Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, який мотивують тим, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.09.1996 року № 1444, були спільні власники квартири [ADDRESS]. Відповідач відповідно до договору дарування 27.06.2013 року подарував [PERSON] 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 10 договору дарування відповідач зобов'язувався до 01 серпня 2013 року знятися з реєстраційного обліку з вищевказаної квартири і звільнити її від речей, які йому належать. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобов'язати реєстраційну службу Голованівського районного управління юстиції України в Кіровоградській області зняти з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про надання згоди на зняття з реєстраційного обліку. Третя особа в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень не мають. Суд, заслухавши думку позивачів, ознайомившись із матеріалами справи дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на житло від 25.09.1996 року належить на праві приватної спільної власності квартира по [ADDRESS] (а.с. №5). 27 червня 2013 року [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] 1/3 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування частки квартири та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності (а.с. № 6-8). Згідно витягу з домової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. На підтвердження свого права власності на 1/3 частки квартири, позивач надала суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. № 8). Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів свої сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наведене свідчить про те, що позивачі, як співласники житла мають право на реалізацію свого права власності, оскільки право користування спірною квартирою у відповідача є похідним від його прав як колишнього співвласника житла. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Крім того, позивач ставить вимогу до третьої особи про зобов'язання зняти з реєстраційного обліку відповідача у спірній квартирі. Проте, відповідно до вимог ч. 3 ст. 35 ЦПК Україн, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, обмежені в процесуальних правах, а саме мають права і обов'язки, встановлені ст. 27 цього Кодексу, тобто не користуються правами і обов'язками сторони у справі, які встановлені ст. 31 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 35 ЦПК України, рішення у справі не може бути ухвалене на користь такої особи чи проти неї. Суд не повинен також своїм рішенням створювати відповідальність третьої особи перед позивачем або відповідачем. Окрім того, відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, достатньою підставою для зняття з реєстраційного обліку буде рішення суду про втрату права користування житловим приміщенням, яке вступило в законну силу та яке, відповідно до ст. 14 ЦПК України, є обов'язковим для всіх органів державної влади. Таким чином, вимога в частині зобов'язання реєстраційної служби Голованівського районного управління юстиції України в Кіровоградській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: partial