ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат». Згідно листа - погодження № 7 від 28.09.2001 року забудовники, власники ЛОК «Марат» надали згоду на продаж майна, обладнання, будівель для сплати боргів підприємства перед бюджетом та заборгованості з виплати заробітної плати. 28.03.2001 року на позачергових зборах забудовників та власників ЛОК «Марат» було прийнято рішення , яким було дозволено директору комплексу [PERSON] оцінювати, здавати в оренду, під заставу банківського кредиту, а також продаж обладнання та будівель , що підтверджується протоколом позачергових зборах забудовників та власників ЛОК «Марат» від 28.09.2001 року. Крім того, один із забудовників та власників ЛОК «Марат» УДК «Укрмонтажспецбуд» та Регіональне управління «Придніпровмонтажспецбуд» довіреністю № 2 від 02.06.2001 року уповноважили [PERSON] укладати господарські договори та інші угоди, самостійно здійснювати право володіння та користування його майном. Також УДК «Укрмонтажспецбуд» та Регіональне управління «Придніпровмонтажспецбуд» листом погодження № 7 від 04.03.2003 року дозволили генеральному директору ТОВ ЛК «Марат» [PERSON] продаж повного комплексу госпдвору або його частину під літ. Д площею 779 кв.м, мазутосховище, два бетонних резервуари об'ємом по 500 куб. метрів (для зберігання води) на користь одного з засновників ТОВ ЛК «Марат» - ПП «Південний Арбат». Згідно статуту ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» генеральний директор має право здійснювати продаж нерухомого майна. Забудовники та власники ЛОК «Марат» своїм розпорядженням від 24.04.2001 року зобов'язали генерального директора ЛОК «Марат»- [PERSON] провести інвентаризацію та оцінку майна ЛОК «Марат». Позивач також не робив виправлення, написи, у довідках - характеристики № 2627 від 06.03.2003 року та № 2629 від 06.03.2003 року, а зазначені написи були зроблені працівником комунального підприємства «Ялтинське бюро технічної інвентарізації». Також зазначив, що договір купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року був укладений з дозволу Федерації Незалежних профспілок Криму в особі голови Федерації Незалежних профспілок Криму Арбузова В.Д. згідно постанови призидіуму Ради Федерації Незалежних профспілок Криму. 01.11.2001 року [PERSON], як директор ЛОК «Марат» та відповідно до статуту ЛОК «Марат» від 24.07.1992 року, уклав з приватним підприємством «Фламінго» договір купівлі - продажу нерухомого майна - пасажирської канатної дороги, розташованої за адресою: АРК, м. Ялта, смт. Гаспра, вул. Алупкінське шосе,19а зі згоди власників - забудовників. Всі покращення , ремонт зазначених споруд, збільшення площі верхньої та нижньої станції проводилися згідно дозволів Гаспринської селищної ради (рішення № 30, від 14.02.2002 року; рішення № 159 від 31.07.2003 року) за рахунок коштів [PERSON] На підставі викладеного, просили суд: · визнати поширювану відповідачем інформацію, що нібито [PERSON] перед укладанням договору купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року між ТОВ «ЛК «Марат» та ПП «Південний Арбат » власноруч підробив довідки- характеристики № 2627 від 06.03.2003 року видану комунальним підприємством «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» та свідоцтво на право власності № 537 від 01.08.2000 року, зробивши там виправлення, написи та не мав повноважень від ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» на укладання договору купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року, що [PERSON] особисто, зловживаючи службовим положенням , без оригіналів необхідних документів, уклав договір купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року для заволодіння чужим майном, без згоди Федерації Незалежних профспілок Криму - недостовірною і такою що не відповідає дійсності; · визнати поширювану відповідачем інформацію, що нібито [PERSON] 01 листопада 2001 року займаючи посаду директора ЛОК «Марат» уклав з приватним підприємством «Фламінго» договір купівлі - продажу нерухомого майна - пасажирської канатної дороги, розташованої за адресою: АРК, м. Ялта, смт. Гаспра, вул. Алупкінське шосе,19а без згоди власників, та діяв без належних повноважень згідно статуту ЛОК «Марат» від 24 липня 1992 року та в подальшому безпідставно та незаконно збільшив площу верхньої та нижньої станцій - недостовірною і такою що не відповідає дійсності; · визнати поширену відповідачем недостовірну інформацію що нібито [PERSON] незаконно приватизував приміщення розташоване за адресою [ADDRESS] незаконно змінив адресу цього приміщення на [ADDRESS] та незаконних діях з 32/100 приміщень розташованих за адресою [ADDRESS] та звинувачення [PERSON] в поширені неправдивої інформації про викрадення установчих документів та печатки ТОВ ЛК «Марат» в 2005 році - недостовірною і такою що не відповідає дійсності; · зобов'язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена; · стягнути з відповідача 5000,00 грн як відшкодування моральної шкоди. Відповідач [PERSON] - в судове засідання з'явився, суду пояснив, що спірну інформацію отримав з мережі Інтернет та опублікував на своєму сайті. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2013 року [PERSON] поширив інформацію, що нібито [PERSON] перед укладанням договору купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року між ТОВ «ЛК «Марат» та ПП «Південний Арбат» власноруч підробив довідки- характеристики № 2627 від 06.03.2003 року та № 2629 від 06.03.2003 року видані комунальним підприємством «Ялтинське бюро технічної інвентарізації» та свідоцтво на право власності № 537 від 01.08.2000 р., зробивши там виправлення, написи, та не мав повноважень від ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» на укладання договору купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року. Також відповідач поширив інформацію, що [PERSON] особисто , зловживаючи службовим положенням, уклав договір купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року для заволодіння чужим майном без згоди Федерації Незалежних профспілок Криму. Крім того, відповідачем також була поширена інформація, що [PERSON] 01.11.2001 року займаючи посаду директора ЛОК «Марат» уклав з приватним підприємством «Фламінго» договір купівлі - продажу нерухомого майна - пасажирської канатної дороги, розташованої за адресою: АРК, м. Ялта, смт. Гаспра, вул. Алупкінське шосе,19а без згоди власників, всупереч наданих повноважень статутом ЛОК «Марат» від 24.07.1992 року, збільшивши площу верхньої та нижньої станції, а також незаконно приватизував приміщення за адресою: [ADDRESS], при цьому змінивши адресу на: [ADDRESS] та незаконних діях з 32/100 приміщень розташованих за адресою: [ADDRESS] а також в викрадені установчих документів та печатки ТОВ ЛК «Марат» в 2005 році. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що правовідносини які виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про інформацію" та інших нормативно-правових актів, що регулюють вказані суспільні відносини. Суд приходить до висновку, що поширена відповідачем інформація не відповідає дійсності, з наступних міркувань. На час укладання договору купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року [PERSON] займав посаду генерального директора ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат», що підтверджується контрактом від 29.04.2001 року /а.с.11/ . Згідно листа - погодження № 7 від 28.09.2001 року забудовники, власники ЛОК «Марат» надали згоду на продаж майна, обладнання, будівель для сплати боргів підприємства перед бюджетом та заборгованості з виплати заробітної плати /а.с.13/. 28.03.2001 року на позачергових зборах забудовників та власників ЛОК «Марат» було прийнято рішення , яким було дозволено директору комплексу [PERSON] оцінювати, здавати в оренду, під заставу банківського кредиту, а також продаж обладнання та будівель , що підтверджується протоколом позачергових зборах забудовників та власників ЛОК «Марат» від 28.09.2001 року /а.с.14/. Крім того, один із забудовників та власників ЛОК «Марат» УДК «Укрмонтажспецбуд» та Регіональне управління «Придніпровмонтажспецбуд» довіреністю № 2 від 02.06.2001 року /а.с.16/ уповноважили [PERSON] укладати господарські договори та інші угоди, самостійно здійснювати право володіння та користування його майном. Також УДК «Укрмонтажспецбуд» та Регіональне управління «Придніпровмонтажспецбуд» листом погодження № 7 від 04.03.2003 року /а.с.43/ дозволили генеральному директору ТОВ ЛК «Марат» [PERSON] продаж повного комплексу госпдвору або його частину під літ. Д площею 779 кв.м, мазутосховище, два бетонних резервуари об'ємом по 500 куб. метрів (для зберігання води) на користь одного з засновників ТОВ ЛК «Марат» - ПП «Південний Арбат». Також слід відокремити той факт, що нежитлові приміщення складу і пральні в літ. Д 1961 року побудови з № 1-1 по 1-7, з № 4-1 по 4-15, з № 5-1 по 5-5, № 7-1, 7-2 загальною площею 717,4 кв.м та приміщення 3-2 площею 61,6 кв.м розташовані за адресою [ADDRESS] на час укладання договору № 15-Н від 18.03.2003 рік були зареєстровані за Кримською обласною радою профспілок (ТОВ ЛК «Марат») та не мали жодного стосунку до РУ «Придніпровмонтажспецбуд». Згідно статуту ТОВ «Лікувальний комплекс «Марат» генеральний директор має право здійснювати продаж нерухомого майна./а.с.17-36/ Забудовники та власники ЛОК «Марат» своїм розпорядженням від 24.04.2001 року зобов'язали генерального директора ЛОК «Марат»- [PERSON] провести інвентаризацію та оцінку майна ЛОК «Марат» /а.с. 37/. Також як вбачається з висновку № 63-14 судової почеркознавчої експертизи від 08.02.2014 року /а.с. 97-100/ рукописні записи: у свідоцтві на право власності № 537 від 01 серпня 2000 року, довідці - характеристиці № 2627 від 06 березня 2003 року, довідці - характеристиці № 2629 від 06 березня 2003 року, дублікаті реєстраційного посвідчення від 12 листопада 2001 року, виконані однією і тією ж особою, але не [PERSON] . Також, як вбачається з договору купівлі - продажу № 15-Н від 18.03.2003 року був укладений з дозволу Федерації Незалежних профспілок Криму в особі голови Федерації Незалежних профспілок Криму Арбузова В.Д. згідно постанови призидіуму Ради Федерації Незалежних профспілок Криму /а.с.6,7/ . 01.11.2001 року [PERSON], як директор ЛОК «Марат» та відповідно до статуту ЛОК «Марат» від 24.07.1992 року /а.с.17-36/, уклав з приватним підприємством «Фламінго» договір купівлі - продажу нерухомого майна - пасажирської канатної дороги, розташованої за адресою: АРК, м. Ялта, смт. Гаспра, вул. Алупкінське шосе,19а зі згоди власників - забудовників /а.с.47-48/. Всі покращення , ремонт зазначених споруд, збільшення площі верхньої та нижньої станції проводилися згідно дозволів Гаспринської селищної ради (рішення № 30, від 14.02.2002 року; рішення № 159 від 31.07.2003 року) за рахунок коштів [PERSON] Отже суд приходить до висновку про законність укладеної угоди відповідно до цивільного законодавства України і знаходить дії позивача, такими що відповідають повноваженням директора зазначеним у статуті ЛОК «Марат». Також суд приймає до уваги той факт, що угоди укладені директором ЛОК «Марат» - [PERSON] , на час розгляду справи чинні і ні ким не оспорювалися. Доводи з приводу викрадення установчих документів та печатки ТОВ ЛК «Марат» в 2005 році також не знайшли свого підтвердження. Також вищевикладені обставини, підтверджуються, наданими в ході судового засідання, поясненнями свідка [PERSON] Так, ст.34 Конституції України наголошено, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим ст. 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Беручи до уваги зазначені конституційні положення, при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Таким чином правилами ст. 275 ЦК України, передбачено, що захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК України) тощо. При вирішенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд також приймає до уваги характер немайнових втрат, порушення з боку відповідача, погіршення ділової репутації позивача і вважає за необхідне стягнути на користь [PERSON] 1000,00 грн.

Outcome: partial