Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

ПАТ «А-Банк» 13.09.2013 року звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № АВ5VRC17290001 від 17.03.2008 року в розмірі 22409 грн. 63 коп. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору від 17.03.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2745,34 грн. зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складають Договір між нею та банком, що підтверджується підписом у заяві. Взяті на себе зобов»язання [PERSON] не виконує. Станом на 02.08.2013 року загальна заборгованість відповідачки перед банком складає 22409 грн. 63 коп., з яких: - 2067 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом; - 112 грн. 15 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 271 грн. 80 коп. - заборгованість по комісії ; - 18414 грн. 83 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи : 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1043,32 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з»явився. Направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що на заочний розгляд справи у відсутності відповідача згодний, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов визнає частково - лише в частині основного боргу та процентів, прохала зменшити суму пені. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, встановив наступне. Між позивачем та [PERSON], як позичальником, 17.03.2008 року було укладено кредитний договір № АВ5VRC17290001, відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 2745 грн. 34 коп. на строк 12 місяців - з 17.03.2008 року до 17.03.2009 року включно, з умовою щомісячної сплати 1% за користування кредитом на суму залишку заборгованості по кредиту та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 240 грн. Кредит був виданий для придбання товару. Позичальник власноручним підписом у заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» та Тарифами, складають кредитно-заставний договір між нею та банком. За умовами договору [PERSON] з 10 по 15 число кожного місяця мала сплачувати грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 274, 33 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами . Дата останнього погашення заборгованості визначена - не пізніше ніж 17.03.2009 року. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що вона не вносила платежі на погашення кредиту та відсотків за користування ним, комісій, тобто порушувала умови договору. Згідно розрахунку наданого позивачем, станом на 02.08.2013 року загальна заборгованість відповідача перед банком складає 22409 грн. 63 коп., з якої: - 2067 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом; - 112 грн. 15 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 271 грн. 80 коп. - заборгованість по комісії ; - 18414 грн. 83 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) : 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1043,32 грн. - штраф (процентна складова). В цьому пункті Умов зазначено, що при порушенні клієнтом строку платежів по будь-якому грошовому зобов»язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Сплата пені у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні, передбачена п.5.1 Умов у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту. З заяви позичальника, як складової укладеного договору, вбачається, що заборгованість за кредитом складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди, комісій та інших витрат згідно з Умовами. За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. За ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність , встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (Стандарт), як складової частини укладеного договору, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. З огляду на викладене, позивач строк звернення до суду за захистом порушеного права не пропустив, оскільки звернувся до суду 13.09.2013 року, тобто в межах п»ятирічного строку. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і у встановлений ним строк. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). Кредитним договором № АВ5VRC17290001 від 17.03.2008 року передбачено і пеню і штрафи - за порушення строків всіх видів платежів передбачених договором, тобто за одне і те ж порушення зобов»язання передбачена подвійна відповідальність одного виду (неустойка). При цьому в ст. 61 Конституції України встановлена конституційна заборона, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. З огляду на встановлені обставини та викладені норми закону, суд прийшов до висновку, що в стягненні штрафів на користь позивача слід відмовити. Разом з цим, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені), оскільки згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даних у постанові Пленуму №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу . З розрахунку позивача вбачається, що пеня більш як в 6 раз перевищує суму заборгованості за кредитом ( 18414,83 : 2745,34 = 6,71), тобто є неспівмірною із розміром основного боргу. Врахувавши, що сума основного боргу (по тілу кредиту) складає 2067,53 грн., а ступінь виконання зобов»язання боржником складає лише 24,7 % (2067.53 : 2754.34 х 100 = 75.3 % 100% - 75.3%= 24.7%), суд дійшов висновку про можливість зменшення суми пені до 3000 грн. Встановивши, що [PERSON], як позичальник, не виконала зобов'язань за кредитним договором від 17.03.2008 року, і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, проте, частково. Стягується з відповідача на користь банку-позивача: - 2067 грн. 53 коп. - заборгованість за кредитом; - 112 грн. 15 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 271 грн. 80 коп. - заборгованість по комісії ; - 3000 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а всього 5451 грн. 48 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.. Позов задоволено на 24.3 % ( 5451.48 : 22409,63 х 100 = 24.3 %), тому підлягають стягненню з відповідача судові витрати в сумі 148 грн. 42 коп. ( 100 % - 24.3% = 75.7 % ; 229,40 х 75,7 % = 173 грн. 66 коп.).

Outcome: partial