Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом у якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказує, що проживає у вказаній квартирі на підставі договору найму житлового приміщення. Також зазначила, що у вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі. Проте, відповідачі у вказаній квартирі не проживають, речей у вказаній квартирі не мають, за квартирою не доглядають та не оплачують комунальні послуги. У зв`язку з чим позивач посилаючись на правові підстави ст. 72 ЖК України просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаною квартирою. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить задовольнити позов та зазначила, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату і час судового розгляду повідомлялись належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, причин неявки суду не повідомили, правом на подачу відзиву не скористались, а тому суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд прийшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Всебічно і повно з`ясувавши обставини справи та дослідивши відповідні докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до вимог до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Судом встановлено, що вказана квартира належить [PERSON] на підставі ордеру №12182 від 19.11.1988 року. У вказаній квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №21546. Як вбачається зі змісту позову та не спростовано відповідачами, останні в квартирі [ADDRESS] не проживають. Вказане підтверджується актами про не проживання. Згідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Враховуючи наведене та

Outcome: partial