Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання фізичної особи втратившою право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку в [ADDRESS], Чорнобаїського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори 24 березня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі № 1-405. 07 липня 1993 року в даному будинку була зареєстрована відповідач - [PERSON], яка була дружиною її рідного брата - [PERSON], який в подальшому розірвав з нею шлюб. З серпня місяця 1993 року відповідач вибула з будинку і виїхала в невідомому напрямку. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не побажала, в зв'язку з чим позивач просить визнати її такою, що втратила право на користування жилим будинком [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в позові вказала про розгляд справи в її відсутність, просила позов задоволити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з відсутністю сторін фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. На підставі ст.224 ЦПК України за згодою представника позивача в зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, при відсутності заяви відповідача про розгляд справи в його відсутність, суд ухвалив заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,4800 га., для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в [ADDRESS], Чорнобаїського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори 24 березня 2012 року, зареєстованого в реєстрі № 1-405 (а.с.5). На вказаній земельній ділянці розташований будинок, який належав бабі позивача - [PERSON], після смерті якої був успадкований батьком позивача - [PERSON], який помер [INFO] р., а потім був успадкований позивачем [PERSON] 07 липня 1993 року в даному будинку була зареєстрована відповідач [PERSON], яка була дружиною рідного брата позивача - [PERSON], який в подальшому розірвав з нею шлюб. З серпня місяця 1993 року [PERSON] вибула з будинку та за місцем реєстрації не проживає більше 21 року. Викладені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, довідками Мельниківської сільської ради про реєстрацію відповідача в будинку позивача та про те, що [PERSON] фактично не проживає в даному будинку з серпня місяця 1993 року, показами свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі його відстутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Враховуючи, що [PERSON] понад рік не проживає у жилому приміщенні за адресою реєстрації без поважних причин, наявності домовленості щодо користування жилим приміщенням між сторонами по справі судом не встановлено, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Разом з тим, вимога про зобов'язання зняти [PERSON] з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною і достатньою підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". На підставі викладеного вище,

Outcome: partial