Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та пені, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року по 29 квітня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 серпня 2014 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач виконував свої зобов'язання по сплаті аліментів неналежним чином, станом на серпень 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 41468 гривень 14 копійок. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам за період з 25 квітня 2014 року по серпень 2018 року, включно в сумі 41468,14 гривень та неустойку, яка виникла у результаті заборгованості по аліментам за період з 25 квітня 2014 року по серпень 2018 року в сумі 265057,32 гривень. 15 лютого 2019 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву /а.с. 27-29/, згідно якого позов визнав частково, згоден на стягнення з нього заборгованості по аліментам, в частині позовних вимог про стягнення пені не визнає повністю, зазначивши, що згідно вимог ст.. 196 ч.1 СК України розмір пені не може бути більше 100% заборгованості. Крім того вказав, що розрахунок заборгованості наданий позивачем невірний, оскільки кількість днів прострочення становить не 1618 днів, а 1588 днів. Крім того, просив врахувати, що має на утриманні ще дружину яка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за малолітньою дитиною, в нього на утриманні ще є неповнолітня дитина дружини від попереднього шлюбу. Він немає регулярного доходу, змушений орендувати житло. Також просив врахувати, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 1 жовтня 2018 року розмір аліментів був змінений з ј частини доходів на 1/6 частину. Враховуючи вищенаведене просить відмовити в стягненні з нього неустойки за прострочення сплати аліментів. Позивач надала суду відповідь на відзив /а.с. 47-49/, згідно якої, зазначила, що відповідач не надав доказів перебування у скрутному матеріальному становищі з 2014 року, наявність інших утриманців стала підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. На даний час дружина відповідача працює. Наявність дитини дружини відповідача від попереднього шлюбу також не є поважною причиною, оскільки її повинен також утримувати її батько. Вважає заперечення відповідача проти позову безпідставними. Відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив /а.с. 57-59/, згідно яких, зазначив, що не погоджується з доводами позивача, та крім того вказав, що відповідач виконував свої батьківські обов'язки належним чином, допомагав утримувати дитину просить врахувати інших утриманців яких він має. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2007 року по 29 квітня 2014 року, що підтверджується рішенням суду /а.с. 11/. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 8/. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 серпня 2014 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 10/. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 1 жовтня 2018 року розмір аліментів був змінений з ј частини доходів на 1/6 частину всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідач виконував свої зобов'язання по сплаті аліментів неналежним чином, сплачуючи аліменти нерегулярно та не в повному обсязі, в зв'язку з цим станом на серпень 2018 року утворилася заборгованість в розмірі 41468 гривень 14 копійок /а.с. 9/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.51 Конституції України обов'язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття ( ч.2, 4 ст.194 СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України). Як встановлено судом станом на 31 березня 2019 року у відповідача існує заборгованість по аліментам в розмірі 40023 гривні 92 копійки, що підтверджується довідкою Дніпровського ВДВС м. Кам'янське /а.с. 64/, тому суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості по аліментам підлягають частковому задоволенню з урахуванням даної довідки. Стосовно позовних вимог про стягнення неустойки (пені), суд приходить до наступного. У відповідності до ч.1ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц, де [PERSON] Верховного Суду (надалі - ВП ВС) вирішила відійти від правової позиції, висловленої у постановах Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16. Таким чином, суд дійшов висновку, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При перевірці наданого позивачем розрахунку суд приходить до висновку, що він здійснений відповідно до вимог закону але із арифметичними помилками, оскільки невірно обрахована кількість днів за які повинна бути стягнута неустойка та маються арифметичні помилки в обрахунках, враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне здійснити свій розрахунок пені. Місяць /рікСума заборгованості Кількість днів простроченняРозрахунок за певний місяцьРозмір пені за місяць Квітень 2014 року (6 днів)164,121590164,12*1%*164,122609,508 Травень 2014 року836,651584836,65х1%х158413252,536 Червень 2014 року836,651553836,65х1%х155312993,1745 Липень 2014 року836,651523836,65х1%х152312742,1795 Серпень 2014 року836,651492836,65х1%х149212482,818 Вересень 2014 року860,941461860,94х1%х146112578,3334 Жовтень 2014 року60,94143160,94х1%х1431872,0514 Листопад 2014 року860,941400860,94х1%х140012053,16 Грудень 2014 року371,781370371,78х1%х13705093,386 Січень 2015 року879,231339879,23х1%х133911772,8897 Лютий 2015 року279,231308279,23х1%х13083652,3284 Березень 2015 року879,231280879,23х1%х128011254,144 Квітень 2015 рокувідсутня1249-------------- Травень 2015 рокувідсутня1219-------------- Червень 2015 року237,691188237,69х1%х11882823,7572 Липень 2015 року279,231158279,23х1%х11583233,4834 Серпень 2015 року279,231127279,23х1%х11273146,9221 Вересень 2015 року279,231096279,23х1%х10963060,3608 Жовтень 2015 року392,301066392,30х1%х10664181,918 Листопад 2015 року292,301035292,30х1%х10353025,305 Грудень 2015 року992,301005992,30х1%х10059972,615 Січень 2016 року992,30974992,30х1%х9749665,002 Лютий 2016 року992,30943992,30х1%х9439357,389 Березень 2016 року592,30914592,30х1%х9145413,622 Квітень 2016 року592,30883592,30х1%х8835230,009 Травень 2016 року592,30853592,30х1%х8535052,319 Червень 2016 року715,32822715,32х1%х8225879,9304 Липень 2016 року714,34792714,34х1%7925657,5728 Серпень 2016 року715,32761715,32х1%х7615443,5852 Вересень 2016 року1147,177301147,17х1%х7308374,341 Жовтень 2016 року746,74700746,74х1%х7005227,18 Листопад 2016 року1147,176691147,17х1%х5777674,5673 Грудень 2016 року1147,176391147,17х1%х6397330,4163 Січень 2017 року1147,176081147,17х1%х6086974,7936 Лютий 2017 року1147,175771147,17х1%х5776619,1709 Березень 2017 року 646,69549646,69х1%х5493550,3281 Квітень 2017 року747,72518747,72х1%х5183873,1896 Травень 2017 року1147,174881147,17х1%х4885598,1896 Червень 2017 року 750,19457750,19х1%х4573428,3683 Липень 2017 року800,92427800,92х1%х4273419,9284 Серпень 2017 року 119,69396119,69х1%х396473,9724 Вересень 2017 року1200,923651200,92х1%х3654383,358 Жовтень 2017 року 799,94335799,94х1%х3352679,799 Листопад 2017 року 1200,923041200,92х1%х3043650,7968 Грудень 2017 року800,92274800,92х1%х2742194,5208 Січень 2018 року1577,432431577,43х1%х2433833,1549 Лютий 2018 року1577,432121577,43х1%х2123344,1516 Березень 2018 року1077,431841077,43х1%х1841982,4712 Квітень 2018 року1577,431531577,43х1%х1532412,81 Травень 2018 року677,43123677,43х1%х123833,2389 Червень 2018 року1577,43921577,43х1%х921451,2356 Липень 2018 року830,5062830,50х1%х62514,91 Серпень 2018 року830,5031830,50х1%х31257,455 Загальна сума неустойки:282582,65 Отже сума неустойки (пені) за період з 25 квітня 2014 року по серпень 2018 року становить 282582 гривні 65 копійок. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, суд немає права стягувати розмір неустойки який більше 100 відсотків заборгованості, тобто в даному випадку 40023 гривень 92 копійок. Крім того, згідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану боржника - платника аліментів. Такими обставинами може бути, наприклад, наявність тяжко хворого члена сім'ї боржника, або наявність іншої неповнолітньої дитини, яких боржник зобов'язаний утримувати тощо. Положення про зменшення розміру неустойки знайшло своє відображення і у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 22), де водночас підкреслено, що при розгляді справ про стягнення аліментів суд повинен роз'яснювати сторонам їх відповідальність за прострочення сплати. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року) Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 18 вересня 2015 року /а.с. 42/, має на утриманні ще одну малолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Дружина відповідача [PERSON] в зв'язку з народженням дитини перебувала з 20.03.2016 року по 20.03.2019 року у відпустці по догляду за дитиною, та була непрацездатною, знаходилась на забезпеченні відповідача. Відповідач сплачує аліменти на намагається погасити на даний час заборгованість по аліментам, що звісно не звільняє останнього він сплати заборгованості по аліментам, однак враховується судом при вирішенні питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з останнього саме у зв'язку з виникненням заборгованості у цей період. Все це, у своїй сукупності, свідчить про те, що розмір пені за прострочення аліментів у сумі 40023,92 грн. є значним для платника аліментів та стягнення цієї суми лише призведе до утворення заборгованості по вже існуючим зобов'язанням відповідача зі сплати аліментів, а тому суд, з урахуванням положень ч. 2 ст. 196 ЦПК України, зменшує розмір пені до 20 000,00 грн. Отже враховуючи вищенаведене з відповідача підлягають стягненню заборгованість заборгованість по аліментам в розмірі 40023 гривні 92 копійки, та неустойку (пеню) за період з 25 квітня 2014 року по серпень 2018 року у розмірі 20000 гривень. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті у вигляді судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі ст. 180, 194, 195, 196 СК України,

Outcome: partial