Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності на грошові кошти в сумі 20000 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27», відкритому в Рівненській філії ПАТ КБ «Приватбанк», зняти арешт з грошових коштів в сумі 20000 грн. та зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» в особі Рівненської філії здійснити переказ коштів на її рахунок. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 31 грудня 2015 року нею було здійснено помилковий переказ коштів в сумі 20000 грн. на рахунок ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27», з яким у неї відсутні будь-які договірні, трудові чи зобовязальні правовідносини. Повернути вказані кошти ні банк, ні ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27» не можуть, так як рахунок, на який було здійснено переказ, арештований згідно із постановою відділу ДВС Дубровицького районного управління юстиції. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» позов визнав частково, не заперечує проти визнання права власності на грошові кошти за позивачем та зняття арешту з цього майна, однак вважає, що помилковий переказ стався не з вини банку, а тому відсутні підстави для покладення на банк обовязку здійснити переказ коштів. Крім того, пояснив, що грошові кошти в сумі 20000 грн., які були внесені позивачем 31 грудня 2015 року, дійсно перебувають на рахунку ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27», відкритому в Рівненській філії ПАТ КБ «Приватбанк». Представник відповідача ВАТ Дубровицька центральна районна аптека № 27» в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві начальник відділу ДВС Дубровицького районного управління юстиції просив розгляд справи провести у відсутності представника відділу ДВС. Судом з власної ініціативи залучалося до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Рівненське територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку - стягувач за виконавчим листом № 2а/1770/1545/20114 від 4 листопада 201 року. Оскільки вказаний стягувач не заявив про свою участь у справі, справа розглядалася без нього. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 31 грудня 2015 року [PERSON] через термінал TS208590 ПАТ КБ «Приватбанк» було помилково внесено на рахунок 26002360753001, що належить ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27», грошові кошти в сумі 20000 грн. Кошти були зараховані на вказаний рахунок 5 січня 2016 року. Позивач листом від 6 січня 2016 року звернулася до Дубровицького відділення Рівненської філії ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням повернути помилково перераховані кошти та отримала усну відповідь про неможливість виконання будь-яких видаткових операцій за рахунком, на який були зараховані кошти, в звязку з накладеним на нього арештом. Постановою державного виконавця відділу ДВС Дубровицького районного управління юстиції [PERSON] від 19 січня 2012 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2а/1770/1545/2011, виданого 4 листопада 2011 року Рівненським окружним адміністративним судом, про стягнення з ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27» на користь Рівненського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку 85000 грн. штрафних санкцій накладено арешт на все майно та грошові кошти, що належить боржнику, в тому числі на рахунок № 26002360753001, відкритий в ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідно до ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналогічні положення містяться і у приписах ст.41 Конституції України. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не можу бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні. Нормами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст.391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом ст.177 ЦК України обєктами цивільних прав є, зокрема, речі, в тому числі гроші. Згідно із ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого ) без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно ), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Зобовязання з безпідставного придбання майна виникають за наявності таких умов : має місце набуття або зберігання майна; набуття або зберігання було здійснено за рахунок іншої особи; відсутні правові підстави для набуття або зберігання майна. Відповідно до п.п.1.23, 1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під помилковим переказом розуміється рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого субєкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Судом встановлено, що грошові кошти, які були отримані ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27» у звязку з помилковим їх перерахуванням на розрахунковий рахунок останнього, отримані без достатніх на те підстав. Доказів наявності між позивачем та відповідачем ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27» договірних, трудових або зобовязальних відносин суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання права власності на грошові кошти в сумі 20000 грн. за позивачем. Відповідно до вимог ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладений арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи, що на рахунок відповідача ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27», на який позивачем здійснено помилкове внесення коштів, накладено арешт і вказаний відповідач не має права розпоряджатися грошовими коштами, які на ньому знаходяться, підлягає до задоволення позовна вимога про звільнення з-під арешту грошових коштів в сумі 20000 грн., які помилково зараховані на рахунок №26002360753001 в Рівненській філії ПАТ КБ «Приватбанк» згідно із квитанцією №0.0484547820.1 від 31 грудня 2015 року. Згідно із ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п.32.3.1 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк-порушник зобовязаний після виявлення помилки негайно повідомити неналежного отримувача про здійснення помилкового переказу і про необхідність ініціювання ним переказу еквівалентної суми коштів цьому банку протягом трьох робочих днів від дати надходження такого повідомлення. Пунктом 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушеня яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. Банк, що обслуговує неналежного отримувача, не несе відповідальності за своєчасність подання ним розрахункового документа на повернення помилково зарахованих на його рахунок коштів. У відповідності до Указу Президента України від 16 березня 1995 року № 27 «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України» підприємства незалежно від форм власності мають повертати у пятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти. Оскільки обовязок повернути помилково зараховані кошти в усіх випадках ( з вини банку або іншого субєкта переказу ) покладається законодавцем на неналежного отримувача, суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про зобовязання відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в особі Рівненської філії здійснити переказ коштів в сумі 20000 грн. як предявленій до неналежного відповідача. Належним відповідачем за позовною вимогою про зобовязання здійснити переказ коштів в сумі 20000 грн. є ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27» як неналежний отримувач помилково зарахованих коштів. 19 січня 2016 року позивач направила відповідачу ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27» вимогу про повернення шляхом перерахування на належний їй рахунок помилково отриманих коштів в сумі 20000 грн. Однак, грошові кошти позивачу повернені не були. Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено безпідставність отримання ВАТ «Дубровицька центральна районна аптека № 27» на розрахунковий рахунок №26002360753001 коштів в сумі 20000 грн. суд дійшов висновку про наявність підстав для зобовязання відповідача здійснити переказ коштів. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial