Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами стягнути з відповідача на користь позивача 147 455,00 грн. основного боргу та 26 729, 72 грн.- пені всього 174 184,72 грн. Позов мотивовано тим, що 17 листопада 2016р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до п.1 якого позивач передала, а позичальник відповідачка [PERSON] отримала 5500 (п'ять тисяч пятсот) доларів США, що за курсом НБУ станом на листопад 2016р. складало 144 900,08грн. Договір позики укладений в письмовій формі, підписаний сторонами спору. Факт передачі грошей в сумі 5500,00 доларів США відповідачці [PERSON] було підтверджено розпискою про отримання грошей від 17 листопада 2016р. та засвідчено підписом відповідачки [PERSON] Відповідно до п.2 зазначену суму грошей відповідачка зобов'язувалась повернути в строк до 17 листопада 2017р. Позивач повідомляє, що відповідач кошти не повернув. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідач надав до суду відзив в якому вказав, що позов визнає частково, оскільки відповідач 30.12.2016р. повернув частину отриманої позики в розмірі 450 доларів США, що підтверджено відповідною розпискою, ( а.с. 31) а відтак вважає, що з врахуванням курсу долара за ставками НБУ визнає борг в розмірі 5050 доларів США, шо еквівалентно 135 367,86 грн. Щодо стягнення пені вказав, що Національний банк України не встановлює облікову ставку щодо іноземної валюти, зокрема долара США, а тому слід вважати, що така ставка є нульовою, а тому і розмір пені, за прострочення повернення позики за договором позики від 17.11.2016 року є нульовою сумою, вважає, що позов в частині стягнення пені задоволенню не підлягає. Вимогу про стягнення витрат на правничу правову допомогу в розмірі 1500грн. вважає необґрунтованою. Позивач у відповіді на відзив вказав, що дійсно відповідач повернув позивачу кошти в розмірі 450 доларів США, а відтак сума боргу складає 5050 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту складає 141 147, 50 грн., станом на 22.01.2019р. Вважає, що розмір пені, передбачений п.7 Договору який складає розмір подвійної облікової ставки, встановленої НБУ від суми позики за кожен день прострочення - становить 56 103,23 грн (пятдесят шість тисяч сто три ) гривні 23 копійки. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача загальну суму боргу 197 250, 07 грн. з них 141 147, 50 грн. основного боргу та 56 103, 23 грн.- пені. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав обсязі відповідно до вимог вказаних у відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні проти визнання позову заперечував в повному обсязі, вказав, що оскільки у відповідача є розписка про отримання коштів, а відтак згідно практики, що склалась вважає, що зобовязання вважається виконаним. Щодо доводів відповідача про визнання відповідачем позову у відзиві частково, представник відповідача повідомив суду, що йому про це нічого не відомо, на даний час відповідач змінив свою позицію та позов не визнає в повному обсязі. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що 17 листопада 2016р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до п.1 якого позивач передала, а позичальник відповідачка [PERSON] отримала 5500 (п'ять тисяч пятсот) доларів США, що за курсом НБУ станом на листопад 2016р. складало 144 900,08грн. Договір позики укладений в письмовій формі, підписаний сторонами. Факт передачі грошей в сумі 5500 доларів США відповідачці [PERSON] підтверджено розпискою про отримання грошей від 17 листопада 2016р. та засвідчено підписом відповідачки [PERSON] Відповідно до п.2 договору, зазначену суму грошей відповідачка зобов'язувалась повернути отриману суму в строк до 17 листопада 2017р. (а.с.4-5) Суд бере до уваги, що у договорі позики у п. 12. вказано, що договір укладено в двох примірниках. ( а.с. 4) Враховуючи те, що позивачем визнається факт, що частина коштів за договором позики в розмірі 450 доларів США була повернута позивачу, що підтверджено відповідною розпискою, ( а.с. 31) а відтак борг складає 5050 доларів США. Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. ст. 570 ЦК України визначено, що у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. ст. 1212 ЦК України якою встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Щодо твердження представника відповідача, що оскільки у відповідача є розписка про отримання коштів, а відтак згідно практики, що склалась вважає, що зобовязання вважається виконаним, суд критично оцінює ці доводи, так як розписки складені в двох екземплярах і наявні як у позивача так у відповідача договір позики від 17 листопада 2016р. укладений в двох примірниках, що вказано у п. 12 договору, на вимогу суду як позивачем так і відповідачем в судове засідання для огляду надавались розписки про отримання коштів, копія яких міститься в матеріалах справи. ( а.с. 4) Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає, стягнути з [PERSON] пенсійне посвідчення № [NUMBER] серія: ААЗ, № 826436 на користь [PERSON] 5050 дол. США еквівалент на момент ухвалення рішення суду складає- 136 148 грн., основного боргу за договором позики, разом з тим суд погоджується з доводами відповідача щодо того, що Національним банк України не встановлено облікову ставку щодо іноземної валюти, зокрема долара США, оскільки п. 6 "Положення про основи процентної політики Національного банку України", затвердженого постановою Правління національного банку України № 277 від 21.04.2016 року, облікова ставка Національного банку це ключова процентна ставка Національного банку, яка є основним індикатором змін у грошово-кредитній політиці та орієнтиром вартості залучених та розміщених грошових коштів для банків та інших суб'єктів грошово-кредитного ринку. З врахуванням того, що ст. 99 Конституції визначено, що грошовою одиницею України є гривня, отже облікова ставка НБУ встановлюється виключно щодо національної валюти України гривні, а тому позов в частині стягнення пені задоволенню не підлягає. Згідно ст. 141 ЦПК України суд враховуючи те, що позов задоволено частково вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1361 гривень, витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн., понесення яких підтверджено розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу, та актом приймання -передачі виконаних робіт (а.с. 12, 66-67)

Outcome: partial