Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення відповідачів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підставі кредитного договору № ZRZ0GA00004298 від 26.03.2008 року [PERSON] отримала в банку кредит в розмірі 30 000 доларів США з сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.03.2013 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 26.03.2008 року між банком та відповідачами укладено договір іпотеки, за яким передано банку в іпотеку квартиру загальною площею 31,4 кв. м., в тому числі жилою площею 19,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачам на праві власності на підставі договору купівлі - продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 227250 гривень. Посилається на те, що третя особа порушила взяті на себе за кредитним договором зобов'язання та допустила заборгованість по сумі основного боргу, станом на 07.08.2013 року: 4748, 93 долари США, що складається з: - 4012,15 доларів США - заборгованість за кредитом: - 34, 29 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 97, 07 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом: - 349,48 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за догово а також штрафи відповідно до Договору: - 31, 29 доларів США - штраф (фіксована частина). - 224, 65 доларів США - штраф (процентна складова). Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZRZ0GA00004298 від 26.03.2008 року, в розмірі 4748, 93 Доларів США, що за курсом 7, 99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.08.2013 року складає 37943, 94 грн.: звернути стягнення на квартиру загальною площею 31.40 м2, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ZRZOGA00004298 від 26.03.2008 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь- яким способом з іншою особою-покупцем. з отриманням витягу з Державного реестру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених иормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотек. А також просить виселити осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS]. Сторони по справі в судове засідання не з»явились. Представник позивача Гарбар М.В. надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Додатково просив стягнути витрати понесені позивачем на виклик відповідача через оголошення у пресі. Відповідачі у судові засіданні 03.02.2014 року, 18.03.2014 року та 29.04.2014 року не з»явилися, належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими рекомендованими повідомленнями та через оголошення в газеті «Урядовий Кур»єр». Третя особа у судові засіданні 03.02.2014 року, 18.03.2014 року та 29.04.2014 року не з»явилась. Про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялась належним чином, що підтверджується поштовими рекомендованими повідомленнями. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, справа розглянута у відсутності відповідачів, представника позивача та третьої особи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено обставини вказані вище, що підтверджуються письмовими доказами по справі. Між сторонами по справі діють договірні правовідносини. Згідно ст.ст. 10 ч. 3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень ст. ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку», згідно з якими у разі порушення основного зобов'язання та /або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцятиденний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. За ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішення суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст. 38 Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Суд погоджується з розрахунком заборгованості та вважає його вірним.(а.с.6-8) Зважаючи на той факт, що відповідач порушив умови зобов'язання, вимогу іпотекодержателя про усунення цих порушень не виконав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на вказану квартиру - предмета іпотеки, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № ZRZOGA00004298 від 26.03.2008 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь- яким способом з іншою особою-покупцем. з отриманням витягу з Державного реестру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених иормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Згідно ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Відповідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок або житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч.2 ст.40 Закону). Вказані норми врегульовані й ч.3 ст.109 Житлового Кодексу України. Законодавець визначив порядок виселення мешканців з житлового будинку, який передано в іпотеку. Зокрема, примусовому виселенню з житлового будинку, переданого в іпотеку, передує рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а в послідуючому письмова вимога Іпотекодержателя або нового власника про добровільне звільнення житлового будинку протягом одного місяця або строку, який буде визначено сторонами. Та лише в разі не виконання вказаної вимоги - примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Оскільки відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення з переданого в іпотеку жилого приміщення відбувається на письмову вимогу кредитора або нового власника житлового приміщення, у добровільному порядку протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, то позовна вимога щодо виселення відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній вище квартирі задоволенню не підлягає, так як доказів про те, що відповідачі, третя особа отримали вимогу щодо виселення, по указаним у ній адресах, суду не надано.(а.с.10) До того ж, відповідно повідомлення АДП ТО ДМС України відповідачі та третя особа в [ADDRESS] не зареєстровані та відомостей про те, хто на даний час зареєстрований та проживає в даній квартирі суду не надано. Тому на підставі вище викладеного вимога про виселення задоволенню не підлягає та суд вважає її передчасною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідачів.

Outcome: partial