Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду 23.05.2014 року з вищеназваним позовом. В обґрунтування заявлених вимог, посилаються на те, що кожним з них 09.04.2014 року укладено з відповідачем договори банківського вкладу (надалі - Договір) на загальну суму 145000,00 грн. Наприкінці квітня - в травні 2014 року вони звернулися до відповідача з заявами про дострокове повернення банківських вкладів, однак через економічну ситуацію в країні та брак готівкових коштів, їм вклади не повернуто. У зв'язку з чим, вони змушені звернутися до суду та просять стягнути з відповідача на користь кожного з них суми банківських вкладів та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн кожному, яка полягає в тому, що відсутність коштів створює суттєвий дискомфорт для організації їхнього життя у зв'язку з подорожчанням цін, в родині погіршилися стосунки, виникають сварки через пошуки винних в ситуації, що склалася, у той час як винним є відповідач через невиконання ним своїх зобов'язань за договорами. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] присутні не були, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи повідомлений, просив розглядати справу за його відсутності, надав суду заперечення проти позову. У запереченнях зазначено, що ПАТ «КБ «ПІДЕНКОМБАНК» знаходиться в стадії ліквідації з 26 вересня 2014 року, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ( надалі - Фонду) на ліквідацію банку, про що повідомлено 01.10.2014 року в газеті «Голос України». Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. При цьому вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування ( 200000,00 грн) за вкладами не заявляються, тому підстави для звернення з позовом про стягнення сум банківських вкладів відсутні. Крім того, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди не доведені позивачами, оскільки відсутні докази настання негативних наслідків у зв'язку з невиконанням банком своїх зобов'язань, тому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не відбувалося відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» та [PERSON] 09.04.2014 року укладено договір банківського вкладу №18273Д-59Ф , на підставі якого він передав відповідачу 25000,00 грн на строк 183 дні (а.с.9), що підтверджується квитанцією №1174285 від 10.04.2014 року (а.с.10) та договір банківського вкладу №18274Д-59Ф , на підставі якого він передав відповідачу 25000,00 грн на строк 183 дні (а.с.11) - квитанція №1174286 від 10.04.2014 року (а.с.12). Між [PERSON] та відповідачем 09.04.2014 року укладено договір банківського вкладу №18279Д-59Ф , на підставі якого вона передала відповідачу 15000,00 грн на строк 183 дні (а.с.13), що підтверджується квитанцією №1174292 від 10.04.2014 року (а.с.14). Між [PERSON] та відповідачем 09.04.2014 року укладено договори банківського вкладу №18275Д-59Ф та №18276Д-59Ф , на підставі яких він передав відповідачу по 25000,00 грн, а всього 50000,00 грн на строк 183 дні (а.с. 15,17), що підтверджується квитанціями №1174289 та №1174288 від 10.04.2014 року (а.с.16,18). Між [PERSON] та відповідачем 09.04.2014 року укладено договір банківського вкладу №18277Д-59Ф , на підставі якого вона передала відповідачу 30000,00 грн на строк 183 дні (а.с.19), що підтверджується квитанцією №1174290 від 10.04.2014 року (а.с.20). Пунктом 3.2.2 Договору передбачено, що вкладник має право вимагати дострокового повернення вкладу з урахуванням умов, передбачених п.6.3 Договору. Вкладник зобов'язаний письмово повідомити про це Банк не менш ніж за 5 операційних днів до передбачуваної дати повернення вкладів. З 18.04.2014 року позивачі, кожний окремо, письмово звернулися до ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» з заявами про дострокове повернення банківських вкладів (а.с.21-26), однак листом за вихідним №253 від 15.05.2014 року ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» повідомив, що напружена економічна ситуація в країні викликала ажіотаж та підвищений попит на кошти, що призвело до дестабілізації у функціонуванні банківської системи та неможливості вчасно забезпечувати каси відділень та філій банку готівковими коштами, запевнив у виконанні своїх зобов'язання за найближчої можливості ( а.с.27). Станом на день розгляду справи, банк не виконав свої договірні зобов'язання, банківські вклади позивачам не повернуто. Відповідно до п.6.4 Договору, у випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України. Порушення зобов'язання з його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( а.с.9 зворот). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1058 ч. 1 ЦК України передбачено, шо за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до п.п. 1.6 постанови Правління НБУ "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами " від 03.12.2003 р. № 516 банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти: у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок у національній валюті; у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника -в іншій іноземній чи в національній валюті; у банківських металах, якщо вкладний (депозитний) рахунок відкритий у банківських металах, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - у національній валюті. З 26 вересня 2014 року ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» знаходиться в стадії ліквідації , що підтверджується рішенням Відділення дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №101 від 26.09.2014 р.(а.с. 50,51); наказом №172 від 26.09.2014 р. про виконання обов'язків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, виданим уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» ( а.с.48,49). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію позивача призначено Славкіну М.А. строком на один рік з 26.09.2014 року по 26.09.2015 року включно ( а.с.49). Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі - Закон), Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Згідно ч.5 ст.45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Оскільки позов подано позивачами до прийняття Відділенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про ліквідацію банку, звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів є правом кожної особи, відмова від якого є недійсною, відповідно до ст. 3 ЦПК України, суд вважає, що позов в частині стягнення сум банківських вкладів доведеним та таким , що підлягає задоволенню. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5000 грн.на користь кожного позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі на відшкодування збитків та моральної шкоди. Суттєвим є те, що хоча зазначена стаття передбачає відшкодування моральної шкоди, проте її стягнення здійснюється лише у випадку , коли це встановлено законом або договором. Між тим, укладеним сторонами договором не визначено моральную ( немайнову) шкоду, як один із видів відповідальності. Норми ст.611 ЦК України не слід розуміти так, що вона відсилає до ст.16 цього Кодексу, яка серед способів захисту права називає відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, оскільки спеціальна норма ( ст.611 ЦК України) не може відсилати до загальної норми ( ст.16 ЦК України). Не можуть також застосовуватись до правовідносин, що виникли з порушення договірного зобов'язання, й положення глави 82 ЦК України, які врегульовують правила деліктної відповідальності. Тому у випадку невиконання зобов'язань, в тому числі неповернення банківського вкладу, положення ст.1167 ЦК України ( підстави відповідальності за завдану моральну шкоду), не застосовуються. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди позивачеві повинно бути відмовлено. Відповідно доп.17, 22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачів та уповноважену особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнено від сплати судового збору. Частиною 2 статті 88 ЦПК України передбачено, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір в розмірі 1450,00 грн. ( позовні вимоги майнового характеру, із розрахунку ціни позову 145000,00 грн) та 200,00 грн ( позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, із розрахунку 5000х4=20000,00 грн), а всього 1650,00 грн компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial