Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати пов'язані із розглядом справи. При цьому посилається на те, що 02.08.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (б/н), за яким [PERSON] отримала кредит у сумі 2600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умови договору відповідач не виконувала належним чином, щомісячно кредит не погашала, сплату відсотків не проводила, таким чином загальна заборгованість станом на 31.05.2013 року становить 28793.84 грн., яка складається з: - 7630.11 грн. - заборгованість за кредитом; - 19316.40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). - 1347.33 грн. - штраф (процентна складова), яку у добровільному порядку [PERSON] погасити відмовляється. Сторони у судове засідання 06.08.2014 р. не з'явились. Уповноважений представник позивача надав клопотання про розгляд справи у відсутність представника банку, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові. Відповідач надіслала суду заяву та заперечення, згідно яких вбачається, що позов визнає частково, крім того, просить розглядати справу без її участі. За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача та відповідача, викладені у позовній заяві та запереченнях, дослідивши надані ПАТ КБ "ПриватБанк" письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 02.08.2006 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір (б/н), за яким [PERSON] отримала кредит у сумі 2600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У подальшому кредитний ліміт збільшений до 7630 грн., а договір кредиту пролонговувався. Банк зазначає, що у зв'язку із порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків станом на 31.05.2013 року утворилась заборгованість в сумі 28793.84 грн., яка складається з: 7630.11 грн. - заборгованість за кредитом; 19316.40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1347.33 грн. - штраф (процентна складова). У відповідності із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно норм ст.ст. 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст. 610 цього ж Кодексу встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до розрахунку ПАТ «Приватбанк» з 2006 року [PERSON] постійно здійснювалось порушення умов договору та банком нараховувалися відсотки. Проценти за користування Кредитом нараховуються в останній операційний день місяця за кожний календарний день за фактично використані в рахунок Кредиту кошти. В п.5.4 Умов та правил надання банківських послуг вказано, що строк погашення процентів по Кредиту - щомісячно за попередній місяць. Відповідно до умов договору у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань позовна давність за вимогами щодо сплати процентів за користування визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Враховуючи викладене, суд у стягненні нарахованих ПАТ «Приватбанк» процентів, нарахованих на прострочену заборгованість за період з вересня 2006 року по травень 2010 року, відмовляє у зв'язку з пропущенням строку позовної давності. Суд погоджується із розрахунком, здійсненим відповідачем, згідно якого сума таких прострочених відсотків складає 4612,89 грн. Також підлягає зміні відповідно до п. 8.6 і сума штрафу в частині процентної ставки: 7630,11 грн. (заборгованість за кредитом(тіло кредиту)) + 14703,51 грн. (несплачені проценти за період з червня по 2010 року по травень 2013 року) =22333,62 грн. Сума штрафу: 500 грн. + 1116, 69 грн. (5%- процетна ставка штрафу)=1616,69 грн. Посилання представника ПАТ «Приватбанк» у попередньому судовому засіданні щодо переривання строку позовної давності не підлягає застосування з наступних обставин. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Надана у судове засідання заява-анкета про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 27.09.2013 року не підтверджує того, що [PERSON] визнала свій попередній борг в сумі 28793,84 грн. Відповідно до даної заяви [PERSON] виявила бажання оформити на своє ім'я нову картку Універсальну. Крім того, [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона дійсно оформляла в ПАТ «Приватбанк» картку для отримання заробітної плати, разом з оформленням пакету документів для отримання заробітної плати обов'язковою вимогою було і отримання нею кредитної картки (підтвердження є фото - 2 картки). Після її отримання дана картка була зіпсована (порізана ножицями) працівниками банку, оскільки [PERSON] не мала бажання отримувати кредитку картку. Дана обставина не оспорюється і представником банку. Жодних дій по оплаті заборгованності [PERSON] після отримання нею картки від 27.09.2013 року не здійснено, тому переривання строку не відбулося. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме в сумі 23950,31 грн., з яких: 7630,11 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 14703,51 грн. - несплачені проценти за період з червня по 2010 року по травень 2013 року; сума штрафу: 500 грн. (фіксована) + 1116, 69 грн. (5%- процетна ставка штрафу). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial