Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 14 червня 1997року по 12 червня 2007року. Під час шлюбу в них народилася донька [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею. На підставі рішення Дружківського суду від 27 травня 2014року відповідач [PERSON] зобов'язаний виплачувати на її користь аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На цей час на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/229/365, від 27 травня 2014року про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] аліментів у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду , без будь-яких поважних причин, за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів станом на 16.11.2015року у сумі 3836,97грн. За її розрахунком за період з травня 2014року по листопад 2015року сума неустойки , яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає 20 151,33грн. Просить цю суму стягнути з відповідача. 30 листопада 2015року позивач надала уточненні позовні вимоги, в яких просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів з 06 травня 2014р по 31 жовтня 2015року в сумі 20151,33грн (а.с.16). Під час розгляду справи позивач підтримала свої вимоги. Пояснила, що відповідач ухиляється від сплати аліментів, про що свідчить той факт, що він працює за межами України, отримує доход 18000 грн. , при цьому аліменти сплачує в частках від середнього заробітку по місту Дружківка. Тому вважає, що є вина відповідача в несвоєчасній сплаті аліментів і відповідно є підстави для нарахування пені. При нарахуванні пені вона враховує суму заборгованості та фактичну кількість днів прострочення . На її думку сума пені складає 19829,50грн, про що надає уточнений розмір неустойки, яку і просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Пояснили, що 08 лютого 2014року він став на облік у центр зайнятості , як особа, яка шукає роботу. Отримував допомогу по безробіттю. Потім він захистив бізнес план, отримав кошти з центра зайнятості на здійснення підприємницької діяльності та знявся з обліку. З лютого по травень 2014року він отримував кошти з центру зайнятості, але виконавчий лист не надійшов своєчасно до центру зайнятості, тому аліменти в лютому-квітні з нього не вираховувалися. Виконавчий лист надійшов лише в травні 2014року і з його допомоги по безробіттю одразу відрахували аліменти в сумі 9900грн. Оскільки він отримав одразу всю суму допомоги , яку мав би отримувати протягом 9 місяців в центрі зайнятості, то вважав, що і аліменти з нього відрахували за цей період. Тому не сплачував аліменти, що викликало заборгованість. Його ніхто не повідомляв про заборгованість і в жовтні 2014року він звертається до ВДВС для здійснення звірки, оскільки вважав, що приблизно в цей період йому потрібно сплачувати аліменти . У ВДВС йому повідомили, що є заборгованість в сумі 2300грн. Він мав можливість лише частково сплатити, і одразу сплатив 400грн. Тому за цей період він готовий сплатити неустойку, яку розраховує виходячи з суми заборгованості, пені 1% , та кількості днів у місяці, за який необхідно було сплатити аліменти. За його розрахунком сума неустойки за період з 06 травня 2014року по грудень 2014року складає 1040,80грн. Він активно шукав роботу. Але постійної роботи не знайшов. Що стосується неустойки за період з січня 2015року і по 31 жовтня 2015року, вважають, що підстав для стягнення неустойки не має. В 2015році він сплачував аліменти регулярно в розмірі, який йому повідомляв державний виконавець. Те, що пізніше відбувався перерахунок нарахованих аліментів через зміну середнього заробітку по місту Дружківка, його ніхто не повідомляв. І про заборгованість по аліментам, яка виникла не через те що він не платив аліменти, а саме через зміну середнього заробітку йому стало відомо лише в грудні 2015року, після отримання позовних матеріалів в яких побачив розрахунок державного виконавця станом на 16 листопада 2015року, і розмір нарахованих аліментів значно більшим , ніж йому повідомляв державний виконавець. Він отримував у державного виконавця розрахунок станом на 29.05.2015року, в якому нараховані аліменти складали 481,66грн, замість 608,17грн, як надала позивачка. Це змусило його в грудні 2015року звертатися до виконавця. Державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості станом на 30.12.2015року, в якому вбачається, що розмір нарахованих аліментів державним виконавцем в період липень - жовтень 2015року є іншим, ніж надала позивачка. Після з'ясування розміру заборгованості , він вже в січні 2016року здійснює її погашення і вже станом на 18 січня 2016року має переплату по аліментам в сумі 253,05грн. Вважає, що заборгованість виникла не через його дії, а через дії державного виконавця, який не тільки не повідомляв його про заборгованість, а навпаки повідомив йому суму до сплати, яка була значно меншою, що призвело до виникнення заборгованості. До нього з боку державного виконавця не застосовувались ніякі заходи, як до боржника. Тому просить відмовити в позові за період 2015року. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис № 177 (а.с.13). Відповідно до рішення Дружківського міського суду № 2-257/2011 від 17.03.2011року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], стягнуто аліменти в розмірі ? частини його доходу. Рішенням Дружківського суду в справі № 229/868/14-ц від 16 травня 2014року розмір раніше стягнутих з [PERSON] аліментів зменшений. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/6 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Раніше виданий виконавчий лист № 2/257/2011р від 17 березня 2011року повернуто до суду. (а.с.8-10). Судом встановлено, що в період з 06 травня по 31 грудня 2014року відповідач сплатив аліменти позивачу на виконання вищезазначеного рішення суду лише в жовтні 2014року в сумі 400грн. Заборгованість по аліментам за цей період склала 3655,03грн, з розрахунку: (461,94+87,74+477,33+497,17+497,17+497,17+512,17+512,17+512,17) - 400. Причини, які зазначає відповідач [PERSON] щодо несплати аліментів в цей період, суд вважає не свідчать про відсутність його вини, а тому є підстави для нарахування пені в цей період. В період з січня 2015року по жовтень 2015 р відповідач сплачує нараховані аліменти не в повному обсязі. Як вбачається з розрахунку головного державного виконавця (а.с.51) від 29.05.2015р відповідачу були нараховані аліменти в період лютий - травень по 481,66грн. Відповідач за цей період сплачує аліменти щомісячно в розмірі 500грн (а.с. 51,96). Однак фактичний розмір нарахованих аліментів складає в лютому - березні 2015року по 608,17грн, квітень - травень 2015р - 885,17грн. (а.с.96) Відповідно відповідач не доплатив у цей період аліменти, тому виникла заборгованість в сумі 986,68грн з розрахунку (608,17+608,17+885,17+885,17)-(500+500+500+500). Згідно листа начальника відділу ДВС Дружківського міського управління юстиції від 22.02.2016р. (а.с.75) розрахунок від 29.05.2015р державним виконавцем Нарожним Д.А. був помилково складений , виходячи із середньомісячної заробітної плати за 2014рік. Таким чином суд вважає, що заборгованість по аліментам в період з лютого по травень 2015року в сумі 986,68грн виникла не з вини відповідача, а через недбалі дії державного виконавця, який вчинив не правильний розрахунок щомісячних аліментів і повідомив про їх розмір відповідача. Тому підстави для нарахування пені в цей період на думку суду відсутні. В період червень - жовтень 2015року позивач не в повному обсязі сплачує аліменти, в серпні 2015року взагалі не сплатив. Як стверджує позивач, розмір аліментів, який необхідно сплачувати , йому повідомляли у ВДВС, і цей розмір склав 500грн. На підтвердження своїх доводів позивач посилається на пояснення свідка [PERSON], яка пояснила в судовому засіданні, що є дружиною відповідача, і як представник боржника [PERSON] за довіреністю, вона щомісячно сплачувала аліменти в розмірі 500грн і надавала квитанцію до ВДВС. У ВДВС державний виконавець повідомляв їй , що розмір аліментів який підлягає сплаті є 490грн. Однак суд критично ставиться до пояснень свідка [PERSON], оскільки вона є його дружиною, і на думку суду зацікавлена в розгляді справи на користь відповідача. Більш того, в листі начальника відділу ДВС (а.с.75) зазначено, що [PERSON] в усній формі повідомлялося про розмір аліментів, належних до стягнення з боржника. Таким чином суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам в період з червня по жовтень 2015року в сумі 1401,17грн виникла саме з вини відповідача, тому є підстави для нарахування неустойки за цей період. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі за № 6-94цс15. З відповідача підлягає стягненню неустойка в розмірі 1459,98грн, виходячи з такого розрахунку: період Сума боргу Грн.пеня %Кількість днів прострочення Сума неустойки, грн З 06по25.05.2014р 461,94 1 19 87,76 З 26 по 31.05.2014 87,74 1 6 5,26 Червень 2014 477,33 1 30 143,20 Липень 2014 497,17 1 31 154,12 Серпень 2014 497,17 1 31 154,12 Вересень 2014 497,17 1 30 149,15 Жовтень 2014 112,17 1 31 34,77 Листопад 2014 512,17 1 30 153,65 Грудень 2014 512,17 1 31 158,77 Червень 2015р 385,17 1 30 105,51 Липень 2015р. 129,00 1 31 39,99 Серпень 2015р 629,00 1 31 194,99 Вересень 2015р 129,00 1 30 38,7 Жовтень 2015р 129,00 1 31 39,99. Всього: 5056,20 1459,98грн. В решті позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набуття рішенням законної сили та не пов'язується з дотриманням державним виконавцем нормЗакону України "Про виконавче провадження", зокрема з моментом направлення виконавчого листа за місцем роботи боржника, повідомлення останнього про наявність заборгованості. Таким чином, доводи відповідача щодо бездіяльності державного виконавця в частині не повідомлення йому про наявність заборгованості по аліментам є безпідставними. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця регулюється розділом УП Цивільного процесуального кодексу України і не є предметом даної справи. Суд не погоджується з доводами позивача [PERSON], що відповідач [PERSON] приховує свої доходи, що є наслідком неповної сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], оскільки належних доказів, які б підтвердили факт отримання відповідачем заробітної плати в сумі 18000грн позивачем суду не надано. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 487,20грн (а.с.36).

Outcome: partial