Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Представник органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON]. В обґрунтування позову посилається на те, що за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у них не склалися, шлюб між ними розірвано та мати неповнолітнього уклала шлюб вдруге з [PERSON]. Мати неповнолітнього - [PERSON], [INFO], померла [INFO], а дитина залишилась проживати з бабусею - [PERSON], дідусем - [PERSON], тіткою - [PERSON] та двоюрідною сестрою [PERSON] по лінії матері. Батько дитини [PERSON] останніх два роки до дитини не навідується, не піклується, матеріально не допомагає та не виконує батьківських обов'язків. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], 14 вересня 2018 року розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Гусятинській райдержадміністрації, та комісія дійшла до висновку, що позбавлення батьківських прав, а також стягнення з відповідача аліментів на користь дитини, захистить права та інтереси неповнолітнього [PERSON], зокрема дасть змогу влаштувати його під опіку бабусі [PERSON], і отримувати державну соціальну допомогу, пенсію по втраті годувальника. В судовому засіданні представник служби в справах дітей Соболь В.І. підтримав позов, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи, шляхом розміщеного, на офіційній веб-сторінці суду, повідомлення про виклик у судове засідання. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Соболя В.І., перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON]. [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). На підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22.11.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що вбачається із копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015553065 від 07.07.2015 року (а.с.6). [PERSON] 26.07.2014 року після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]», що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області (а.с.9). [PERSON] померла [INFO]. Що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.5). Із довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб № 1683 від 13.08.2018 року до складу сім'ї [PERSON], адреса якого: [ADDRESS] входять: дружина - [PERSON], дочка - [PERSON], внук - [PERSON], внучка - [PERSON] (а.с.10). Із письмових пояснень [PERSON] від 12.09.2018 року вбачається, що останніх 2 роки його батько [PERSON] з ним не спілкується, не цікавиться його здоров'ям, навчанням та не проявляє будь якої батьківської турботи. В Серпні 2018 року його мати [PERSON] померла і на даний час його вихованням та утримуванням займається його бабуся [PERSON]. Він хоче, щоб його бабуся [PERSON] і надалі опікувалась ним (а.с.11). Згідно письмових пояснень [PERSON] від 12.09.2018 року, остання вказує на те, що останніх 2 роки її зять - батько її внука - [PERSON] не навідується до свого неповнолітнього сина [PERSON]. Не піклується про нього, матеріально йому не допомагає, не цікавиться його здоров'ям, навчанням та не виконує батьківських обов'язків. Також зазначає, що після смерті її дочки (матері малолітнього [PERSON]) [PERSON], яка померла у серпні 2018 року, неповнолітній [PERSON] перебуває на її утриманні. У разі позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] вона зможе і надалі піклуватися про внука. Вона вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав, оскільки він вже тривалий час не піклується про її внука, а сам факт позбавлення батьківських прав дасть змогу надати дитині відповідний статус, влаштувати під її опіку та захистити інші права та інтереси дитини. Згідно висновку Органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації № 01-1346/02-16 від 03.10.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], а також стягнення з нього на користь [PERSON], [INFO] аліментів на утримання неповнолітнього внука [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно і до повноліття дитини (а.с.3). Допитана в якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] є її внуком. Її дочка [PERSON] померла в серпні 2018 року. Разом з внуком вона проживає 1 рік 4 місяці. Її зять (батько неповнолітнього - [PERSON]). - [PERSON] вихованням сина не займається, не телефонує до нього, не передає йому ні передач ні переказів. Вона його не бачила вже 2 чи 3 роки. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що він не бачив [PERSON] вже 2 роки. Дитина від нього не отримує ні переказів, ні переказів, ні телефонних дзвінків. Перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином не чинив. Допитаний в присутності представника Служби у справах дітей Гусятинської РДА Семенишин І.О., в якості свідка неповнолітній [PERSON], [INFO], в судовому засіданні показав, що він навчається в 9-А класі. Проживає разом з бабусею та дідусем. З батьком [PERSON] вже більше 1 року не спілкується. Він не допомагає грошима та не телефонує йому. Йому ніхто не забороняє з ним спілкуватися. Востаннє десь в 2015 році він бачився з батьком. Зимою 2018 року він телефонував до нього. Вважає, що батько заслужив, щоб його позбавили батьківських прав. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України. Аналогічне положення містяться в роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав". Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина [PERSON], [INFO], а саме: не піклується дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу для його внутрішнього світу, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, матеріально не допомагає. Зазначені обставини суд розцінює як свідоме ухилення від виховання дитини і приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не в повній мірі виконує свій батьківський обов'язок утримувати сина [PERSON], [INFO], тому є підстави для часткового задоволення позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1014 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. на дитину щомісячно не представлено, а судом не здобуто. При цьому суд виходить також з розумності та достатності заявленого розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум: для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial