Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач 31.07.19 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши його тим, що сторони перебували у шлюбі з 19.05.2 000 р. до розірвання їх шлюбу у судовому порядку 26.07.19 р.. За час шлюбу у сторін народилось троє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільні неповнолітні діти сторін проживають з нею. Відповідач не бажає добровільно утримувати спільних неповнолітніх дітей сторін, хоча має можливість заробляти та аліментних зобов`язань не має; не працює, хоча має несталий доход. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання вищезазначених неповнолітніх дітей сторін у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Провадження у справі було відкрито 27.08.19 р. за ухвалою суду. Копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві було надіслано судом у встановленому законом порядку. За станом на 26.09.19 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, хоча, кожна зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомлено. Попередньо представником позивача подано до суду заяву з проханням справу розглядати у її та її довірительки відсутності, у якій зазначено, що позов підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, що розгляд справи можливий у відсутності учасників справи. Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до копії паспорта позивача серії [NUMBER] , виданого 15.05.09 р., позивач проживає у [ADDRESS] . Згідно з копіями свідоцтв про народження трьох неповнолітніх дітей сторін, вище зазначені діти на даний час є неповнолітніми, народжені за час шлюбу сторін, що був розірваний у судовому порядку 26.07.19 р.. Позивач не надала суду доказів того, що спільні неповнолітні діти проживають спільно з нею, одна суд враховує, що обидві сторони у справі проживають за однієї і тією ж адресою. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказаних вище трьох неповнолітніх дітей сторін як спільних; відповідач як батько добровільно коштів на утримання цих дітей не надає, хоча має обов"язок по їх утриманню. Даних про те, що відповідач працює та має несталий доход, а також - про розмір такого доходу - позивачем суду не надано. Але з огляду на те, що відповідач є працездатного віку, має обов"язок по утриманню спільних неповнолітніх дітей сторін, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей сторін у твердій грошовій сумі, однак, у розмірі, що є меншим від того, про який просить позивач. Зокрема відповідач будь - якого письмового заперечення проти позову до суду не подав. Слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. Тому позов слід задовольнити частково. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що судовий збір у повному обсязі слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial