Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем мають малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка зазначає, що сімейне життя не склалося і це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, офіційно шлюб не розірвано, але проживають окремо. Відповідач матеріально їй та дітям не допомагає, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання та утримання дітей. З посиланням на ст.ст. 182, 183 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшим сином повноліття. Крім того, у відповідність до ст. 84 СК України, позивачка вважає, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку\~(доходу)\~щомісяця до\~досягнення молодшою\~дитиною трирічного\~віку,\~оскільки вона\~на даний\~час не\~в змозі\~самостійно себе\~забезпечувати,\~оскільки зайнята\~доглядом за\~малолітньою дитиною. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття та на утримання дружини в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 28 листопада 2015 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 22 грудня 2016 року виконавчим комітетом Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровській області у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 25 липня 2019 року виконавчим комітетом Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровській області у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] (а.с.\~7). Згідно довідки Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області № 13 від 24 січня 2020 року, діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою, та знаходяться на її утриманні (а.с. 8). Даний факт також підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов громадянки від 24 січня 2020 року, складений депутатом Святовасилівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області (а.с 9). Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці регулярно не надає, хоча зобов`язаний це робити. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дітей між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дітей, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує як стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, так і дітей, їх вік та потреби, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано. Згідно положень ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] здійснює догляд за малолітньою дитиною, сином [PERSON] , який не досяг трирічного віку, відповідач працездатний, може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, у зв`язку з чим суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення на її утримання аліментів до досягнення дитиною трирічного віку є обґрунтованими і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до [INFO] , тобто до дати коли, [PERSON] досягне трирічного віку. Доводи позивачки, що вона потребує аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в більшому розмірі, судом не приймаються, оскільки на підтвердження цих обставин позивачкою не надано жодних доказів. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 84, 180-182, 183 СК України,

Outcome: partial