Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати по аліментам, у якому просила стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 10 340 грн. 00 коп та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивувала тим, щоз 23 листопада 2002 року по 23 квітня 2008 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.12.2007 і до досягнення повноліття. Протягом 2018 -2020 років відповідач аліменти на утримання доньки не сплачував взагалі у зв`язку з чим утворилася заборгованість по виплаті аліментів у сумі 21 925,58 грн. Сума неустойки, яку відповідач повинен сплатити, станом на 30.10.2020 становить 10340,00 грн., які і просить стягнути позивач з відповідача. Позивач у судовому засіданні підтримала аозовні вимоги з підстав викладених у позові, додатково вказал про те, що коли захворіла мати відповідача то між ними була домовленість, що позивач не буде пред`являти вимогу за той період часу про сплату аліментів. Проте, відповідач продовжує не сплачувати аліменти і поданий до суду позов, можливо зобов`яже відповідача визнати свої обов`язки і працевлаштуватися. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві та надані письмові докази. Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечував, пояснив, що його довіритель не працює, на його утриманні окрім доньки [PERSON] також перебуває батько [PERSON] , [INFO] , який є пенсіонером та неповнолітній син [PERSON] , на утримання якого судовим наказом Пирятинського районного суду від 03 червня 2020 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку до досягнення сином повноліття, заборгованість за яким станом на 01.12.2020 становить 6276,50 грн. У 2019 році тяжко захворіла та померла відповідача мати, у зв`язку з чим ним понесено додаткові витрати на її лікування та поховання. Про що не заперечувала і позивач, підтвердивши домовленість між ними про те, що вона не буде пред`являти вимогу про стягнення за той період часу щодо сплати аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до частковго задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом установлено, що сторони з 23 листопада 2002 року по 23 квітня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2007 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.12.2007 і до досягнення повноліття ( а.с. 15). Рішення набрало законної сили та є чинним. Позивач та її донька [PERSON] зареєстровані у [ADDRESS] (а.с. 16). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданої Пирятинським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на підставі виконавчого листа № 2-944/07 виданого Пирятинським районним судом Полтавської області, заборгованість станом на жовтень 2020 року склала 21925 грн. 58 коп (а.с. 9-11). Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконаче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Відповідно довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № П 24084 від 10.12.2020 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані його батько [PERSON] , який є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] та син [PERSON] , [INFO] та колишня дружина [PERSON] (а.с. 40, 42-44). Судовим наказом Пирятинського районного суду від 03 червня 2020 з [PERSON] , [INFO] , проживаючого та зареєстрованого в [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , проживаючої в [ADDRESS] , зареєстрованої в [ADDRESS] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 46). Заборгованість за даним судовим наказом, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданої Пирятинським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), станом на 01.12.2020 складає 6276,50 грн (а.с. 47). Відповідно копії довідки Національного інституту раку №52456 від 20.03.2019 мати відповідача [PERSON] перебувала на лікуванні у вищезазначеному закладі у березні 2019 року (а.с. 56-58). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 57). Так, судом встановлено та не спростовано представником відповідача, а навпаки підтверджено довідкою про зареєстровиних у житловому будинку осіб № П 24084 від 10.12.2020 відповідно до якої разом із відповідачем зареєстровані його батько, колишня дружина та син, копією свідоцтва про народження [PERSON] сина відповідача, копією судового наказу від 03.06.2020 відповідно до якого з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, копією пенсійного посвідчення батька відповідача [PERSON] № [NUMBER] . Відповідач у 2019 році не мав змоги у повному обсязі сплачувати аліменти на утримання доньки у зв`язку з понесеними витратами на лікування та поховання матері [PERSON] , що підтверджено довідкою та свідоцтвом про смерть останньої. Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач [PERSON] , будучи достовірно обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття, з 2018 року аліменти сплачував нерегулярно, та свідомо ухилявся від повідомлення державного виконавця про зміну місця роботи. З викладеного вбачається, що позивачка набула права на стягнення неустойки (пені). Пеня, передбачена ст. 196 СК України, нараховується за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. У відповідності до ст. 12 СК України, строки, встановлені у цьому Кодексі, обчислюються відповідно до Цивільного кодексу України. За положеннями ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. При цьому, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 251 ЦК України), а згідно з правилами, регламентованими цивільним законодавством щодо закінчення строків, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку; якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця. З вказаними правилами обчислення строків також кореспондуються і вимоги щодо обчислення процесуальних строків, визначені главою 6 ЦПК України. Виходячи з контекстного аналізу вищенаведених норм законодавства строком, з якого належить здійснювати розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, є наступний день після останнього дня місяця, в якому слід було сплатити щомісячний платіж по аліментам. Нарахування 1% неустойки (пені) від суми несплачених аліментів має проводитись на суму заборгованості за місяць (щомісячного платежу) за кожен день прострочення за весь період прострочення до повного погашення боргу, або до дня звернення в суд особи, права якої порушені. У постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за аліментами та пені від суми несплачених аліментів, Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі № 6-149цс14. Крім того, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-94цс15 при касаційному перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2015 року у справі про стягнення заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини та пені за прострочення сплати аліментів констатовано правильність застосування судом касаційної інстанції наступних норм матеріального права при вирахуванні пені від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та при її обчисленні в межах одного місяця. Так, у згаданій постанові зазначено, що за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2) +…(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18). Наданий позивачем розрахунок по сплаті пені за прострочені аліменти цілком відповідає нормам ЦПК, проте, суд враховуючи обставини викладені вище у поясненнях представника відповідача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не заперечувалися позивачем про тяжкий матеріальний стан [PERSON] , що не супроводжується умислом. Крім того, при призначенні позивачу розміру стягуваної пені за прострочення аліментів, суд бере до уваги матеріальне становища платника аліметів, який ніде на працює та наявність на утриманні інших дітей та людей похилого віку, приходить до висновку про часткове задоволення позову у розмірі 5000 грн. Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 1800 грн (а.с. 29-31). Представник відповідача, в свою чергу, також заявив суду про надання документів у визначений Законодавством термін п`ять днів про намір стягнути витрати понесених відповідачем за надання правової допомоги, після ухвалення судом рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «По судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі часткового задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено часткового (на 48%), то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: правова допомога у розмірі 870 грн. 40 коп.

Outcome: partial