Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

ПАТ "Лізинг інформаційних технологій" звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 грудня 2010 року між закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» ( в особі ТОВ «КПІ - Сервіс», який діяв на підставі довіреності № 10081601 від 16.08.2010 року) та [PERSON] був укладений договір №120195036 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. 24.12.2010 року [PERSON] для забезпечення виконань зобов'язань [PERSON] перед позивачем уклала договір поруки в системі LeaseІТ №120195036. Згідно п.5 Перехідних положень ЗУ «Про акціонерні товариства» ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому його правонаступником є ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій». Згідно умов укладеного договору відповідач [PERSON] бере участь в системі LeaseІТ, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaseІТ, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом Фінансування LeaseІТ, а оператор LeaseІТ зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу Клієнту ІТ-обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseІТ. Відповідно до договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг визначається правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ, які є невід'ємною частиною цього договору. Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій» від 01.02.2006 року, офіційно опубліковані на сайті, є незмінними з 01.02.2006 р., та застосовуються до всіх договорів. Відповідач [PERSON] підтвердив, що з правилами ознайомлений, їх зміст йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватися і виконувати. На підставі Договору та Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання -передачі майна №120195036 від 24.12.2010 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 5290,00 грн.. Згідно договору відповідачем [PERSON] обрано Пакет LeaseІТ Десятка, умовами якого є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Крім того договором встановлено, що строк сплати платежів починається з дня передачі обладнання, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseІТ строку. Відповідач [PERSON] зобов'язувався сплатити платежі у загальній сумі 5290,00 грн. в такому порядку: перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів; дев'ять платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто відповідач [PERSON] мав сплатити 6 платежів у розмірі 5290,00 грн.. Однак, відповідач [PERSON] не виконує належним чином своїх грошових зобов'язань за договором, у зв'язку з чим станом на 09 вересня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 14842,77 з них: 2645,00 грн. компенсація вартості наданого обладнання та 12197,77 грн. штрафні санкцій за несплату щомісячних платежів. Добросовісно сплатити заборгованість в порушення договірних зобов'язань відповідач [PERSON] не погоджується. На підставі наведеного, просить стягнути солідарно з [PERSON] та її поручителя [PERSON] на користь ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» 14842,77 грн. заборгованості за невиконання договірних зобов'язань та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились. В наданій до суду письмовій заяві [PERSON] позов визнала частково, постільки нею повернено комп'ютерне обладнання позивачу, а розмір неустойки необґрунтовано завищений та просила справу розглянути за участю її представника адвоката [PERSON] [PERSON] в наданій до суду письмовій заяві позов не визнала повністю, зазначивши, що термін виконання умов договору минув ще в 2011 році та просила суд розглянути справу за участю її представника адвоката [PERSON] Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що оскільки останній строк сплати по договору настав в вересні місяці 2011 року, а позивач не пред'явив вимогу до поручителя [PERSON] протягом одного року з дня укладення договору поруки, то відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука є припинено та просив в частині вимог до [PERSON] відмовити повністю. Щодо вимог до [PERSON] зазначив, що відповідачка сплатила перші п'ять платежів по договору, але враховуючи скрутний матеріальний стан в подальшому не мала змоги виконувати договірні зобов'язання та повернула обладнання, а тому вимога про стягнення 2795 грн. не підлягає задоволенню. Відносно вимоги про стягнення 12197 грн.77. коп.. штрафних санкцій за несплату щомісячних платежів, зазначив, що зазначена сума є необґрунтовано завищеною та з урахуванням поданої до суду заяви відповідача про зменшення неустойки, просив суд зменшити на 99% розмір неустойки а саме до 121 грн.97 коп. Заслухавши представника відповідачів, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язнням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, а згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори т інші правочини. Судом встановлено, що 19 грудня 2010 року року між закритим акціонерним товариством «Лізинг інформаційних технологій» ( в особі ТОВ «КПІ - Сервіс», який діяв на підставі довіреності № 10081601 від 16.08.2010 року), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] був укладений договір №120195036 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу IT обладнання ( далі - Договір). 24.12.2010 року [PERSON] для забезпечення виконань зобов'язань [PERSON] перед позивачем уклала договір поруки в системі LeaseІТ №120195036. Згідно п.1.1. Договору відповідач [PERSON] бере участь в системі LeaseІТ, зокрема отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників - учасників системи LeaseІТ, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом Фінансування LeaseІТ, а оператор LeaseІТ зобов'язується на підставі договору забезпечити передачу Клієнту ІТ-обладнання обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseІТ. Відповідно до п.1.2.Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг визначається правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІТ, які є невід'ємною частиною цього договору ( далі - Правила). Згідно пункту 8.7. відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, їх зміст йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватися і виконувати. Згідно п.2.2. Договору, а також п. 4.9. Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про оренду обладнання свідчить Акт приймання -передачі майна №120195036 від 24.12.2010 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 5290,00 грн.. Згідно п.2.1. Договору відповідачем [PERSON] обрано Пакет LeaseІТ Десятка, умовами якого є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10%; вид договору - фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами; перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Відповідно до п.6.2. Правил визначено, що строк сплати платежів починається з дня передачі обладнання, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого Пакетом LeaseІТ строку. Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав умови договору, а відповідач [PERSON], у порушення зазначених норм закону та умов договору, зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим, згідно структури грошових нарахувань та надходжень станом на 09.09.2013 року за договором №120195036 від 19.12.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 14842,77 грн., з яких: 2645,00 грн. компенсація вартості наданого обладнання та 12197,77 грн. штрафні санкції за несплату щомісячних платежів Таким чином, оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] порушила умови Договору внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем. Посилання представника відповідачів на те, що [PERSON] повернула IT обладнання позивачу а тому в частині стягнення різниці слід відмовити, є таким що не ґрунтується на законі з огляду на наступне. Відповідно до п.2 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі виплачувати лізингові платежі відповідно до умов договору. Згідно п.7 ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право вимагати повернення предмета лізингу та виконання грошових зобов'язань в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов'язань лізингоодержувачем за договором лізингу. Право позивача вимагати повернення товару та сплати всіх платежів також передбачено п.7 Договору. Повернення ж обладнання позивачу не звільняє відповідача від виконання обов'язків по сплаті платежів за лізинг такого обладнання. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи. Відповідно до п.27 роз'яснень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» положення частини 3 ст.551 ЦПК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами можна вважати зокрема ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Позивачем було заявлено позов про стягнення штрафів у розмірі 12197 грн.77 коп., що у декілька разів перевищує розмір заборгованості за договором. Суд приймаючи рішення щодо зменшення штрафів до 4000 гривень, керується принципом розумності, оскільки нарахована позивачем неустойка значно перевищує заборгованість за договором. Суд бере до уваги те, що відповідачка [PERSON] мала намір виконувати умови договору, що підтверджується оплатою нею обов'язкових платежів протягом перших п'яти місяців, повернула зазначене IT-обладнання позивачу. Також суд бере до уваги її матеріальний стан, що вона не працює, на її утриманні знаходиться малолітня дитина. Крім того, позивач не вжив заходів щодо зменшення неустойки, оскільки тривалий час не приймав мір для стягнення суми боргу. Щодо вимог позивача про стягнення також з відповідача [PERSON] в солідарному порядку як поручителя суми заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою поручитель відповідає перед кредитором, як солідарний боржник. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору поруки від 24.12.2010 р. №120195036, [PERSON] несе разом з [PERSON] солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання [PERSON] зобов'язань, що виникають за Договором №120195036 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу IT обладнання. Згідно Договору граничний термін оплати за обладнання 20 вересня 2011 року. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже оскільки з часу граничного терміну сплати та пред'явлення позову до поручителя пройшло більше одного року, суд вважає що порука є припиненою та в цій частині позову до [PERSON] позивачу слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з першого відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial