Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог посилається на те, що Відповідач, звернувшись до Позивача з метою отримання банківських послуг, підписав заяву № б/н від 09.12.2015, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач посилається на те, що свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином зобовязання за вказаним договором не виконав. В звязку з чим, станом на 18.10.2017 заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 12024,01 грн., яка складається з наступного: 5125,47 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2146,43 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3703,35 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 548,76 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, тому Позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду клопотання яким позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити, справу розглядати за відсутності представника, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявлявся, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно та неодноразово повідомлений. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, тому суд вважає за доцільне, справу слухати за наявними у справі матеріалами з винесенням заочного рішення. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 09.12.2015 Відповідач уклав договір з ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання банківських послуг, ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення та зобовязався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Відповідно до вищезазначеного договору від 09.12.2015 Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивачем проведено розрахунок заборгованості за договором від 09.12.2015, укладеного між ПриватБанк та Відповідачем станом на 18.10.2017, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 12024,01 грн., яка складається з наступного: 5125,47 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2146,43 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3703,35 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 548,76 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до положень ст.ст. 626, 634 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому є договором приєднання. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~ Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення заборгованості за пенею та штрафами відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 550,64 грн. штраф (процентна складова), суд дійшов наступного висновку. Положеннями розділів 1.1.5, 2.1.1.7 Умов та правил надання банківських послуг передбачено відповідальність сторін. Зі змісту п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що в разі порушення клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Разом з тим, зі змісту п. 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що якщо іншими розділами не передбачено іншого, в разі непогашення кредиту у термін встановлений Графіком, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту є простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої здійснюється у відповідності з розміром, встановленим в заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, з положень п. 1.1.5.25 вищевказаних Умов вбачається, що за несвоєчасну оплату послуг, передбачених даним договором, умовами та правилами клієнт платить банку по кожному випадку порушення умов договору пеню. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано пеня в розмірі 3703,35 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 548,76 грн. за порушення позичальником строку по погашенню кредиту. Отже, банк просить застосувати до боржника потрійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи зазначене, з метою відновлення розумності та справедливості, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 3703,35 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 548,76 грн. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, оскільки в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем отриманого кредиту, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню в сумі 7771,90 грн, тобто стягненню підлягає заборгованість, яка складається з наступного: 5125,47 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2146,43 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина). Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 1600 грн, що підтверджується платіжним дорученням №PROM0B8СGА від 20.10.2017. Оскільки судом задоволено позовні вимоги позивача на загальну суму 7771,90 грн., що становить 64,64% від заявлених вимог (12024,01 грн.), тому з позивача на користь відповідача слід стягнути судові витрати понесені на сплату судового збору в сумі (1600 х 64,64%) 1034,24 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial