Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] вона уклала шлюб 24.05.2010 року. Від цього шлюбу у них народилася двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. З відповідачем бажає розірвати шлюб по тій причині, що протягом спільного сімейного життя взаємовідносини між ними погіршувались та ускладнювались. З його ініціативи постійно виникали сварки, свідком яких були їх діти, що негативно впливало на їхній психічний та емоційний стан. Відповідач зловживає спиртними напоями, постійно зраджує їй та неодноразово з його боку було рукоприкладство на неї та їх малолітніх дітей. Також, відповідач не цікавиться вихованням дітей та не приділяє їм ніякої батьківської уваги. Таке сімейне життя стало неможливим ні морально ні фізично. Крім того, останній не здатний підтримувати нормальної моральної атмосфери в сім'ї, у зв'язку з чим такі сімейні обставини призвели до того, що вона була вимушена 15 червня 2014 року повернутися з дітьми до своїх батьків. З того часу відповідач не цікавиться дітьми та не підтримує їх ні морально, ні фінансово. Шлюбні відносини між ними припинилися, подальше збереження сім'ї є неможливим. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить щомісячно стягувати з нього аліменти в її користь на утримання синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно і до досягнення ними повноліття. До початку розгляду справи судом по суті, відповідачем було подано заперечення на позов, відповідно до якого він не згідний із підставами, які вказані у позовній заяві, оскільки такі є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Просив надати їм строк для примирення строком на шість місяців. Ухвалою Берегівського районного суду від 19.09.2014 року подружжю був наданий строк на примирення, строком на два місяці, однак після закінчення наданого строку, сторони не примирилися. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечує щодо розірвання шлюбу та просить стягувати аліменти з нього у частці від заробітку, оскільки він офіційно працює. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити частково, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сім'я фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Подружжя від шлюбу мають двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає. Вимоги про стягнення аліментів з батька дитини пред'явлено позивачкою у твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття, відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] офіційно працює пекарем у приватного підприємця, тому суд вважає, що розмір стягуваних аліментів слід визначити у частці від заробітку. Таким чином, з огляду на вік дітей, прожитковий мінімум для них, обов'язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, також зважаючи на те, що [PERSON] працює, має стабільний, регулярний заробіток, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 13 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття, відповідно до ст. 183 СК України. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, визначення розміру аліментів у частці від заробітку платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини, не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст. 150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Враховуючи вищенаведене, суд вважає задовольнити позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 13 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] при пред'явленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial