Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

В лютому 2020 р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Київської міської ради з вищевказаним позовом, в якому просять: 1) визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідними надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; 2) визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідними надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; 3) виділити [PERSON] та [PERSON] в натурі 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складає такі приміщення будинку, загальна площа загальною площею 128,8 кв.м., житлова 80.8 кв.м., а саме: коридор 1-1 площею 5,6 кв.м., кухня 1-2 площею 6,2 кв.м., ванна 1-3 площею 2,5 кв.м., коридор 1-4 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 17,8 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 13,9 кв.м., житлова кімната 1-7 площею 9,0кв.м., житлова кімната 1-8 площею 12,8 кв.м., коридор 1-9 площею 7,4 кв.м., санвузол 1-10 площею 3,5кв.м. кухня 1-11 площею 17,0кв.м., житлова кімната 1-12 - 27,3 кв.м., надвірні споруди під літ «В» сарай під літ «З» гараж; 4) припинити право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок із з відповідними надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , зі співвласниками [PERSON] та [PERSON] ; 5) розділити (виділити в користування) земельну ділянку [ADDRESS] , площа якої становить 0,0627 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій відповідно розміщена відокремлена частка житлового будинку в результаті його поділу в натурі, виділивши в користування земельну ділянку: - [PERSON] та [PERSON] - в розмірі 0,0301 га, - [PERSON] та [PERSON] - в розмірі 0,0326 га. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був для позивачів батьком. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Позивачі вказали, що відповідно до норм діючого законодавства та у встановлені строки вони звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на будинок, у зв`язку із тим, що вони не надали правовстановлюючий документ на даний будинок. Зазначили, що надати нотаріусу документи, що підтверджують право власності на будинок не змогли, так як його було лише про інвентаризовано та видано технічний паспорт на ім`я [PERSON] , а право власності на нього належним чином не було зареєстровано. Посилаючись на те, що будівництво спірного будинку відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житлового будинку на нього не отримано правовстановлюючі документи, просили визнати за ними право власності на спадщину у вигляді 1/2 частини живого будинку, виділити в натурі по 1/4 частині даного житлового будинку та припинити право спільної часткової власності, визначити порядок користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що іншого порядку для захисту своїх спадкових прав, а ніж судового, в них не має можливості. Провадження у справі відкрито ухвалою від 25.02.2020 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 25.02.2020 р. у приватного нотаріуса КМНО Чухрій О.С. було витребувано копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] . Представником відповідача був поданий відзив, в якому сторона відповідача просила прийняти рішення згідно норм чинного законодавства, посилаючись на те, що на підставі ст.1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями 1 черги, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), у вчиненні нотаріальних дій позивачам було відмовлено обґрунтованою постановою приватного нотаріуса. Представником позивача до початку судового засідання подана заява про розгляд справи за її відсутності, в даній заяві просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відзиві міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Треті особи, будучи у встановленому законом порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в даній заяві не заперечували проти задоволення позову. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням № 412 виконавчого комітету Подільської районної ради депутатів трудящих від 20 травня 1957 року було надано земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] , для забудови на дві квартири в розмірі 600 кв.м. 17 липня 1957 році було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] та [PERSON] з виконкомом Подільської ради депутатів трудящих. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [INFO] помер [PERSON] (актовий запис № 11070 від 30.06.2019 р., складений Відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у м.Києві). Згідно технічного паспорту на житловий будинок (домоволодіння), виготовленому Київським міським бюро технічної інвентаризації, станом на 18.03.1986 р., тобто за життя за [PERSON] , за ним було проінвентаризовано домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , а саме: - житловий будинок літ.А, рік забудови 1957, загальна площа 128,8 кв.м, житлова 80.8 кв.м, що складався: коридор 1-1 площею 5,6 кв.м., кухня 1-2 площею 6,2 кв.м., ванна 1-3 площею 2,5 кв.м., коридор 1-4 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 17,8 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 13,9 кв.м., житлова кімната 1-7 площею 9,0кв.м., житлова кімната 1-8 площею 12,8 кв.м., коридор 1-9 площею 7,4 кв.м., санвузол 1-10 площею 3,5кв.м. кухня 1-11 площею 17,0кв.м., житлова кімната 1-12 - 27,3 кв.м.; - надвірні споруди, що складались: гараж під літ.Б (рік забудови 1965), сарай під літ.В (рік забудови 1969), вбиральня під літ.Г (рік забудови не зазначено), сарай під літ.Д (рік забудови 1976), вбиральня під літ.Е (рік забудови 1957), сарай під літ.Ж (рік забудови 1977), споруди та замощення (дати не зазначені). За даними реєстрових книг Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок [ADDRESS] , на праві власності не зареєстровано, що підтверджено інформаційною довідкою від 24.09.2019 р. за вих.№ 1478. Рішенням Подільського районного суду м.Києва у цивільній справі № 758/463/17 від 23 листопада 2017 р., що набрало законної сили 23.03.2018 р., з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.06.2018 р., було задоволено позов [PERSON] , [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: [PERSON] , а саме: 1) визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідними надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер 10.02.2016 р.; 2) визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідними надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; 3) виділено [PERSON] та [PERSON] в натурі 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що складає такі приміщення будинку (квартири [ADDRESS] , загальна площа 58,3 кв.м, житловою площею 35,6 кв.м): коридор 2-1 (площею 6,5 кв.м), кухня 2-2 (площею 8,0 кв.м), коридор 2-3 (площею 3,5 кв.м), санвузол 2-4 (площею 4,7 кв.м), житлова кімната 2-5 (площею 7,7 кв.м), житлова кімната 2-6 ( площею 17,8 кв.м), житлова кімната 2-7 (площею 10,1 кв.м), з відповідними надвірними будівлями: сарай літ.Д, огорожа № 1, вимощення № 11.; 4) припинено право спільної часткової власності між [PERSON] , [PERSON] на житловий будинок із з відповідними надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , розташований за адресою: [ADDRESS] , зі співвласником [PERSON] . Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленому ТОВ «Бюро Технічної Інвентаризації» станом на 03.12.2019 р., тобто після смерті [PERSON] , за замовленням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , проінвентеризовано такі будівлі та споруди: житловий будинок літ.А, сарай літ.В, сарай літ.Д, гараж літ.З, споруди 1-ІІ, 1-3. Як вбачається з вищевказаного технічного паспорту, житловий будинок літ.А складається з 2 (двох квартир), зокрема квартира [ADDRESS] загальною площею 128,8 кв.м, житловою площею 80.8 кв.м: коридор 1-1 площею 5,6 кв.м., кухня 1-2 площею 6,2 кв.м., ванна 1-3 площею 2,5 кв.м., коридор 1-4 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 17,8 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 13,9 кв.м., житлова кімната 1-7 площею 9,0кв.м., житлова кімната 1-8 площею 12,8 кв.м., коридор 1-9 площею 7,4 кв.м., санвузол 1-10 площею 3,5кв.м. кухня 1-11 площею 17,0кв.м., житлова кімната 1-12 - 27,3 кв.м; зокрема квартира [ADDRESS] загальною площею 58,3 кв.м, житловою площею 35,6 кв.м: коридор 2-1 (площею 6,5 кв.м), кухня 2-2 (площею 8,0 кв.м), коридор 2-3 (площею 3,5 кв.м), санвузол 2-4 (площею 4,7 кв.м), житлова кімната 2-5 (площею 7,7 кв.м), житлова кімната 2-6 ( площею 17,8 кв.м), житлова кімната 2-7 (площею 10,1 кв.м). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] був батьком [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] , та [PERSON] , яка змінила прізвище на [PERSON] . 21.08.2019 р., тобто у встановлений ст.1270 ЦУК України 6-місячний строк, звернулися до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій Ольги Степанівни із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. було заведено № 12/2019 спадкову справу після смерті [PERSON] . Постановами Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С. від 23.01.2020 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів на домоволодіння та державної реєстрації права. Статтею 392 ЦК України зазначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів справи вбачається, що позивачі належать до спадкоємців за законом 1 черги. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Стаття 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщину інших спадкоємців. Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У зв`язку з тим, що будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але під час життя [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ на спірну частину житлового будинку, тобто у нього виникло права власності на вказану частину будинку, однак не оформив належним чином документи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України способом захисту цивільних справ є визнання права. Зважаючи на те, що позивачі в строки встановлені законом вчасно звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини після померлого [PERSON] , суд вважає, що позов про визнання за кожним позивачем права власності по 1/4 (1/2 : 2) спірного житлового будинку у порядку спадкування після померлого [PERSON] обґрунтований та заснований на законі. Оскільки позивачі в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити свої порушені праві не можуть, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про виділення частин житлового будинку в натурі слід зазначити про таке. Відповідно до ст.361 ЦК України співвласники мають право самостійно розпоряджатись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Рішенням Подільським районним судом міста Києва 23 листопада 2017 року справа № 758/463/17 припинив спільну часткову власність на житловий приватний будинок між [PERSON] , [PERSON] на житловий будинок із з відповідними надвірними спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , зі співвласником [PERSON] . В мотивувальній частині цього рішення є висновок експерта № СЕ-1227-1-8881.17 будівельно-технічної експертизи Судової незалежної експертизи України, що виділ житлового будинку за адресою: [ADDRESS] технічно можливий та відповідає вимогам будівельних норм. Відповідно до ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, якщо [PERSON] , [PERSON] виділили 1/2 частини житлового будинку спільної часткової власності за вищевказаною адресою та припинили спільну часткову власність то і спільна часткова власність відносно іншої частини житлового будинку, яка належала померлому [PERSON] припинилась. [PERSON] належали такі приміщення будинку (квартира [ADDRESS] , загальною площею 128,8 кв.м., житлова 80.8 кв.м., а саме: коридор 1-1 площею 5,6 кв.м., кухня 1-2 площею 6,2 кв.м., ванна 1-3 площею 2,5 кв.м., коридор 1-4 площею 5,8 кв.м., житлова кімната 1-5 площею 17,8 кв.м., житлова кімната 1-6 площею 13,9 кв.м., житлова кімната 1-7 площею 9,0кв.м., житлова кімната 1-8 площею 12,8 кв.м., коридор 1-9 площею 7,4 кв.м., санвузол 1-10 площею 3,5кв.м. кухня 1-11 площею 17,0кв.м., житлова кімната 1-12 - 27,3 кв.м., надвірні споруди під літ «В» сарай під літ «З» гараж. Оскільки за кожним з позивачів суд визнає право власності по 1/4 частині, а частки їх обох становлять 1/2 частину, то вищевказана частина підлягає виділу позивачам в натурі. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. Частина 2 ст.367 ЦК України передбачає, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. А відтак, підлягають задоволенню і вимоги позивачів про припинення їх права спільної часткової власності з іншими співвласником вищевказаного домоволодіння - [PERSON] , [PERSON] , яким належить інша 1/2 частина вищевказаного домоволодіння. Щодо позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою суд виходить з такого. В судовому засіданні достеменно встановлено, що земельна ділянка за адресою; [ADDRESS] , яка надавалась [PERSON] та [PERSON] за рішенням виконкому Подільської райРади від 20.05.1957 р., не перебувала у власності спадкодавців [PERSON] та [PERSON] . Статтею 120 ЗК України, якою врегульований порядок переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, визначено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч.2). А відтак, суд не погоджується з посиланням сторони позивача на ст.ст.88, 89 ЗК України, оскільки дані правові норми регулюють питання володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у особи саме у власності, а не на праві користування. Відповідно до ч.4. ст.120 ЗК України, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Статтею 125 ЗК України, зокрема, передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.126 ЗК України, якою регламентовано оформлення речових прав на земельну ділянку, передбачено, що, зокрема, право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, питання про визначення порядку користування земельною ділянкою між її користувачами може вирішуватись лише після оформлення речових прав на дану земельну ділянку. В судовому засіданні достеменно встановлено, що позивачі не оформлювали своє право користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою, а тому їх вимоги про визначення порядку користування даною земельною ділянкою є передчасними. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.15, 16, 328, 361, 364, 367, 370, 1216, 1218, 1222, 1261, 1296 ЦК України, ст.ст.120, 125, 126 ЗК України,

Outcome: partial