Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що вони з відповідачем на даний час приживають спільно, але останні чотири місяці матеріальної допомоги на утримання сім`ї відповідач не надає. Він проходить службу в прикордонному загоні та отримує приблизно 13-14 тис. грн. грошового забезпечення. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить позовну заяву позивача про стягнення аліментів задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), мотивуючи тим, що вимоги позивача є необгрунтованими та нічим не підтверджуються. Зокрема, не відповідає дійсності твердження позивача про ненадання ним допомоги, так як допомогу на дитину він постійно надає. Його розмір заробітку 13000-14000 грн. документально не підтверджено, а є лише припущенням позивача. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням учасників справи. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, з підстав викладених у позові. При цьому вказала, що відповідач кошти став витрачати на розваги, а тому перестав забезпечувати сім`ю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). В решті вважає позов не обгрунтованим. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, представника відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року\~ закріплено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. У ч.3 ст. 181 СК України законодавець закріпив, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Пленум Верховного Суду України також роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України\~\~ цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи\~ мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав\~ та обов`язків, визначених законом.\~ Кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Під час судового розгляду встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, але\~ на даний час не проживають разом. Від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, тобто позивачем, та знаходиться\~ на\~ її утриманні. Заробітна плата позивача, як медсестри реанімаційного відділення лікарні, становить біля 5000 грн., а відповідача, прикордонника, біля 14000 грн.. Зазначені факти підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2007, копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 12.02.2009 (а.с.6-7) та не заперечуються сторонами. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про його скрутне матеріальне становище та неможливість надання допомоги позивачу на дитину в розмірі, що перевищує 1/4 частини заробітку (доходу).\~ В судовому засіданні він підтвердив, що будь-яких інших осіб на своєму утриманні не має. За встановлених обставин, з урахуванням інтересів сторін, їх матеріального та сімейного стану, зважаючи, що відповідач є молодою, працездатною, фізично здоровою особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, окрім сина - [PERSON] , проходить військову службу в Державній прикордонній службі, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, закріпленого у ст. 3 ЦК України, а також враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про його можливість надавати матеріальну допомогу на дитину в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше і не більше встановлених законодавством розмірів для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 599 грн. 28 коп. (908 грн.х66%) в дохід держави.

Outcome: partial