Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/0077/74/101765 від 24.07.2008 у сумі 167 017,76 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 4 326 312,25 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 79,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (іпотекодавцю) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №4889, укладеного між іпотекодавцем та [PERSON] (продавець) ідн. 2200401925, посвідченого 24.07.2008 нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кондратьєвою Д.Ю. та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів №6277782 від 24.07.2008. Право власності продавця на предмет іпотеки на момент продажу підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, реєстр №1-1519 від 10.06.2008 та було зареєстроване 12.06.2008 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Харківським міським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 за номером запису №41201, номер витягу 19164023, реєстраційний номер 23510880, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Бюро технічної інвентаризації, №19164107 від 12.06.2008 - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою ніж 498500,00 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору №014/0077/74/101765 від 24.07.2008 ВАТ «Райффайзен банк Аваль» було надано [PERSON] кредит у сумі 75000,00 доларів США строком до 24.07.2028 із сплатою 13,85% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії гідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до додаткової угоди №014/0077/74/101765 від 17.03.2009 до кредитного договору з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника, кредитор та позичальник дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк оплати якої настав на умовах відповідно до додаткової угоди, надавши позичальнику кредитні канікули відповідно до умов додаткової угоди (на період з 24.03.2009 до 24.02.2010), у зв`язку з чим, графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок вартості кредиту викладено в новій редакції в додатках №№1,2 до додаткової угоди. Отже, з укладенням кредитного договору та додаткової угоди у позичальника виник обов`язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених новою редакцією Графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пенею. Позивач зазначає, що відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна оплата кредиту, в зв`язку з чим станом на 23.10.2017 заборгованість по кредиту становить 77838,67 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 2065752,83 грн), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 11248,03 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 298510, 37 грн). Крім того, відповідачем не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 23.10.2017 заборгованість по сплаті відсотків становить 85179,09 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 2 260 559,521 грн). Відповідно до рішення кредитора сума пені не зазначається та не стягується в рамках даного спору, однак продовжує нараховуватися, що не суперечить нормам чинного законодавства. Таким чином, станом на 23.10.2017 загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №014/0077/74/101765 від 24.07.2008 становить 163017,16 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 4 326 312,25 грн). В забезпечення належного виконання умов кредитного договору №014/0077/74/101765 від 24.07.2008 між кредитором та [PERSON] укладено іпотечний договір №014/0077/74/101765 від 24.07.2008 згідно якого виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: житловим будинком з надвірними будівлями, загальною площею 79,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (іпотекодавцю) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №4889, укладеного між іпотекодавцем та [PERSON] (продавець) ідн. 2200401925, посвідченого 24.07.2008 нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кондратьєвою Д.Ю. та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів №6277782 від 24.07.2008. Право власності продавця на предмет іпотеки на момент продажу підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, реєстр №1-1519 від 10.06.2008 та було зареєстроване 12.06.2008 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Харківським міським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 за номером запису №41201, номер витягу 19164023, реєстраційний номер 23510880, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Бюро технічної інвентаризації, №19164107 від 12.06.2008. Відповідно до висновку про вартість майна від 06.07.2018, проведена експертом Дорошевим Р.О. середня ринкова вартість іпотечного майна складає 498500,00 грн. Враховуючи вищенаведене, позивач просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.11.2018 провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив справу призначити до судового розгляду. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.11.2019 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачу була направлена ухвала про відкриття провадження разом із копією позовної заяви та додатками до неї, у встановлений в ухвалі строк, відзиву та клопотань до суду не надав, в судове засідання не з`явилися, хоча судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надали. Враховуючи те, що від відповідача в заперечення та заяви про розгляд справи у його відсутність не надходили, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з нормами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України. Враховуючи встановлені обставини справи та вищенаведені вимоги закону, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] порушив грошове зобов`язання за кредитним договором №014/0077/74/101765 від 24.07.2008. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі Закон), іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 Закону). Згідно з частиною першою статті 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Судовим розглядом встановлено, в забезпечення належного виконання умов кредитного договору №014/0077/74/101765 від 24.07.2008 між кредитором та [PERSON] укладено іпотечний договір №014/0077/74/101765 від 24.07.2008 згідно якого виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: житловим будинком з надвірними будівлями, загальною площею 79,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] (іпотекодавцю) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу №4889, укладеного між іпотекодавцем та [PERSON] (продавець) ідн. 2200401925, посвідченого 24.07.2008 нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кондратьєвою Д.Ю. та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів №6277782 від 24.07.2008. Право власності продавця на предмет іпотеки на момент продажу підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, реєстр №1-1519 від 10.06.2008 та було зареєстроване 12.06.2008 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Харківським міським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 за номером запису №41201, номер витягу 19164023, реєстраційний номер 23510880, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим Бюро технічної інвентаризації, №19164107 від 12.06.2008. Згідно даного договору іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, а в разі їз невиконання повернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у наступних випадках: у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобов`язань, що забезпечені іпотеко згідно зі статтею 2 цього договору, та в інших випадках, передбачених кредитним договором; у разі порушення іпотекодавцем всіх або окремих засвідчень і гарантій, вказаних в статті 3 цього договору, та або у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем всіх або окремих обов`язків, встановлених цим договором (п.7.1 договору іпотеки). Якщо на день, визначений Договором позики або додатковими угодами до нього, Позичальник та Боржник не поверне (-уть) Іпотекодержателеві суму позики в повному обсязі або не сплатить іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з Основного зобов`язання, то Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на Предмети іпотеки (п. 5.1, 5.1.1. договору іпотеки). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК). Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 36 закону). Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки(частина друга статті 36 закону). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК). Зі змісту п.п. 7.4,7.5 іпотечного договору вбачається, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись у позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку встановленому статтею 37 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель зобов`язаний не менш ніж за 30 календарних днів до прийняття предмету іпотеки у власність письмово повідомити іпотекодавця про своє рішення. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження в договорі, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися у позасудовому порядку шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі продажу. Такий продаж проводиться з врахуванням особливостей, встановлених статтею 38 ЗУ «Про іпотеку». Разом із цим, підпунктом 7.3.1 пункту 7.3 договору іпотеки сторони визначили, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя - за рішенням суду у встановленому законодавством порядку. Згідно з частиною першою статті 35 Закону, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 закону). Відповідно до п. 1.2 Договору іпотеки вартість Предмету іпотеки визначена сторонами та складає 480 805,60 гривень. У статті 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Крім цього, на підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» слід задовольнити частково, звернувши стягнення на предмет іпотеки та встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних електронних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним при подачі даного позову судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial