Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком Дзержинського міського суду від 02 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. Із зазначеного вироку вбачається,що 11 квітня 2013 року біля 13 годині 50 хвилин відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номер [NUMBER] по вулиці Леніна в м. Дзержинську Донецької області в порушенні вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України здійснював розворот та не переконався ,що це буде безпечним и не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху,виїхав на ліву смугу руху,та скоїв зіткнення з мотоциклом під керуванням позивача [PERSON] і завдав йому тілесні ушкодження : відкритий осколковий перелом 1 плеснової кістки правої стопи, садну обличчя на обох кистей,тобто ушкодження середньої тяжкості .Питання про відшкодування матеріальної шкоди вирішено. Разом з тим,позивач вказує,що у зв*язку з отриманням тілесних ушкоджень він пережив серйозний психологічний стрес та потрясіння,фізичну біль та страждання,та до теперішнього часу остання не має можливості нормально працювати, були порушені життєві зв'язки, був обмежений у спілкуванні з оточуючими, позбавлений вести звичне життя, змушений був прикладати додаткові зусилля та витрачати додаткові кошти для відновлення звичного способу життя . Моральну шкоду оцінює в 20000 гр. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримав заявлені вимоги. Просять стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду в повному обсязі. Відповідач у судове засідання вимоги позивача не визнав,оскільки винним в даній дорожньо-транспортній пригоді винен і сам позивач . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так,відповідно до вимог ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода,завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода ,завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,яка на відповідній правовій підставі(право власності,інше речове право,договір підряду,оренди тощо) володіє транспортним засобом,механізмом, іншим об*єктом ,використання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа,яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатності страхової виплати(страхового відшкодування ) для повного відшкодування нею завданої шкоди забов*язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). Ст. 25 Закону України «Про страхування «встановлює,що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб,визначених умовами страхування)і страхового акта (аварійного сертифіката),який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі,що визначається страховиком. Відповідно до п.п.4,25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки» обов*язок відшкодувати завдану шкоду у її завдана виникає за умови,що дії останнього були неправомірними,між ними і шкодою є безпосередній причинний зв*язок та є вина зазначеної особи,а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки -незалежно від наявності вини. Страхове відшкодування шкоди,завданої каліцтвом,іншим ушкодженням здоров*я або смерті потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді,а також особам,яким завдано шкоди смертю годувальника,та витрати на поховання ,якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку,здійснюється в порядку,передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК України та розділом 111 Закону № 1961-1У.При цьому страховому відшкодуванню підлягають і додаткові витрати,зумовлені необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування,придбання ліків,протезування,стороннього догляду тощо. Потреба у додаткових витратах встановлюється висновком медико-соціальної експертної комісії. Як встановлено у судовому засіданні вироком Дзержинського міського суду від 02 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. Із зазначеного вироку вбачається,що 11 квітня 2013 року біля 13 годині 50 хвилин відповідач [PERSON], керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2106» державний номер [NUMBER] по вулиці Леніна в м. Дзержинську Донецької області в порушенні вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України здійснював розворот та не переконався ,що це буде безпечним и не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху,виїхав на ліву смугу руху,та скоїв зіткнення з мотоциклом під керуванням позивача [PERSON] і завдав йому тілесні ушкодження : відкритий осколковий перелом 1 плеснової кістки правої стопи, садну обличчя на обох кистей,тобто ушкодження середньої тяжкості .Питання про відшкодування матеріальної шкоди вирішено добровільно без звернення до страховика. У зв*язку з отриманням тілесних ушкоджень позивач пережив серйозний психологічний стрес та потрясіння,фізичну біль та страждання,та до теперішнього часу остання не має можливості нормально працювати, були порушені життєві зв'язки, був обмежений у спілкуванні з оточуючими, позбавлений вести звичне життя, змушений був прикладати додаткові зусилля та витрачати додаткові кошти для відновлення звичного способу життя ,тобто йому причинена моральна шкода. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Разом з цим, згідно полісу АЕ №2478392 обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 11 квітня 2013 року між [PERSON]та ПрАТ «АСКО Донбас Північний» строком до 10 квітня 2014 року, відповідач [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність. Забезпеченим транспортним засобом за договором є автомобіль "ВАЗ-2106" реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.25). Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика, з урахуванням умов, зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього Закону. До договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виплат страхового відшкодування за цими договорами застосовуються норми щодо ліміту відповідальності страховика, які діяли на дату укладення договору. Відповідно до ст.26-1 зазначеного Закону передбачено,що страховиком ( у випадках п.п.» 1» та «!» п.41.1 та п.п. «в» п.41.2 ст. 41 цього Закону ) відшкодовується потерпілому -фізичній особі ,який зазнав ушкодження здоров*я під час дорожньо-транспортної пригоди-моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду,заподіяну здоров*ю. Стаття 9 Закону України «Про страхування « дає визначення терміну «страхова виплата»- грошова сума ,яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Позивач не звернулася до ПрАТ «АСКО Донбас Північний» з заявою про виплату страхового відшкодування витрат, понесених на лікування оскільки це питання було вирішено самим відповідачем [PERSON] добровільно як це було зазначено сторонами у судовому засіданні. Оскільки відповідач - страхова компанія ПрАТ «СК АСКО ДС» на користь позивача [PERSON] страхові виплати не здійснювала ,а відшкодування моральної шкоди страховою компанією здійснюється в межах ліміту розрахованого виходячи з суми страхової виплати ,то позов в частині стягнення із страховика моральної шкоди не може бути задоволеним. Проте, враховуючі, що позивач отримав середньої тяжкості тілесні пошкодження внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] ,проходив лікування, докладав додаткових зусиль для організації свого життя, переніс стрес, то він має право на відшкодування моральної шкоди в даному випадку з винної особи відповідно до вимог ст.1194 ЦК України. Відповідно до ч.1, п.1,2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому приймається до уваги, що відповідач [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 3519 гр.38 коп., тому з урахуванням наведеного, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги позивача у вказаній частині . З [PERSON] на користь позивача слід стягнути у відшкодування моральної шкоди 3 000 гр. Крім того,згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 286 ч.1 Кк України та матеріалів адміністративної справи відносно [PERSON] за ст. 124 КоАП України вбачається що саме 11 квітня 2013 року(подія ДТП) відповідачем [PERSON] були порушені вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України,а [PERSON]- вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України. Ці обставини суд також враховує при визначенні розмірі завданої позивачу моральної шкоди. Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з [PERSON]на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. В іншій частині позову треба відмовити.

Outcome: partial