Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з вказаним позовом та просила розірвати Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-362/14 від 08.04.2014 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Фордон Есет Менеджмент». Крім того, просила стягнути з ТОВ «Фордон Есет Менеджмент» на користь позивача 1 014 069,09 грн. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що 08 квітня 2014 року між нею та ТОВ «Фордон Есет Менеджмент» було укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-362/14. Предметом вказаного договору була купівля-продаж цінних паперів на загальну суму 456 777,66 грн. Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконала та сплатила відповідачу грошові кошти у розмірі 473 218,31 грн. Проте відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. У листі направленому позивачу, відповідач зазначив, що відповідно до п. 4.7.6 проспекту емісії облігацій ПП «Білдгрупменеджмент» дата закінчення обігу облігацій серії D, які є предметом вищезазначеного договору, є 30.06.2014 року. Відповідно до вимог чинного законодавства України перехід прав власності на цінні папери за договорами купівлі-продажу цінних паперів можливих лише під час їх обігу, тому відповідач був позбавлений можливості здійснити права власності на придбані позивачем цінні папери. Позивач вважає такі дії відповідача порушення її прав, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2015 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фордон Есет Менеджмент» про розірвання договору та стягнення збитків передано до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті. 20 травня 2015 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва прийнято до провадження матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фордон Есет Менеджмент» про розірвання договору та стягнення збитків. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Крім того, у судовому засіданні представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати по справі, а саме: судовий збір у розмірі 3 654,00 та витрати на правову допомогу у розмірі 9 150,00 грн.. Представник відповідача проти вимог позивача заперечувала у повному обсязі. У письмових запереченнях наданих до суду зазначила, що договору між [PERSON] та ТОВ «Фордон Есет Менджмент» про купівлю-продаж цінних паперів № БВ-362/14 від 08.04.2014 року не існує взагалі, оскільки зазначений договір укладався між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРДОН ЕСЕТ МЕНЕДЖМЕНТ», що діє в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Ірпінська Інвестиційна група». Також, обраний позивачем спосіб захисту, а саме відшкодування збитків, є необґрунтованим, оскільки не може бути застосований до правовідносин, що виникли на підставі договору № БВ 362/14 від 08.04.2014 року. Крім того, сума розрахунку визначена позивачем в іноземній валюті, а саме в доларах США, проте розрахунки позивачем здійснювались виключно у національній валюті. Суд заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 08 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Про Капітал Сек'юрітіз» від імені, в інтересах та за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фордон Есет Менеджмент», яке діяло від свого імені в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Ірпінська Інвестиційна група» та [PERSON] уклали Договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-362/14 (далі - Договір). Згідно п. 1 Договору предметом Договору є здійснення повіреним відповідача продаж цінних паперів позивачу в інтересах та за рахунок відповідача. Відповідач зобов'язується передати у власність позивача, а позивач зобов'язується прийняти та оплатити цінні папери, а саме: облігації цільові (серія D) Приватного підприємства «Білдгрупменеджмент» загальною вартістю 456 777,60 гр. (Пункти 1.2., 1.3. Договору). [PERSON] зобов'язувалась до 30.09.2015 року включно здійснити оплату цінних паперів у розмірі 456 777,60 грн. (п. 1.2. Договору). Відповідно до п. 3.1. Договору перереєстрація права власності на цінні папери здійснюється у Національній депозитарній системі України протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту повної оплати позивачем загальної суми Договору з рахунку в цінних паперах відповідача на рахунок в цінних паперах позивача. Позивачем на виконання умов договору № БВ 362/14 від 08.04.2014 року здійснено переведення на рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 473 218,31 грн., що стверджується платіжними дорученнями (а.с. 16-29). Крім того, надходження вказаної суми підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків між Пайовим закритим недеверсифікованим венчурним інвестиційним фондом «Ірпінська Інвестиційна група» та позивачем (а.с. 13). З метою повідомлення відповідача про виконання умов договору позивач направила йому лист. Згідно листа відповідача від 01.10.2014 року Вих. № 56/1, [PERSON] повідомлено, що остаточний розрахунок вона здійснила 12.09.2014 року. Перереєстрація права власності на цінні папери здійснюєть протягом 30 календарних днів з моменту оплати позивачем загальної суми Договору. Відповідно до п. 4.7.6. проспекту емісії облігацій ПП «Білдгрупменеджмент» дата закінчення обігу облігацій серії D, які є предметом договору № БВ-362/14 від 08.04.2014 року є 30.06.2014 року. Згідно законодавства України перехід права власності на цінні папери за договорами купівлі-продажу цінних паперів можливий лише під час їх обігу. Тому відповідач був позбавлений можливості здійснити перереєстрацію права власності на придбані позивачем цінні папери. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на викладені обставини, оцінюючи всі досліджені докази, суд вважає, що відповідачем були допущені істотні порушення договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ -362/14 від 08.04.2014 р., як наслідок позивач позбавлена можливості отримання у власність нерухомого майна, на яке вона розраховувала під час укладання вище зазначеного договору. Отже, вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ -362/14 від 08.04.2014р. укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРДОН ЕСЕТ МЕНЕДЖМЕНТ», що діє в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Ірпінська Інвестиційна група», є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частинами 1, 2 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Умовами договору №БВ -362/14 від 08.04.2014 р. встановлена загальна сума, яка підлягає до сплати та визначена у національній валюті гривня та становить суму коштів у розмірі 456 777,60 грн. Також, позивачем на виконання умов договору здійснювалась оплата у національній валюті гривні, тому сум вважає безпідставними твердження позивача та її представника, щодо стягнення з відповідача суми коштів, які визначені в еквіваленті до іноземної валюти, а саме: доларів США у розмірі 1 014 069 грн., оскільки, як зазначено вище, всі розрахунки були визначені у національній валюті - гривні. Проте, підстав для не стягнення з відповідача суми коштів у розмірі 473 218,31 грн. не вбачається, оскільки саме така сума коштів була перерахована позивачем на користь відповідача з метою виконання умов договору №БВ -362/14 від 08.04.2014 р. та підтверджується належними та допустимими доказами. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, у розмірі 9 150,00 грн., то суду не були надані належні докази сплати вказаних коштів, їх перелік та їх відповідність вимогам визначеним Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". На підставі викладеного та

Outcome: partial