Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 04 серпня 2015 року звернулась [PERSON] (далі заявник 1) в порядку окремого провадження із заявою, у якій просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: встановити факт сумісного проживання до часу смерті 08.02.2015 року [PERSON] разом з матірю [PERSON] за адресою: смт. Куйбишеве Куйбишевськго району Запорізької області по вул. Ключова,52 та встановити факт перебування на утриманні [PERSON] його матері [PERSON], як непрацездатної особи, на момент смерті сина 08.02.2015 року. Крім того, до Куйбишевського районного суду Запорізької області 04 серпня 2015 року звернувся [PERSON] (далі заявник 2) в порядку окремого провадження із заявою з аналогічними вимогами. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2015 року зазначені справи обєднані в одне провадження. Заяви [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані тим, що їх син [PERSON] з 18 листопада став на облік УПСЗН Куйбишевської РДА Запорізької області як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території в Запорізькій області із міста Єнакієве Донецької області та фактично проживав разом із заявниками в їх будинку за адресою: смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області по вул. Ключова,52. Син отримував пенсію в Куйбишевському відділенні АТ «Ощадбанк», яку витрачав на утримання заявників (продукти харчування, ліки, паливні матеріали), які є непрацездатними, чим фактично був їх годувальником. 08 лютого 2015 року [PERSON] помер у м. Єнакієве. Встановлення юридичного факту заявникам необхідно для призначення пенсії, у звязку з втратою годувальника. У судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] свою заяву підтримали, пояснила суду, що їх син - [PERSON] помер. За життя син допомагав їм останні 30 років: купував вугілля, лікарські засоби, продукти харчування. У звязку з проведення антитерористичної операції син переїхав проживати до них в смт. Куйбишеве, де проживав в будинку заявників з листопада 2014 року по лютий 2015 року. Отриманої пенсії заявникам не вистачає на життя, на лікування, а тому заявники просять встановити факти спільного проживання та знаходження заявників на утриманні сина. Представник заявників адвокат [PERSON] підтримав позицію своїх довірителів, суду надав пояснення, відповідно до яких, [PERSON] постійно надавав матеріальну допомогу батькам, яка для них була основним та постійним доходом, а після того як переїхав до будинку батьків і став з ними спільно проживати матір та батько були на його повному утриманні. На його думку, є підстави вважати, що [PERSON] та [PERSON] як непрацездатні особи перебували на утриманні їх сина, а тому просить заяву про встановлення юридичних фактів задовольнити повністю. Заінтересовані особи - Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області всудове засідання представників не направили, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Розгляд справи можливо провести за відсутності представників заінтересованих осіб, що узгоджується з положеннями статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до матеріалів справи, батьками [PERSON], [INFO] є заявники, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 08 лютого 2015 року у місті Єнакієве Донецької області (а.с.9). За життя [PERSON], [INFO] перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 31 серпня 2011 року по 28.02.2015 рік та отримував пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розмір пенсії становив 1841,02 гривень, що підтверджується Довідкою №1803 від 14.09.2015 року та довідкою №1024 від 05.06.2015 року (а.с.16). 18 листопада 2014 року [PERSON] став на облік як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території із міста Єнакієве Донецької області до смт. Куйбишеве Запорізькій області по вул. Ключова,52 за місцем проживання батьків, що підтверджено довідкою УПСЗН Куйбишевської РДА Запорізької області від 26.11.2014 року №2313000690 та довідкою Куйбишевської селищної ради від 24.06.2015 року №2827 (а.с.10,12). Факт проживання [PERSON] з 18 листопада 2014 року за адресою: смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області по вул. Ключова,52 спільно з батьками також підтверджено актом про фактичне проживання громадянина та склад його сімї від 25 листопада 2014 року №91, складений комісією Виконавчого комітету Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області (а.с.11) та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що з листопада 2014 року по лютий 2015 року постійно бачили [PERSON] в смт. Куйбишеве, який проживав у будинку батьків. Одночасно судом встановлено, що [PERSON] окрім батьків, мав і свою родину, яка складалась з дружини [PERSON], яка залишилась проживати в [INFO] та сина, який проживає на території Російської Федерації. Сам [PERSON] хворів на туберкульоз, від якого тривалий час лікувався. [PERSON] помер 08 лютого 2015 року у місті Єнакієве Донецької області, куди виїхав з місця свого проживання в смт. Куйбишеве 03 лютого 2015 року, що підтверджено заявниками під час розгляду справи та письмовими поясненнями дружини померлого. Встановити факт проживання [PERSON] в смт. Куйбишево до часу смерті суперечить матеріалам справи та поясненнями самих заявників. Таким чином, в ході судового розгляду підтверджено факт сумісного проживання [PERSON] разом з батьками за адресою: смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області по вул. Ключова,52 з 18 листопада 2014 року по 03 лютого 2015 року. Суд, вислухав заявників, їх представника, вивчив матеріали справи, вважає, що факт сумісного проживання знайшов своє підтвердження усіма доказами, які досліджені в суді. Тобто не виникає ніяких сумнівів у тому, що цей факт потребує юридичного встановлення судом. Разом із тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог в частині встановлення факту знаходження [PERSON] та [PERSON] на утриманні сина - [PERSON], виходячи з наступного. \~\~\~\~ Відповідно до ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Непрацездатними членами сімї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" або є інвалідами. Відповідно до ст.3 Сімейного Кодексу України (далі СК України), сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Суд приходить до висновку, що заявники [PERSON] та [PERSON] та їх син [PERSON] до 18 листопада 2014 року не було членами однієї сімї, оскільки проживали окремо, не були повязані спільним побутом, взаємними правами та обовязками. Отримання заявниками матеріальної допомоги від сина протягом тривалого часу, що в судовому засіданні підтверджено показами свідків [PERSON] та [PERSON] є виконання останнім свого обовязку щодо утримувати батьків, відповідно до ст.202 СК України та свідчить про надання допомоги своїм батькам, які не складали одну сімю, оскільки [PERSON] проживав зі своєю родиною (дружиною та сином) в м. Єнакієве Донецької області. Згідно зі статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Починаючи з 18 листопада 2014 року заявники почали спільно проживати з сином, були повязані спільним побутом, взаємними правами та обовязками, а тому складали одну сімю, в якої прожили протягом близько 2,5 місяців. Відповідно до ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд встановлює факти, що мають юридичне значення, а саме перебування фізичної особи на утриманні. Згідно пункту 8 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування\~\~особи\~\~на утриманні померлого має значення, зокрема, для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Спільне проживання заявників зі своїм сином суд не може розцінювати як знаходження їх на повному утриманні [PERSON], оскільки [PERSON] та [PERSON] мали самостійний дохід (отримували пенсії), що підтверджено відповідними довідками. Спільний дохід заявників [PERSON] та [PERSON] складав 2367,47 гривень (1177,74 гривень +1189,73 гривень), що перевищував пенсію сина [PERSON] в сумі 1841,02 гривень. Інших доходів померлий не мав, протилежних доказів суду не надано. Перевищення розміру доходу окремо кожного із заявників над доходами сина, їх спільне проживання протягом нетривалого часу (близько 2,5 місяців), наявність хвороб заявників, не є доказом того, що доходи сина, який хворів на туберкульоз, лікування якого потребує затрат, були основним та постійним джерелом існування заявників. До того ж [PERSON] мав свою родину (дружину і сина), про яку теж мав піклуватись. Крім того, як пояснили суду заявники, вони окрім сина, мають ще доньку [PERSON], [INFO], яка теж надавала їм незначну допомогу. Ніяких інших доказів того, що померлий [PERSON] надавав батькам допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування заявниками суду не надано. Суд вважає, що заявниками не надано доказів на підтвердження факту знаходження їх на утриманні сина, який помер 08 лютого 2015 року. Пенсійний вік заявників підтверджує лише право на таке утримання, але не підтверджує самого факту знаходження на утриманні. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявників в частині встановлення факту знаходження на утриманні сина задоволенню не підлягають, у зв'язку з їх недоведеністю.

Outcome: partial