Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Мотивує позовну заяву наступним. Вона, [PERSON] 29.09.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у селі Деревня Жовківського району Львівської області у виконавчому комітеті Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 08. Після реєстрації шлюбу нею змінено прізвище на [PERSON] . У шлюбі у них із відповідачем народилося двоє дітей, а саме: дочка, [PERSON] , [INFO] , та син, [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею без реєстрації в с. Деревня. На час подання позову з ними проживає без реєстрації відповідач. Зазначає, що зважаючи на байдужість відповідача до інтересів та потреб сім`ї, відсутність між нею та [PERSON] взаєморозуміння, втрату нею до нього почуття любові та поваги, постійний психологічний тиск та заподіяння домашнього насильства психологічного характеру зі сторони відповідача до неї, вона звернулася в Жовківський районний суд Львівської області із позовом про розірвання шлюбу. Незважаючи на те, що на даний момент відповідач проживає без реєстрації з нею, однак в подальшому після розірвання шлюбу вона не має наміру проживати із [PERSON] . Зазначає, що відповідач лише мінливо забезпечує потреби дітей і надає кошти лише після тривалих вмовлянь, прохань з її сторони і то нестабільно. Фактично вона змушена "виривати" у відповідача кошти на утримання їхніх дітей. А тому вона звертається до відповідача за наданням утримання дітям лише в крайніх ситуація, коли вже зароблених нею коштів не вистачає. Тобто в більшій мірі діти знаходяться на її утриманні, так як відповідач не цікавиться потребами сина та дочки в обсязі необхідному для їх розвитку. В той же час в неї немає впевненості, що відповідач буде добровільно надавати кошти на утримання спільних дітей після розірвання шлюбу, оскільки він фактично не цікавиться інтересами та потребами дітей навіть під час спільного з ними проживання, не проявляє самостійно жодної ініціативи для розвитку дітей та забезпечення їм належних умов життя. В більшості випадків вона змушена фактично утримувати дітей, купляти їм одяг, взуття, продукти харчування, канцелярське приладдя, займатися розвитком їх як особистості, забезпечувати проведення дозвілля, шляхом відвідування кінотеатрів, музеїв. На даний момент вона працює палатною медичною сестрою у КНП «3-тя Міська клінічна лікарня міста Львова», що знаходиться за адресою: місто Львів, вулиця Русових, 4, їй нараховують мінімальну заробітню плату, а після відрахування податків вона отримує близько 4800,00 грн. заробітної плати. Їхні спільні із відповідачем діти досягнули більше шести років, на даний момент навчаються у школі. Діти постійно потребують купівлі канцелярського приладдя, окремих підручників. Крім того дочка відвідує додаткові заняття з англійської мови, навчається у музичній школі у місті Жовква, що також потребує коштів для оплати щомісячно. Син відвідує секцію з футболу. Також діти потребують проведення дозвілля для власного розвитку та розширення кругозору. Вона як мати займається вихованням дітей, робить все для того, щоб син та дочка були всерозвинутими. Вказує, що їй важко забезпечувати належний рівень життя сина та дочки за рахунок зароблених нею коштів, а також тих коштів, які лише мінливо з «боями» надає відповідач, а тому вважає, що батько їхніх спільних дітей, тобто відповідач у справі, який є особою молодого віку, здоровим та працездатним, не має жодних перешкод по стану здоров`я до праці може і повинен сплачувати аліменти в сумі по 3000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Зокрема, дана сума обумовлена тим, що діти швидко ростуть, а тому постійно потребують купівлі нового одягу, взуття, крім того необхідним для нього є надання корисних продуктів харчування, ціни на які постійно зростають, досягли рівня європейських, купівля засобів гігієни, проведення дозвілля, купівля канцелярського приладдя, забезпечення оплати додаткових занять та участі в гуртках. Звертає увагу суду, що у відповідача немає жодних перешкод по стану здоров`я для праці і як наслідок для отримання заробітку та надання з такого грошей для утримання дитини. Зазначає, що відповідач офіційно не працює, однак займається власною підприємницькою діяльністю, яка полягає в тому, що він скуповує по сільській місцевості живу худобу, в подальшому сам її ріже, розробляє та продає, тобто здійснює продаж м`яса. Їй не відомо точного розміру заробітку відповідача, однак, з його слів, коли вони ще підтримували стосунки, він хвалився, що достойно заробляє. Позивачка вважає, що відповідач може надавати кошти на утримання дітей. Звертає увагу, що відповідач інших осіб, в тому числі і непрацездатних, на своєму утриманні не має. Враховуючи те, що діти є на даний момент малолітніми, фактично знаходяться лише на її утриманні, їх батько, відповідач у справі, лише мінливо надає кошти на утримання дітей, беручи до уваги насамперед інтереси дітей, зумовлені їх розвитком, зважаючи на те, що діти потребують значних коштів на їх утримання щомісячно, а [PERSON] є особою молодого віку, працездатним, працює хоч і неофіційно, займається власною підприємницькою діяльність, не має жодних перешкод по стану здоров`я до роботи, як наслідок може йти працювати і заробляти кошти, на скільки їй відомо, достойно заробляє, близько 20000,00 грн. щомісячно, не має на утриманні інших осіб, в тому числі непрацездатних, в той же час є власником квартири у місті Львові, фактично має у власності автомобіль «Seat Toledo», а тому просить стягувати з відповідача в її користь кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей в розмірі по 3000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно. Позивачка [PERSON] в судове засідання 29.11.2021 не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання 29.11.2021 не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, однак враховуючи те, що він з 2008 року не працює, просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. На підставі ч. 3 ст.\~211, ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони зареєстрували шлюб 29.09.2007 року у селі Деревня Жовківського району Львівської області у виконавчому комітеті Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що цього ж дня в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 08. Після реєстрації шлюбу нею змінено прізвище на [PERSON] . Викладене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області 29.09.2007 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей, а саме: дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Деревнянської сільської ради Жовківського району Львівської області 01.07.2009 року та син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Деревнянською сільською радою Жовківського району Львівської області 20.12.2011 року. \~ \~ \~ \~Батьком дітей є відповідач у справі. Син, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Дочка, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . З ними також проживає без реєстрації відповідач у справі, [PERSON] . Наведене підтверджується копією довідки № 558, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 22.10.2021 року. Суд бере до уваги твердження позивачки в позовній заяві про те, що відповідач не допомагає утримувати дітей, ухиляється від виконання батьківських обов`язків відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд приходить до висновку, що діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті 181 Сімейного кодексу України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з чатиною 1 статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами 2, 3 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Доказів про те, що відповідач добровільно надає кошти на утримання дітей немає, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 281245197 від 26.10.2021 року підтверджується, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Місце праці відповідача судом не встановлено, однак враховуючи особу відповідача, який є працездатною особою молодого віку, суд приходить до висновку про можливість виконання відповідачем обов`язків по утриманню дітей, що передбачено чинним законодавством. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня 2021 року - 2013 гривень, з 1 грудня 2021 року - 2100 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року- 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня. Діти позивачки та відповідача досягнули більше 6 років. Враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 січня 2021 року становить 2395,00 гривень, вимоги статті 182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 6000,00 грн., обов`язок батьків щодо утримання дітей, беручи до уваги насамперед інтереси дітей, зважаючи також на подані позивачкою в обгрунтування розміру суми аліментів докази, відсутність серед таких доказів доходу відповідача та спроможності останнім сплачувати аліменти в сумі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивачки необхідно стягувати кошти на утримання (аліменти) неповнолітніх дітей, а саме: дочки та сина в розмірі по 2000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів, на переконання суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька, враховуючи потреби дітей, буде сприяти можливості отримати право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви . Відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 6 статті 141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивачки.

Outcome: partial