Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 27 вересня 2016 року звернулося ТОВ «Порше Мобіліті» (далі позивач) з позовом до [PERSON], [PERSON] (далі відповідач 1,2). В позові зазначено, що 25.09.2013 року між сторонами укладено Кредитний договір №50006174, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 158749,57 грн, що еквівалентно на дату укладання договору 19\~373,88 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки Volkswagen модель CC кузов №WVWZZZ3CZEEE512600, обєм двигуна 3597 куб. см., рік випуску 2013, а відповідач зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Договір також містить умови поруки із відповідачем 2. 08.10.2013 року Сторони уклали Графік погашення кредиту, відповідно до якого позичальник повинен був з 15.10.2013 року щомісячно сплачувати еквівалент 410,69 доларів США. З серпня 2014 року відповідач почав систематично порушувати свої зобовязання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних платежів, та взагалі припинив виконувати свої зобовязання за договором. Загальна сума невиконаних грошових зобовязань відповідача за несплаченими щомісячними платежами за Кредитним договором на думку позивача станом на 29.08.2016 року складає 56022,60 грн. Станом на 29 серпня 2016 року сума Кредиту за договором, за виключенням заборгованості за щомісячними платежами, яка підлягала поверненню, становить еквівалент 6196,84 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют 25,420 грн. за долар США ПАТ «КредіАгріколь Банк», чинного станом на 26.08.2016 року, складає 157523,67 грн. Сума процентів за період 01.11.2015 по 29.08.2016 роки склала 13082,34 грн. Загальна сума основного боргу зі сплати кредиту за договором на дату складання позовної заяви становить 226628,61 грн. З метою стягнення існуючої заборгованості, враховуючи спеціалізацію на ринку, позивач був змушений звернутися до спеціалізованих організацій, а саме ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» та сплатив останній 7\~000 грн.. Позивач вважає, що зазначена сума має бути компенсована йому з урахуванням податку на додану вартість, а саме у розмірі 8\~400 грн. Крім цього, позивач просить стягнути збитки на страхування згідно із п.п.5.5, 5.6 умов кредитування, які понесені з червня 2014 року по липень 2016 року в сумі 145\~553,57 гривень без ПДВ., та з урахуванням ПДВ 181\~941,96 гривень. Також позивач зазначає, що загальна сума втрат від інфляційних процесів, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за кредитом складає 14455,19 грн. Оскільки відповідач заборгованість добровільно не погасив, позивач був змушений звернутись за правовою допомогою до ТОВ «Юридична фірма Вернер» для надання послуг по юридичному консультуванню, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях по розгляду справи. Судові витрати на правову допомогу складають 5\~000 грн. Позивач вважає, що йому повинно бути компенсовано саме 6\~000 грн., оскільки ТОВ «ПоршеМобіліті» є платником податку на додану вартість. Просить суд стягнути з відповідачів основну суму заборгованості за Кредитним договором від 25.09.2013 року у розмірі 431\~425,76 грн., стягнути судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подане клопотання про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. [PERSON], [PERSON] повідомлені про судове засідання шляхом оголошення у газеті «Урядовий курєр», у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.09.2013 року між ТОВ «ПоршеМобіліті» (за текстом договору Компанія), [PERSON] (за текстом договору Позичальник) та [PERSON] (за текстом договору Поручитель) укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] видано кредит в сумі 158749,57 грн., що еквівалентно 19373,88 доларам США, за курсом ПАТ «КредіАгріколь Банк» станом на дату укладання договору строком на 60 місяців. Процентна ставка становила 9,9%. Цільове призначення кредиту на придбання автомобілю Volkswagen модель CC кузов №WVWZZZ3CZEEE512600, обєм двигуна 3597 куб. см., рік випуску 2013. Усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному до статті 1.3. Загальних умов кредитування. Договір між сторонами та за участю Поручителя складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами та Поручителем у відношенні Кредиту. 08.10.2013 року сторонами підписано Графік погашення кредиту, яким визначено порядок та розмір щомісячних платежів щодо погашення кредиту до 15 числа місяці починаючи з 15 жовтня 2013 року по 15 вересня 2018 року. Розмір платежів зазначеній в еквіваленті до доларів США. Зазначено, що платежі повинні бути сплачені на підставі рахунка Компанії в гривнях (за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалентів в іноземній валюті, визначених вище, відповідно до пункту 1.3. Загальних умов кредитування) банківським переказом на банківський рахунок Компанії. Сторонами підписано Загальні умови кредитування (додаток до Кредитного договору, надалі Загальні умови). Згідно з п. 1.1. Загальних умов Компанія зобовязується надати Позичальнику кредит у сумі, визначеній у Кредитному договорі, в українських гривнях. В Кредитному договорі Сторони встановлюють еквівалент Суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для Сторін. Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Компанії Кредит та Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання Кредиту та Додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору (п. 1.2. Загальних умов). Розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення Кредиту та Додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, у Графіку погашення кредиту, який є невідємною частиною Кредитного договору. В подальшому Позичальник сплачує платежі у повернення Кредиту та Додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями банку, назву якого зазначено у Кредитному договорі, до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту; при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка. (п. 3.1. Загальних умов). Відповідно до п. 2.1. Загальних умов за використання Кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник сплачує Компанії проценти за процентною ставкою (фіксованою або змінною), визначеною у Кредитному договорі. Якщо Сторони домовились про фіксовану ставку, розмір цієї ставки, вказаний в Кредитному договорі, застосовуватиметься до Графіка погашення кредиту (п. 2.2. Загальних умов). Термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів п. 2.5. Загальних умов). Позичальник зобовязується в тому числі використовувати Кредит відповідно до цільового призначення, визначеного Кредитним договором, забезпечити повернення Кредиту та сплату плати за користування Кредитом у повному обсязі на умовах Кредитного договору (п. 5.1. Загальних умов). Згідно із п. 3.2. та п. 3.3. Загальних умов Компанія має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Кредитного договору у випадку порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць. Позичальник зобовязаний повернути Компанії у повному обсязі Суму кредиту та суму Додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Позичальником розраховується Компанією і вказується у повідомленні Компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб) та протягом 3 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб). 07 жовтня 2013 року між ТОВ «ПоршеМобіліті» та [PERSON] укладений договір застави транспортного засобу марки Volkswagen модель CC кузов №WVWZZZ3CZEEE512600, обєм двигуна 3597 куб. см., рік випуску 2013, державний номер АН 3997ІК, яким забезпечуються вимоги Заставодержателя (ТОВ «ПоршеМобіліті») за Кредитним договором №50009601 від 25.09.2013 року. Позивач належним чином виконав умови укладеного кредитного договору. Проте відповідач умови договору не виконав, має заборгованість за несплаченими платежами за період з серпня по жовтень 2015 року на загальну суму 56022,60 грн. Станом на 29 серпня 2016 року сума кредиту за кредитним договором становить еквівалент 6196,84 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют станом на 26.08.2016 року складає 157523,67 грн. Станом на 29.08.2016 року плата за користування кредитом за період з 01.11.2015 року по 29.08.2016 року склала 13\~082,34 грн. Таким чином, загальна сума основного богу зі сплати кредиту станом на 29.08.2016 року становить 226 628,61 грн. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок заборгованості. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору у звязку із чим, у нього виникла заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача втрат від інфляційних процесів за невиконання зобовязань, суд враховує наступне. На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року За змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок індексу інфляції від простроченої суми зобовязання за договором у розмірі 14455,19 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Також підлягають задоволенню витрати позивача на здійснення страхових платежів, які були здійснені на підставі пунктів 5.5, 5.6 Умов кредитування за період з жовтня 2014 року по серпень 2016 року. Стягненню підлягають з урахуванням ПДВ у розмірі 181941,96 гривень. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача збитків у розмірі 8400 грн., суд зазначає наступне. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення збитків позивач посилався на те, що він поніс витрати у звязку із зверненням до спеціалізованих організацій з метою стягнення заборгованості за договором та супроводженням процесу стягнення.. Статтею 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Так, ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Виходячи з аналізу ст. 22 ЦК України, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати, повязані із зверненням до спеціалізованих організацій з метою стягнення заборгованості за договором та супроводженням процесу стягнення у розмірі 8400,00 грн., оскільки вони складаються з витрат щодо звернення стягнення на предмет застави, що не є предметом спору по справі, що розглядається, та витрат на юридичну допомогу, що фактично є судовими витратами, а не збитками в розумінні ст.22 ЦК України. Таким чином, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 423\~025,76 гривень, яка складається із основної суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 226 628,61 грн., інфляційних витрат у розмірі 14 455,19 грн., збитків на здійснення страхових платежів у розмірі 181 941,96 гривень. Що стосується вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд виходить з наступного. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Судом встановлено, що між ТОВ «Юридична фірма Вернер» та ТОВ «ПоршеМобіліті» укладено договір про надання юридичних послуг від 15.10.2010 року. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначено за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Відповідно до п. 48 Постанови від 17.10.2014 № 10 Вищого спеціалізованого суду «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати в судовому засіданні документально підтверджені. Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, суд дійшов висновку, що витрати повязані із супроводженням процесу, витрати у звязку із необхідністю підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості та на представництво інтересів в суді у розмірі 6000,00 грн., підлягають частковому задоволенню виходячи із граничного розміру визначеному Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» у розмірі 551,20 грн. за дії повязані із підготовкою позовної заяви про стягнення заборгованості, оскільки позов підписано представником позивача ТОВ «Юридична фірма Вернер», витрати повязані із супроводженням справи у суді задоволенню не підлягають, оскільки справу було розглянуто в порядку заочного провадження без участі відповідача та позивача (від представника позивача було надано заяву про розгляд справи без його участі). Позивачем понесені судові витрати:6471,39 грн судовий збір, 551,20 грн. витрати на правову допомогу, 315 грн. витрати на оголошення у пресі (630 грн/2 оголошення), всього 7337,59 гривень. Відповідно до ч.1,5 ст. 88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. З урахуванням вказаних вимог закону з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 7194,73 гривень (423\~025,76 гривень грн. х 7337,59/431 425,76).

Outcome: partial