Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач ПАТ« Дельта Банк» звернулось до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] України про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог вказало, що 04.06.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 667-0071005/ФКВ-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 9214,75 доларів США з розрахунку 10,70% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 04.06.2008 року по 03.06.2013 року. Згідно п. 4.2.1 кредитного договору позичальник зобов»язався здійснювати повернення кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за кредитним договором у передбачені договором строки. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 153,58 доларів США по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника, відкритого у [PERSON]. Виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором забезпечується договором поруки № 667-0071005/Zфпор-08 від 04.06.2008 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором № 667-0071005/ФКВ-08 від 04.06.2008 року. У зв»язку з тим, що позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у нього станом на 29.12.2015 року перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 13750,61 грн., яка складається з тіла кредиту -7267,47 грн., відсотки -2090,25 грн., пеня - 4147,47 грн., сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту 199,48 грн., сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту 44,94 грн.. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та [PERSON] банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов»язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк» відповідно до п. 4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, [PERSON] передав [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов»язань перед НБУ, внаслідок чого [PERSON] замінює [PERSON] як кредитора у зазначених зобов»язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов»язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 13750,61 грн., та стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, просив справу слухати у його відсутність , не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі ( а. с. 90). Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином електронною поштою,причини своєї неявки суду не повідомив ( а.с. 97) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з»явились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином, інформація про час і місце судового засідання розміщена на сторінці Красноармійського міськрайонного суду у розділі «Інформація для учасників процесів( зона АТО)» офіційного веб-порталу «Судова влада України» в мережі Інтернет ,причини своєї неявки суду не повідомили. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки належним чином повідомлені відповідач причини своєї неявки суду не повідомили, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що 04.06.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 667-0071005/ФКВ-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 9214,75 доларів США з розрахунку 10,70% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 04.06.2008 року по 03.06.2013 року. Згідно п. 4.2.1 кредитного договору позичальник зобов»язався здійснювати повернення кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за кредитним договором у передбачені договором строки. Відповідно до п. 2.4 кредитного договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 153,58 доларів США по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Відповідно до п. 2.7 кредитного договору нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника, відкритого у [PERSON]. ( а. с. 7-15) Згідно договору поруки № 667-0071005/Zфпор-08 від 04.06.2008 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором № 667-0071005/ФКВ-08 від 04.06.2008 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобов»язань за кредитним договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. ( а. с. 16). Як вбачається з матеріалів справи станом на 29.12.2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед банком становить 13750,61 грн., яка складається з тіла кредиту -7267,47 грн., відсотки -2090,25 грн., пеня - 4147,47 грн., сума за ставкою 3% від простроченого тіла по кредиту 199,48 грн., сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту 44,94 грн. ( а. с. 22-24). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти ( кроедит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525,526,530 ЦК України зобов»язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від зобов»язання не допускається. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та [PERSON] банком України укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов»язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банк» відповідно до п. 4.1. якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, [PERSON] передав [PERSON] права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов»язань перед НБУ, внаслідок чого [PERSON] замінює [PERSON] як кредитора у зазначених зобов»язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі [PERSON] [PERSON] прав вимоги до боржників, [PERSON] переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов»язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 667-0071005/ФКВ-08 від 04.06.2008 року ( а. с. 25-37). 14 жовтня 2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, до проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. [PERSON] та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону \~\~зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання вимог цього закону КМУ \~\~прийняв розпорядження№1053-р від 30 жовтня 2014 року, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до цього розпорядження до зазначених населених пунктів належить і місто Донецьк. В подальшому\~розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 року зупинено. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» \~\~район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень) Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р \~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053р та розпорядження КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р. Згідно із додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить і місто Донецьк. Відповідно до ст. 5 ЦК України \~\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ст. 58 Конституції України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли пом'якшує або скасовує у цивільну відповідальність особи. Зворотна дія в часі закону чи іншого нормативно-правового акта полягає в тому, що його юридична обов»язковість поширюється на факти, які виникли до набрання ним чинності, причому саме з моменту їх виникнення. При такій дії відбувається перегляд, корекція попередніх рішень щодо таких фактів вже відповідно до нового закону чи іншого нового нормативно-правового акта. Проте, не можуть мати зворотної дії юридичні норми, які встановлюють нові права й обов»язки чи заборони, оскільки порушення таких прав, невиконання таких обов»язків, недотримання таких заборон завжди буде новим видом, новим складом правопорушень. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м. Донецьк, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, пеня була нарахована банком станом на 29.12.2015 року,після набрання чинності Закону України від 2 вересня 2014 року "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", та в момент чинності вищезазначених нормативно-правових актів, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» \~ тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, з урахуванням положень\~ ст. 5 ЦК України та ст. 58 Конституції України, розповсюджуються на відповідача звільняють останнього від обов'язку по оплаті на користь позивача всієї суми пені. За таких підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема в сумі 9602,14 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON] понесені судові витрати - судовий збір у розмірі 962,27 грн., з кожного по 481,33 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial