Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

У вересні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 січня 2014 року з відповідача стягнуто на її /позивачки/ користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2013 року до досягнення нею повноліття. Призначених судом до сплати відповідачем коштів станом на даний час є недостатньо для утримання дитини, забезпечення її фізичного та духовного розвитку, лікування, в середньому на утримання доньки вона (позивачка) витрачає щомісячно 4000 грн. До того ж, відповідач аліменти їй (позивачці) сплачує не регулярно та не в повному обсязі і його заборгованість станом на 17 вересня 2018 року складає 46\~113,64 грн. Тому просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь, та призначити щомісячну виплату аліментів у розмірі 2000 грн., а також стягнути з відповідача на її (позивачки) користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 46\~113,64 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він не має змоги платити аліменти у визначеному позивачкою розмірі, так як має нестабільний дохід близько пяти тисяч гривень в місяць, має на утриманні ще одну малолітню дитину від іншого шлюбу сина [PERSON], [INFO]. Заборгованість по аліментах утворилась в звязку зі складними сімейними обставинами та матеріальним становищем, однак, розмір її менший, ніж вказала позивачка. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 січня 2014 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2013 року до досягнення нею повноліття /а.с. 4/. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~(зі\~змінами,\~внесеними згідно\~із Законом\~№ 2037-VIII\~від 17.05.2017\~р.),\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Враховуючи викладене, оскільки, окрім малолітньої дочки [PERSON], у відповідача наявна інша малолітня дитина син [PERSON], який народився 7 жовтня 2014 року, тобто, після винесення судом рішення про стягнення аліментів, доказів того, що у відповідача чи у неї /позивачки/ змінився матеріальний стан, а також того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі, [PERSON] суду не надано, то підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], за вищевказаним рішенням суду, не вбачається, а тому суд вважає за необхідне у задоволенні позову в цій частині відмовити. Також судом встановлено, що у зв»язку з неналежним виконанням відповідачем вищевказаного рішення суду, у нього виникла заборгованість по виплаті аліментів, яка згідно довідки-розрахунку, виданої державним виконавцем Бородянського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, за період з 1 серпня 2015 року по 27 вересня 2018 року становить 34 500 грн. /а.с.57-58/. \~Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №\~3\~від 15\~травня 2006\~року "Про\~застосування судом\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст.\~196\~СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.\~197\~СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. При розгляді справ про стягнення аліментів суд відповідно до ч. 4 ст.\~10\~ЦПК повинен роз'яснювати сторонам їх відповідальність за прострочення сплати. Якщо аліменти сплачуються не за рішенням суду, а згідно з укладеним між батьками договором, передбачена ст.\~196\~СК санкція застосовується за наявності прямої вказівки про це в договорі. Згідно наданого позивачкою розрахунку неустойки, сума пені розрахована, виходячи із наявної у відповідача заборгованості по аліментах станом на 17 вересня 2018 року за період з 28 листопада 2013 року по 17 вересня 2018 року у розмірі 46\~113,64 грн. Однак, як вбачається з довідки-розрахунку, виданої державним виконавцем Бородянського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, відповідач має заборгованість по аліментах за період з 1 серпня 2015 року по 27 вересня 2018 року (на час звернення позивачки до суду з вказаним позовом) в розмірі 34 500 грн. (а.с.57-58). За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оскільки внаслідок неналежного виконання відповідачем зазначеного рішення суду у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, доказів того, що така заборгованість виникла не з його /відповідача/ вини, останнім суду не надано, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в граничному розмірі 100 відсотків заборгованості, що складає 34\~500 грн. Зважаючи на викладене, в іншій частині даних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial