Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

ПАТ КБ\~ «ПриватБанк»\~звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13 листопада 2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7156,67 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Однак, відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконав і станом на 09 листопада 2017 року загальна сума його боргу становить 15835,50 грн., яка складається з наступного: 6602,55 грн. заборгованість за кредитом, 4297,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3171,70 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1763,98 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вказану заборгованість та судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, клопотанням від 22 травня 2017 року просить розгляд справи здійснювати його без участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 13 листопада 2013 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7156,67 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом (а.с.6). Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач [PERSON], порушуючи умови договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 09 листопада 2017 року загальна сума його боргу становить 15835,50 грн., яка складається з наступного: 6602,55 грн. заборгованість за кредитом, 4297,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3171,70 грн. заборгованість за пенею та комісією, 1763,98 грн. штраф відповідно до п. 2.2 генеральної угоди. Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Умовами та правилами надання банківських послуг п.2.1.1.5.5 передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.2 Умов та правил падання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Проте, згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 1871,55 грн.(а.с.6). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначений висновок суду відповідає правовому висновку Верховного Суду України, який викладений в постанові по справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування. Отже, вимога про стягнення неустойки в частині стягнення штрафу до задоволення не підлягає. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним та документально підтвердженим факт утворення відповідачем заборгованості у розмірі 14\~071,42 (6602,55+4297,27+3171,70) грн. в результаті не виконання умов кредитного договору, а тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Outcome: partial