Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» 17454,62грн., в тому числі 500,00грн. основного боргу, 175,00грн. проценти за договором, 15000,00грн. пеня за договором. Також просить стягнути судові витрати у розмірі 1 779,62 грн., які складаються із 1762,00 грн. - судового збору та 17,62 - комісії банку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14.10.2014 між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено кредитний договір № 141014-145602 відповідно до якого, відповідач отримала кредит в розмірі 500 гривень. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувалася повернути отримані грошові кошти в розмірі 500,00 гривень та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 175,00 гривень, що разом складає 675,00 гривень, у строк до 27.10.2014. 27.10.2014 відповідач відповідно до п. 2.3 договору сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 175,00 грн. та пролонгувала договір строком до 10.11.2014, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 500,00 грн. Разом з тим, в порушення договірних умов відповідач станом на 19.12.2018 не виконує свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 500,00грн, а також сплати процентів за користування кредитом. Заходи досудового врегулювання спору не виживалися, відповідач на звязок не виходить. Таким чином, сума заборгованості разом із пенею, ураховуючи часткову сплату процентів за договором у розмірі 175,00грн. станом на 19.12.2018 становить 15675,00грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 14.10.2014 між [PERSON] та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено кредитний договір № 141014-145602 відповідно до якого, відповідач отримала кредит в розмірі 500 гривень. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувалася повернути отримані грошові кошти в розмірі 500,00 гривень та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 175,00 гривень, що разом складає 675,00 гривень, у строк до 27.10.2014. /а.с.5-6/ 27.10.2014 відповідач відповідно до п. 2.3 договору сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 175,00 грн. та пролонгувала договір строком до 10.11.2014, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 500,00 грн. Більше відповідач до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» не зявлялася, на телефонні дзвінки позивача не відповідає. Відповідно до положень\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення 1046-1053\~ЦК, якщо інше не встановлено\~ЦК\~і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушила зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пеня, штраф). Згідно п.6.2 Договору у разі несвоєчасного повернення відповідачем суми кредиту, до останнього застосовуються штрафні санкції у виді неустойки\~пені з розрахунку два відсотки за кожен день прострочення платежу. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача перед ТОВ"Служба миттєвого кредитування", з яким суд погоджується та який узгоджується з матеріалами справи, станом на 19.12.2018 відповідач має заборгованість\~15675,00 гривень, яка складається з: 500,00 грн. - основного боргу; 175,00 грн. відсотки за договором; 15000,00 грн. - пеня за договором, яка відповідно підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги про стягнення з відповідача комісії банку у розмірі 17,62 грн. суд виходить з наступного. Згідно квитанції № 8178662 від 17.12.2018 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» сплатило суму судового збору за подачу позову до суду у розмірі 1762,00грн., сума комісії банку складає 17,62 грн.(а.с.1). Відповідно до ч.1,3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу;2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Заявлена до стягнення сума плати за послуги банку 17,62 грн. не є ані судовими витратами, оскільки не повязані із розглядом справи, ані збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Отже, позовні вимоги ТОВ «Служба миттєвого кредитування» в частині стягнення на їх користь 17,62грн., які були сплачені банку в якості комісії при проведені платежу зі сплати судового збору, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню в цій частині. Відповідно до ч. 2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial