Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

В березні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши в ньому, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 22 грудня 2014 року був розірваний. \~ \~ \~ \~Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. \~ \~ \~ \~Вказала, що відповідач проживає окремо, кошти на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, стан здоров*я дозволяє працювати. \~ \~ \~ \~Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі 2500 грн., щомісяця, до повноліття дитини. Ухвалою суду від 21.03.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 279 ч. 2 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач на адресу суду надіслав відзив, в якому зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі, який не перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, ознайомившись з відзивом на позов, зазначила, що відповідь на відзив подавати не бажає. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського райсуду м. Чернівці від 22 грудня 2014 року був розірваний. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка була змушена звернутись до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання їхньої дитини. Відповідно до відзиву, [PERSON] позов визнав частково та вказав, що періодично з невеликими проміжками часу надає матеріальну допомогу на утримання сина та погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, який не перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. \~Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України\~передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01\~січня 2019\~року -\~2027\~грн.,\~с 01\~липня 2019\~року -\~2118\~грн.,\~з 01\~грудня 2019\~року -\~2218\~грн. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивачки, суд враховує позицію позивачки щодо способу стягнення аліментів, відсутність будь-яких відомостей про фінансове становище відповідача, наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб та наявність у нього рухомого та нерухомого майна. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивачка разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 18 березня 2019 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, згідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial