Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою, під час спільного проживання відповідачка народила доньку [PERSON] , батько записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На неодноразові його пропозиції подати до органу РАЦС заяву про те, що він являється батьком дитини [PERSON] не погоджувалася. Висновок експерта підтверджує факт його батьківства. За заявою [PERSON] було внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , змінено її прізвище на « [PERSON] », по-батькові на « [PERSON] ». Тому просить визнати його батьківство відносно малолітньої [PERSON] (на даний час [PERSON] ) та внести зміни в актовий запис про народження дитини №414, а саме змінити прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач та його представник підтримали первісний позов, проти зустрічного заперечили. 29 березня 2021 року позивачка [PERSON] подала зустрічний позов, в якому ставить питання про внесення змін до актового запису про народження доньки [PERSON] , змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідач та її представник первісний позов визнали в частини визнання батьківства [PERSON] та внесення змін щодо по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », зустрічні позовні вимоги підтримала. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 5 листопада 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 5 листопада 2019 року відкладено підготовче судове засідання за клопотанням представника відповідача до 2 грудня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 2 грудня 2021 року підготовче судове засідання відкладено до 5 грудня 2019 року у зв`язку з задоволенням клопотання відповідача та його представника. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 5 грудня 2019 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2019 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 15 січня 2020 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2020 року відкладено розгляд справи для проведення експертизи. 5 березня 2021 року призначено судовий розгляд для вирішення клопотання експерта до 2 квітня 2020 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 2 квітня 2020 року призначено у справі експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 4 серпня 2020 року відновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 13 серпня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 13 серпня 2020 року відкладено розгляд справи до 25 серпня 2020 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 25 серпня 2020 року відкладено підготовче судове засідання до 29 вересня 2020 року за клопотанням представника відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2020 року призначено молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2021 року поновлено провадження, призначено підготовче судове засідання на 29 січня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 29 січня 2021 року відкладено підготовче судове засідання до 5 лютого 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 5 лютого 2021 року відкладено підготовче судове засідання до 9 березня 2021 року у зв`язку із залученням третьої особи. Протокольною ухвалою головуючого від 9 березня 2021 року оголошено перерву в засіданні до 13 квітня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 13 квітня 2021 року відкладено підготовче судове засідання до 19 травня 2021 року у зв`язку з прийняттям зустрічної позовної заяви. Ухвалою від 19 травня 2021 року призначено справу до судового розгляду на 5 липня 2021 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що первісний позов та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного: Сторони у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2013 року. [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (Т.1 а.с.8). Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, батьком зазначено [PERSON] . Суд вважає, що реєстрація народження дитини вищевказаним чином була здійснена за згодою сторін, оскільки позивач мав можливість в період спільного проживання с відповідачкою здійснити реєстрацію народження дитини, вказавши себе її батьком. В 2019 році стосунки між сторонами погіршилися і вони почали проживати окремо. Дитина стала проживати разом з матір`ю. 27 грудня 2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (Т.2 а.с.131). В актовий запис №414 від 7 квітня 2017 року було внесено зміни, змінено прізвище та по батькові [PERSON] , з « [PERSON] » на « [PERSON] », з « [PERSON] » на « [PERSON] », батьком дитини вказано [PERSON] (Т.2 а.с. 130). Згідно експертного висновку про біологічне батьківство, вірогідність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] становить 99,9999% (Т.1 а.с. 10). Відповідачка до початку розгляду справи по суті визнала позов в частині батьківстка позивача у справі щодо доньки [PERSON] . Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 "Калачова проти Російської Федерації", § 34, від 7 травня 2009 року). Згідно вимог ст. 128 Сімейного кодексу України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 134 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Приймаючи до уваги пояснення сторін, визнання відповідачем батьківства позивача відносно її доньки, наявність результатів ДНК аналізу, суд вважає позовні вимоги про визнання батьківства [PERSON] обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене відомості про [PERSON] як про батька дитини підлягають виключенню з актового запису про народження дитини №414 від 07.04.2017 року. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка являється матір`ю позивача, пояснила, що на момент народження дитини [PERSON] знаходився у відрядженні, а тому мати дитини самостійно зареєструвала дитину на власне прізвище. Свідок [PERSON] , яка являється сестрою відповідача, пояснила, що [PERSON] було все рівно на чиє прізвище буде записана дитина. [PERSON] позовні вимоги визнала частково та заявила зустрічний позов про внесення змін до актового запису про народження дитини, змінивши прізвище доньки з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до статті 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Кожна новонароджена дитина має бути зареєстрована в органах реєстрації актів цивільного стану з метою захисту її прав та інтересів. Інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей. Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, кожна дитини має право на збереження індивідуальності. Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Суд, вважає, що зустрічні позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки при народженні дитини сторони визначили прізвище доньки як « [PERSON] », зміна прізвища дитини на « [PERSON] » не буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, оскільки дитини звикла до прізвища [PERSON] , мешкає з матір`ю, яка має таке ж прізвище. Повторна зміна прізвища може викликати стрес та нерозуміння дитини. Той факт, що мати вжила заходи до зміни прізвища дитини з [PERSON] на [PERSON] ніяким чином не відповідає інтересам дитини.. Таким чином, первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки [PERSON] визнала позовні вимоги в частині визнання батьківства [PERSON] та виключення відомостей про [PERSON] , як про батька дитини, то [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 6 вересня 2021 року за квитанцією №0.0.1456521032.1 в сумі 768,40 грн., тобто в розмірі 384,20 грн. Разом з цим, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. за вимогу про визнання батьківства та внесення змін до актового запису на користь позивача та 384 грн. 20 коп. на користь держави за вимогу про виключення відомостей з актового запису. Щодо відшкодування судових витрат з відповідачів на користь [PERSON] у зв`язку із задоволенням зустрічного позову, суд вважає за доцільне вказані кошти не стягувати з відповідача по зустрічному позову, оскільки сторони при народженні дитини погодили їй прізвище « [PERSON] », в подальшому мати самостійно змінила прізвище дитини на « [PERSON] ». Таким чином, будь-якого порушення прав позивача зі сторони відповідача по зустрічному позову не вбачається, його вина в цьому відсутня. 28 жовтня 2019 року між [PERSON] та адвокатом Сергеєвою С.А. укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до акту приймання-передачі правничих послуг, адвокатом надані наступні послуги: ознайомлення з документами замовника, розробка версії захисту, підбір законодавства та правових позицій, надання замовнику консультацій згідно суті спору, виготовлення процесуальних документів, складання позовної заяви, уточнення позовних заяв, складання заяв та клопотань по справі, прийняття участі в підготовчих судових засіданнях, представництво інтересів замовника в судових засіданнях. Згідно довідки секретаря судового засідання, адвокат Сергеєва С.А. взяла участь в судових засіданнях загальною тривалістю 129 хв. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача. Враховуючи вищевикладене, обсяг участі представника в підготовці позовної заяви та інших документів, долучених до матеріалів справи, кількість часу, витраченого на участь в судових засіданнях, майновий стан відповідача [PERSON] , суд вважає обгрунтованою та співмірною суму витрат на правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

Outcome: partial