Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 39376,17 грн., мотивуючи порушенням відповідачкою зобовязань за кредитним договором б/н від 31.01.2012 р. Представник позивача в судове засідання не зявився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що зазначив в резолютивній частині позовної заяви. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, позов не визнала, просила застосувати позовну давність та відмовити у звязку із її пропуском. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості; копія анкети-заяви; копія Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; копія витягу з Умов та правил надання банківських послуг. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 31 січня 2012 р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.03.2017 р. відповідачкою зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 33524,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2948,23 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 30576,69 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки. Згідно ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ №1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і №1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум пені і штрафів, та включає м. Лисичанськ (Привілля), в якому зареєстрована відповідачка (а.с.32 зв., 39). Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Згідно розрахунку заборгованості з 01 травня 2014 р. відповідачу протиправно нараховувалася пеня, погашення якої здійснювалося за рахунок платежів за договором розмір яких з 25 липня 2014 р. склав 200 грн. (а.с.5). Договором між сторонами порядок погашення заборгованості у разі недостатності суми платежу встановлений не був, доказів того, що позивач порушував положення ст.534 ЦК України, суду не надані, тому суд виходить з того, що сплачена відповідачем сума в розмірі 300 грн. була протиправно направлена на погашення заборгованості з пені за прострочку платежу. Тому суд зменшує розмір заборгованості з процентів за кредитом за рахунок платежів в розмірі 200 грн. до 30576,69 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Оскільки суми штрафів відповідачці також нараховані під час подачі позову до суду, тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3300 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн. і штрафу (процентна складова) 1851,25 грн. Суд вважає надані позивачем докази в частині задоволених позовних вимог достатніми та переконливими. Оскільки відповідачкою погашалася заборгованість за договором, а саме 28 серпня 2017 р., що згідно ст.264 ч.1 ЦК України перериває перебіг позовної давності, позивач звернувся до суду 10 травня 2017 р., тобто у межах строків позовної давності. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial