Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у виді житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS]. Позивач, а також відповідач і третя особа є спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON], яка у віці 80 років захворіла на онкологічне захворювання, в зв'язку з чим їй зробили операцію в м. Херсон. В лютому 2014 році її стан різко погіршився, вона перестала самостійно пересуватися по будинку, не могла себе обслуговувати, тому позивач почав проживати з матір'ю до її смерті, здійснюючи її догляд та допомогу. В січні 2015 року [PERSON] звернувся в Новокаховську державну нотаріальну контору з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], проте нотаріусом йому було відмовлено в цьому та рекомендовано звернутися до суду. Просив суд встановити факт постійного проживання [PERSON], сумісно з матір'ю [PERSON] на час відкриття спадщини, [INFO] року, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 4,35 га, розташованого на території Райської сільської ради м. Нова Каховка Херсонської області в порядку спадкування після смерті [PERSON] Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із зазначених вище підстав. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, вважаючи, що позивач не доглядав за матір'ю, просили в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Третя особа позовні вимоги визнав, підтвердивши факт проживання позивача з матір'ю та догляд за нею до її смерті. Вислухавши сторони та їх представників, третю особу, свідків [PERSON]. [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, якій на праві приватної власності належали житловий будинок, розташований в [ADDRESS] земельна ділянка площею 4,35 га, розташована на території Райської сільської ради, земельна ділянка площею 0,25 га в [ADDRESS], що підтверджено відповідними Свідоцтвами. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки його матір'ю в свідоцтві про народження зазначено [PERSON] Новокаховською державною нотаріальною конторою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. З заяви [PERSON], адресованої Новокаховській міській державній нотаріальній конторі слідує, що вона в заяві вказала спадкоємцями після матері [PERSON] та [PERSON] Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 квітня 2015 року [PERSON], [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] про усунення її від права на спадщину. Зі спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], що померла [INFO] року слідує, що за прийняттям спадщини звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON] На час розгляду справи свідоцтва про право на спадщину за законом не видані. З довідки Райської сільської ради, що є в матеріалах спадкової справи слідує, що на час смерті [PERSON] з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Суд не приймає вказану довідку до уваги, а також пояснення відповідача та її представника, оскільки вони суперечать показанням свідків, допитаних в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] вказав, що є сусідом [PERSON], тому йому відомо, що на час смерті [PERSON], її син [PERSON] проживав з нею. Він постійно спілкувався як з [PERSON] так і з її сином, тому постійно бачив [PERSON] в будинку його матері, як до операції так і після операції [PERSON], в будинку він постійно проживав майже рік. [PERSON] та [PERSON], допитані як свідки показали, що [PERSON] проживав з матір'ю з зими до весни у будинку останньої. Мати була хвора, він доглядав за нею, ночував в неї та годував. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 04.06.2015 р. заяву [PERSON] задоволено, встановлено факт його проживання разом з матір'ю [PERSON] на час відкриття спадщини. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17.07.2015 р. зазначене рішення суду першої інстанції скасовано, заяву [PERSON] залишено без розгляду у зв'язку із наявністю спору про право. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. П. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного сумісного проживання заявника [PERSON] разом із своєю матір'ю [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] року, що підтвердили свідки в судовому засіданні, в тому числі і один із спадкоємців [PERSON], іншим шляхом спадкоємець [PERSON] не може довести факт свого постійного проживання з матір'ю до часу її смерті, встановлення вказаного факту необхідно йому для прийняття спадщини за законом разом з іншими спадкоємцями, тому з цих підстав позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину, під час судового розгляду підтверджений факт постійного проживання позивача разом з матір'ю на час відкриття спадщини, доказів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину як позивачу, так і [PERSON] та [PERSON] сторонами не представлено, тому суд відмовляє у визнанні права на спадщину позивачеві у зв'язку із наявністю умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. З цих підстав позов в частині визнання за позивачем права власності на 1/3 частину спадкового майна не підлягає задоволенню. Згідно ст. 79 ч. 3 п. 2 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем та його представником на підтвердження витрат на правову допомогу позивача надана квитанція № 141 від 01.09.2015 р. про прийняття адвокатом [PERSON] коштів на загальну суму 4600 грн. від позивача [PERSON] за ведення цивільної справи відповідно до угоди № 141 від 21.01.2015 р. Стягнення понесених стороною витрат на правову допомогу здійснюється відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", якими передбачено, що граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. З договору №141 від 21.01.2015 р. про юридичне обслуговування між адвокатом [PERSON] та [PERSON] вбачається, що адвокат приймає на себе обов'язок здійснювати Довірителю юридичну допомогу за позовом до [PERSON] у Новокаховському міському суді за плату у сумі 4600 грн., яка включає у себе: підготовка матеріалів до суду у сумі 600 грн.; складання заяв та позовних заяв у сумі 1000 грн.; за надання матеріалів у сумі 250 грн.; за представництво інтересів Довірителя у суді 1-ї інстанції у розмірі 2750 грн. ( п.1.2. Договору). Як вбачається з журналів судового засідання по цивільній справі адвокат [PERSON] приймав участь, здійснюючи представництво інтересів клієнта:20.10.2015 р. з 11-05 год. до 11-55 год., що становить 50 хвилин; 08.12.2015 р. з 13-35 год. до 14-20 год., що становить 45 хвилин; 24.12.2015 р. з 10-49 год. до 11-16 год., що становить 25 хвилин. Загальний час участі адвоката у судових засіданнях за цей період становить 120 хвилин. Таким чином, враховуючи встановлені Законом України «Про державний бюджет в Україні на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01.09.2015 року у сумі 1378 грн., 40 % від якої становить 551 грн. 20 коп., загальні обґрунтовані витрати на правову допомогу позивача охоплюються розміром 1102,4 грн., сплачені адвокату. Разом з тим, враховуючи норми ч.1 ст. 88 ЦПК України в частині пропорційності витрат, які підлягають стягненню, приймаючи до уваги задоволення судом однієї вимоги позивача з двох заявлених, сума судових витрат, яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача становить 551,2 грн. (1102,4:2 = 551,2). Що стосується інших витрат за проведені адвокатські дії згідно умов Договору та Акту виконаних робіт, то вони не містять інформації щодо дати та часового проміжку, витраченого адвокатом на дії, зумовленими отриманням коштів, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості провести належний розрахунок обґрунтування витрат. Тому, у цій частині заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 551,2 грн.

Outcome: partial