Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12.12.2003 року відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1046. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 12.12.2003 року, зареєстрованому відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1046. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] року. З квітня 2015 року сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з причин психологічного характеру, що призвело до розпаду їх родини. З моменту припинення шлюбних відносин вони спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету, діти проживають з нею. Вважає, що подальше збереження їх родини є неможливим. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.12.2003 року, зареєстрованому відділом РАГС Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 1046 (а.с. 9). Від шлюбних відносин сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвами про народження, актові записи № 446 від 02.07.2004 року та відповідно № 849 від 26.11.2009 року (а.с. 10, 11). Судом встановлено, що на теперішній час сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, що підтверджується їх заявами. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дітей, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат понесених нею за отримання правової допомоги, за відсутності в матеріалах справи відповідної квитанції чи іншого розрахунково-касового документу про оплату послуг адвоката, суд вважає ці вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial