Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] у червні 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в її користь заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 17253,87 грн., а також неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 80639,39 грн. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що на примусовому виконанні у Вижницькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавчий лист №2-21 від 09 лютого 2006 року про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі по 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач не виконує судового рішення і сума нарахованих аліментів за період з 5 грудня 2005 року становить 22253,87 грн. 17 липня 2018 року вона отримала від відповідача грошові кошти в сумі 5000,00 грн. У зв`язку з невиплатою аліментів відповідачем її матеріальне становище значно погіршилось, а тому вона змушена звернутись з вимогою про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 серпня 2019 року цивільну справу № 367/5186/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини передано на розгляд Борщівському районному суду Тернопільської області за територіальною підсудністю за місцем реєстрації місця проживання позивачки. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 06 листопада 2019 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав заперечення проти позову, в задоволенні якого просить відмовити вказуючи, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини. Він часто хворіє, створив іншу сім`ю і в цьому шлюбі народилося двоє синів. Менший син хворіє і є інвалідом дитинства. Він здійснює догляд за дитиною інвалідом та являється його законним представником і перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вижницької РДА, як одержувач допомоги дітям-інвалідам до 18 років на дитину [PERSON] з надбавкою на догляд. Отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда щомісяця в розмірі 1564 грн. - основний розмір, 589 грн. 80 коп. - надбавка на догляд, тобто разом 2153,80 гривень, інших доходів не має. З 16 вересня 2014 року по даний час ніде не працює, у нього дуже скрутне матеріальне становище. З вересня 2018 року сплачує аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Він в період з 2012 року по 2017 рік, точної дати не пам`ятає, через пошту платив аліменти своїй колишній дружині, але кошти поверталися з вини позивачки [PERSON] , яка весь час змінює місце свого перебування та проживання. На даний час він сплатив заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] у повному обсязі. Позивачка в зал судового засідання не прибула, направила заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, також направив суду заяву, в якій просить відмовити в задоволенні позовних вимог та розглянути справу за його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. У сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.11). Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 лютого 2006 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 100 грн. щомісячно, починаючи з 05 грудня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів №№145-24/4949 від 22.04.2019, 14.5-24/14140 від 29.10.19, виданих Вижницьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на підставі виконавчого листа Борщівського районного суду №2-21 від 09 лютого 2006 року (а.с.13, 59), відповідач [PERSON] починаючи з 2005 року постійно допускав заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки [PERSON] , 2004 року народження, яку частково сплачував і повністю погасив у жовтні 2019 року. На день звернення позивачки до суду з даним позовом (червень 2019 року) заборгованість відповідача зі сплати аліментів становила 12391,87 грн. Відповідач [PERSON] 14 лютого 2006 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , від якого народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.45-47). Як вбачається з посвідчення серія [NUMBER] (а.с.53), [PERSON] є дитиною-інвалідом, його законним представником є батько [PERSON] , державну соціальну допомогу продовжено з 01.02.2019 до 30.01.2021 у сумі 2067 грн. Згідно довідки №4343 від 30.10.2019 (а.с.63), виданої Управлінням соціального захисту населення Вижницької РДА, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні як одержувач допомоги дітям-інвалідам до 18-років на дитину [PERSON] з надбавкою на догляд з 17.10.2018 по 31.01.2021. Згідно довідки №1932 від 23.10.20019 (а.с.54), виданої Вижницькою міською радою Вижницького району Чернівецької області та трудової книжки [NUMBER] , [PERSON] не працює з 16.09.2014 року по даний час. На обліку в центрі зайнятості не перебуває, не навчається. Здійснює догляд за дитиною інвалідом з дитинства [PERSON] , 2012 року народження, який знаходиться на його утриманні. Як вбачається з виписок із медичних карт стаціонарного хворого №№3920, 4765, [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Вижницька ЦРЛ» в терапевтичному відділенні з 20.09. по 03.10.2018 р., з 19.11. по 03.12.2018 р.(а.с.65,66). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Відповідно до частин 1-2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, оскільки, як зазначено вище, судом встановлено, що таку заборгованість відповідач допускав постійно, з часу пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому є підстави для застосування до нього відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц , у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд не погоджується з обчисленням пені у розмірі 80 639,39 грн., відповідно до наданого позивачкою розрахунку, оскільки він не відповідає порядку нарахування пені, визначеному ч.1 ст.196 СК України та правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №572/1762/15-ц. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, беручи до уваги розрахунки заборгованості відповідача [PERSON] зі сплати аліментів №145-24/4949 від 22.04.2019, №14.5-24/14140 від 29.10.19, видані Вижницьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на підставі виконавчого листа Борщівського районного суду №2-21 від 09 лютого 2006 року (а.с.13, 59), враховуючи, що за період з 2005 року по 2011 рік з цих розрахунків неможливо встановити час погашення заборгованості, суд вважає, що загальну суму пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів слід нарахувати починаючи з січня 2012 року наступним чином: січень-(100х1%х335)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+ )+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2312 грн.; лютий-(100х1%х306)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2283 грн.; березень-(100х1%х275)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2252 грн.; квітень-(-(100х1%х245)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2222 грн.; травень-(100х1%х214)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2191 грн.; червень-(100х1%х184)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2161 грн.; липень-(100х1%х153)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2130 грн.; серпень-(100х1%х122)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2099 грн.; вересень-(100х1%х92)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2069 грн.; жовтень-(100х1%х61)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2038 грн.; листопад-(100х1%х31)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2008 грн.; грудень-(100х1%х31)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х365)+(100х1%х366)+ +(100х1%х365)+(100х1%х151)=2008 грн.; всього за 2012 рік - 23461 грн. Так само слід нарахувати пеню за період з січня 2013 року по вересень 2019 року, оскільки у жовтні 2019 року відповідач повністю погасив заборгованість зі сплати аліментів (а.с.59, 61). Однак, відповідно до ч.1 ст.196 СК України пеня стягується в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів, тому позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 100% заборгованості по сплаті аліментів на час звернення позивачки до суду з позовом станом на червень 2019 року в розмірі 12391,87 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів в сумі 17253,87 грн., то дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки така заборгованість повинна стягуватися в порядку виконавчого провадження, крім того, як встановлено під час розгляду справи, відповідач у жовтні 2019 року повністю сплатив наявну перед відповідачкою заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини. Згідно ст.5 п.1 ч.3 ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 180, 191, 196, 197 СК України та

Outcome: partial