Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд: стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 349 грн. щомісячно, починаючи з 22.11.2019 і до досягнення дитиною повноліття; стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за минулий час (6 років 2 місяці) у в розмірі 712 235 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.03.2014 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Від спільного подружнього життя, [INFO] у них народився син - [PERSON] . За твердженням позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що стало підставою для звернення до суду. Протягом 6 років 2 місяці позивач несла витрати на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 424 470 грн., тому просить стягнути з відповідача половину вказаних витрат у розмірі 712 235 грн. в якості аліментів за минулий період. Ухвалою суду від 17.11.2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 27.11.2020 на адресу Шевченківського районного суд м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач визнав вказаний позов частково, а саме, стягнення аліментів у розмірі 2500 грн. щомісяця. В іншій частині відповідач позов не визнає та зазначає, що щомісяця передавав позивачу кошти на утримання дитини, що підтверджується письмовими свідченнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також, протягом 2018-2019 років відповідач передавав позивачу кошти через охоронця на прохідній офісу ОБСЄ по вул. Стрілецька, 16, де вона працює. У вересні 2019 відповідач придбав річний абонемент мережи «Спортлайф» для дитини і передав картку позивачу. Рішення РДА Шевченківського районну щодо встановленого графіку побачень батьком із сином позивачем не виконується. Позивачу вже присуджено стягнення з відповідача 41 000,00 грн. в якості компенсації витрат на дитину (справа 761/47932/19). На утриманню відповідача перебуває син [PERSON] , [INFO] , який потребує додаткових витрат, також на утриманні відповідача перебуває матір, яка є пенсіонеркою та потребує допомоги. Згідно довідки Києво-Святошинського районного центру зайнятості №1358 від 09.07.2020 [PERSON] перебував на обліку як безробітній з 02.07.2020. Відповідач мав контракт з приватною компанією в якості консультанта, однак через пандемію Covid-19 виплат не було та який було достроково розірвано. З 20.08.2020 на період карантину працює за тимчасовим контрактом на посаді провідного спеціаліста на державній службі. У власності відповідача знаходиться ј частина квартири, інших доходів відповідач не має. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період 712 235,00 грн., відповідач вважає їх необґрунтованими та такими, що не стосуються вимог щодо стягнення аліментів. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд встановив. 23.11.2007 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 4259. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2014 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. На утриманні відповідача знаходиться інший син - [PERSON] , [INFO] , та непрацездатна матір. Відповідно до довідки Національного агенства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів №81/9-20 від 02.11.2020 року, [PERSON] з 20.08.2020 по дату надання довідки працює на посаді провідного спеціаліста другого відділу Управління виявлення та розшуку активів центрального аппарату Національного агенства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів строково та на умовах визначених контрактом, має п`ятий ранг державного службовця, категорія посади державної служби «В», посадовий оклад становить 10 510 грн. в місяць. З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що на даний час дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини встановлена статтею 141 СК України, відповідно до частин першої та другої якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У цій статті закріплюється одна з характерних ознак батьківських прав та обов`язків - їх належність однаковою мірою обом батькам. Концепція рівності ґрунтується на одному з основних принципів сімейного права України - принципі рівності чоловіка та жінки. Згідно довідки з місця роботи [PERSON] його щомісячний дохід складає 10 510 грн в місяць. При визначенні розміру аліментівсуд враховує вимоги ст. 7 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, а також матеріального становища сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема те, що на утриманні відповідача перебуває інша неповнолітня дитина та непрацездатна матір, яка є пенсіонеркою, відомості про доходи відповідача. З огляду на зазначене, суд визначає розмір аліментів з урахуванням принципу справедливості й розумності, в розмірі 3 000 грн. в місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відносно стягнення аліментів за минулий період, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час, є доведеність саме позивачем, вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Як вбачається з поданих відповідачем доказів, останній приймав участь в матеріальному забезпеченні дитини та надавав кошти на утримання [PERSON] , [INFO] , добровільно до звернення позивача до суду з цим позовом. Дані факти позивачем не спростовані. Відповідно до ст. 81 ЦКП України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача до подачі позову до суду, а також доказів ухилення відповідача від сплати аліментів, отже вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий період не підтверджені відповідними доказами, тому в цій частині позов задоволенню не підлягаює. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial