Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригоди. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 07 лютого 2014 року в м. Дніпропетровську на вул. Журналістів мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний їй автомобіль «Мазда», номер державної реєстрації [NUMBER]. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2014 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом АС/4367859 з лімітом відповідальності у розмірі 50000 грн. за спричинення матеріальний збиток та визначеною франшизою у розмірі 510 грн. У відповідності до висновку № 1792 від 28.02.2014 року, складеного експертом-автотоварознавцем [PERSON] оцінена шкода складає 17485,69 грн. Оскільки відповідальність [PERSON] застраховано у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», позивач 08.02.2014 року як потерпіла у ДТП та власник автомобіля «Мазда», номер державної реєстрації [NUMBER], звернулася до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» ЮТІКО із заявою про настання страхової події. Однак станом на 04.10.2014 року страхова компанія виплату не здійснила, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Позивач зазначає, що автомобіль «Мазда» виготовлена в Японії, а тому щоб відремонтувати її потрібно купувати запчастини за кордоном, за іноземну валюту а саме за американські долари або за гривні по курсу НБУ на момент купівлі. В зв'язку із девальвацією гривні курс американського долару станом на 04.10.2014 року складає 13,00 гривні за 1 американський долар, отже вартість робіт станом на 09.10.2014 року складає 28214,00 гривень. Також позивач просить стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» пеню за прострочення страхової виплати за 153 дні за період з 09.05.2014 року по 09.10.2014 року в розмірі 1666,00 грн., витрати за послуги евакуатора в розмірі 450,00 грн. та на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 600,00 грн. А також стягнути відповідача [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» подав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки належними доказами вони не доведені. Вислухавши пояснення ипредставника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 лютого 2014 року о 17-15 год. [PERSON], керуючи автомобілем «Опель Астра» д/н [NUMBER]. В районі буд.11 по вул. Журналістів в м. Дніпропетровську, скоїв зіткнення з автомобілем «Мазда», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], власником якого є [PERSON] Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2014 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за полісом АС/4367859 з лімітом відповідальності у розмірі 50000 грн. за спричинення матеріальний збиток. 08.02.2014 року позивач, як потерпіла у ДТП та власник автомобіля «Мазда», номер державної реєстрації [NUMBER], звернулася до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» ЮТІКО із заявою про настання страхової події. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. Згідно висновку № 1792 експертного дослідження від 28.02.2014 року по визначенню вартості матеріального збитку, власнику автомобіля «Мазда» спричинена матеріальна шкода в розмірі 17485,69 грн. За підготовку даного висновку [PERSON] було сплачено 600 грн., що підтверджується квитанцією № 1755 від 08.02.2014 року. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Судом також встановлено, що [PERSON] письмово повідомила приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» про настання страхового випадку, про що свідчить відповідь страхової компанії від 16.06.2014 року на її заяву. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 зазначеного вище Закону, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Такого правового висновку Верховний Суд України дійшов у постанові від 4 червня 2014 року №6-49цс14. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу АС/4367859, відшкодування матеріального збитку в межах ліміту відповідальності покладається на вказану страхову компанію, а збиток, що не покривається страховим відшкодуванням покладається безпосередньо на страхувальника або винну в ДТП особу. В абзацах 1,2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз'яснено, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Таким чином не виплата до теперішнього часу Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» страхового відшкодування [PERSON] не відповідає нормам чинного законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тобто стягненню з страхової компанії підлягає розмір страхового відшкодування, який на думку суду має відповідати сумі визначеної матеріальної шкоди відповідно до висновку № 1792 експертного дослідження від 28.02.2014 року, а саме в розмірі 17485,69 грн., а також витрати понесені на за складання висновку в розмірі 600 грн. Витрати на послуги евакуатора в розмірі 450 грн. стягненню не підлягають, оскільки позивачем відповідно до ст. 60 ЦПК України понесення даних витрат саме після вищевказаної ДТП , а також необхідність такої евакуації суду належними та допустимими доказами не доведені. Відповідно до ч.1 ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно ч. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Однак позивачем суду не надані докази на обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» пені в розмірі 1666 гривень, а саме не надано належного розрахунку заборгованості. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову представника відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», оскільки при сумнівах у визначенні матеріальної шкоди відповідач не позбавлений з власної ініціативи провести дослідження щодо вартості аварійно пошкодженого автомобіля. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд, враховуючи ступінь важкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, викликаних пошкодженням його майна, вважає, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 229,40 грн. з кожного.

Outcome: partial