Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та, з урахуванням уточнень (а.с.38-40), просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 12 427,69 грн. та неустойку (пеню) за прострочення зі сплати аліментів у розмірі 127 540,40 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 02 липня 2008 року Апеляційним судом Дніпропетровської області прийнято рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини зі всіх його видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, починаючи з 28 січня 2008 року та до повноліття дитини. Дане рішення відповідачем належним чином не виконується, у результаті чого з лютого 2011 року по 01.03.2014 р. утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 12 427,69 грн., який вона й просить стягнути з відповідача. Окрім того, посилаючись на ст.196 Сімейного Кодексу України, позивачка вважає, що з відповідача також має бути стягнуто неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, додаючи розрахунок пені. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримала у повному обсязі в уточненій редакції та просила розгляд справи провести на підставі документів, наявних в матеріалах справи (а.с.49). Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви поти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив розгляд справи провести на підставі документів, наявних в матеріалах справи (а.с.50). Треті особи у судове засідання своїх представників не направили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно письмової заяви Індустріальний ВДВС Дніпропетровського МУЮ просив розглянути справу без участі представника (а.с.22). Зважаючи на позиції сторін, суд вважає за можливе на підставі ст.169 ч.4 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі з урахуванням вимог законодавства про їх належність, допустимість та взаємний зв'язок між ними, суд встановив наступні обставини, визначив відповідні до них правовідносини: 02 липня 2008 року Апеляційним судом Дніпропетровської області прийнято рішення щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] (копія свідоцтва про народження - а.с.7) в розмірі ? частини зі всіх його видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, починаючи з 28 січня 2008 року та до повноліття дитини (а.с.9). Дане рішення відповідачем належним чином не виконується, у результаті чого з лютого 2011 року по 01.03.2014 р. утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 12 427,69 грн. (а.с.27). Згідно довідки про доходи, відповідач працює щихтовщиком на ТОВ «МЗ «Дніпросталь» та у період з 01.09.2013 р. по 28.02.2014 р. отримав дохід у розмірі 25519,70 грн. та з цієї суми відраховано аліменти на користь позивачки на суму 6624,69 грн. (а.с.29). Згідно до звітів про здійснення відрахувань та довідки з центру зайнятості, за період з 17.03.2011 р. по 17.08.2011 р. позивач отримав дохід у розмірі 2922,84 грн. та з цієї суми відраховано аліменти на користь позивачки на суму 1070 грн. (а.с.29). 08.10.2011 р. відповідач уклав шлюб з [PERSON] (а.с.30) та від цього шлюбу має сина [PERSON], [INFO] (а.с.31) Правовідносини, що виникли між сторонами, законодавчо врегульовані наступним чином: Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, яка кореспондується ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об'єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч.4 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В даному випадку, з наведених вище обставин справи та нормативно-правових актів випливає, що позивач допустив заборгованість по аліментах, стягнутих з нього на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Ця заборгованість повинна стягуватись виконавчою службою в порядку виконання рішення про стягнення аліментів. Обґрунтованих доводів та доказів того, що на цій стадії заборгованість не може бути стягнута, позивачкою не надано, тому підстав для застосування ст. 194 СК України для її повторного (подвійного) стягнення новим судовим рішенням, - не вбачається. В той же час, аналізуючи надані докази у їх співставленні із наведеними законодавчими нормами, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки (пені) за допущення заборгованості по аліментах, є такими, що відповідають ст.196 ЦПК України, оскільки відповідачем не доведено, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо. Тому з відповідача має бути стягнуто на користь позивачки заборгованість по аліментах та неустойку (пеню), яка розраховується з розрахунку одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, При цьому суд знаходить вірним розрахунок неустойки (пені), наведений позивачкою згідно до довідки державного виконавця про суму боргу та сплату аліментів: Нарахування пені не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості за формулою: Нарахована сума аліментів за міс. х 1% х кількість днів прострочення = сума неустойки(пені) за місяць Виходячи з цього, розрахунок суми неустойки(пені) помісячно складає: 02.2011р.: 1432,89x1 %x1097 =15 718.80 03.2011р.: 110,55х1%х1066 = 1178.46 04.2011р.: 249,60х 1 %х 1036 = 2585.85 05.2011р.: 249,60х1%х 1005 = 2508.48 06.2011р.: 249,60x1 %х975 = 2433.6 07.2011р.: 249,60x1 %х944 = 2356.22 08.2011р: 440,81х1%х913 = 4024.59 09.2011р: 673,01х1%х883 = 5942.67 10.2011р: 673,01x1 %х852 = 5734.04 11.2011р: 673,01х1%х822 = 5532.14 12.2011р: 673,01x1 %х791 = 5323.50 01.2012р: 745,37х1%х760 = 5664.81 02.2012р: 745,37х1%х731 = 5448.65 03.2012р: 745,37х1%х700 = 5217.59 04.2012р: 745,37х1%х670 = 4993.97 05.2012р: 745,37х1%х639 = 4762.91 06.2012р: 745,37х1%х609 = 4539.30 07.2012р: 745,37х1%х578 = 4308.23 08.2012р: 745,37х1%х547 = 4077.17 09.2012р: 745,37х1%х517 = 3853.56 10.2012р: 745,37х1%х486 = 3622.49 11.2012р: 745,37х1%х456 = 3398.88 12.2012р: 745,37х1%х425 = 3167.82 01.2013р: 761,44х1%х394 = 3000.07 02.2013р: 761,44х1%х366 = 2786.87 03.2013р: 761,44х1%х335 = 2550.82 04.2013р: 761,44х1%х305 = 2 322.39 05.2013р: 761,44х 1 %х274 = 2 086.34 06.2013р: 690,74х1%х244 = 1685.40 07.2013р: 541,25х1%х213 = 1152.86 08.2013р: 772,97х1%х182 = 1406.80 09.2013р: 811,64х1%х152 = 1233.69 10.2013р: 1064,43x1%х121 = 1287.96 11.2013р.: 875,1x1%х91 = 796.34 12.2013р.: 1014,82х1%х60 = 608.89 01.2014р.: 762,94х1%х29 = 221.25 02.2014р.: 699,77х1%х1=6.99 Таким чином, сума неустойки (пені) по виплаті аліментів складає 127 540,40 грн. Водночас, визначаючись із можливістю стягнення зазначеної суми неустойки (пені) з відповідача, суд виходить з принципу розумності та справедливості, враховує наявність у відповідача на утриманні іншої малолітньої дитини (а.с.31), розмір його заробітної плати, який на теперішній час складає в середньому 4250 грн. на місяць згідно до довідки про його доходи (а.с.29), той факт що впродовж 2013-2014 р. відповідачем вжито заходів до часткового погашення заборгованості по аліментах. Виходячи з цього, на підставі ч.2 ст.196 СК України, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені), належної до стягнення з відповідача до 12 тис. грн., що є співмірним із сумою боргу по аліментах та становить лише 10% від розрахованої суми неустойки (пені). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору мають бути стягнуті з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial