Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Зазначила, що 25.03.2020 рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області шлюб між нею та відповідачем розірвано, рішення набрало законної сили 24.04.2020. 25.03.2020 рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області вирішено стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з відповідача на її користь кошти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи із 20 лютого 2020 року. Вказала, що станом на сьогодні виконавчі листи про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини та на її утримання перебувають на примусовому виконанні у Ямпільському РВ ДВС. Зазначила, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати відповідачем аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів його заробітку (доходу) по виконавчому провадженні №61879997 (виконавчий лист №153/244/20 від 17.04.2020) відповідач за 2020 рік має заборгованість по аліментах - 8216,13 грн., та за 2021 рік заборгованість становить 3360 грн. 13 коп., всього 11 576,26 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати відповідачем аліментів на її користь на її утримання по виконавчому провадженні №62555607 (виконавчий лист № 153/244/20 від 13.07.2020) відповідач за 2020 рік має заборгованість - 20642,87 грн., та за 2021 рік заборгованість становить 28142 грн. 87 коп., всього 48 785, 74 грн. Вказала, що розрахунок неустойки (пені) від суми несплачених відповідачем аліментів, які останній зобов`язаний сплачувати на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї четвертої частини зі всіх видів його заробітку (доходу) по виконавчому провадженні №61879997 (виконавчий лист № 153/244/20 від 17.04.2020) за 2020 та 2021 рік, наступний: За 2020 рік: за лютий 2020 року (6672 х 1% х 29 = 1934, 88 грн.) за березень 2020 року (6672 х 1% х 31 = 2068,32 грн.) за квітень 2020 року (6672 х 1% х 30 = 2001,60 грн.) за травень 2020 року (6672 х 1% х 31 = 2068,32 грн.) за червень 2020 року (6672х1%х30= 2001,60 грн.) за липень 2020 року (6672х1%х31 = 2068,32 грн.) за серпень 2020 року (6672 х 1% х 31 = 2068,32 грн.) за вересень 2020 року (6672 х 1% х ЗО = 2001, 60 грн.) Загальна сума неустойки (пені) за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2020 року складає всього - 16 212 гривень 96 копійок. За 2021 рік: за травень 2021 року (8651 х 1 % х 31 = 2681,81грн.) Загальна сума неустойки (пені) за травень 2021 року складає всього - 2681 гривня 81 копійка. Зазначила, що розрахунок неустойки (пені) від суми несплачених відповідачем аліментів які останній зобов`язаний сплачувати на її користь на її утримання по виконавчому провадженні №62555607 (виконавчий лист №153/244/20 від 13.07.2020) за 2020 та 2021 рік, наступний: За 2020 рік: за лютий 2020 року (2000 х 1% х 29 = 580 грн.) за березень 2020 року (2000 х 1% х 31 = 620 грн.) за квітень 2020 року (2000 х 1% х ЗО = 600 грн.) за травень 2020 року (2000 х 1% х 31 = 620 грн.) за червень 2020 року (2000 х 1% х 30 = 600 грн.) за липень 2020 року (2000 х 1% х 31 = 620 грн.) за серпень 2020 року (2000 х 1% х 31 = 620 грн.) за вересень 2020 року (2000 х1%х30=600 грн.) за жовтень 2020 року (2000 х 1% х 31 = 620 грн.) за листопад 2020 року (2000 х1%х30=600 грн.) за грудень 2020 року (2000 х 1% х 31 = 620 грн.). Загальна сума неустойки (пені) за лютий-грудень 2020 року складає всього - 6700 гривень 00 копійок. За 2021 рік: за січень 2021 року (2000 х 1% х 31 = 620 грн.) за лютий 2021 року (2000х1%х29= 580 грн.) за березень 2021 року (2000 х 1% х 31 = 620 грн.) за червень 2021 року (2000 х 1% х ЗО = 600 грн.) за липень 2021 року (2000 х 1 % х 31 = 620 грн.) за серпень 2021 року (2000 х 1% х 31 = 620 грн.). Загальна сума неустойки (пені) за січень, лютий, березень, червень, липень, серпень 2021 року складає всього - 3660 гривень 00 копійок. Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути із [PERSON] , [INFO] на мою користь заборгованість по сплаті аліментів всього у розмірі 60 362 гривні. Стягнути із [PERSON] , [INFO] на мою користь неустойку (пеню) всього у розмірі 29 254 гривень 77 копійок, яка виникла з вини відповідача. Стягнути із [PERSON] , [INFO] на мою користь судовий збір у розмірі 908 грн. Суд здійснює розгляд справи у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України. Сторони про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - адвокат Вітвіцький О.Ю. 08.11.2021 за вх.№7379 подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст. 128 ЦПК України - судовою повісткою. 01.11.2021 за вх.№7222 відповідач [PERSON] подав відзив. У своєму відзиву відповідач [PERSON] зазначив, що 27.10.2021 ним отримано позовну заяву з додатками та ухвала про відкриття провадження у справі від 07.10.2021. У вказаній ухвалі вказано про відкриття спрощеного позовного провадження про призначення першого судового засідання на 08.11.2021 та визначено відповідачу строк подачі заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження до 25.10.2021. Крім того, йому було встановлено строк для подання відзиву на позов, а саме 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ознайомившись зі змістом вказаної позовної заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Вказав, що позивач, звертаючись з позовною заявою до суду, просить стягнути з нього заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 60 362 грн., пеню в розмірі 29 254 грн., та судові витрати. Зазначив, що відповідно до рішення суду від 25.03.2020 в справі №153/244/20, з нього стягнуто кошти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів за 2020 рік, який стягується у твердій грошовій сумі 2000 грн., і виданий державною виконавчою службою серія АСВП №62555607 (на підставі виконавчого листа №153/244/20, від 13.07.2020) у нього за 2020 рік існує заборгованість у розмірі 20 642, 87 грн., а також в аналогічному розрахунку за 2021 рік існує заборгованість 28 142, 87 грн. Вказав, що на вказану суму не можна нараховувати неустойку (пеню), як вказав позивач в позовній заяві, так як визначені рішенням суду кошти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., на утримання матері до досягнення дитиною 3-річного віку не є стягненням аліментів, а є утриманням батьком матері з якою проживає дитина. Тому, з нього не можуть бути стягнуті неустойка (пеня) з вказаної суми, яку просить стягнути позивач. Вказана сума залишається заборгованістю, яка буде ним в подальшому погашена. Що стосується нарахування позивачем неустойки (пені) за прострочення чи не сплати аліментів на утримання дитини в розмірі однієї четвертої частини від усіх видів заробітку (доходу), також хочу звернути увагу суду на те, що позивач при нарахуванні заборгованості, брав до уваги розрахунки по заборгованості за 2020 та 2021 роки, які видані державною виконавчою службою серії АСВП №62555607, (виконавчого листа №153/244/20, від 13.07.2020). Вказав, що позивач при обчисленні вказує суму заборгованості 6672 яку множить на 1% та множить на кількість днів у місяці, що є не правильним, адже сума 6672 грн., є сумою заробітку (розміром доходу, середньою заробітною платою працівника для місцевості) від якої вираховується одна четверта частина від його заробітку, яка має становити 1668 грн., і саме вказана сума має бути включена до розрахунку, а не 6672 грн. Зазначив, що з нього має бути стягнуто: за лютий 2020 року ( 536, 13 х 1% х 29 = 155,47 грн. За березень 2020 року (1668 х 1% х 31 = 517,08 грн. За квітень 2020 року (1668 х 1 % х 30 = 500, 40 грн. За травень 2020 року (1668 х 1 % х 31 = 517, 08 грн. За червень 2020 року (1668 х 1% х 30 = 500, 40 грн. За липень 2020 року (1668 х 1 % х 31 = 517, 08 грн. За серпень 2020 року (1668 х 1% х 31 =517,08 грн. За вересень 2020 року (1668 х 1 % х 30 = 500,40 грн. Загальна сума неустойки (пені) складає всього - 3 724, 99 грн. За травень 2021 року (1741 х 1 % х 31 = 539, 71 грн. Зазначив, що при умові такого правильного розрахунку це є не об`єктивним виходячи з обставин справи та наступного. Відповідно до розрахунку про заборгованість за 2020 рік серія АСВП №61879997 та такий же розрахунок дала позивач у справі у нього існувала заборгованість з лютого по вересень 2020 року, а за жовтень, листопад та грудень 2020 року він сплатив в загальному 9000 грн., це при тому, що йому необхідно було сплатити 1668 грн. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за 2021 рік ним теж сплачувалась заборгованість по аліментам, де він платив починаючи з січня місяця 2021 року замість 1741 грн., щомісячно по 3000 грн., сплачував і 4500 грн. Вказав, що у нього існує борг в сумі 3242,12 грн. Якщо врахувати що за два місяці він повинен заборгувати 1741 грн., за травень 2021 року та 1668 грн. за вересень 2020 року, що разом становить 3409 грн. А заборгованість відповідно становить 3242,12 грн., тобто трохи менше ніж за два місяці. Тобто, неустойку (пеню), яку з нього необхідно стягнути це =: За вересень 2020 року (1668 х 1 % х ЗО) = 500,40 грн. За травень 2021 року (1741 х 1 % х 31 = 539, 71 грн. Сама заборгованість становить по аліментам 3242,12 грн. Просив позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з нього на користь позивача заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 3242 гривні 12 копійок, та 1040 гривень 11 копійок неустойки (пені).Просив справу розглянути у його відсутність. Заяви, клопотання: відзив; заява представника позивача про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим документом. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про народження, виданого 02.01.2019 встановлено, що [INFO] в м. Ямпіль Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.03.2020 встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 25.03.2020 встановлено, що із [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої по [ADDRESS] , жительки [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј (однієї четвертої) частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , стягуються на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої по [ADDRESS] , жительки [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , кошти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років, починаючи із 20 лютого 2020 року. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у твердій грошовій сумі 2000 гривень встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] у твердій грошовій сумі 2000 гривень на користь [PERSON] починаючи з 20.02.2020 на утримання однієї дитини ( [INFO] ) 20.02.2020 по 31.12.2020 становить 20642 гривні 87 копійок. Із розрахунку вих..№ 1179/18-23-25 від 07.09.2021 заборгованості зі сплати аліментів у твердій грошовій сумі 2000 гривень встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] у твердій грошовій сумі 2000 гривень на користь [PERSON] починаючи з 20.02.2020 на утримання однієї дитини ( [INFO] ) з 01.01.2021 по 31.08.2021 становить 28142 гривні 87 копійок. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку доходу, щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина ( [INFO] ) з 20.02.2020 по 31.12.2020 становить 8216 гривень 13 копійок. Із розрахунку вих..№11978/18-23-25 від 07.09.2021 заборгованості зі сплати аліментів у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку доходу, щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина ( [INFO] ) з 01.01.2021 по 31.08.2021 становить 3360 гривень 13 копійок. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку доходу, щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина ( [INFO] ) з 01.01.2021 по 31.10.2021 становить 3242 гривні 12 копійок. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає частково доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та ст.196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Проте, вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини, суд звертає увагу на наступне. Виходячи із системного аналізу Глави 15 і Глави 22 СК України («Обов`язок по утриманню інших членів сім`ї та родичів»), зокрема статті 274 СК України, норми положень Глави 15 СК України до правовідносин, що врегульовані нормами інших глав СК України, можуть застосовуватися лише у випадку прямого на це посилання. В свою чергу, Глава 9 СК України «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК України, а тому положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються. Аналогічний підхід щодо дії статті 196 СК України висловив і Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року по справі № 635/6679/16-ц (провадження № 61-22926св18). Зокрема касаційна інстанція наголосила на тому, що вимоги статті 196 СК України передбачають відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, тільки при виникненні заборгованості за аліментами, які сплачуються на дітей, і не розповсюджуються на правовідносини щодо сплати аліментів на утримання батьків. Крім того Верховний Суд звернув увагу на неможливості застосування аналогії закону «розширивши» дію статті 196 СК України. Враховуючи те, що Главою 9 Сімейного кодексу України «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів на утримання дружини, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог [PERSON] щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. При вирішенні питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину у розмірі однієї четвертої частини, суд виходить із того, що відповідно до ст.196 ч.1 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, розрахунок неустойки (пені) здійснюється шляхом множення суми заборгованості за один місяць на один відсоток та на кількість днів відповідного місяця поточного року - (розмір аліментів) Х 1 % Х 30 (31) (кількість днів відповідного місяця). За такими правилами здійснивши помісячний розрахунок пені, яка підлягає стягненню із відповідача за прострочення аліментів на утримання дитини за рішенням суду згідно із розрахунками заборгованості, встановлено, що розмір неустойки (пені) за прострочення аліментів на утримання дитини з 20.02.2020 по 29.02.2020 (536,13 грн. х 1% х 10 днів = 53,61 грн.), з 01.03.2020 по 31.03.2020 (1668х1%х31 день=517,08 грн.), з 01.01.2020 по 30.04.2020 (1668х1%х30днів=500,40 грн.), з 01.05.2020 по 31.05.2020 (1668х1%х31 день=517,08 грн.), з 01.06.2020 по 30.06.2020 (1668х1%х30 днів=500,40 грн.), з 01.07.2020 по 31.07.2020 (1668х1%х31 день=517,08 грн.), з 01.08.2020 по 31.08.2020 (1668х1%х31 день=517,08 грн.), з 01.09.2020 по 30.09.2020 (1668х1%х30 днів=500,40 грн.) - складає 3623 гривні 13 копійок. З 01.05.2021 по 31.05.2021 (1741х1%х31 день=539,71 грн.) складає 539 гривень 71 копійка. Всього 4162 гривні 84 копійки. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину обґрунтованими і такими, що підлягають до часткового задоволення. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, до досягнення [PERSON] повноліття, суд виходить з наступного. Згідно із розрахунків заборгованості по сплаті аліментів на дитину, до досягнення повноліття встановлено, що сума заборгованості з 20.02.2020 по 30.09.2020 складає 12239 гривень 13 копійок. З 01.05.2021 по 31.05.2021 складає 1741 гривню. Всього 13980 гривень 13 копійок. Позивачем надано докази наявності у відповідача заборгованості по аліментам та підстав стягнення пені за її несплату з вини відповідача. Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу відсутності його вини у виникненні боргу по аліментам, його матеріального та сімейного стану, і не підтверджено факт оспорюванняним батьківства, а тому суд вважає,що підстав для відмови в позові та для застосування положень ч.2 ст.196 СК України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів - відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана. Згідно положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. При цьому, вимоги статті 194 СК України до правовідносин, які склалися між сторонами, після звернення позивача до виконавчої служби із заявою про примусове виконання виконавчого листа та відкриття 17.04.2020 виконавчого провадження АСВП №61879997, не застосовуються, оскільки заборгованість за аліментами виникла після відкриття виконавчого провадження і повторному стягненню така заборгованість не підлягає. Тому правових підстав для застосування статті 194 СК України і додаткового стягнення з відповідача заборгованості за аліментами, що виникла під час примусового виконання рішення суду, не має. Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року по справі №204/8019/16-ц. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». З аналізу положень частини 8 цієї статті слід дійти висновку, що суд вирішує питання заборгованості зі сплати аліментів лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Відповідно до частин першої та третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Отже суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Такі висновки суду узгоджуються також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Також слід зазначити, що у випадку ухвалення рішення про стягнення заборгованості за аліментами (які вже стягуються щомісячно згідно рішення суду), це може призвести до подвійної відповідальності боржника, оскільки з боржника у такому випадку буде стягнута грошова сума у вигляді заборгованості (яка виникла внаслідок несвоєчасної оплати ним аліментів), і безпосередньо самі аліменти, які він зобов`язаний сплачувати на підставі вже існуючого рішення суду. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по аліментам, до досягнення дитиною повноліття не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до трьох років, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. ч. 7, 8 цієї статті, після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, за відсутності заборгованості із сплати аліментів підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, повертають виконавцю постанову про стягнення аліментів з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу присуджених йому сум аліментів. Якщо відраховані з боржника суми аліментів не були перераховані стягувачу, виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, що утворилася, та роз`яснює йому права на звернення з позовом до підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи, якщо така заборгованість утворилася з їхньої вини. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. Оскільки стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років за період з 20.02.2020 по 31.12.2020 та з 01.01.2021 по 31.08.2021, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа №153/244/20, виданого 13.07.2020 Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ч.1 ЦПК України покладаються на відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у сумі 908 гривень. Норми права, які застосував суд при вирішенні спору - ст. ст. 195, 196 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial