Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернулася до Ржищівського міського суду Київської області із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 29 вересня 2012 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано відділом ДРАЦС Ржищівського МУЮ Київської області, актовий запис № 30. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] Сімейне життя між подружжям зіпсувалося, відповідач залишив без належної батьківської уваги їхнього сина, не бере участі у веденні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги, дитина повністю знаходиться на утриманні матері. Відповідач не має постійної роботи, іноді займався тимчасовими підробітками, але дохід був мізерниий. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями, його дії в стані алкогольного сп'яніння носять агресивний характер, що є прямою загрозою життю та здоров'ю позивача та дитини. Шлюбні стосунки припинено більше року, шлюб носить формальний характер. Неодноразові звернення позивача припинити вживати алкогольні напої та працевлаштуватись на роботу відповідач ігнорує. Також відповідач часто не ночує вдома, іноді зникає з дому на декілька днів без попереджень та пояснень. Його поведінка негативно вплинула на її фізичний та психологічний стан. Майнових спорів між сторонами немає, спільного господарства не ведуть, на примирення вона не згодна. Вважаючи, що примирення неможливе, позивач просила суд ухвалити рішення, яким: укладений між ними шлюб розірвати; визначити постійне місце проживання сина [PERSON], [INFO], за місцем її проживання - [ADDRESS]; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]; стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до повноліття дитини. Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи без його участі не надіслав, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони проживають разом, але припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, від шлюбу сторони мають малолітнього сина. Відповідач не працює, матеріально сім'ю не утримує, не приймає участі у вихованні малолітнього сина, крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями, на грунті пияцтва відповідач агресивний, на прохання позивача змінити ставлення до сім'ї відповідач не реагує. Спору щодо розподілу майна між сторонами немає. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, тобто витрати позивача по оплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, у зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, зі [PERSON] слід стягнути 243 грн 60 коп. в дохід держави. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. З огляду на те, що позов не грунтується на ч.1 ст. 161 СК України, позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини слід відмовити. Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: partial