Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.06.2011 р. між сторонами було укладено кредитний договір № б/н (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 5\~тис.\~грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30\~% річних на суму залишку заборгованості за кредитом і з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що [PERSON] умови договору виконав та надав кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідачка договір не виконує, кредит у повному обсязі не повертає, у звязку з чим станом на станом на 14.10.2015 р. рахується заборгованість в розмірі 16657,53грн. яка складається з тіло кредиту 4931, 53грн. 905659 заборгованість по процентам за користування кредитом 1400 грн. заборгованість за пеню та комісії а також штрафи 500 грн. штраф фіксована частина 76941 штраф процентна складова, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитом та судовий збір у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явивсь, просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві ухваливши по справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача про щосвідчить клопотання наявне в матеріалах справи. Відповідач в судове засідання будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, надав суду заяву про розгляд справи без її участі у звязку з її вагітністю та про часткове визнання позовних вимог позивача, з підстав, викладених в наданих нею письмових заявах, а саме в частині стягнення штрафу- фіксована частина просила відмовити за безпідставністю вимог та просила застосувати строк позовної давності в порядку ст..257 ЦК України до вимог про стягнення річних відсотків та пені за ч. 2 ст. 258 ЦК Ураїни. За таких обставин, з урахуванням наданих сторонами заяв, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача та відповідача без фіксації судового засідання технічними засобами на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Суд,вивчивши письмові докази в справі в їхній сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.. Судом встановлено, що 15 червня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір відповідно до нього відповідач отримала кредит у розмірі 5 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язувалася повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом, що підтверджується копією заяви разом з копією Умов надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, що являється Договором згідно ст.634 ЦК України. Згідно пункту 1.1.7.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Згідно пункту 2.1.1.9.2 вказаних умов і правил надання банківських послуг при наявності у клієнта простроченої заборгованості по картковому рахунку клієнта а також\~\~ у випадку порушення держателем встановлених законодавством України вимог та умов даного кредитного договору, банк має право призупинити або припинити дію кредитної картки, а також вживати для цього всі необхідні заходи в тому числі до вилучення картки та направити держателю повідомлення з вимогою повернення картки в банк. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видавши кошти у сумі 5000,00 грн. відповідачу. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором в силу чого її заборгованість перед позивачем станом на 14.10.2015 р. становить в розмірі 16657,53грн. яка складається з заборгованості за кредитом 4931, 53грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 9056,59грн.; заборгованість за пеню та по комісії- 1400 грн. а також штрафи 500 грн- фіксована частина; 769, 41 штраф процентна складова. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]\~\~ є зобов'язальними, і регулюються ЦК України. Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів та інших правовідносин. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Згідно пункту 1.1.7.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. При цьому автоматично пролонговується не термін дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, а лише дії умов щодо надання банківських послуг, які регулюють відносини між банком та клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг. Відповідно до заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. Заява позичальника про припинення дії договору в матеріалах справи відсутня, а тому відбулась його пролонгація із збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо умов про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Пунктом 2.1.1.2.11 Правил користування платіжною картою визначено, що строк дії карти вказаний на лицевій стороні карти\~\~( місяць та рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно з пунктом 2.1.1.12 по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), по зврененню клієнта в [PERSON] відповідно діючих тарифів. Перевипуск карти на новий строк здійснюється при дотриманні Клієнтом умов обслуговування карти передбачених договором. Крім того, із заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що заборгованість за кредитним договором погашається щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості . \~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13). \~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з матеріалів справи\~\~остання транзакція за платіжною карткою відповідача, тобто погашення кредиту карткового рахунку, було здійснено позичальником 02.07.2014 року. Разом з цим, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із даним позовом лише 05.11. 2015 року, тобто не пропустивши трирічний строк для пред'явлення позову, а відповідач, відповідно до ст.257 ЦК України, подала заяву про застосування строків позовної давності. \~Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що право Банку на отримання боргу за кредитним договором від відповідачки є доведеним, і таке право підлягає захисту в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором оскільки у відповідності до вимог ст..264 ЦК України відповідачем перервано перебіг позовної давності шляхом часткового погашення окремої суми боргу за тілом кредиту що є правовою підставою для стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків за користування кредитом. Разом з тим, суд приходить до висновку про застосування у даному спорі строку позовної давності. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом (строкспеціальної позовної давності), про причини пропуску строку давності представник позивача не повідомив, не вказав на їх поважність та не просив його поновити, а відповідачем надано на адресу суду заяву, в якій вона наполягає на застосуванні строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України, то існують підстави для відмови у задоволенні позову в цій частині згідно вимог ч.4 ст. 267 ЦК України Враховуючи все вищевикладене не повернення відповідачем грошових коштів призвело до виникнення заборгованості перед позиваче, оплата суми кредиту позивачу проведено лише частково по тілу кредиту, що є порушенням права позивача, яке підлягає захисту судом і усуненню відповідачем тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача непогашену заборгованість за кредитним договором в частині \~\~заборгованості за кредитом 4931,53грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом 9056,59грн. що в загальній сумі становить 13988,12\~грн. та задоволивши позовні вимоги позивача частково.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ Розподіл судових витрат суд здійснює на підставі ст. 88 ЦПК України.При звернення з вказаним позовом до суду позивач сплатила судовий збір\~\~1218 грн. при ціні позову 16657, 53 грн. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином позивач ПАТ КБ «Приват Банк» при зверненні до суду повинен був оплатити судовий збір в сумі 2498, 62 грн. тому з останнього слід достягнути недоплачений судовий збір\~\~на користь держави в розмірі 1280,62 грн. Також відповідно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно представлених останнім, документально підтверджені витрати із сплати судового збору- 1218 грн.

Outcome: partial