Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

Позивач\~\~АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО\~\~КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з останньої заборгованості за договором №б/н від 11.05.2010 в сумі 15072,71 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 11.05.2010 та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок та встановлено кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 3900,00 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач в порушення умов договору зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. Заборгованість відповідача, яка заявлена до стягнення, станом на 20.04.2021 року за кредитними договором б/н від 11.05.2010 становить 15072,71 грн., яка складається з: 3851,36 грн.\~- заборгованість за кредитом; 10921,35 грн. - \~заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 300, 00 грн. - пеня. Ухвалою судді Троїцького районного суду Луганської області від 21 травня 2021 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач свого представника не направив, в позовній заяві не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника банку. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду надала клопотання про розгляд справи без її участі, позов визнає в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Судом встановлено, що 11.05.2010 [PERSON] підписала Заяву, відповідно до якої відповідач виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, з бажаним кредитним лімітом 1500 грн. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ознайомилась та погодилась із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані їй у письмовому вигляді, надала свою згоду, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають договір, укладений між нею та банком. Дану згоду відповідачка особисто засвідчила своїм підписом на Заяві від 11.05.2010 року та на Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на місяць, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору. Договір у встановленому законом порядку відповідачкою не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаної заяви відповідачці відкрито картковий рахунок та видано 11.05.2010 кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії 12/11, 20.12.2011 кредитну катку № [NUMBER] з терміном дії 09/15. З наданої банком виписки з рахунку відповідачки [PERSON] вбачається, що остання користувалась кредитними котами в період з 12.05.2010 до 01.04.2014. За вказаний період з карткового рахунку проводилося зняття, також з виписки вбачається, що відповідачка не лише знімала кошти, але й частково погашала заборгованість по кредиту. В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої-четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до заяви позичальника сторони погодили плату за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на місяць, тобто 30 % річних, що позичальник підтвердив власним підписом. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року, передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22 вересня 2011 року було зокрема визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 16 жовтня 2011 року. В порушення вимог закону та умов договору відповідачка зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 20.04.2021 має заборгованість до стягнення в сумі 15072,71 грн., яка складається з: 3851,36 грн.\~- заборгованість за кредитом; 10921,35 грн. - \~заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 300,00 грн. - пеня. Встановлено у цій справі, що сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, що відповідає останньому дню місяця дії картки. Так, відповідно до довідки про видані кредитні картки, строк дії кредитної картки закінчився 30.09.2015. Виходячи з припису абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Враховуючи те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, виходячи із зазначених банком вихідних даних та погодженого сторонами розміру відсотків за користування кредитом 30% річних та без надання позивачем належних доказів зміни відсоткової ставки, погоджується з нарахованим банком розміром заборгованості за тілом кредиту 3851,36 грн. та відсотками за період з 26.06.2010 (початок утворення заборгованості по процентам) до 29.08.2014 (станом до підвищення відсоткової ставки) у розмірі 992,43 грн.; починаючи з 01.09.2014 до 30.09.2015 розмір заборгованості за відсотками складає 1250,37 грн. (3851,36 (заборгованість за кредитом) х 30 % (відсоткова ставка): 100 : 365 днів х 395 днів (кількість днів за які нараховуються проценти) = 1250,37 грн.). Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею у розмірі 300,00 грн., то вказані вимоги є необґрунтованими з огляду на їх нарахування під час пред`явлення позову, оскільки згідно ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ № 1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і № 1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає застосуванню на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованої, та включає смт Троїцьке Троїцького району Луганської області, в якому зареєстрована відповідач. Наведене свідчить про безпідставність нарахування відповідачу пені станом на час звернення до суду. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги вище зазначене, позов підлягає задоволенню частково в зазначених вище сумах та нарахуваннях. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № IHB98B3LTQ від 28.04.2021 про сплату судового збору у сумі 2270,00. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ціна позову, визначена позивачем у розмірі 15072,71 грн. Судом задоволено позовні вимоги в розмірі 6094,16 грн. Так як позовні вимоги задоволені частково на 40,43%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частки позовних вимог в сумі 917,76 грн. (2270 грн.* 40,43%). На підставі викладеного та

Outcome: partial