Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в інтересах [PERSON] до Новоайдарської селищної ради про встановлення розміру часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок та земельні ділянки. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та частка земельних ділянок. Вказаний житловий будинок та земельні ділянки належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної (сумісної) власності на підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок. На звернення до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. щодо спадкування частки житлового будинку, що розташований адресою: [ADDRESS] , та частки земельних ділянок, розташованих за цією ж адресою, нотаріусом було зазначено, що у зв`язку з тим, що не визначена частка кожного співвласника у праві спільної сумісної власності на житловий будинок та земельні ділянки, неможливо видати свідоцтва про право на спадщину. Зважаючи на вищевикладене, представник позивача вимушений звернутися до суду з позовом про встановлення розміру часток у праві спільної сумісної власності на житловий будинок та земельні ділянки. Представник позивача - адвокат Харченко О.М., який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ВВ №1013774 від 17.06.2021 року (а.с.27), в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради - Шопін І. у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2020 року (а.с. 9). Факт перебування позивача [PERSON] у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , котрий помер [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.07.2002 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить частка житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та частка земельних ділянок. Вказаний житловий будинок та земельні ділянки належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної (сумісної) власності на підставі договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка у встановлений законом строк, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 13.01.2021 року (а.с.10). 13.01.2021 року приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63164979 від 13.01.2021 року (а.с.11). Згідно копії договору купівлі - продажу земельної ділянки від 01.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] купили земельну ділянку [ADDRESS] , яка належала продавцю [PERSON] на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ЛГ №009681 (а.с.14). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛГ №009681, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3532 га, що розташована на території с. Новоохтирка, землю передано для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд - 0,2500 га, ведення особистого селянського господарства - 0,1032 га (а.с.15). Вищевказаний договір купівлі - продажу зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №2703383 від 01.08.2006 року (а.с.16). З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4405231422021 від 17.03.2021 року вбачається, що земельній ділянці площею 0,1032 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер 4423185600:13:005:0025. З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4405231292021 від 17.03.2021 року вбачається, що земельній ділянці площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , присвоєно кадастровий номер 4423185600:13:005:0024. Згідно копії договору купівлі - продажу житлового будинку від 01.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] купили житловий будинок [ADDRESS] (а.с.19). Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11403053 від 01.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] є власниками на праві приватної спільної сумісної власності домоволодіння з надвірними побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS] (частка 1/1) (а.с.20). Відповідно до копії розпорядження Новоохтирського сільського голови №10 від 24.12.2015 року «Про перейменування вулиць на території сільської ради без зміни поштових номерів житлових будинків, установ та споруд» перейменовано [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с.13). Згідно з п.п. 12 п. 1 Постанови ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року утворено у Луганській області Щастинський район (з адміністративним центром у селищі міського типу Новоайдар) у складі територій Нижньотеплівської сільської, Новоайдарської селищної, Станично-Луганської селищної, Широківської селищної, Щастинської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п.п. 12 п. 3 Постанови ВРУ «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року ліквідовано у Луганській області: Антрацитівський, Біловодський, Білокуракинський, Довжанський, Кремінський, Лутугинський, Марківський, Міловський, Новоайдарський, Новопсковський, Перевальський, Попаснянський, Сватівський, Слов`яносербський, Сорокинський, Станично-Луганський, Старобільський, Троїцький райони. На звернення позивача до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. щодо спадкування частки житлового будинку, що розташований адресою: [ADDRESS] , та частки земельних ділянок, розташованих за цією ж адресою, нотаріусом було зазначено, що у зв`язку з тим, що не визначена частка кожного співвласника у праві спільної сумісної власності на житловий будинок та земельні ділянки, неможливо видати свідоцтва про право на спадщину (а.с.25). Вищевикладене є перешкодою для оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду для визначення часток у праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті співвласника приавтизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Відповідно до постанови Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 року у справі №570/997/19, для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). З урахуванням зазначеного, Верховний Суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18): від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19): від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18). від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Таким чином, зважаючи на те, що на момент розгляду справи [PERSON] вже помер, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/2 частку спірного житлового будинку за померлою особою. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним у розумінні положень статті 16 ЦК України та не призведе до відновлення порушених прав позивача, за захистом якого вона звернулася до суду. Водночас, зважаючи на положення ст.ст. 368, 372 ЦК України, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності з [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку, кадастровий номер 4423185600:13:005:0024, площею 0,2500 га, земельну ділянку, кадастровий номер 4423185600:13:005:0025, площею 0,1032 га та житловий будинок, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , становить Ѕ частку. На підставі ст. ст. 16, 364, 368, 372, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1226, 1270 ЦК України,

Outcome: partial