Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість станом на 23.09.2020 року у розмірі 22596,30 грн. за кредитним договором б/н від 09.06.2011 року, з яких: 13157,78 грн.- заборгованість за тілом кредита, 4729,40 грн.- заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочений кредит згідно 625 ЦК України, 4709,12 грн.- нарахована пеня, а також просить стягнути судові витрати 2102,00 грн. Обґрунтовує свої вимоги тим, що у зв`язку з порушеннями відповідачем зобов`язань за кредитним договором в останньої станом на 23.09.2020 року виникла вказана заборгованість. Ухвалою суду від 27.01.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання (а.с. 69-70). В судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. Не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 09.06.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 13). Згідно з довідки АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] 04.08.2017 року було видано кредитну картку за № [NUMBER] з терміном дії до 07/21 року. 19.09.2017 року видано кредитну карту № [NUMBER] з терміном дії до 07/21 року (а. с. 12). Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою про рух коштів станом на 25.09.2020 року, з якої вбачається, що позичальник користувалася картками,\~знімала кошти, розраховувалася при придбанні товарів та послуг, здійснювала поповнення картки (а.с. 48-51). Розрахунком заборгованості (а.с. 5-10) підтверджується наявність у [PERSON] заборгованості за тілом кредиту в сумі 13157,78 грн. До анкети- заяви додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, зі змісту яких не вбачається, що саме з цими тарифами, умовами та правилами було ознайомлено відповідача. Підпис відповідача на них відсутній, а тому у суду відсутні підстави вважати, що саме з цими документами відповідач була ознайомлена. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Виходячи зі змісту цієї норми права, істотними умовами кредитного договору є предмет, сума, строк повернення та проценти за користування кредитним коштами. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю правовою природою кредитний договір може бути публічним договором (стаття 633 ЦК України), договором приєднання (стаття 634 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, то зазначені обставини вказують на порушення прав банку, які підлягають захисту через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а саме суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 13157,78 грн. Що стосується вимоги позовача про стягнення відсотків згідно ст. 625 ЦК України та пені, то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивач здійснив нарахування відсотків в розмірі 86,4% річних за період з 01.11.2019 року по 01.03.2020 року станом на 23.09.2020 року в сумі 4729,40 грн., пені- 4709,12 грн. (а.с. 10). У даному випадку, за відсутності Тарифів, Умов та правил надання банківських послуг, які погоджені відповідачем, неможливо стверджувати про договірні відсотки та розмір пені. Отже, вказаний розмір відсотків не може бути застосований, а пеня не може бути нарахована. У ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Оскільки суд не бере до уваги тарифи, Умови та правила надання банківських послуг, які не були підписані сторонами і на які посилається позивач, не можливо встановити строк повернення кредиту (строк виконання зобов`язання) та порядок погашення кредитної заборгованості, а відтак неможливо визначити дату, з якої можна нараховувати відсотки та пеню. Тому підстав стягувати відсотки в розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 625 ЦК України та пені теж не має. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: позовні вимоги задоволено в сумі 13157,78 грн., що складає 58,23% від заявлених позивачем вимог, тому понесені витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 1223,99 грн.

Outcome: partial