Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.08.2015 року він виконав роботи з відновлення фасаду за адресою: м. Київ вул. Володимирська 60, центральний вхід КНУ ім.. Т. Шевченка. За виконанні роботи відповідач [PERSON] будучи директором ТОВ ,,РЕМБУДРЕСТАВРАЦІЯ" обіцяв розрахуватися 26-27 серпня 2015 року. 18.10.2015 року відповідач [PERSON] зобов'язався виплатити 11000 грн., що підтверджується борговою розпискою. Відповідно до розписки відповідач зобов'язувався повернути позивачу кошти за виконані роботи до 30.10.2015 року. Відповідач в добровільному порядку свої боргові зобов'язання не виконує, що є підставою для звернення позивача до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до боргової розписки відповідач [PERSON] зобов'язався виплатити позивачу [PERSON] 11000 грн., за виконані роботи до 30.10.2015 року. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, оплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу положень ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов»язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. З врахуванням викладеного суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 11000 гривень (як визначено в зобов'язанні). Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Позивачем з урахуванням заявлених позовних вимог не було доведено наявності передбачених ст. ст. 23, 1167 ЦК України підстав відшкодування відповідачем моральної шкоди. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, виходячи з приписів ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави також має бути стягнута сума судового збору у розмірі 1378 грн..

Outcome: partial