Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON], 3-я особа Відділ реєстрації місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову зазначили, що їм на підставі свідоцтва про право власності від 16.07.1998 року реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.11.2005 року за реєстровим номером №6-1460 належить квартира [ADDRESS] Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку. [PERSON] колишня дружина позивача [PERSON] відповідачка з квітня 2017 року не проживає за місцем реєстрації, без поважних причин, точне місце її знаходження не відомо. Своєю реєстрацію відповідачка перешкоджає у користуванні та розпорядженні своїм майном у зв'язку з чим позивачі вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав та просять визнати [PERSON] такою, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 травня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами позовного спрощеного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась завчасно , належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою її місця проживання, зареєстрованого відповідно до інформації, яку містить відповідь органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо її зареєстрованого місця проживання, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання". Станом на 31.07.2018 року відповідачем не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень ч. 1 ст. 278 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, тому суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. У відповідності до приписів ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. З ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача [PERSON], який не з'явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив відповідно до ст.. 280 ЦПК України , а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.. 280 ЦК України. Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив, що правовідносини між сторонами є цивільно- правовими та врегульовані положеннями ЦК України в редакції 2003 р., ЖК України, а також встановлені наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності від 16.07.1998 року реєстраційний номер [NUMBER],виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду , власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON], що належить на праві спільної сумісної власності та зареєстровано в КП БТІ (а. с. 5). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 08.11.2005 року за реєстровим номером №6-1460 та №6-1458 після смерті [PERSON], спадщину у у вигляді по ? частині квартири [ADDRESS] отримали [PERSON] [PERSON] (а.с. 8,6). Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.06.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 10). Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» № 077 від 15.05.2018 з місця проживання про склад сім'ї та прописку, .[PERSON] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] (а. с. 31). З довідки Слобідського відділу поліції ГУНПВ Харківській області від 25.07.2018 року вбачається, що [PERSON].з заявами та повідомленнями щодо перешкод у користуванні власністю за адресою : [ADDRESS] не зверталась. (а.с. 42) . З листа Харківської міської поліклініки № 13 від 13.07.2018 року за № 502 вбачається, що [PERSON]на лікування в КЗОЗ «ХМП № 13» з 01.01.2017 р. по теперішній час за медичною допомогою не зверталась, «на дому» не викликав (а.с. 41) Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник володіє користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідач не є членом сім'ї власника квартири, не проживає з квітні 2017 року, що в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON].,ніяких обставин про поважність причин відсутності відповідача судом не встановлено, що у відповідності з ч. 2 ст. 405 ЦК України є підставою для визнання її такою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги щодо зняття з реєстрації відповідача, то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до положень ст.. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Частиною 1 ст. 7 вищевказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд, розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно, неупереджено, в межах заявлених вимог, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial