Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

\~\~\~\~ Позивач згідно позову просить визнати за ним права та обов"язки забудовника житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул.. Кримська, буд. 223 в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON], визнати за нею право власності на будівельні матеріали та обладнання, які використовувалися для будівництва зазначеного житлового будинку. В позові зазначає, що під час шлюбу з [PERSON] останнім збудовано житловий будинок, але право власності належним чином не було оформлено, забудова будинку здійснювалсь на підставі відповідних дозволів, на будинок є технічний паспорт. Позивачка вказує, що чоловік помер в 2012 році , заяву про прийняття спадщини вона подала своєчасно. Нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про прийняття спадщини через відсутність правоустановлюючого документа на вказаний будинок. В судове засідання позивачка не з»явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує і просить його задовольнити. Представник відповідача- Вознесенської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, будучи належними чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заперечень проти позову не надав. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~ Суд,дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.\~\~\~\~ \~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON], який є чоловіком позивачки (а.с.6) помер 27 серпня 2012 року (а.с.5). Позивач своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка(спадкова справа № 1048/2012) , постановою від 19.02.2015 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правоустановлюючого документа на нерухоме майно. Спадковим майном є житловий будинок за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул.. Кримська, буд. 223(а.с.24). Разом з тим, позивачка згідно із свідоцтвом від 22.04.2014 року про право на спадщину за законом успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 0,1705 га., розташовану за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул.. Кримська, буд. 223 (а.с.22). \~\~ Забудова будинку здійснювалась на підставі рішення виконавчого комітету Мелітопольської районної ради від 12 квітня 1990 року № 130 (а.с.7), отже з відповідного дозволу та на підставі проекту, що отримав [PERSON]. 16 квітня 1990 року [PERSON] видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул.. Кримська, буд. 223 (а.с.8-12). Рішенням виконавчого комітету Вознесенської сільської ради № 63 від 26 грудня 2014 року присвоєно адресу житловому будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул..Кримська, № 223 (а.с.13). 23 грудня 2014 року виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок за замовлення позивачки- Садовської [PERSON], що в результаті первинної технічної інвентаризації житловий будинок було побудовано без відхилень від будівельного паспорту, житловий будинок будівництвом-закінчено, але до експлуатації не здано (а.с.14). Як вбачається з копії спадкової справи, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, що прийняв спадщину. Син померлого-Садовський [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь [PERSON], про що свідчить його заява до нотаріальної контори від 21.11.2012 року (а.с.2 спадкової справи) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування конкретного права чи обов'язку є набуття їх спадкодавцем у встановленому законом порядку. \~\~\~\~ Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно з законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. У відповідності до п.4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цього Закону, визнається дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за умови, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Будівництво нерухомого майна, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Вознесенка, вул.. Кримська, № 223, відбувалося ще за радянських часів та у відповідності до тогочасних правил та норм. Отже, можливо зробити висновок, що якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки. З урахуванням вказаного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що права та обов'язки забудовника щодо закінчення будівництвом вказаного будинку увійшли до складу спадщини після померлого [PERSON], а тому визнання цих прав та обов'язків за позивачем буде підставою для прийняття будинку в експлуатацію і надасть можливість належним чином зареєструвати це нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Таким чином,суд прийшов до висновку що права позивача,як спадкоємця після смерті чоловіка порушені, в інший спосіб їх захист неможливий, а тому задовольняє його вимоги в частині визнання за ним прав і обов"язків забудовника в порядку спадкування після смерті чоловіка. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо визнання права власності за нею на будівельні матеріали, які використовувалися для будівництва вказаного житлового будинку, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, будівництво здійснювалося згідно із законом, що не передбачає з огляду на положення ст.. 376 ЦК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» перехід до спадкоємців права власності на будівельні матеріали. \~\~\~\~

Outcome: partial