Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила поділити майно подружжя, а саме: - виділити відповідачу [PERSON] у власність автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 366000 грн.; - виділити їй у власність земельну ділянку площею 0,1595 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, вартістю 68796,00 грн. та земельну ділянку площею 0,1306 га, призначену для особистого селянського господарства, вартістю 107016,00 грн., які розташовані по вул. Берегова, 2 в с. Москаленки, Богуславського району Київської області; - відступити від засади рівності часток подружжя при поділі майна, стягнувши з [PERSON] на її користь грошову компенсацію в сумі 250000 грн. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтувала тим, що 05.11.2005 року вона з відповідачем [PERSON] уклала шлюб. Від даного шлюбу дітей не має. 05.11.2013 року вона разом зі своїм сином [PERSON], [INFO], від першого шлюбу, залишила відповідача [PERSON] і переїхала проживати до свого батька. Оскільки сімейно-шлюбні відносини з відповідачем були фактично припиненні вона звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про розірвання шлюбу. Під час перебування у шлюбі, тобто 30.10.2007 року за її особисті кошти за 20700 грн. було придбано дві спірні земельні ділянки, що розташовані на території Богуславського району с. Москаленки. Крім того, у 2011 році був придбаний автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], який на даний час знаходиться у користуванні відповідача. Вартість спірних земельних ділянок на даний час становить 68797 грн. та 107017 грн., а вартість автомобіля становить 36600 грн., яка визначена виходячи з вартості аналогічного рухомого і нерухомого майна, що виставляється на продаж і розміщується в засобах масової інформації. Тому за час перебування в шлюбі набуто майно на загальну суму 541812 грн., де вартість частки кожного з подружжя становить 270906 грн. Враховуючи те, що спірне майно було придбано за її кошти, а відповідач в свою чергу не дбав про матеріальне забезпечення сімї, тому вона вважає, що є підстави відступити від засади рівності часток при поділі майна подружжя (т.1 а.с.2-5). Крім того, разом з позовною заявою [PERSON] звернулась до суду із заявою про забезпечення позову (т.1 а.с.7,8), в якій просила накласти арешт на автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та на дві земельні ділянки, що розташовані на території Богуславського району с. Москаленки. 13.08.2014 року під час підготовчого судового засідання відповідач [PERSON] звернувся з клопотанням про передачу справи на розгляд до іншого суду, посилаючись на те, що на даний час в Святошинському районному суді м. Києва розглядається справа за його позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ним права на частину квартири [ADDRESS], вартість якої становить 1 147 646,40 грн., що є значно більшою ніж вартість нерухомого спірного майна, у вигляді двох земельних ділянок, які розташовані на території с. Москаленки, Богуславського району Київської області (т.1 а.с.48,49). Також, відповідач [PERSON] надав письмове заперечення на позов, в якому зазначив, що позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом приховала деяке майно, яке було придбано під час шлюбу, а саме: земельну ділянку у садовому товаристві «Пролісок» в с. Галинка, Бородянського району Київської області, автомобіль [NUMBER], квартиру [ADDRESS], які зареєстровані на імя позивача. Також він впевнений в тому, що під час подружнього життя позивач мала депозитні вклади в банківських установах. Тому виходячи з обсягу спільного сумісного майна та його вартості вимоги позивача про розподіл майна подружжя не підсудні Богуславському районному суду Київської області. По суті він погоджується із необхідністю проведення поділу спільного майно подружжя, проте не згідний з варіантом запропонованим позивачем щодо розподілу цього майна та не згідний з вартості спірного майна. Також просить врахувати, що він не має можливості внести на депозитний рахунок суду грошову компенсацію за половину вартості автомобіля Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER], тому наполягає на визначення ідеальних часток у спірному майні подружжя та залишити майно у спільній частковій власності сторін (т.1 а.с.51-68). Після обговорення клопотання про передачу справи на розгляд до іншого суду, відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявив інше клопотання про зупинення провадження у даній справі до тих пір поки не буде розглянута справа за його позовом до [PERSON], яка перебуває у провадженні Святошинського районного суду м. Києва. Ухвалою суду від 23 вересня 2014 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання житлового приміщення спільною сумісною власністю подружжя, яка перебуває у провадженні Святошинського районного суду м. Києва (т.1 а.с.89). [PERSON] звернувшись з позовом до Святошинського районного суду м. Києва, мотивував свої вимоги тим, що 04.10.2004 року він разом з [PERSON] не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, придбали квартиру [ADDRESS] за ціною 321000 грн., що на той момент становило 60000 дол. США. Договір купівлі-продажу квартири був оформлений на [PERSON] з тих міркувань, що квартира була придбана за рахунок кредитних коштів, отриманих останньою за кредитним договором №90/2004-к від 04.10.2004 року укладеного з АБ «Кліринговий дім». Згідно даного кредитного договору [PERSON] отримала 60000 дол. США для придбання квартири та на ремонтні роботи. 29.10.2004 року було укладено договір іпотеки, згідно якого [PERSON] передала в іпотеку АБ «Кліринговий дім» спірну квартиру, в якості забезпечення виконання своїх зобовязань, за кредитним договором №90/2004-к від 04.10.2004 року. 24.12.204 року, знявши з депозиту 30000 дол. США, які були у нього від продажу його власної квартири, він разом з [PERSON] поїхав до АБ «Кліринговий дім», де остання здійснила часткове погашення кредиту від 04.10.2004 року на суму 30000 дол. США. Через півтора-два місяці після придбання спірної квартири, він разом з [PERSON] та її сином [PERSON] переїхали проживати до цієї квартири на постійне місце проживання. [PERSON] завжди визнавала за ним право спільної власності на спірну квартиру. 05.11.2005 року вони зареєстрували шлюб, однак насправді реєстрація шлюбу була формальністю, оскільки вони вже тривалий час проживали однією сімєю. Протягом тривалого подружнього життя, погашення кредиту здійснювався за рахунок спільних коштів подружжя. Крім того, він приймав участь у ремонті квартири, оплаті комунальних послуг, обслуговування інших спільних витрат. Проте, незважаючи на вищевикладене [PERSON] не визнає за ним право спільної сумісної власності на спірну квартиру, у звязку з чим він був вимушений звернутись до суду з даним позовом та просив ухвалити рішення, яким необхідно встановити факт його проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя (т.1 а.с. 56-64). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2015 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24.02.2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін (т.1 а.с.93-100). Після відновлення провадження у цій справі, 20.05.2015 року відповідач [PERSON] надав суду письмове заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач [PERSON] свідомо заводить суд в оману через приховування усього переліку майна подружжя. Насправді, за час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем (з 05.11.2005 року по 03.07.2014 року) за рахунок спільних коштів подружжям було набуто: - квартира [ADDRESS], була придбана [PERSON] в кредит до реєстрації шлюбу, проте гроші сплачувались спільно подружжям впродовж усього сумісного життя. Загалом за квартиру було сплачено за час подружнього життя 118000 дол. США. В даний час власницею квартири є [PERSON]; - майно, що знаходиться у вищевказаній квартирі, вартість якого на сьогоднішній день становить приблизно 74326,82 грн.; - депозитні рахунки на імя [PERSON], куди акумулювались кошти подружжя, приблизно 50-80 тис. дол. США; - земельна ділянка у садовому товаристві «Пролісок», с. Галинка, Бородянського району Київської області; - автомобіль марки Ноndа Сіvіс, 2012 року випуску, який був придбаний для особистих потреб [PERSON], але оформлено на її батька; - земельна ділянка в с. Москаленки Богуславського району Київської області (по суті це одна земельна ділянка з різними призначеннями щодо використання землі); - автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску (автомобіль був придбаний для особистих потреб [PERSON], автомобіль продано ще в шлюбі за 190000 грн.). Відповідач [PERSON] запропонував наступний варіанту поділу майна подружжя. Позивачу [PERSON] виділити: - земельну ділянку у садовому товаристві «Пролісок», с. Галинка, Бородянського району Київської області; - грошові кошти на рахунках у комерційному банку ПАТ «Банк «Кліринговий дім»; - побутову техніку і меблі, тобто все рухоме майно, що знаходиться в спірній квартирі; - автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER]. Йому виділити у власність: - земельну ділянку площею 0,1595 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,1306 га, призначену для особистого селянського господарства, які розташовані по вул. Берегова, 2 в с. Москаленки, Богуславського району Київської області, які зареєстровані на його імя; - 44000 дол. США, сплачених ним за квартиру [PERSON] [ADDRESS] (т.1 а.с. 123-133). Під час розгляду справи між сторонами по справі було погоджено про кількість рухомого майна, яке придбано під час шлюбу і а саме: мякий диван у вітальній кімнаті, кондиціонер «Раnаsоnіс», кутової шафи для одягу «Стерх» в спальній кімнаті, шафи для одягу «Стерх», спальний гарнітур «Меrks» (ліжко Мімоза, сітка ортопед., дві тумби, комод), кондиціонер «Ніtасhі» в дитячій кімнаті, кухонні меблі (виготовлені на замовлення), витяжка Sіеnа 60, холодильник «Vеstrоst», варильна поверхня газова «GОRЕNJЕ GМS 640 Е», електрична духовка, посудомийна машина «Воsсh», бойлер 80 л., пральна машинка, обладнання ванної кімнати: сидіння Нордик, ванна чавунна, тумба Ідеал, унітаз-компак, умивальник, шафа для одягу у прихожій кімнаті, вхідні броньовані двері з замками, набір меблі «ВRW Rе Sеt», килим з шерсті, телевізор «Sаmsung» діаганаль 40, цифрова фотокамера «Саnоg», програвач «Sаmsung», колекція фільмів на DVD (84 шт.), крісло у вітальній кімнаті, матрац [PERSON] Еліт, телевізор «Sаmsung» діагональ 32 в спальній кімнаті, дошка для прасування, шафи на балконі, оздоблення деревом, пилесмок, пароварка, хлібопіч «МОULІNЕХ ОW 5002», стіл А 14*207, стілець О55*207, крісло у прихожій кімнаті. Крім того, сторонами було погоджено, що набор меблі ВRW Рор, ліжко-диван, програвач Аsus, програвач Sоny, телевізор Shаrр діагональ 20 та шведська стінка не підлягають поділу, оскільки це майно було придбано для дитини. Також не підлягає поділу стійка під акустичні системи 2 шт., акустична система, ноутбук Sаmsung, швейна машинка, телевізор РhіIірs діагональ 19, мікрохвильова піч, оскільки на даний час такого майна у спірній квартирі не має і на це майно відсутні документи щодо його придбання. Враховуючи те, що із 33 предметів (рухомого майна), яке перебуває в квартирі [ADDRESS] сторони по справі не змогли між собою погодити про вартість кутової шафи для одягу «Стерх», шафи для одягу «Стерх», кондиціонера «Ніtасhі», кухонної меблі (виготовленої на замовлення), витяжки Sіеnа 60, холодильника «Vеstrоst», посудомийної машини «Воsсh», шафи для одягу, вхідних броньованих дверей з замками та не погодили вартість автомобіля марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, суд у відповідності до ст. 143-145 ЦПК України виніс ухвалу про призначення товарознавчої експертизи (дослідження) (т.1 а.с. 302). Після ознайомлення з висновком судової товарознавчої експертизи, позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог (т.2 а.с.98-102), в якій просила: 1. Визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку площею 0,1595 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 0,1306 га, призначену для особистого селянського господарства, що розташовані по вул. Берегова, 2 в с. Москаленки, Богуславського району Київської області та автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, які згідно правовстановлюючих документів належать відповідачу [PERSON]; 2. Виділити їй у власність дві вищевказані земельні ділянки вартість яких на даний час становить 128153,03 грн. (127472,40 грн. + 680,63 грн.) та стягнути з [PERSON] шляхом одноразового платежу на її користь грошову компенсацію в розмірі 182441,99 грн. (493037 грн.-128153,03 грн.) :2) за продаж автомобіля марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, який на даний час мав би вартість 493037 грн.; 3. Виділити їй у власність рухоме майно, яке на даний час знаходиться в квартирі [ADDRESS] на загальну вартість 61761,73 грн.; 4. Виділити у власність відповідача [PERSON] рухоме майно, яке на даний час знаходиться в квартирі [ADDRESS] на загальну вартість 71828,18 грн.; 5. Стягнути з [PERSON] на її користь компенсацію за нетотожність часток виділеного рухомого майна у сумі 5033,23 грн. (71828,18 грн. - 61761,73) : 2). Свої уточненні вимоги позивач [PERSON] обґрунтувала тим, що звертаючись до суду з даним позовом вона не знала про те, що відповідач [PERSON] під час шлюбу продав автомобіль Ноndа Ассоrd. Про це вона дізналась лише в судовому засіданні, коли відповідач надав суду довідку-рахунок про продаж автомобіля. Вона погоджується з висновком судової товарознавчої експертизи про те, що на даний час вартість автомобіля Ноndа Ассоrd становить 493037,00 грн. Також, погоджується з інформацією відділу Держземагенства у Богуславському районі від 30.07.2005 року, з якої вбачається, що на даний час вартість земельної ділянки, площею 0,1595га, становить 127472,40 грн., а вартість земельної ділянки, площею 0,1306га, становить 680,63грн. Оскільки вищевказані дві земельні ділянки та автомобіль Ноndа Ассоrd були оформлені імя відповідача, який вважає, що дане майно є його приватною власністю, тому вона вимушена, просити суд спочатку визнати це майно спільною сумісною власністю подружжя, а потім поділити його. Виділивши їй у власність 2 земельні ділянки, та зважаючи на те що відповідач без її згоди продав автомобіль і отримані гроші не поділив, а використав на власні потреби, у звязку з чим використав свою частку у спільному майні, тому відповідач зобовязаний сплатити їй грошову компенсацію від різниці вартості ідеальних часток у цьому майні. Вона згідна порівну поділити рухоме майно, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS]. Твердження відповідача [PERSON] про те, що у її власності є земельна ділянка, що розташована у садовому товаристві «Просісок» в с. Галинка, Бородянського району Київської області вона вважає безпідставними та надуманими, оскільки в 2012 році вона втратила відносини з садовим товариством. Правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку не отримувала. Крім того, автомобіль [NUMBER] не є спільною сумісною власність подружжя, а є власністю її батька [PERSON], так як цей автомобіль був придбаний за його гроші. Вимогу відповідача [PERSON] про стягнення з неї половину коштів, що були витрачені ним на виплату кредиту, за який була придбана квартира в м. Києві та проведено в ній ремонту, вважає також надуманою, безпідставною та не законною. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала уточнені позовні вимоги, посилаючись на вищевказані обставини. Просила позов [PERSON] задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, після ознайомлення з уточненими позовними вимогами, визнав їх частково. А саме: він повністю визнав всі уточнені вимоги [PERSON], крім вимоги про виділ у власність позивачу земельних ділянок, що розташовані в с. Москаленки Богуславського району та про стягнення з нього грошової компенсації на користь позивача за проданий автомобіль марки Ноndа Ассоrd. Однак під час дебатів відповідач [PERSON] та його представник [PERSON]М.С. повністю змінили свою позицію щодо позовних вимог [PERSON] (т.2 а.с.131 -148, 154-157) та просили виключити з переліку спільного майна подружжя, автомобіль марки Ноndа Ассоrd, який був проданий в травні 2014 року за 190000 грн. в інтересах сімї. Виділити [PERSON]: - земельну ділянку площею 0,1595 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0,1306 га, призначену для особистого селянського господарства, що розташовані по вул. Берегова, 2 в с. Москаленки, Богуславського району Київської області; -25000 дол. США, сплачених за кредитні 50000 дол. США, які додатковою угодою оформила позивачка під час шлюбу. При цьому відповідач зараз навіть не наполягає на поділі відсотків, які також були сплачені подружжям; -52910 грн., що є половиною депозиту подружжя, оформленого на імя [PERSON] Виділити [PERSON]: - земельну ділянку в садовому товаристві «Пролісок» Бородянського району Київської області; - 52910 грн., що є половиною депозиту подружжя, оформленого на її імя; - всю побутову техніку і меблі, що знаходяться в квартирі [ADDRESS], загальною вартістю 332168 грн. без стягнення грошової компенсації. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2005 року по 03.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження та рішенням суду про розірвання шлюбу (а.с.12,35). Від шлюбу не має спільних дітей. В період перебування у шлюбі сторонами придбано наступне майно: - земельну ділянку, площею 0,1595 га, кадастровий номер 3220684801:02:002:0034, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Москаленки по вул. Берегова, 2, Богуславського району Київської області, вартістю на даний час 127472,40 грн. та оформлену на [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 13.10.2007 року (т.1 а.с.10,11), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №980743, виданого 25.01.2008 року (т.1 а.с. 24), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрації обтяження (т.1 а.с.17) та листом відділу Дерземагенства у Богуславському районі від 30.07.2015 року (т.1 а.с. 280); - земельну ділянку, площею 0,1306 га, кадастровий номер 3220684801:02:002:0033, призначену для особистого селянського господарства, яка розташована в с. Москаленки по вул. Берегова, 2, Богуславського району Київської області, вартістю на даний час 680,63 грн. та оформлену на [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 13.10.2007 року (т.1 а.с.10,11), копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №980744, виданого 25.01.2008 року (т.1 а.с. 23), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрації обтяження (т.1 а.с.18) та листом відділу Дерземагенства у Богуславському районі від 30.07.2015 року (т.1 а.с. 280); - автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, кузов JНМСW2850СС00160, д/н [NUMBER], техпаспорт серії ААС № 878167, оформленого 16.09.2011 року у власність на імя [PERSON], що підтверджується обліковою карткою (т.1 а.с. 9) та погодженням сторін по справі; - рухоме майно, яке на даний час знаходиться в квартирі [ADDRESS], а саме: мякий диван у вітальній кімнаті, кондиціонер «Раnаsоnіс», спальний гарнітур «Меrks» (ліжко Мімоза, сітка ортопед., дві тумби, комод), варильна поверхня газова «GОRЕNJЕ GМS 640 Е», електрична духовка, бойлер 80 л., пральна машинка, обладнання ванної кімнати: сидіння Нордик, ванна чавунна, тумба Ідеал, унітаз-компак, умивальник, набір меблі «ВRW Rе Sеt», килим з шерсті, телевізор «Sаmsung» діаганаль 40, цифрова фотокамера «Саnоg», програвач «Sаmsung», колекція фільмів на DVD (84 шт.), крісло у вітальній кімнаті, матрац [PERSON], телевізор «Sаmsung» діагональ 32 в спальній кімнаті, дошка для прасування, шафи на балконі, оздоблення деревом, пилесмок, пароварка, хлібопіч «МОULІNЕХ ОW 5002», стіл А 14*207, стілець О55*207 та крісло у прихожій кімнаті, вартість даного майна погоджена сторонами по справі. Інше рухоме майно, по якому сторони не змогли домовитись між собою про його вартість, на підставі ухвали суду від 13.08.2015 року, згідно висновку судової товарознавчої експертизи встановлено, що середньостатистична (довідкова) вартість автомобіля марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, становить 493037 грн., та дійсна (ринкова) вартість кутової шафи для одягу «Стерх» - 4623,33 грн., шафи для одягу «Стерх» -2565,00 грн., кондиціонера «Ніtасhі» - 4116,33 грн., кухонної меблі (виготовленої на замовлення) 3340,00 грн., витяжки Sіеnа 60 1530 грн., холодильника «Vеstrоst» -3530,83 грн., посудомийної машини «Воsсh» - 1995,00 грн., шафи для одягу 2973,50 грн., вхідних броньованих дверей з замками 3225, 74 грн. Відповідно до ст. 60, ч.1 ст. 61, ст. 69, ч.1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, був придбаний для його індивідуального користування і тому не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки автомобіль був придбаний за спільні кошти подружжя для задоволення спільних інтересів сімї. Враховуючи вищевказані норми матеріального права та те, що спірні дві земельні ділянки, які розташовані в с. Москаленки, Богуславського району та автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, які були придбанні під час шлюбу, але право власності було оформлено на імя відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача [PERSON] та визнати дане майно спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У пункті 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. З пояснень сторін по справі та наданих доказів, судом встановлено, що автомобіль марки Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, було придбано в період шлюбу, отже він є обєктом спільної сумісної власності подружжя, та належить кожному з подружжя в рівних частках, оскільки інше не було визначено домовленістю між подружжям або шлюбним договором, та враховуючи те, що 20.05.2014 року даний автомобіль було продано відповідачем [PERSON], тобто коли вже шлюбні відносини були фактично припинені, так як позивач та відповідач з листопада 2013 року проживали окремо один від одного і не мали спільного бюджету та не вели спільне господарство, суд не приймає доводи відповідача про те, що він за взаємною згодою з позивачем продав даний автомобіль за 190000 грн., а отримані гроші витратив на сплату комунальних послуг, на корм собаки (т.1 а.с.127), на придбання спортивного спорядження для занять вітрильним спортом (т.2 а.с.140), тому як згода позивача на продаж автомобіля документально не підтверджена. Дані дії відповідача, суд розцінює, як намагання уникнути від законного розподілу спільного сумісного майна подружжя, а тому з огляду на викладене, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, згідно з якими здійснюється цивільно-правове регулювання суспільних відносин та які визначають характер поведінки учасників з точки зору необхідності сумлінного здійснення ними своїх цивільних прав і виконання цивільних обовязків, з метою недопущення їх порушення, зважаючи на вищевказані обставини справи, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на дві земельні ділянки, що розташовані в с. Москаленки Богуславського району та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію за те, що він без її погодження продав автомобіль Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, а отриманні гроші використав на власні потреби. Оскільки, сторони по справі не досягли між собою згоди щодо вартості автомобіля Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, суд виходить з дійсної вартості на час розгляду справи. Визначаючи вартість автомобіля Ноndа Ассоrd, 2011 року випуску, кузов JНМСW2850СС00160, д/н [NUMBER], суд керується поясненнями відповідача та довідкою-рахунком від 20.05.2014 року (т.1 а.с. 187), згідно якої вбачається, що даний автомобіль проданий за 190000 грн. Висновок судової товарознавчої експертизи в частині визначення вартості спірного автомобіля, суд не приймає до уваги, оскільки в даному висновку визначено не дійсну вартість майна на час розгляду справи, а визначена середньостатистична (довідкова) вартість у розмірі 493037 грн. Визначаючи вартість двох земельних ділянок, що розташовані в с. Дмитренки Богуславського району, суд керується поясненнями сторін по справі та листом відділу Держземагенства у Богуславському районі (т.1 а.с.280), згідно якої вбачається, що нормативно грошова оцінка даних земельних ділянок становить 127472,40 грн. та 680,63 грн. Враховуючи, що суд не відступав від рівності часток у праві подружжя на спільне майно, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію до її частки при поділі спільного майна подружжя в розмірі 30923,97 грн. (19000грн.- 127472,40грн. + 680,63грн.) : 2). Що стосується поділу рухомого майна, яке знаходиться в квартирі [ADDRESS], суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача [PERSON] про поділ даного майна з відповідною компенсацією за нетотожність часток виділеного майна. Згідно ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57-61 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України та ч.4 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Право власності земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст. 2 ч.1-3, 5, 6 ст. 3, ч.1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про обєкти та субєктів цих прав. Державна реєстрація прав є обовязковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобовязаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою та загальнодоступною. Із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.06.2015 року, від 16.12.2015 року та інформації Державного земельного кадастру від 18.12.2015 року (т.1 а.с.211,212, т.2 а.с. 114-116, т.2 а.с.158) вбачається про відсутність відомостей про реєстрацію у Державному реєстрі права власності на земельну ділянку щодо [PERSON] Враховуючи вищевказані норми процесуального та матеріального права, відповідач [PERSON] не надав суду належні та достовірні докази про те, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, не зважаючи не те, що він під час розгляду справи неодноразово наголошував та стверджував на тому, що позивач є власником земельної ділянки у садовому товаристві «Пролісок» с. Галинка. Бородянського району, а під час дебатів почав стверджувати, що [PERSON] є власником земельної ділянки, що розташована на території Качалівської сільської ради Бородянського району. Оскільки дані твердження відповідача суперечать інформації отриманої із Держаного реєстру прав власності, суд вважає дані твердження безпідставними і не відповідають дійсності. Твердження відповідача [PERSON] про те, що: автомобіль марки Ноndа Сіvіс, 2012 року випуску, власником якого є [PERSON]; сплачені ним замість позивача кредит у сумі 50000 дол. США, у відповідності до Додаткової угоди, укладеної 21.09.2007 року між позивачем [PERSON] та АБ «Кліринговий дім»; та кошти у сумі 105820 грн., які зараховано на депозитний рахунок позивача, є майном та коштами, які повинні рахуватись, як спільне сумісне майно подружжя і тому повинні також бути поділені, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач не надав суду належні та достовірні докази. Крім того, відповідачем та його представником не враховано положення ст. 61 ЦПК України, а саме те, що згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2015 року, вже було надано оцінку про твердження відповідача щодо сплати ним замість позивача коштів по кредитному договору. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ухвали суду про призначення товарознавчої експертизи (дослідження) від 13.08.2015 року (т.1 а.с.302) оплата за її проведення була покладена в рівних частинах на позивача та відповідача. Згідно повідомлення експерта від 08.09.2015 року (т.1 а.с.324-327), поштового повідомлення (т.1 а.с. 330), телефонограми суду (т.1 а.с. 333, 336), повідомлення експерта від 16.10. 2015 року (т.1 а.с.337), поштового повідомлення в адресу представника відповідача (т.1 а.с. 338) та інформації експерта від 03.11.2015 року (т.2 а.с. 2,3) вбачається, що відповідач [PERSON] не зявився до суду, щоб отримати рахунок для оплати експертизи, не зявився на виклик експерта, для того, щоб у його присутності була проведена експертиза та не сплатив свою частину за проведення експертизи. Враховуючи положення ст.ст. 86, 88 ЦПК України підлягає стягненню: з відповідача [PERSON] на користь експерта [PERSON] судові витрати за проведення експертизи в сумі 3936 грн.; а також з відповідача [PERSON] на користь держави, судовий збір в сумі 718,28 грн.

Outcome: partial