Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2018 року з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів щомісяця до досягнення дитини повноліття, починаючи з 22 червня 2018 року. Вказує, що оскільки він не має постійної офіційної роботи, Центральним відділом державної виконавчої служби міста Черкаси розмір аліментів розраховується від розміру середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. 27 листопада 2019 року між ним та його матір`ю, [PERSON] , укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого він щомісяця сплачує на утримання матері 3000 грн. 28 вересня 2019 року внаслідок перенесеного гіпертонічного кризу значно погіршився його стан здоров`я. На сьогоднішній день, для підтримання свого здоров`я, позивач вимушений постійно приймати ліки. Відсутність постійної роботи, наявність обов`язку щодо утримання матері та погіршення стану здоров`я він вважає є зміною його матеріального стану. Вважає за необхідне звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2018 року з нього на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та просить суд зменшити розмір аліментів з ј частини всіх видів його заробітку (доходу) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачці строк для подачі відзиву на позов. Так, 02.03.2020 відповідачкою скеровано до суду відзив на позов, яким просить суд у задоволенні позову відмовити та стягнути витрати на професійну допомогу. У відзиві вказує, що позивачс уклав зі своєю матір`ю договір довічного утримання і сума щомісячного грошового утримання в розмірі 3000 грн. є величиною договірною, перевищує розмір аліментів, що нараховуються позивачеві на дитину, а взяття ним на себе таких зобов`язань свідчить про достатній рівень матеріальної забезпеченості позивача та у поєднанні із застосуванням норми ч. 3 ст. 182 СК України звільняє суд від обмеження рівнем доходу платника аліментів. Кім того, вказує, що єдиний випадок стаціонарного лікування позивача та протягом нетривалого часу не може свідчити про стійке та істотне погіршення стану здоров`я як на підставу його значних витрат на лікування. В той час як значних витрат на лікування їх спільної дитини несе відповідачка. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Суду пояснив, що він не відмовляється сплачувати аліменти на утримання доньки, але внаслідок складного матеріального стану, обумовленого відсутністю постійного місця роботи і відтак нерегулярного доходу, сімейного стану, за яким він утримує свою матір, а також передінфарктний стан і, як внаслідок, постійний прийом лікарських препаратів, які також збільшили його матеріальні затрати, тому й просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів. Представник відповідачки - адвокат Гончар С.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову. Позивач посилається на відсутність постійної роботи, наявність обов`язку щодо утримання матері, на утримання якої він щомісяця сплачує 3000 грн. Тобто, маючи нерегулярний, мінливий дохід, [PERSON] має змогу щомісячно сплачувати 3000 грн. матері за договором довічного утримання, суму, що перевищує ј середньої заробітної плати працівника відповідної місцевості, за якою позивачеві нараховуються аліменти. При цьому, рівень матеріальних потреб особи, що втратила працездатність, є нижчим від рівня матеріальних потреб неповнолітньої дитини (як у віці до 6 років, так і у віці від 6 де 18 років, а 31.03.2020 дитині виповнюється саме 6 років і вона потрапляє в останню категорію). Тобто, розмір щомісячного утримання особи, яка втратила працездатність, не може бути вищим (а з урахуванням прохальної частини прозову - істотно вищим) за розмір щомісячного утримання дитини. Крім того, позивач не надав суду належних та допустимих доказів істотного погіршення його стану здоров`я, у виписці з історії хвороби № 3476, доданої до позову, в частини «анамнез захворювання» вказано про підвищений АТ (очевидно, артеріальний тиск) 5 років, тобто, таке захворювання існувало на час визначення аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів щомісяця до досягнення дитини повноліття, починаючи з 22 червня 2018 року. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому, слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Дана обставина не звільняє батьків віл обов`язку по утриманню дитини. Викладене вище повністю узгоджується із правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 25.09.2019 у справі № 755/14148/18. Згідно із ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з січня 2020 року - 2218 грн., з липня 2020 року - 2318 грн., з грудня 2020 року - 2395 грн. Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, законодавче збільшення мінімального розміру аліментів на утримання дітей є підставою для зміни розміру стягуваних на підставі рішення суду аліментів, за умови надходження відповідної заяви стягувача про це. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Відносно платника аліментів враховується також зміна складу осіб, які зобов`язані за законом надавати утримування. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстав для зміни розміру аліментів. Так, якщо суд встановить, що платник аліментів став інвалідом I, II чи III групи, він повинен цю обставину врахувати як підставу для зменшення їх розміру. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина З статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 виклав правову позицію у справі № 143цс 13, якою роз`яснив, що в законодавстві відсутня імперативна заборона змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі і навпаки. Як пояснив в судовому засіданні позивач, на даний час він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, оскільки має на утриманні матір, яка також потребує матеріального забезпечення, страждає на хронічне захворювання та потребує постійного прийому лікарських препаратів. Крім того, як пояснив представник відповідачки, щомісячні грошові витрати на потреби дитини в середньому складають 3000 грн. З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2019 між [PERSON] та [PERSON] (матір`ю позивача) укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого позивач сплачує 3000 грн. на місяць в рахунок матеріального забезпечення. Суд, оцінивши докази щодо мінливої природи матеріального стану платника аліментів, враховуючи його стан здоров`я, беручи до уваги розмір утримуваних аліментних платежів, діючи в найвищих інтересах дитини, яка має право на належне забезпечення та достатній рівень життя, вважає, що розмір стягуваних із відповідача аліментів має бути змінено та стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. В зв`язку з цим належить відізвати раніше виданий виконавчий лист. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial