Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, і в обґрунтування позовних вимог вказала про те, що вона з 14.08.2018 року по 10.07.2019 перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 10.07.2019 року її було звільнено з роботи відповідно до наказу 318/к. В день звільнення з роботи позивачці не була виплачена заробітна плата в сумі 19391,20 грн. Відповідач відмовляється сплатити позивачці заборгованість через відсутність грошових коштів. Тому позивачка змушена звернутись до суду і просить сягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 19391,20 грн. 14.08.2020 року до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми від позивачки надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі. 13.08.2020 року від представника відповідача за довіреністю Козупиці О.М. надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив про те, що заборгованість Товариства перед позивачкою складає 11063,79 грн., що підтверджується довідкою Товариства № 409 від 07.08.2020 року. Справу просить розглянути без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка з 14.08.2018 року по 10.07.2019 перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 10.07.2019 року її було звільнено з роботи відповідно до наказу 318/к. В день звільнення з роботи позивачці не була виплачена заробітна плата в сумі 19391,20 грн. Відповідач відмовляється сплатити позивачці заборгованість через відсутність грошових коштів. Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" № 409 від 07.08.2020 року сума заборгованості з заробітної плати перед працівником - [PERSON] становить 11063,79 грн. З огляду на викладене, порушене право позивачки підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги позивача в частині стягнення заробітної плати задовольнити частково, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь [PERSON] заборгованість з заробітної плати в розмірі 11063,79 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial