Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є організацією, що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року за № 1875. Відповідачі, які проживають за адресою: [ADDRESS], регулярно отримують послуги з централізованого теплопостачання, вироблені КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», однак порушують п. 18 Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у зв'язку з чим станом на 28.10.2016р. боржники заборгували позивачу 18392,47 грн., з яких: борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання - 13448,48 грн., сума втрат від інфляції - 4259,79 грн., 3% річних - 684,20 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2015 року позивачу відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, що і слугувало підставою для звернення до суду у позовному провадженні. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання, призначене на 15.12.2016р. не з'явилися, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлялися належним чином, , конверти з повістками про виклик повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 31-33). Разом з тим, відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, хоча 07.12.2016р. належним чином була повідомлена про дату та час судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 29) В судові засідання, призначені 24.01.2017р. та 08.02.2017р. відповідачі не з'явилися повторно, хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак конверти з повістками про виклик повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 41-48, 62-69), що розцінюється судом як належне повідомлення осіб про дату та час місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2015 року у справі №127/18378/15-ц відмовлено у прийнятті заяви КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], у зв'язку з неможливістю встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржника [PERSON], оскільки відповідно до інформації адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області, [PERSON] знята з реєстрації як померла. З метою повного та об'єктивного розгляду справи, 24.01.2017р. суд звернувся із запитом до Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, для отримання інформації про смерть [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. З відповіді, наданої начальником Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на вищевказаний запит суду вбачається, що [PERSON] померла [INFO], актовий запис за №2412 від 15.09.2010р. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.02.2017 року, провадження у цивільній справі №127/24657/16-ц за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, в частині вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання - закрито. Разом з тим, відповідно до договору [NUMBER] про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного 11.09.2009р. між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» (Виконавець) та [PERSON] (Споживач), Виконавець зобов'язався надавати Споживачеві - наймачеві квартири та членам його сім'ї, а також іншим особам, які фактично проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS], послуги з централізованого теплопостачання, а Споживач зобов'язався своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами на умовах цього Договору. В той же час, 09.12.2015р. між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та [PERSON] був укладений договір [NUMBER]-р про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до якого остання зобов'язалася сплатити заборгованість за вищевказані послуги у розмірі 9334,75 грн. до 20.11.2017 року. Як вбачається з витягу з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ Житлового комунального господарства м. Вінниці, члени сім'ї квартиронаймача ([PERSON]) - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], площа опалення складає 64 м2.(а.с. 4) Помешкання забезпечуються послугами централізованого теплопостачання, які надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку [NUMBER] (а.с.5) Згідно наданого розрахунку позовних вимог з урахуванням 3% річних та суми втрат від інфляційних процесів (а.с. 7), заборгованість відповідачів[PERSON], [PERSON] та [PERSON] перед позивачем становить 18392,47 грн., з яких: борг за спожиті послуги з централізованого теплопостачання - 13448,48 грн., сума втрат від інфляції - 4259,79 грн., 3% річних - 684,20 грн. Відповідно до частини 1 статті 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 67 ЖК України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до частини 1 статті 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п.п. 1 п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Як вбачається з пункту 7 Договору [NUMBER] про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 11.09.2009р., розрахунковий період оплати послуг - один місяць. Споживач зобов'язаний вносити плату за надані послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим. Разом з тим, пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до положень статті 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно статті 525 цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідачів[PERSON], [PERSON] та [PERSON] станом на 28.10.2016р. за отримані послуги з теплопостачання складає 13448,48 грн. У відповідності до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вказане, позивачем цілком правомірно заявлено до стягнення 4259,79. втрат від інфляції та 684,20 грн. - 3% річних. Згідно з положеннями статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з частиною 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтвердженні судові витрати. Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 35, 36 постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, з відповідачів в рівних частках слід стягнути на користь позивача 1378,00 грн. витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: partial