Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 16.12.2016 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, у період якого 01.09.2017 року у них народився син [PERSON]. Ще у період вагітності відповідач залишив сімю, проживає з іншою жінкою і від дня народження дитини матеріальної допомоги не надає, добровільно сплачувати аліменти не бажає. Син перебуває на її утриманні, потребує витрат на продукти харчування, одяг, ліки. Самостійно забезпечити дитину не має можливості, оскільки не працює через перебування у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є молодою здоровою людиною, інших утриманців не має, має дохід від періодичних заробітків, тому спроможний сплачувати аліменти. Провадження в справі відкрито ухвалою від 09.01.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з матеріалами позову 23.01.2019 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. З 16.12.2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №\~115192. У період шлюбу 01.09.2017 року у них народився син [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №\~255946. Довідкою Рівненської сільської ради Любомльського району від 04.12.2018 року стверджено, що малолітній [PERSON] проживає разом з матірю, позивачкою [PERSON], по вулиці Молодіжній 14 в селі Столинські Смоляри Любомльського району Волинської області. Крім сина, з позивачкою проживає її батько [PERSON], [INFO]. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату розгляду справи сину сторін [PERSON] виповнився 1 рік. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2019 року становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Виходячи із наведених норм законодавства та принципу рівності батьківського обовязку по утриманню дитини, суд вважає визначений позивачем розмір аліментів на рівні 1500 гривень дещо завищеним, оскільки не має достатнього обґрунтування та підтвердження належними і допустимими доказами необхідності стягнення у такому розмірі. З урахуванням передбачених ст.182 СК України обставин та принципів справедливості, добросовісності та розумності суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти в сумі 1200 гривень. При визначені такого розміру аліментів суд враховує те, що батьки дитини проживають окремо, дитина проживає із позивачем, в силу однорічного віку дитини суд не має сумнівів у відсутності можливості в позивача працювати і отримувати дохід, а відповідач жодної допомоги по утриманню дитини не надає. Підстав неспроможності сплачувати відповідачем аліменти у справі не встановлено. Заперечень у формі відзиву щодо наведених в позові фактичних обставин відповідач не подав. Такий визначений судом розмір аліментів на даний час буде достатнім для матеріального забезпечення дитини згідно її віку і потребам, а відповідач як батько зобов'язаний сплачувати їх на користь позивача. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial