Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. В обґрунтування позовних вимог, посилалася на те, що на виконанні в Центральному відділі ДВС Черкаського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 54846044 з примусового виконання виконавчого листа № 712/378/17-ц від 13.10.2017, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Пост Фінанс» грошових кошті в сумі 65152,31 грн. 14 травня 2019 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Дахненком Р.О. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 712/378/17-ц було описано та накладено арешт на майно, зокрема, на акумуляторну батарею 6СТ-60-А3, чорного кольору, пральну машину моделі F80C3LD, пилосос марки Самсунг, моделі SC6520. Зазначила, що вона проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та частина майна, яке вилучено за вказаною адресою, та на яке в подальшому накладено арешт державним виконавцем належить саме їй. В зв`язку з чим, просить суд визнати за нею право власності на акумуляторну батарею 6СТ-60-А3, чорного кольору, вартістю 1245,00 грн., пральну машину моделі F80C3LD, вартістю 2472 грн., пилосос марки Самсунг, моделі SC6520, вартістю 200 грн. та зняти арешт з вказаного майна. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 24 червня 2019 року о 10-30 год. в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2019 року проведено заміну процесуального статусу сторони по справі Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції з відповідача на тертю особу. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача ТОВ «Пост Фінанс» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на ненадання позивачем належних та допустимих доказів щодо належності їй майна. також позивач не вказує в позові в чому полягає порушення його прав зі сторони ТОВ «Пост Фінанс». Представник третьої особи ЦВ ДВС в судове засідання не з`явилися, скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі. У вирішенні спору покладались на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що у провадженні Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 54846044 з примусового виконання виконавчого листа № 712/378/17-ц від 13.10.2017, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Пост Фінанс» грошових коштів в сумі 65152,31 грн. 14 травня 2019 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Дахненком Р.О. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 712/378/17-ц було описано та накладено арешт на майно, яке знаходилось в квартирі [ADDRESS] , зокрема, на акумуляторну батарею 6СТ-60-А3, чорного кольору, пральну машину моделі F80C3LD, пилосос марки Самсунг, моделі SC6520. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Належність позивачу спірного майна, зокрема, акумуляторної батареї 6СТ-60-А3, чорного кольору, пральної машини, моделі F80C3LD підтверджується видатковою накладною № 6006 від 04 вересня 2018 року, кредитним договором від 18.01.2014 укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . З огляду на викладене суд дійшов висновку, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Разом з тим, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи позивача стосовно належності їй на праві власності пилососа марки Самсунг, моделі SC6520. На підставі викладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених дослідженими судом доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, з метою забезпечення в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивача, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial