Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину квартири в м. Чорткові по [ADDRESS] Тернопільської області. В позові вона вказала, що з 1994 року по 2008 рік перебувала в фактичних шлюбних відносинах з померлим [PERSON], проживали протягом 14 років однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Проживали вони разом в [ADDRESS], яка належить їй на праві власності, вели спільне господарство, а з 1998 року перебували в церковному шлюбі. Між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. На момент придбання квартири в 2006 році в м. Чорткові по [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати як подружжя, були офіційно зареєстровані за однією адресою, і дана квартира була придбана ними за спільні кошти. При укладенні вказаного договору купівлі-продажу позивачка була присутня в нотаріальній конторі і нотаріусом відбиралася у неї заява про згоду на купівлю вказаної квартири [PERSON] за спільні кошти. Виходячи з наведеного, вказує, що спірна квартира є її та, померлого [INFO] року, [PERSON] спільною сумісною власністю. На момент смерті [PERSON] не перебував в офіційному шлюбі, а тому до спадкування були закликані спадкоємці другої черги, а саме: його рідна сестра [PERSON], за якою рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 10 вересня 2014 року було визнано в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] право власності на вказану квартиру. Оскільки, відповідачкою не визнається її право на половину спірної квартири, вона змушена звернутися за захистом свого права до суду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримують, просять його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов не визнають, вважають його безпідставним. В запереченні проти позову вказали, що спір між сторонами щодо даної квартири вже був предметом розгляду в судах, починаючи з 2009 року і відповідно до вимог ст. 67 ЦПК України закінчені процесуальні строки, встановлені роками, в межах яких вчиняються процесуальні дії встановлені законом, а документи, подані після закінчення процесуальних строків відповідно до ст. 72 ЦПК України залишаються без розгляду. Вказують, що судами різних інстанцій вже досліджувались обставини, які зазначені позивачем в позові і їм дана юридична оцінка. А тому просять позовну заяву залишити без розгляду, а справу провадженням закрити. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вважали [PERSON] та [PERSON] подружжям, оскільки, вони проживали разом однією сім'єю, спільно вели господарство, займалися підприємницькою діяльністю. Жили вони разом десь приблизно з 1994 року до 2008 - 2009 років в квартирі позивачки за адресою по [ADDRESS] в м. Чорткові. Свідок [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони були земляками. Вона часто разом з [PERSON] та [PERSON] їздила в село. Також їздила разом з ними торгувати на базар. Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 2008 році її чоловік разом з [PERSON] тривалий час перебували на лікуванні в лікарні. [PERSON] постійно провідувала [PERSON], переодягала його, приносила йому їсти. [PERSON] говорив, що то його жінка. Вислухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] в період з 1994 року по 2008 рік постійно проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в м. Чорткові по [ADDRESS], що стверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Церковного свідоцтва про шлюб від 15 листопада 1998 року отцем [PERSON] звершено таїнство шлюбу над [PERSON] та [PERSON] в храмі Святої Покрови м. Чорткова. Згідно записів будинкової книги, [PERSON] знятий з реєстрації в [ADDRESS] ( за місцем його проживання в квартирі позивачки) 25 березня 2010 року. Також міститься запис про його реєстрацію за вказаною адресою з 26 травня по 03 серпня 2006 року та з 04 листопада 2008 року по день зняття з реєстрації. Згідно довідки № 336/03.1-01-09.5 від 27 лютого 2015 року, виданої відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, у відділі не виявлено актових записів про шлюб щодо громадянки [PERSON]. Перевірку проведено по первинних актових записах про шлюб по відділу ДРАЦС РС Чортківського РУЮ у Тернопільській області за період з 1994 по 2009 роки та по поновлених актових записах з 1994 по 2009 рік. Також позивачем надано фотографії, на яких зафіксовано їхній спільний відпочинок з [PERSON] на морі та в колі друзів за час їхнього спільного проживання. Встановлюючи факт проживання однією сім'єю, суд враховує, що згідно з п.1 розділу VІІ Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільного кодексу України, тобто з 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на цю дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються лише в частині тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов'язки визначаються на підставах, передбачених Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з частинами 1, 2 ст. 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. З наведеного вбачається, що встановлення фактів проживання однією сім'єю у період до 1 січня 2004 року законодавством не передбачено, а тому вимога позивача про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 1994 року по 2008 рік, підлягає частковому задоволенню, а саме з 1 січня 2004 року по 2008 рік. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON], [PERSON], зареєстрований в [ADDRESS] купив квартиру [ADDRESS] за 10 000 гривень. 27 липня 2006 року [PERSON] дала згоду на купівлю чоловіком [PERSON] квартири [ADDRESS] за 10 000 гривень, за кошти, які належать їм на праві спільної сумісної власності, набуті за час спільного проживання. Це стверджується її заявою, засвідченою приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON]. За положеннями частини 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Разом з тим, згідно із ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні статті 74 Сімейного кодексу України суд виходить з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що квартира [ADDRESS], придбана [PERSON] 27 липня 2006 року за 10 000 гривень, була куплена ним під час спільного проживання з [PERSON] за кошти, які належали їм на праві спільної сумісної власності, а тому є об'єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівним, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором ( ч. 1 ст. 70 СК України). Виходячи зі змісту ст. 60 СК України законодавець встановлює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі. Обов'язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього. Стаття 57 СК України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд не вважає належним та допустимим доказом, наданий відповідачем договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], згідно якого [PERSON] продав вказану квартиру за 12 200 гривень, для підтвердження того, що спірна квартира була придбана [PERSON] за кошти, які належали йому особисто. Оскільки, відповідачем не підтверджено того, що кошти, виручені від продажу квартири № 7 були витрачені саме на придбання спірної квартири № 36. Не зважаючи на те, що спір між сторонами існує давно, позивач з позовними вимогами про встановлення факту спільного проживання з [PERSON], визнання спірного майна спільною сумісною власністю та визнання права на ? частку вказаного майна не зверталася, що не заперечувалось і самим відповідачем. Також, сама відповідач в судовому засіданні не заперечувала, що [PERSON] певний час проживала з її братом однією сім'єю і лише перед смертю, брат проживав в їхньої сестри та помер в неї. Що стосується посилання представника відповідачки про застосування до даних правовідносин позовної давності, то на підставі ст. 20 Сімейного кодексу України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Виходячи з вище наведеного та оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину квартири, підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. ст. 20, 36, 60, 70, 74 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 325 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial