Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, щомісячно, в розмірі 14 частини усіх видів заробітку відповідача, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення нею 23-річного віку (за умови продовження навчання). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON], які на даний час розлучені. Після розірвання щлюбу у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем мати позивача була змушена виїхати закордон для подальшого працевлаштування, донька ([PERSON]) залишилась проживати з бабусею, на утриманні якої вона перебувала. Рішенням Алчевського районного суду Луганської області від 02 червня 2003 року було присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 14 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що вона є студенткою 1 курсу денної форми навчання зі спеціальності «фізика» фізичного факультету Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка, проживає окремо від батьків, потребує матеріальної допомоги. Строк навчання відповідно до договору закінчується 30 червня 2016 року. Після закінчення строку, на який було присуджено аліменти на утримання доньки, батько належної матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі і просив суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 14 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до закінчення [PERSON] навчання, оскільки остання на момент розгляду справи проживає окремо від батьків, навчається на денному відділенні університету, і потребує допомоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнала частково, пояснивши, що [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, оскільки на даний у час у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], який має ряд захворювань та перебуває на диспансерному медичному обліку, що підтверджується наданою медичною довідкою з місця проживання. Крім того, [PERSON] має ряд кредитних зобов'язань, пов'язаних з будівництвом будинку. Представник відповідача також зазначила, що після оформлення опікунства над [PERSON], передачі на її утримання у 2006-2007 рр. акцій готелю «Ювілейний» відносини між батьком та донькою почали суттєво погіршуватись. Позивач відмовляється від спілкування з батьком, від його допомоги та подарунків. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], які на момент подачі позову розлучені. Рішенням Алчевського районного суду Луганської області від 02 червня 2003 року було присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 14 частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] є повнолітньою, навчається на денній формі навчання фізичного факультету Київського національного університету імені Т.Г. Шевченка. Строк навчання відповідно до договору закінчується 30 червня 2016 року. Судом встановлено, що після закінчення строку, на який було присуджено стягнення аліментів (13.05.2013 р.), відповідач не надає регулярну допомогу на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на час її навчання. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду не надано Посилання представника відповідача на те, що позивач відмовляється від утримання допомоги від батька не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи і не доведені відповідними доказами. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яка відповідно до довідки № 502 від 17.06.2013 р., що видана Київським національним університетом ім.Т.Шевченка, стипендію не отримує. Також суд враховує матеріальне становище відповідача на підставі наданих довідок про заробітну плату. Одночасно суд бере до уваги наявність у відповідача на утриманні двох малолітніх дітей, перебування молодшого сина на диспансерному медичному обліку та наявність кредитних зобов'язань. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання повнолітньої дитини на час навчання в розмірі 18 частини від усіх видів заробітку відповідача. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.

Outcome: partial