Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» про відшкодування моральної шкоди, де вказав, що за професією відповідно державного класифікатора він працював лікарем патологоанатом більше 13 років. З 05.09.2008 року по 10.02.2009 рік з 17.09.2009 року по 28.02.2011 рік. працював лікарем патологоанатом в Обласному комунальному закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2». Під час виконання робіт проводив розтин тіл вів документацію. Під час виконання обов'язків він контактував з потагенними мікроорганізмами (збудниками туберкульозної інфекції) і отримав професійне захворювання на туберкульоз. За фактом захворювання проведено розслідування та складено акт, розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.11.2012 року за формою П-4. Згідно п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15.11.2012 року причиною професійного захворювання є контактування в продовж 1 року 10 місяців з потогенними мікроорганізмами (збудниками туберкульозної інфекції). Згідно з медичним висновком МСЄК №3 від 18.03.2013 року йому встановлено 30% втрати працездатності, 3 група інвалідності з 04.02.2012 року, захворювання (ВЗЗТБ 06.03.2012) у вигляді інтенсивних вогнищ туберкулом, фіброз, Д(-), М(-), К(-), Рез(-), Гіст(0). Категорія 5,1, когорта (2012) професійне, розвиток пов'язаний з контактом хворого з тубінфекцією, визнаний інвалідом 3 групи. 25.02.2014 року проведено повторний огляд, та складено акт №337 яким встановлено ступінь втрати працездатності 30 %, та 3 група інвалідності. Згідно рекомендацій МСЕК він потребує реабілітаційних заходів у вигляді застосування нагляду лікарів, щорічні курси реабілітації, стаціонарне курортно-санаторне лікування. У нього виникли суттєві вимушені зміни в житті, а саме: втрата відсотка працездатності, необхідність в систематичному лікуванні, в зв'язку з погіршенням здоров'я, постійне перенесення фізичних страждань та моральних переживань. З вини відповідача які порушили норми безпеки праці, та не забезпечили безпечні умови роботи, йому у спричинена моральна шкода. Суму завданої моральної шкоди він оцінює у 243600 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь 243 600 грн. відшкодування моральної шкоди Позивач з'явився до суду, де він просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, так як він проводив розтин тіл з потогенними мікроорганізмами (збудниками туберкульозної інфекції) по 4-5 тіл в день, а відповідно до норм потрібно - 2 тіла в день. Інфекції літають у повітрі і пов'язка не допомагає. За висновками МСЕК за № 6 від 17.02.2015 року йому встановлено 30% втрати працездатності, 3 група інвалідності за професійним захворюванням з 01.03.2015 року по 01.03.2016 рік. Також він отримує в рахунок відшкодування шкоди в наслідок професійного захворювання щомісячно 960 грн. Просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, так як у нього виникли суттєві вимушені зміни в житті, а саме: втрата відсотка працездатності, необхідність в систематичному лікуванні, в зв'язку з погіршенням здоров'я, постійне перенесення фізичних страждань та моральних переживань. З вини відповідача які порушили норми безпеки праці, та не забезпечили безпечні умови роботи, йому спричинена моральна шкода Представник відповідача Матова Т.В. з'явилась до суду та вказала, що позов не визнають, так як це захворювання появилося коли позивач був безробітний. У лікарні були засоби захисту. З моральною шкодою не згодна. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, а саме: · Копію трудової книжки [NUMBER] на ім'я [PERSON] де вказано що З 05.09.2008 року по 10.02.2009 роки та з 01.03.2011 р. працював лікарем патологоанатом в Обласному комунальному закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» (а.с. 7-11); · Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.11.2012 року (а.с.12-16); · Медичним висновком лікарсько-експертної комісії від 27.09.2012 року за №1715 де встановлено професійне захворювання на підставі стажу роботи у шкідливих умовах. Висновок: туберкулома правої легені. Вогнищевий туберкульоз в частки лівої легені (а.с. 17); · Медичним висновком лікарсько-експертної комісії від 04.02.2014 року за №242 де встановлено професійне захворювання на підставі клінічних проявів захворювання у вигляді скарг на слабкість, втому, помірну задишку яка посилюється при фізичному навантажені, болі та хрипи в грудній клідці, періодично виникають головні болі, запаморочення. Висновок: залишкові зміни перенесеного туберкульозу (а.с.18); · Довідкою Серії АВ № 0024028 про присвоєння [PERSON]. третьої групи інвалідності (а.с.23); · Випискою МСЕК серія АБ №0002066 від 18.03.2013 року про втрату 30% працездатності (а.с.22,23); · Довідка МСЕК за № 6 від 17.02.2015 року йому встановлено 30% втрати працездатності, 3 група інвалідності за професійним захворюванням з 01.03.2015 року по 01.03.2016 рік (а.с.81) Таким чином встановлено що [PERSON]. працював лікарем патологоанатом з 05.09.2008 року по 10.02.2009 рік з 17.09.2009 року по 28.02.2011 рік. працював лікарем патологоанатом в Обласному комунальному закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2». право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло 13.11.2012 року згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.11.2012 року, працюючи з 05.09.2008 року по 10.02.2009 рік з 17.09.2009 року по 28.02.2011 рік. працював лікарем патологоанатом в Обласному комунальному закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер №2» виконував роботи по проведенню ростину тіл померлих та ведення документацій, на підставі акту йому було встановлено 30% втрати працездатності, 3 група інвалідності за професійним захворюванням. На думку суду, наявність факту моральних страждань позивача в зв'язку з професійним захворюванням та наявність моральної шкоди в зв'язку з цим, підтверджується фактом професійного захворювання, встановленням МСЕК стійкої втрати профпрацездатності в 30 %, медичними висновками лікарсько -експертної комісії, лікуванням та діагнозом:туберкулома правої легені. Вогнищевий туберкульоз в частки лівої легені, неможливістю ведення колишнього життя. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13.01.2000 р.) за наявності виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової шкоди) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності, чи галузевої залежності. Крім того, відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання. Тому суд вважає, що так як обв»язок щодо відшкодування потерпілому моральної шкоди, завданої умовами виробництва, покаладється на роботодавця. Моральну шкоду працівникові відшкодовує безпосередньо роботодавець, якщо одночасно виконуються такі умови, як працівникові завдано моральних і фізичних страждань, він втратив нормальні життєві зв'язки, у нього виникла потреба докласти додаткових зусиль для організації свого життя, що підтверджується; наявність вини роботодавця, можливим позов задовольнити частково. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 246 600 грн., суд вважає завищеним, при визначенні розміру моральної шкоди в зв'язку з професійним захворюванням, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує тяжкість завданих ушкоджень здоров'ю позивача, ступень втрати професійної працездатності в розмірі 30 %, тривалість лікування, глибину душевних та фізичних страждань з приводу захворювання, погіршення здібностей у побуті, вимушеної зміни складу життя, суд вважає розумним та справедливим відшкодування моральної шкоди в розмірі 25 000 грн., що буде еквівалентно його моральним стражданням. На підставі викладеного,

Outcome: partial