Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення. В позові зазначено, що відповідачі проживають в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не у повному обсязі, тому за період з 01.01.2011 р. по 28.02.2019 р. утворилась заборгованість в розмірі 39660 грн. 82 коп. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають. Позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку борг по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення в розмірі 39660 грн. 82 коп., а також судові витрати в розмірі 1921 грн. Представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наданих матеріалів та розрахунку заборгованості, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали, із заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.14,15). Відповідальним квартиронаймачем, на якого оформлено особовий рахунок № [NUMBER] є відповідач [PERSON] . Позивач на підставі особового рахунку № [NUMBER] надавав відповідачам послуги, але оплату за послуги централізованого водопостачання та водовідведення відповідачами були сплачені не повністю, тому відповідно до довідки КП «Водоканал» у них утворилась заборгованість за період часу з 01.01.2011 р. по 28.02.2019р. у розмірі 39660 грн. 82 коп., (а.с.6). За вказаний період часу від відповідачів надійшло оплат на суму 5718,87 грн. та державна субсидія за вказаний період в сумі 372,89 грн., однак, як зазначає позивач в своєму Розрахунку заборгованості до позову, з них за оплату поточних платежів за вказаний період сплачено 0 грн., а вищевказана сума оплат в розмірі 5718,87 грн. була здійснена відповідачем в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду № 2-н-886/11 за період часу з 01.08.2008р. по 31.12.2010р. в сумі 6045,42 грн. Тому, згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості, станом на 01.03.2019р. заборгованість відповідачів за період часу з 01.01.2011р. по 28.02.2019р. не сплачена ними у повному обсязі та становить 39660,82 грн. з урахуванням суми державної субсидії в сумі 372,89 грн. (а.с. 3-5). Суд ретельно дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що дійсно, відповідачі оплату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення вносили не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.03.2019р. утворилась заборгованість за наданні послуги, при цьому суд вважає, що позивачем неправомірно зарахована добровільно сплачена відповідачами сума поточних платежів за період з 01.01.2011 р. по 28.02.2019 р. в розмірі 5718,87 грн. в рахунок погашення заборгованості за судовим наказом № 2-н-886/11 за період часу з 01.08.2008р. по 31.12.2010р., оскільки це можливо виключно з ініціативи боржника, про що зазначається в квитанції про оплату, на підтвердження того, що відповідний платіж проводиться в рахунок погашення відповідної заборгованості, однак позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що зазначені грошові суми вносилися в порядку примусового виконання судового рішення, або вносилися відповідачами добровільно з застереженням про те, що грошові кошти мають бути спрямовані на погашення заборгованості за судовим рішенням. Крім того, позивачем не надано на час розгляду справи ані відповідного рішення суду, ані доказів пред`явлення його до виконання, ані стану виконання судового рішення та розміру заборгованості, а також доказів того, що зазначені платежі на загальну суму 5718,87 грн. в період з січня 2011 року по березень 2019 року були здійснені на виконання рішення суду. Отже, суд вважає доведеним саме той факт, що за період з 01.01.2011 року по 28.02.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 39660,82 грн. з урахуванням державної субсидії в сумі 372,89 грн., що підтверджується долученим до позову розрахунком заборгованості за вказаний період. Тому, на думку суду, не враховуючи вищевказану суму оплат в сумі 5718,87 грн. в рахунок погашення поточних платежів, а зараховуючи її в рахунок погашення минулої заборгованості та повторно виставляючи її в суму нової заборгованості, позивач фактично здійснює з відповідачів [PERSON] та [PERSON] подвійне стягнення. Отже, на теперішній час, з урахуванням здійснених відповідачами поточних оплат, які суд вважає за необхідне зарахувати саме в спірний період часу з 01.01.2011р. по 28.02.2019р., оскільки платежі було здійснено саме в цей період, заборгованість за надані КП «Водоканал» послуги, яка підлягає стягненню з відповідачів за рішенням суду складає 33941,95 грн. (39660,82 грн. - 5718,87 грн.). Обов`язок відповідачів сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.322, 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Виходячи зі змісту ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству "Водоканал". Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідач ухиляється від належного виконання своїх зобов`язань по оплаті за спожиту воду та послуги каналізації. Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та підлягають частковому задоволенню з урахуванням здійснених оплат, шляхом стягнення в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2011р. по 28.02.2019 р. в сумі 33941 грн. 95 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати у сумі 1921 грн.

Outcome: partial