Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач 19.06.2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , за яким просила стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.06.2020 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Також позивач просила стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.06.2020 року і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Також позивач просила суд стягнути аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з 18.06.2020 року і до досягнення [PERSON] трьох років, а саме до [INFO] . В обґрунтування позову посилався на те, що у 2016 році між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, у якому [INFO] народилась дитина - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] . Відповідач ухиляється від утримання дітей. 25.06.2020 року до суду надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 26.06.2020 року провадження у справі було відкрито у спрощеному порядку, судове засідання було призначено на 24.07.2020 року. У судове засідання 24.07.2020 року сторони не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Розгляд справи було призначено на 16.09.2020 року. 16.09.2020 року до суду надійшла заява представника позивача, де просить розглядати справу без участі позивача та представника позивача, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. У судове засідання 16.09.2020 року сторони не з`явились, про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 18.09.2020 року. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , який на даний час проживає з позивачкою. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , який на даний час проживає з позивачкою. Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.06.2020 і до повноліття дітей, тобто до [INFO] та [INFO] відповідно. Крім того позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з 18.06.2020 року і до досягнення [PERSON] трьох років, а саме до [INFO] . Відповідачем надані позивачем факти спростовано не було. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. У відповідності до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 т.182 СК (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. проте, сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини. Крім того, Сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трьохрічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88цього Кодексу. Так, ч.2, 3, 6 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому суд не вбачає підстав стягнення аліментів з 18.06.2020 року, оскільки згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються з дня подання позову, тобто з 19.06.2020 року. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial