Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стягнути аліменти на їх утримання в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину з кожного відповідача, визначити місце проживання малолітніх дітей з ними, посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не цікавляться їх життям, здоров`ям, успіхами, матеріально не забезпечує. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.03.2021р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, відповідачам запропоновано надати відзив. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.11.2021р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечує, посилаючись на те, що вона належним чином виконувала свої обов`язки по вихованню дітей, поки їх не забрали до дитячого будинку. Представник Служби у справах дітей позов підтримала. Представник Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» в судове засідання не з`явився, просить слухати справу у його відсутність. Згідно письмових пояснень позов в частині позбавлення відповідачів батьківських прав підтримує, зазначивши, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та такими, що відповідають інтересам дітей (а.с.98-100). Суд, вислухавши пояснення сторін, 3-ї особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є бабусею, відповідачка [PERSON] - її дочкою та матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] - їх батьком (а.с. 11зв.-12зв.). Встановлено, що відповідачі вихованням дітей не займаються, з 5.10.2020р. діти на підставі Актів органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину були поміщені до Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей», не цікавляться їх життям, здоров`ям, успіхами своїх дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надають, повністю самоухилились від виконання батьківських обов`язків. Даний факт підтверджується: листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Святошинського району м. Києва, з якого вбачається, що дітей до лікаря зазвичай супроводжує бабуся; листом сектора ювенальної поліції про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] , яка згідно опитаних в ході перевірки осіб зловживає спиртними напоями, вчиняє вдома сварки, застосовує до дітей нецензурну лексику та моральні знущання, залишає постійно без батьківського догляду, не забезпечує фінансово; характеристикою [PERSON] , згідно якої мати не приділяє належної уваги і не турбується розвитком [PERSON] , вихованням займається бабуся; довідками Київського міського психоневрологічного диспансера № 4 від 4.10.2006р. та від 22.01.2021р., згідно яких відповідачка [PERSON] перебуває під наглядом психіатра з приводу хронічного нервово-психічного захворювання; Актами обстеження умов проживання за період з квітня по грудень 2020року, довідкою Святошинського УП ГУНП м. Києва, згідно якої [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, крім того, перебуває на обліку у Святошинському УП ГУНП у м. Києві, категорія «кривдник»; Актами органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 5.10.2020р., згідно яких 5.10.2020р. об 11.50год. найдено дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були без нагляду батьків; листом Центру допомоги дітям "Місто щасливих дітей" від 11.02.2021р., з якого вбачається, що малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] під час перебування в Центрі відвідувала бабуся, яка постійно телефонувала їм, одного разу відвідала старша сестра. Мати дітей також отримала дозвіл на відвідування, проте через скарги на насилля з боку матері, про її постійну агресію, про численні побої та знущання було ініційовано спільну зустріч з нею, на якій вона не заперечувала свого насилля в родині, стверджувала, що це є її нормою поведінки, що саме так вона виховувала своїх старших дітей. Вела себе агресивно, звинувачувала матір та брата у всіх негараздах в її житті. Крім того, було встановлено, що вона неодноразово проходила курс лікування в психіатричній лікарні і перебуває на обліку у лікаря психіатра. В ході робочої наради було прийнято спільне рішення заборонити будь-яке спілкування [PERSON] з дітьми, оскільки це може нести загрозу їх здоров`ю та негативним чином відобразитись на їх психоемоційній сфері; висновком психологічного обстеження Центра допомоги дітям «Місто щасливих дітей» від 16.12.2021р., з якого вбачається, що діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зазнавали від матері фізичного та психологічного насилля; поясненнями [PERSON] , наданими Службі у справах дітей, згідно яких він зазначив, що не має змоги утримувати дітей, має сумніви щодо свого батьківства відносно [PERSON] та [PERSON] , оскільки жінка йому зраджувала, агресивно себе поводила по відношення до нього та дітей, родичів, фізично карала дітей, тому він залишив сім`ю (а.с. 13-19, 59, 63-71). В теперішній час малолітні діти проживають з позивачкою [PERSON] , де створені належні умови для проживання дітей. Згідно висновку Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 5.10.2021р., комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 53-57). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитини, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм морали; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, матеріально їх не забезпечують, вони підлягають позбавленню батьківських прав. При цьому суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачів спрямовано насамперед на захист інтересів їх малолітніх дітей та є засобом стимулювання відповідачів до належного виконання ними своїх обов`язків, які, в разі зміни свого ставлення до дітей та своїх батьківських обов`язків, матимуть змогу звернутися до суду з відповідним позовом та поновити свої батьківські права. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, що відповідачі є працездатними, інших неповнолітніх дітей на утриманні не мають, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивачки [PERSON] , з якою на даний час проживають малолітні діти, аліменти на їх утримання в розмірі Ѕ частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку на кожно дитину з кожного відповідача. Вимога про визначення місця проживання дітей разом з позивачкою задоволенню не підлягає, оскільки на даний час позивачка опікуном дітей не призначена. При цьому позовні вимоги позивачки [PERSON] задоволенню не підлягають в повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що з малолітніми дітьми вона не проживає, має свою сім`ю, в якій народилась дитина, а тому вона не відноситься до кола осіб, які відповідно до ст. 165 СК України мають право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір, враховуючи задоволення судом двох позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial