Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів. Посилається на те, що їх шлюб з відповідачем зареєстрований 18 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1476. Від спільного проживання у них з відповідачем народилася донька - [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та ведення спільного господарства. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з грудня 2014 року, збереження сімї неможливе і суперечить їх інтересам. Крім цього, вказує, що на даний час між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги, вважає, що сімя існує формально. Миритися з відповідачем не бажає, спір про майно відсутнє. Досягнуто згоди, що місця проживання дитини, яка залишається проживати з нею. Крім цього, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24.04.2017 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, на даний час донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у звязку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. На даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дочки, а саме одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби її лікування, відвідування необхідних гуртків тощо. Просила розірвати укладений шлюб між нею та [PERSON], збільшити розмір стягуваних з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми в розмірі 600,00 грн. на 1500грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась та надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позов підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, спрямував до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти розірвання шлюбу, однак щодо стягнення аліментів, зазначає, що в змозі сплачувати аліменти на дитину в сумі 600грн. на місяць. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наведених нижче підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони 18 серпня 2009 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1476, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №050203 від 18.08.2009 року (а.с.13). Від спільного проживання у сторін народилась донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ №113878 від 26.04.2010 року (а.с.9). Причиною розпаду сімї стала несумісність характерів, що призводить до виникнення конфліктів та сварок не підтримання подружжям шлюбних відносин з грудня 2014 року, окреме проживання та не ведення спільного господарства. Крім цього, рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.12.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 21.11.2011 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.14). Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24 квітня 2017 року збільшено розмір аліментів, які стягувались з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання малолітньої доньки: [PERSON], згідно з рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 грудня 2011 року з твердої грошової суми в розмірі 350 грн. щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 ч.1 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 Сімейного кодексу України). Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сімя сторін розпалась, її зберегти неможливо, спільне життя подружжя і збереження шлюбу на думку суду суперечить інтересам сторін, між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON], необхідно розірвати. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. \~Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України\~передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про збільшення розміру аліментів змінився визначений положеннями\~СК України\~мінімальний розмір аліментів, і попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років на кінець грудня 2018 року становитиме понад 1000 гривень, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~є обов'язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Як вказано в позовній заяві та підтверджено доказами доданими до позовної заяви, витрати на утримання дітей зросли. Значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини. Однак, суд враховує матеріальне становище відповідача, а також той факт, що відповідач сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу за рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.04.2013 року в розмірі 500 грн. щомісячно. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають до задоволення частково. Виходячи з обставин справи, матеріального становища сторін необхідно збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24.04.2017 року, які стягуються на користь позивача з [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], і надалі стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Необхідно розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 18 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1476. В задоволенні іншої частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що позивач просила збільшити розмір стягуваних аліментів з 600 грн. до 1500 грн. При цьому, сума на яку позивач просить збільшити розмір аліментів, становить 900грн. Оскільки судом, задоволено позов частково, а саме збільшено розмір стягуваних аліментів на 400 грн., то стягувана суму судових витрат на користь позивача має бути пропорційною вказаній сумі (900грн.:100%=400:Х%; Х=44,4%; 704,80грн.х44,4%=313,21грн.). Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 313,21 грн., а 391,59 грн. компенсувати за рахунок держави. Позивач при поданні до суду позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 704,80 грн., дані витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial