overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивачка, звернулась до суду 14.07.14р. з позовом, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], за межі України, без згоди батька, [PERSON], вказуючи, що дитина бажає прийняти участь в конкурсі молодих талантів «Лускунчик», який відбудеться в листопаді-грудні 2014р. в м.Москва. Проте, з батьком в них немає спілкування, він не надає згоду на перетинання кордону. Відповідач [PERSON] на судове засідання двічі не з'явився, був належно повідомлений про час розгляду справи, то ж суд розглядає справу в порядку заочного провадження. Заслухавши позивача, яка наполягала на позові, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Так, за свідоцтвом про народження, виданого Будьонівським відділом РАГС м.Донецьк, [PERSON], народився [INFO], його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). За довідкою директора ДПГ №122, [PERSON] навчався в Донецькій Профільній гімназії №122 з 2006 року по 2014 рік. За вказаний період вихованням та розвитком дитини займалась мати, а саме [PERSON] (а.с.6). Згідно листа (а.с.7), [PERSON] зверталась з проханням до [PERSON] щодо надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини, проте відповіді не отримала. За актом голови ЖСК "Мир-88", [PERSON], не був зареєстрованим та не проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Крім того, до справи додано копію конверта та поштового повідомлення із позначкою, що за вищезазначеною адресою [PERSON] не проживає (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Таким чином, відсутність дозволу батька на виїзд неповнолітнього [PERSON] перешкоджає реалізації ним своїх здібностей, участь у визначеному дитячому конкурсі відповідає інтересам дитини, за запевненням позивачки, вона особисто буде супроводжувати дитину в м.Москва і зобов'язується повернутись з дитиною в Україні, наміру залишитись в РФ не має. В цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо вимоги про негайне виконання рішення по виготовленню проїзних документів дитині, то за ст. 367 ЦПК не передбачено такої категорії справи які можуть бути виконані негайно, то ж в цій частині позову потрібно відмовити за безпідставністю. Позивачем сплачено судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які підтверджено відповідною квитанцією (а.с.1). Судові витрати підлягають стягненню з відповідача за ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду 17.04.2015 року із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно по 1500 гривень з рахуванням індексації, починаючи з 08.04.2015 року до досягнення донькою 23-х років, тобто до [INFO] року. Обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. [PERSON] навчається в Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого. У судове засідання позивачка та третя особа подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали і просили суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час , день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, подав до суду заперечення проти позову, визнав позов частково, просив стягувати з нього 600,00 гривень щомісячно. Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечувала позивачка. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі наявних у справі матеріалів, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, [PERSON] є студентом 1-го курсу денного факультету № 9. Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і які потребують матеріальну допомогу до досягнення двадцяти трьох річного віку за умови, що вони можуть таку допомогу надати. Встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, але спроможний таку допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, приймаючи до уваги: те, що батьки зобов'язані утримувати дитину, яка продовжує навчання, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача щомісячно по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом , обґрунтовуючи його тим, що вона знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі ,від якого мають доньку [PERSON] , [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає. Шлюбні відносини між ними припинені,вони проживають окремо. Відповідач фізично здорова людина,на утриманні інших неповнолітніх дітей не має. На даний час відповідач офіційно ніде не працює,не має регулярного заробітку ,але фактично займається ремонтом автомобілів. Тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], до досягнення тією повноліття на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, або до зміни матеріального стану сторін. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав , але вказав суду , що дана сума для нього на теперішній час занадто велика, не реальна,просив зменшити суму аліментів. Вислухавши позивачку , відповідача вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] року, у свідоцтві про її народження батьком вказаний відповідач, а матір'ю - позивачка. Дитина мешкає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Позивачка працює в ТОВ "Дісста" бухгалтером-касиром . . Відповідач не працює, але він працездатний і має можливість надавати допомогу на утримання своєї доньки Все вищевикладене дає суду підстави вважати, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно . На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, позовні вимоги обгрунтовує тим, що до 19.11.2013р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомони на утриання дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 700грн. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю та просить його задоволити. Відповідач в судоуве засідання не з"явився, подав до суду зяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає частково та згодес сплачувати аміменти у розмірі 450грн., оскільки є інвалідом третьої групи і його пенсія становить 1949грн. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України судом встановлено, що відповідач інших дітей не має, являється інвалідом третьої групи. Суд також врахував положення ч.2 ст.181 СК України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VII встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком 6-18 років у розмірі 1286 грн.00 коп. (з 01.01.2014 р.). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, позовні вимоги обгрунтовує тим, що до 23.04.2012р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомони на утриання дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 600грн. В судове засідання позивачка не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю та просить його задоволити. Відповідач в судоуве засідання не з"явився, подав до суду зяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає частково та згоден сплачувати аміменти у розмірі 400грн., оскільки на даний час не працює. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 182 СК України судом встановлено, що відповідач на утриманні інших дітей не має. Суд також врахував положення ч.2 ст.181 СК України, відповідно до якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. № 719-VII встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років у розмірі 1032 грн. (з 01.01.2014 р.). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, 11 серпня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народився син: [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. На даний час син перебуває на диспансерному обліку у ендокринолога, травматолога і гастроентеролога за станом здоров'я. Крім того, він ходить на додаткові заннятя з англійської мови та відвідує ДЮСШ № 1, що потребує додаткових витрат. В загальному порядку вона витратила додаткових витрат на утримання дитини в сумі 15 697, 11 грн., на що має документальне підтвердження. Просить суд стягнути з відповідача, який зобов"язаний приймати участь у витратах, пов"язаних з лікуванням сина половину суми, від понесених нею витрат, що становить 7848,55грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що в долучених документах, немає жодного, який б свідчив про хворобу дитина, відсутні картки обліку від спеціалістів, медична картка, рецепти, а також подав суду письмове заперечення. Протягом року він сплачує позивачці аліменти в розмірі 6000 грн на рік і даної суми достатньо на придбання необхідних ліків. Просить суд у позові відмовити. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 жовтня 2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. На даний час син, перебуває на диспансерному обліку у ендокринолога з діагнозом затримка росту, що підтверджується копією довідки Коломийського шкірно-венерологічного диспансеру. Для його нормального розвитку та росту необхідно щодня вживати дитині вітаміни, які він вживає з 2013 році, а тому витрати для їх покупки становлять 50 грн. в тиждень. Крім того, позивачка їхала із сином в 2015 році в м.Івано-Франківськ та м.Київ для встановлення правильного діагнозу і нею були витрачені кошти на поїздку після чого в мережі аптек купляла вітаміни, які були рекомендовані лікарями. Встановлене підтверджується копіями квитанцій та товарних чеків. Посилання позивачки та представлення нею копій чеків щодо придбання різного виду лікарст, а їх більше 80 найменувань суд до уваги не бере, так як не підтверджені жодним доказом про вживання такої кількості медикаментів її сином. Враховуючи, що батьки беруть одинакову у часть у додаткових витратах на дитину, а відповідно до ст.185 СК України вони можуть покриватися після їх фактичного понесення разово то відповідно з відповідача слід стягнути суму додаткових витрат, який носить разовий характер, що становить 1500 грн. На підставі ст.ст. 180, 185 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який підтримала в судовому засіданні та пояснила, що 18 травня 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням від 22 грудня 2010 року шлюб між ним розірвано та після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08.08.2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 350 грн. щомісячно. Оскільки старший син, [PERSON] з травня 2013 року, проживає з дідусем по татовій лінії, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23.05.2014 року по її заяві припинено виплату аліментів. Відповідач справно сплачує аліменти, однак потреби дитини суттєво зросли, а аліменти у розмірі по 350 грн. щомісячно не покривають витрат, які необхідні для повсякденного утримання доньки, а додаткової допомоги [PERSON] не надає. Відповідач є молодого віку, працездатний, інших осіб на утриманні немає, має нерегулярні мінливі доходи і просить суд змінити розмір аліментів, визначений рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08.08.2012 року та збільшити стягнення аліментів з відповідача з 350 грн. щомісячно до 1500 грн. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що зазначена позивачкою сума є дуже великою, а враховуючи, що на його утримання перебуває старший син, він не має змоги сплачувати аліменти в збільшеному розмірі. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08.08.2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину. На даний час старший син, [PERSON] з травня 2013 року, проживає з дідусем по татовій лінії і рішення Коломийського міськрайонного суду від 23.05.2014 року по заяві позивачки припинено про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі по 350 грн. Враховуючи, що матеріальне становище позивачки змінилося і на утримання доньки виплачуваних аліментів не вистачає, потреби суттєво зросли. Так як відповідач на даний час є працездатним, молодого віку, зміни матеріального стану зі сторони позивачки, то суд збільшує розмір стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки до суми 600 грн. щомісячно. Встановлене судом підтверджується копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 08.08.2012 року, копіями свідоцтв про народження, копією рішення Коломийського міськрайонного суду від 22 грудня 2010 року, довідкою Комунального підприємства "Житлоінфоцентр" від 27.11.2015 року та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 180 -183, 192 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказувала, що 12.11.2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. У шлюбі у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день подружжя разом не проживає. Відповідач не виконує свої батьківських обов»язків та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до трьох річного віку. Враховуючи викладене вона просить стягнути із відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 50% від усіх видів заробітку та не менше 800 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи з часу звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з»явилась, оскільки надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить даний позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'являється, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що свідоцтвом про шлюб підтверджується те, що 12.11.2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції (а.с.6). Свідоцтвами про народження дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] підтверджується, що їх батьком є [PERSON] (а.с.8,9). Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.180,182,183,191 СК України. Суд вважає, що відповідач працездатний,інших осіб, яких він повинен утримувати по закону - не має, тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, але в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків (доходів),але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до, досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України "Визначення розмірк аліментів у твердій грошовій сумі", зазначено, що якщо платник аліментів має не регурярний , мінливий дохід,частину доходу одержує в натурі , суд за заявою платник або одержувача може визначити розмір аліментів у трердій грошовій сумі. При таких обставниах, суд вважає, що з відповідача необхідно утримувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в частині від заробітку (доходу), оскільки він перебуває на строковй службі Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню. Судові витрати стягнути із відповідача на користь держави Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], та примусово зняти його з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі, посилаючись на те, що відповідач з 14 липня 2014 р. за вказаною адресою не мешкає. Позивачка у судове засідання не зявилась, позов підтримала, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про право на спадщину за законом; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі; копія домової книги; копія абонентської книжки; довідка ЛКП «Паспортна служба»; довідка голови вуличного комітету. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] на свідоцтва про право на спадщину за законом №2673. Окрім позивачки, в квартирі зареєстровані і її колишній співмешканець [PERSON] відповідач. З 14 липня 2014 р. відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Разом з тим, відповідно до ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання, тому вимоги про примусове зняття відповідача з реєстрації є зайвими і задоволенню не підлягають. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial