Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

В лютому 2017 року представник ПАТ КБ "Приват Банк" Сафір Ф.О. звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № б/н від 21.01.2013 року у розмірі 25470,08 гривень, а також судовий збір в розмірі 1600,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак напередодні направив заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не з'явились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. 21.01.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки за тарифами «Кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом у розмірі 2000 грн. Заява, Пам'ятка клієнта, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи являються договором про надання банківських послуг між відповідачем та банком. Згідно умов договору базова процентна ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору - 1,7 % на місяць з розрахунку 360 днів у році. Розмір щомісячних платежів визначено на рівні 7% заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості в строк до 25 числа місяця, наступним за звітним. 21.01.2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» відповідачу [PERSON] було надано кредитну картку та кредитний ліміт в обумовленому розмірі. В заяві позичальника від 21.01.2013 року [PERSON] зазначила, що ознайомилася та погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг (далі - умови), тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування ПАТ КБ «Приват Банк». Позичальник виразив згоду з тим, що заява разом з Умовами і Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов, сторонами визначено, що клієнт дає право банку в будь - який момент змінювати кредитний ліміт, та відповідно до п.п. 2.1.1.5.5 погоджено, що клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам, сплачувати комісії та при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів відповідно до п.п.2.1.1.7.6, сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У порушення зазначених норм закону та умов договору, [PERSON] зобов'язання за даним договором від 21.01.2013 року належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 31.12.2016 року у неї виникла заборгованість за кредитним договором, згідно наданого позивачем розрахунку, в розмірі 25470 грн. 08 коп., яка складається з наступного: - 1301,76грн. - заборгованість за кредитом; - 18964,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3515,00 грн. - заборгованість по сплаті комісії та пені; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1189,05 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором б/н від 21.01.2013 року, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості по договору б/н від 21.01.2013 року, зокрема тіла кредиту у розмірі 1301,76 грн. та відсотків у розмірі 18964,27 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки комісії у розмірі 3515,00 грн. суд прийшов наступного висновку. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, (надалі Правила) банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Крім того відповідно до змісту довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» встановлено, що щомісячна комісія за кредитне обслуговування кредиту що надається взагалі не передбачена, більш того зазначено що її немає. За таких обставин, суд вважає, що нарахування банком комісії суперечить умовам кредитного договору, де сплату таких взагалі не передбачено, та положенням п. 3.6. Правил, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають. Щодо стягнення з відповідачки [PERSON] штрафів за порушення строків платежів у розмірі вказаному у позовній заяві суд приходить до наступного. Відповідно до п.п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Натомість довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» встановлено, що штраф, при порушенні строків платежу по будь-якому із грошових зобов'язань передбачених договором, більш ніж на 120 днів - становить 250 гривень, а також 5 % від суми позову. Відповідно до ч.8 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» нечіткі або двоз начні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Таким чином з врахуванням вищевикладеного суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню штраф у меншому розмірі визначеному кредитним договором, а саме - фіксована частина - 250 грн. та відсоткова частина у розмірі 5% від суми позову, що становить ( без врахування комісії) 1013,30 грн. Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача судові витрати понесені позивачем на оплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1352,48 гривень.

Outcome: partial