Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 14431, 97грн. В обґрунтування свої позовних вимог, позивач зазначає що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 01.02.2011 року укладено кредитний договір, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконав видавши відповідачу кредит в розмірі встановленого в договорі, але позичальник свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, а також інші витрати відповідно до умов договору. [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає. Станом на 28.02.2015 р. існує заборгованість по кредитному договору в розмірі 14 431,97 грн., яка складається із наступного: - 7459,53 грн. - заборгованість за кредитом, - 5008,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 800,68грн. - заборгованість за пенею та комісією, - 500 грн. - штраф (фіксована частина), - 663,43грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заперечень проти позову на адресу суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. 17.03.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 01.02.2011 року укладено кредитний договір, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач погодився з умовами договору, що підтверджується його підписом на анкеті-заяві разом з довідкою про умови кредитування, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами. Однак відповідач своєчасно не повернув ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору. З розрахунку заборгованості видно, що загальна сума заборгованості становить 14 431,97 грн., яка складається із наступного: - 7459,53 грн. - заборгованість за кредитом, - 5008,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 800,68грн. - заборгованість за пенею та комісією, - 500 грн. - штраф (фіксована частина), - 663,43грн. - штраф (процентна складова). Правильність проведеного позивачем розрахунку заборгованості відповідачем не оспорювалась, будь-яких клопотань на його спростування не заявлено. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Позивачем не надано доказів, які б обґрунтовували відповідний розмір збитків. Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені та комісії зазначена єдиною сумою та не визначені окремо. За таких обставин, розмір неустойки у формі пені суд не може відокремити від суми комісії. Пеня та штраф згідно ст. 549 ЦК України є різновидами неустойки за порушення цивільного зобов'язання. Одночасне стягнення пені та штрафу суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки є подвійною відповідальністю за одне й те саме порушення зобов'язання. Суд вважає, що достатньою мірою відповідальності за порушення кредитного зобов'язання є пеня. У стягненні штрафу (фіксованої та процентної частин) суд вважає за необхідне відмовити. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 13 268,54 грн., у тому числі: - 7459,53 грн. - заборгованість за кредитом, - 5008,33 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 800,68грн. - заборгованість за пенею та комісією. Дані обставини підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи та дослідженими у судовому засіданні доказами: копією розрахунку заборгованості (а.с.4), копією анкети -заяви, довідки про умови кредитування (а.с.5,6), копією витягу з Умов та Правил кредитування (а.с.7-30 ) копією паспорта відповідача (а.с.31), копією витягу статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.35), копією банківської ліцензії, копією довідки з ЄДРПОУ АА №241170, копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 33, 34). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит, проти чого останній не заперечує, а відповідач, в свою чергу, не виконують умов Кредитного договору. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам - є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню. Згідно доданого до позовної заяви платіжного доручення, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем при подачі позову та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial