Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору № DN81AR03110090 від 14.08.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 182818,00 грн. на термін до 13.08.2014 року. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі0,50 від суми виданого кредиту на придбання автомобілю. Однак відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, комісією іншими витратами відповідно до договору, в звязку з чим станом на 26.05.2015 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 848870,72 грн., яка складається: заборгованість за кредитом в сумі 137797,76; заборгованість по процентам в сумі 130593,62; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 38088,52 грн; заборгованість за пенею в сумі 542390,82 грн., яку позивач просить стягнути на його користь разом з витратами по оплаті судового збору. В судовому засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив , що він дійсно укладав кредит з відповідачем на придбання автомобіля. Також був укладений договір застави автомобіля.19.08.2009 року державним виконавцем на автомобіль марки HYUNDAI модель SONATA державним виконавцем при виконанні судового наказу, виданого Господарським судом було накладено арешт на автомобіль, який належить йому, для задоволення вимог стягувача банку ВАТ «[PERSON] Аваль», перед яким він мав заборгованість в розмірі 17000 грн. На протязі двох років автомобіль знаходився під арештом і ПАТ КБ «Приватбанк» не мав можливості звернути стягнення на заставлене майно . Він неодноразово звертався до позивача з приводу звернення стягнення на заставлене майно і тільки через два роки позивач продав заставлене майно і частково погасив заборгованість. Вважає, що його вини немає в тому, що на протязі двох років не було звернення на заставлене майно, а тому позивачем незаконно нараховані були проценти та інші нарахування . Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що згідно договору № DN81AR03110090 від 14.08.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 182818,00 грн. на термін до 13.08.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі0,50 від суми виданого кредиту на придбання автомобілю. В забезпечення виконання зобовязань між сторонами був укладений договір застави від 14.08.2007 року відповідно до якого [PERSON] в заставу банку переданий придбаний за кредитні кошти автомобіль марки HYUNDAI модель SONATA, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 11032929 від 27.01.2009 року, 27.01.2009р. державним виконавцем на підставі наказу Господарського суду Луганської області № 6\\228 від 06.01.2009 року відкрито виконавче провадження про стягнення боргу з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь ВАТ «[PERSON] Аваль» та накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI модель SONATA, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі № 1227/6817/2012р. за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ВАТ «[PERSON] Аваль» , [PERSON] про про звільнення майна з під арешту від 15.05.2013року було звільнено з-під арешту майно боржника [PERSON] - автомобіль марки HYUNDAI модель SONATA, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до рішення Сєвєродонецького міського суду від 17.05.2013 року у справі № 1227/5831/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості , позовні вимоги задоволено та звернуте стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором № DN81AR03110090 від 14.08.2007 року на автомобіль марки HYUNDAI модель SONATA, рік випуску 2007, реєстраційний номер [NUMBER]. На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови договору і, згідно розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ "Приватбанк", станом на 26.05.2015 року має заборгованість в сумі 848870,72 грн., яка складається: заборгованість за кредитом в сумі 137797,76; заборгованість по процентам в сумі 130593,62; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 38088,52 грн; заборгованість за пенею в сумі 542390,82 . Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Враховуючи викладене, а також те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, то суд вважає, що пеня за період з 14 квітня 2014 року, яка була нарахована на суму заборгованості за кредитним договором в сумі 309868,02, стягненню з відповідача не підлягає. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню в загальній сумі 493585,89грн., яка складається за наступного: суми заборгованості за кредитом- 137797,76 грн.; заборгованість по процентам в сумі 130593,62 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 38088,52 грн; заборгованість за пенею в сумі 187105,99 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Враховуючи те, що задоволено 58,15 % відсотків позовних вимог ( 493585,89 грн. від 848870,72), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2124,80грн. (судовий збір 3654,00грн. х 58,15%/100) .

Outcome: partial