Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] укладений договір №1589686/05/VС/1255 про відкриття карткового рахунку для платіжної картки та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою схемою від 23 червня 2011 року. 22 листопада 2011 року сторонами укладено додаткову угоду до договору №1589686/05/VС/1255 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. За умовами п.1.1 Договору банк відкриває клієнту поточний рахунок №26255510038310 в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та надає клієнту платіжну картку та ПІН-картку до неї. Згідно п.1.2 Договору банк зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту та забезпечує проведення розрахунків за операціями в т.ч. здійсненими з використанням платіжної картки в межах витратного ліміту. Згідно п.п.1.1.4 договору в редакції додаткового договору №2 від 17 квітня 2013 року банк встановлює клієнту кредит в сумі 13\~300,00 гривень. Процентна ставка за кредитом складає 24% річних і сплачується щомісячно, процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. У відповідності до п.п.1.1.6 договору кредит стає доступним клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати. Відповідач умови кредитного договору належно не виконав і станом на 28 лютого 2017 року має заборгованість в сумі 32 641,19 гривень. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 32\~641,19 гривень. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Вважав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують фактичну передачу йому грошових коштів. Крім цього, у таблиці про розрахунок заборгованості станом на 28 лютого 2017 року зазначена відсоткова ставка 24% річних, а у повідомленні про умови кредитування від 22 листопада 2011 року 23% річних, що викликає протиріччя. Вимагаючи пеню в сумі 10165,83 грн. банк порушує вимоги ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» відповідно до якої умови договору вважаються несправедливими якщо штрафні санкції перевищують 50% від суми заборгованості, а оскільки загальна сума заборгованості становить 13,290 грн., то це майже 85%. Тому, у разі якщо штрафні санкції, що підлягають до оплати занадто великі порівняно із збитками кредитора, суд має право знизити розмір санкцій. Крім цього, заявив, що загальна тривалість позовної давності становить 3 роки, а позовна давність щодо стягнення неустойки (пені, штрафу) 1 рік. Отже відповідно до договору від 22 жовтня 2011 року кінцевим терміном виконання зобов'язання є дата останнього платежу за кредитом, тобто 25 жовтня 2013 року, як наслідок розпочався відлік позовної давності, який закінчився 25 жовтня 2016 року. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 08 червня 2011 року [PERSON] отримав кредит в сумі 13\~300,00 гривень на платіжну картку, що підтверджується копією анкети-заяви на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки (а.с.8), копією договору (а.с.9-12), копіями додаткових договорів (а.с.13-17), копією заяви про відкриття кредитної лінії та встановлення ліміту кредитування (а.с.18), копією повідомлення про умови кредитування (а.с.19). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.84-89) станом на 28 лютого 2017 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 32 641,19 грн. в тому числі: 13290,49 грн. основний борг, 9178,87 грн. загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 10165,83 грн. загальна сума пені за прострочену заборгованість, 6,00 грн. комісії за розрахунково-касове обслуговування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути суму заборгованості з урахуванням суми пені в межах річного строку позовної давності (тобто відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення 1192,96 грн., нарахованих як пеня станом на 26 серпня 2015 року, враховуючи, що позовну заяву було подано 13 вересня 2016 року. Заперечення відповідача про незаконне нарахування відсотків під час розгляду справи в суді, безпідставність нарахування відсотків за процентною ставкою 24 відсотки річних, неотримання кредитних коштів та незаконність встановлення штрафних санкцій у розмірі, що перевищує 50% кредитної заборгованості суд до уваги не приймає, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону (в частині нарахування відсотків під час розгляду справи в суді) та спростовуються матеріалами справи (в частині встановлення розміру пені, заперечення спростовуються п.7.4, 8.11 додаткової угоди від 22 листопада 2011 року (2 стор а.с.11), в частині нарахування відсотків за процентною ставкою 24% річних, спростовується п.1.1.4 додаткового договору (а.с.13), в частині неотримання кредитних коштів, заперечення спростовуються виписками по рахунку (а.с.111-153)). Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно\~стягнути понесені судові витрати в сумі 1600,00 грн.

Outcome: partial