Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.01.2012 року в Кунинській сільській раді Жовківського району Львівської області вона з відповідачем зареєстрували шлюб, актовий запис F 01. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: дочка, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO]. Зазначає, що діти потребують значних коштів для їх утримання та виховання. Відповідач працює на пилорамі в с. Кунин, однак утримувати дітей не допомагає. Стверджує, що з довідки Кунинської сільської ради вбачається, що вона, [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO] і має на утриманні двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як наслідок просить стягувати з [PERSON] в її, [PERSON], користь кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, а саме: дочки, [PERSON], [INFO], сина, [PERSON], [INFO], в розмірі по 1500 грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину. Позивач [PERSON] в судове засідання не зFявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зFявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, однак подав на адресу суду заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, заперечує проти їх задоволення. Просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1200,00 грн. на кожну дитину. Зазначив, що працює офіційно рамщиком у приватного підприємця [PERSON]. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення без участі позивача та відповідача, які не зFявилися, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зFявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зFясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З копії свідоцтва про шлюб серії 1-СГ F 178929, виданого Кунинською сільською радою Жовківського району Львівської області 21.01.2012 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.01.2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів цього ж дня зроблено відповідний актовий запис за F 01. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON]. Від даного шлюбу у позивача та відповідача народилося двоє дітей, а саме: дочка, [PERSON], 17.04.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ F 325561, виданим Кунинською сільською радою Жовківського району Львівської області 23.04.2012 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ F 374944, виданим Виконавчим комітетом Кунинської сільської ради Жовківського району Львівської області 13.08.2013 року. Батьками дітей є позивач та відповідач. Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач утримання дітям не надає, як наслідок вона змушена сама дбати про утримання, виховання, фізичний розвиток, здоровFя дітей. Суд враховує, що відповідач визнав частково позов, не подав жодних доказів на спростування наведеного позивачем у позовній заяві. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовFязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2, 3 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи те, що діти знаходяться на утриманні матері, доказів про те, що відповідач надає кошти на їх утримання немає, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. F146 FПро перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осібF. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи. Зокрема, у поданій відповідачем заяві на адресу суду, він визнав, що офіційно працює рамщиком у приватного підприємця [PERSON]. Враховуючи молодий вік відповідача, відсутність ознак непрацездатності, те, що він працює, як наслідок має стабільний заробіток, дохід, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обовFязків по утриманню дітей, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. F 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України FПро охорону дитинстваF кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня F 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року F 2027 гривень, з 1 липня F 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Дочка позивача та відповідача, [PERSON], [INFO], досягнула вже 6 років, в той же час їх син, [PERSON], [INFO], ще не досягнув 6 років. Враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 січня 2019 року становить 1626,00 грн., прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2019 року становить 2027,00 грн., вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обовFязок обох батьків на утримання дітей, розFяснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України F 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, беручи до уваги інтереси дітей, а також зважаючи на те, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, дохід, частково визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] слід стягувати кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, а саме: дочки, [PERSON], [INFO], сина, [PERSON], [INFO], в розмірі по 1200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 12.03.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька. В разі покращення матеріального становища відповідача, позивач буде мати можливість звернутися в суд із позовом про збільшення розміру аліментів. Суд вважає, що розмір аліментів, який просить стягувати позивач є завеликим, необгрунтованим, оскільки нею не доведено жодними доказами, що у відповідача є заробіток, дохід, який дозволить сплачувати аліменти в розмірі по 1500,00 грн. на двох дітей щомісячно, тобто разом 3000,00 грн. Судом враховано, що визначений розмір аліментів в сумі 1200,00 грн. на даний момент є вищим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а тому жодним чином інтереси дітей не порушуються. Такий розмір аліментів на кожну із дітей, на переконання суду, буде балансом інтересів як дітей, так і платника та одержувача аліментів. При цьому суд вважає за необхідне наголосити, що саме інтересам дітей приділено першочергово увагу. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звFязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial