Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

До Острозького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 6000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), мотивуючи тим, що з 26 липня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в свідоцтвах про народження яких вона записана матір`ю, а відповідач - батьком. 07 лютого 2020 р. вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що діти проживають разом з нею, перебувають на повному її утриманні та спір щодо місця проживання дітей у сторін відсутній. Вказала, що вона та відповідач разом не проживають, утриманням, вихованням, доглядом за дітьми займається лише вона, зокрема, усі витрати, пов`язані із забезпеченням дітей одягом, необхідними побутовими предметами, продуктами харчування та засобами лікування покладені на неї. Відповідач будь-якої матеріальної підтримки на утримання дітей не надає та вона самостійно не спроможна забезпечити для дітей належний рівень життя, необхідний для їх всебічного розвитку. Вказує, що донька [PERSON] навчається у 2 класі Рівненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 Рівненської міської ради, у зв`язку з чим позивачка несе витрати, пов`язані із її навчанням та харчуванням під час перебування доньки на групі продовженого дня, та син [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №11 інтелектуального напрямку Рівненської міської ради та відвідує гурток англійської мови на платній основі. Крім того, при визначенні розміру аліментів позивачка просить врахувати стан здоров`я малолітніх дітей, які часто хворіють і у зв`язку з чим потребують постійного догляду, витрат на лікування та посилене харчування. Зазначила, що оскільки діти часто хворіють вона не може працевлаштуватись та отримувати дохід. Вказує, що відповідач добровільної участі в утриманні дітей не приймає, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Водночас зазначає, що відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, є фізично здоровим, працездатним, отримує стабільний дохід, який складається з доходів, отримуваних за виконання роботи закордоном в Республіці Польща, а тому як батько дітей він може та повинен брати участь у їх вихованні та утриманні шляхом сплати аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень на двох дітей. Ухвалою суду від 19.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника позивача адвоката Балацької О.Р. до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи здійснювати у її відсутності та відсутності позивачки. Відповідач у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України не скористався своїм правом та не подав відзив на позовну заяву та заперечення проти позову. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи не подавали. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.4 ЦПК України та ст.184 СК України право звернення до суду про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Позивачка, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинна переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених нею вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилося двоє дітей. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] ( а.с.11). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання №176, 177, 178 від 05.02.2020р. за відомостями Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області позивачка [PERSON] та її двоє малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с.6, 12, 13). Відповідно до відмітки в паспорті про реєстрацію місця проживання відповідача та довідки Оженинської сільської ради Острозького району № 247/02-16 від 17.03.2020р., відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки Рівненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 Рівненської міської ради № 46 від 07.02.2020 року потреби на навчання [PERSON] та витрати на відвідування нею групи продовженого дня забезпечувала позивачка [PERSON] , за період з 01.09.2019р. по 28.12.2019 р. здійснено оплату у розмірі 3102 грн. (а.с.14). Згідно з листом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Ювілейний Рівненської міської ради №138 від 20.02.2020 (відповідь на адвокатський запит) діти [PERSON] та [PERSON] за станом здоров`я потребують регулярного медичного спостереження та медикаментозного лікування. З наданої інформації вбачається, що діти спостерігаються лікарем педіатром в амбулаторії « Пересопницька » по вул. Пересопницька, 168 в м. Рівне та впродовж березня 2019 року - лютого 2020 року неодноразово перенесли ряд захворювань та отримували у зв`язку з цим лікування (а.с.15). Згідно з довідкою Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 11 інтелектуального напрямку Рівненської міської ради №23 від 04.02.2020р. [PERSON] відвідує групу № 7 (старший вік) закладу дошкільної освіти (ясла-садок), дитина охоплена гуртком англійської мови, щомісячна вартість якого становить 150 гривень, та плату за навчання здійснює позивачка [PERSON] (а.с.16). Отже, з досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що на даний час позивач та відповідач разом не проживають, їхні діти проживають з позивачкою та знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвеції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. У відповідності до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленністю між ними. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання", внесено зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З доводів [PERSON] та досліджених у судовому засіданні доказів судом встановлено, що участь в утримання дітей позивачка здійснює самостійно, та відповідач участі в утриманні малолітніх сина та доньки не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає та між батьками не досягнуто домовленості про способи та обсяг участі відповідача як батька в утриманні дітей, а тому суд вважає, що існують підстави для стягнення аліментів в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи батьком двох малолітніх дітей, участі в їх утриманні не приймає, належним чином матеріального забезпечення не надає, хоча зобов`язаний це робити. При цьому суд виходить з того, що відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обгрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своїх дітей, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання двох малолітніх дітей. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень; для дітей віком від 6 років до 18 років становить : з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень Отже, відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років на даний час становить 889,50 грн, на дитину віком від 6 років до 18 років становить з 1109 гривень. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму для дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання двох дітей, суд виходить з того, що відповідач інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, є фізично здоровим та працездатним, отримує дохід, а тому суд приходить до переконання про те, що відповідач може сплачувати аліменти у такому розмірі. Окрім того, суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, а також відсутність у сторін інших утриманців. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб та відповідач таких доказів суду не надав. Водночас, суд бере до уваги той факт, що малолітні [PERSON] та [PERSON] часто хворіють та у зв`язку з цим, окрім постійного догляду, потребують витрат на лікування, посилене харчування тощо, що підтверджується доказами, зібраними у матеріалах справи. Позов про стягнення аліментів був поданий 16.03.2020р., а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial