Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь кошти отримані від реалізації квартири в розмірі 9252,11 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14.10.2013 року філією 22 ПП «Нива -В.Ш» в процесі виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкргазБанк» в особі Херсонській філії боргу в сумі 17882, 68 доларів США та 1566,11 грн. були проведені прилюдні торги арештованого майна гр. [PERSON], а саме квартири за адресою: [ADDRESS]. Переможцем торгів було об'явлено позивача, який відповідно до умов придбав вказану квартиру за 117759,72 грн. 15.10.2013 року позивачу видано свідоцтво про право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Дніпровським судом м. Херсона від 20.03.2014 р. позовні вимоги [PERSON] до ВПВР ГУЮ у м. Херсоні, Філії 22 ПП «Нива-В.Ш.», ПАТ«УкргазБанк», [PERSON] про визнання прилюдних торгів від 14.10.2013 року та протоколу прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що є предметом іпотеки недійсними, застосування реституції, про визнання свідоцтва про право власності, виданого за результатами торгів, недійсними задоволено частково, та в проханні застосувати реституцію до відносин, що склалися між організатором прилюдних торгів ХФ 22 ПП «Нива-В.Ш.» та [PERSON], повернувши сторони в первісний стан було відмовлено за необґрунтованістю. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звертався до апеляційного та Вищого спеціалізованого суду, однак йому було відмовлено вищевказане рішення залишено без змін. На придбання з прилюдних торгів квартири позивачем витрачено 117759,72 грн., що є значною сумою грошових коштів. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.09.2014 р. задоволено позов [PERSON] задоволено та стягнено з ПАТ "УкргазБанк" на користь позивача 91432,45 грн. суму отриману від реалізації квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно квитанції № к1/Е60 від 14.10.2013 р. позивачем на рахунок ГУ ДКСУ у Херсонській області перераховано 100684,56 грн., з яких повернено 91432,45 грн. Різниця ж коштів в сумі 9252,11 грн. не повернено. На неодноразові звернення позивача до відповідача що повернення вказаної суми коштів відповіді позивач не отримав. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду із позовом про захист свої порушених прав. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив суд їх задовольнити. Представник відповідача - Григоренко М.Ю. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково за наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; Судом встановлено, що 14.10.2013 року філією 22 ПП «Нива -В.Ш» в процесі виконання рішення суду про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкргазБанк» в особі Херсонській філії боргу в сумі 17882, 68 доларів США та 1566,11 грн. були проведені прилюдні торги арештованого майна гр. [PERSON], а саме квартири за адресою: [ADDRESS]. Переможцем торгів було об'явлено позивача, який відповідно до умов придбав вказану квартиру за 117759,72 грн. 15.10.2013 року начальником ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській області було затверджено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого приватним нотаріусом [PERSON] позивачу видано свідоцтво про право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Дніпровським судом м. Херсона від 20.03.2014 р. позовні вимоги [PERSON] до ВПВР ГУЮ у м. Херсоні, Філії 22 ПП «Нива-В.Ш.», ПАТ«УкргазБанк», [PERSON] про визнання прилюдних торгів від 14.10.2013 року та протоколу прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що є предметом іпотеки недійсними, застосування реституції, про визнання свідоцтва про право власності, виданого за результатами торгів, недійсними задоволено частково, та в проханні застосувати реституцію до відносин, що склалися між організатором прилюдних торгів ХФ 22 ПП «Нива-В.Ш.» та [PERSON], повернувши сторони в первісний стан було відмовлено за необґрунтованістю. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до апеляційного суду Херсонської області для скасування вказаного рішення. 14.04.2014 року ухвалою апеляційного суду Херсонської області №22-ц/791/1367/2014 від 14.04.2014 р. апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, а рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 20.03.2014 року за № 666/6666/13-ц залишено без змін. Після чого він звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ для скасування рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 20.03.2014 року за № 666/6666/13-ц. 25.06.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України його касаційна скарга була відхилена, рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 20.03.2014 року та ухвала апеляційного суду Херсонської області від 14.04.2014 р. залишена без змін. Отже, враховуючи той факт, що вищевказані торги були визнані недійсними, позивач скористався своїм законним правом передбаченого п.5.2 тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, де чітко зазначено про те, що гарантійний внесок, унесений іншими учасниками, повертається протягом трьох робочих днів після затвердження акта про проведення прилюдних торгів. Гарантійний внесок у той самий строк також підлягає поверненню, якщо торги не відбулися. Ухвалою апеляційного суду від 14.04.2014 року встановлено факт, того, що вищевказані торги є недійсними, тобто по суті такими, що не відбулись. Згідно квитанції № к1/Е60 від 14.10.2013 р. позивачем на рахунок ГУ ДКСУ у Херсонській області перераховано 100684,56 грн., з яких повернено 91432,45 грн. на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.09.2014 р. Різниця ж коштів в сумі 9252,11 грн. не повернено. На неодноразові звернення позивача до відповідача щодо повернення зазначеної суми одностайної відповіді не отримав. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За таких обставин суд вважає, що стягненню підлягає сума в розмірі 9252,11 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial