Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулось до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 7964,50 грн та судовий збір в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та співвласником багатоквартирного будинку по [ADDRESS] та споживачем житлово - комунальних послу та споживачем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі публічного договору та Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Позивач виконує свої обов`язки та забезпечує надання відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вартість яких затверджується рішенням виконавчого комітету ХМР. Однак, в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій не здійснює, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 7964 грн 50 коп. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 7 липня 2020 року цивільна справа за позовною заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій передана на розгляд за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддя від 28.07.2020 року розподілена в провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєвої Е. Є. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 3 серпня 2020року відкрито спрощене позовне провадження, визначено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи. 27.08.2020, 21.09.2020 від представника КП «Жилкомсервіс» Мац Т.І. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. 23.09.2020 року від відповідача [PERSON] надійшла заява в якій відповідач зазначила, що вона мешкає за адресою [ADDRESS] . Квартира за адресою [ADDRESS] належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В період з 2014 р. до березня 2020 вона вступала в права спадкоємця. 12.03.2020 вона оотримла права спадкоємця. Крім того вказала, що проти заборгованості не заперечує, але вона утворилася не з її провини, а через певні обставини. Також, просив суд застосувати до вимог строк позовної давності (вх№21160). Представник позивача - Дяк Т.І. у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надали довідку щодо заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням строку позовної давності складає 7840,06 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Від відповідача надійшла заява, в якій вона просила застосувати до вимог строк позовної давності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності№ 203804116 від 12.03.2020 [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та співвласником багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються КП «Жилкомсервіс», за особовим рахунком № [NUMBER] . Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» засноване відповідно до норм чинного Законодавства України, належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова відповідно до рішення сесії Харківської міської ради Харківської області від 26.07.2006р. № 69/06 Згідно Статуту КП «Жилкомсервіс» створено з метою забезпечення належного рівня житлово-комунального обслуговування населення, створення відповідних умов проживання, забезпечення схоронності та поліпшення рівня благоустрою житлового фонду, забезпечення безперервної роботи технічного оснащення житлових будинків, належного санітарного стану прибудинкової території тощо. 20.12.2006 виконавчим комітетом Харківської міської ради Харківської області було винесено рішення № 1186, відповідно до якого КП «Жилкомсервіс» було визнано виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групи будинків, згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - Управитель багатоквартирного будинку. 20.12.2006 року виконавчим комітетом Харківської міської ради Харківської області було винесено рішення №1186, відповідно до якого КП «Жилкомсервіс» було визнано виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків. Надання послуг здійснюється КП «Жилкомсервіс» згідно з переліком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 893 від 20.12.2011, з наступними змінами 27.01.2012 №39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 №893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 № 283 та від 11.05.2018 № 318 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». 28.11.2006 у спецвипуску газети «Слобода» було опубліковано публічний типовий договір про надання житлово-комунальних послуг, яким передбачено предмет договору, права та обов`язки сторін, строк дії договору, оплата спожитих послуг. Відповідач [PERSON] не зверталася до КП «Жилкомсервіс» з відмовою укласти вказаний договір та фактично користувались наданими позивачем послугами. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як на підставу позовних вимог, КП «Жилкомсервіс» посилалося на те, що відповідач [PERSON] не виконує свої обов`язки щодо сплати вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що є підставою для стягнення з нього суми заборгованості. Відповідно ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, послуги з постачання гарячої води, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги. Статтею 16 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; ліквідацію наслідків аварії. Згідно ст.27 вказаного Закону, у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. Даних про те, що відповідач звертався до КП «Жилкомсервіс» з підстав ненадання або неналежного надання йому послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій матеріали справи не містять. Матеріали справи свідчать про те, що позивачем виконувалися обов`язки з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, якими користувався відповідач, однак [PERSON] не здійснювала оплату їх вартості своєчасно та в повному обсязі. Стосовно зазначеного відповідачем, щодо в період з 2014 р. до березня 2020 вона вступала в права спадкоємця та лише 12.03.2020 отримала свідоцтво про право власності на квартиру, тому не повинна сплачувати за комунальні послуги, суд зазначає. Судом встановлено, що [PERSON] успадкував квартиру [ADDRESS] після померлої матері. Отримання свідоцтва про право на спадщину та проведення його державної реєстрації спадкоємцем, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно є обов"язком спадкоємця (ч. 1 ст. 1297, ст.1299 ЦК України). Право власності у спадкоємця на успадковане нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації майна. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, прийнявши спадщину після матері, померлої [INFO] відповідач [PERSON] набула право на квартиру, успадкувавши також права та обов"язки спадкодавця. Отже, незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину та чи здійснив реєстрацію прав власника на успадковане нерухоме майно, він має нести тягар утримання майна, що йому належить. Обов`язок власника квартири, набутої як спадщини, оплачувати житлово-комунальні послуги виникає з моменту прийняття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 401/710/15-ц. Відповідно ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг) . У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Відповідно ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Отже, законодавством передбачений двосторонній обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем, посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За приписами ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. КП «Жилкомсервіс» надавало послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а відповідач їх отримував, не надавши суду належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо невиконання КП «Жилкомсервіс» своїх обов`язків, передбачених договором. Таким чином, між сторонами виникли фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, а відповідач плату за надані послуги у встановленому порядку не вносить тривалий строк. Статтею 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. З наданої позивачем відомості нарахувань та оплату житлово-комунальних послуг у період з 01.03.2007 року по 01.07.2020 рік вбачається, що [PERSON] має заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 7964 грн. 50 коп. 04 листопада 2020 року від представника позивача - Дяк Т.І. надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи довідки про нарахування та оплату за житлово - комунальні послуги. Відповідно наданій довідці про нарахування та оплату житлово - комунальних послуг за період з 01.07.2017 року по 01.07.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 7840,06 грн. Проте суд з вказаним розрахунком не погоджується, оскільки з довідки вбачається, що станом на 01.07.2017 року сальдо заборгованості складає 2398,18 грн, тобто при надані позивачем суду оновленого розрахунку з урахуванням строку позовної давності врахована заборгованість, яка виникла до 01.07.2017 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок (ст.253 ЦК). Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи те, що відповідач належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконав, надав суду заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги КП «Жилкомсервіс» частково, та стягнути з відповідача з урахуванням строку позовної давності заборгованість за надані послуги в сумі 5734,65 грн (7964,50 - 2229,85). Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial