Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, з врахуванням індексу інфляції в сумі 38697,94грн.. В обґрунтування свого позову позивач вказала, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області по справі №686/19391/13 з відповідача стягнено аліменти на її користь в розмірі 500грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2013 року. На сьогодні відкрито виконавче провадження відділом ДВС Хмельницького міського управління юстиції. З жовтня 2013 року з вини відповідача аліменти не перераховуються, відповідач ухиляється від їх сплати і погашення заборгованості. Враховуючи, що розмір аліментів, призначених судом в твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, тому просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.11.2013 року по 01.08.2015 року, з врахуванням індексу інфляції в сумі 38697,94грн. Позивач в судове засідання не з'явилась її представник вимоги підтримав в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів, оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він не платив аліменти, оскільки не має стабільного заробітку. Сплатив в липні чи серпні 2015 року десь 200грн. Представник відповідача в судовому засіданні також заперечив проти задоволення позовних вимог, суду пояснив, що відповідач працює але має незначний дохід, сплачує аліменти на утримання доньки, а тому він не в змозі сплачувати аліменти на утримання сина, який працює і має самостійний дохід. Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження частково. Ухвалою суду від 09.12.2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів та індексу інфляції в частині позовних вимог про стягнення індексу інфляції, залишено без розгляду. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 26 червня 2014 року з [PERSON] [INFO], на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. щомісяця, починаючи з 01.10.2013 року і до досягнення дитиною 23 років. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виконавчий лист №696/19391/13 від 05.08.2014 року Апеляційного суду Хмельницької області знаходиться на виконанні у Другому міському відділі ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції, всього за період з 01.10.2013 року по 01.07.2015 р нараховано аліментів в сумі 10500грн., які сплачені відповідачем жодного разу не були. В ході примусового виконання державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, направлялось до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за територію України. Лише 20.07.2015 року [PERSON] зявився до Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції та пояснив, що офіційно не працевлаштований, від сплати аліментів не ухиляється та надав квитанцію від 20.07.2015 року про сплату аліментів в сумі 150 грн. Вказані обставини підтверджуються: листом начальника Другого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції №23788 від 21 липня 2015 року; довідкою-рохрахунком заборгованості [PERSON] по аліментах. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст.\~196,\~199,201 Сімейного кодексу України, із змісту яких слідує, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу..\~\~ Статтею 201 СК України\~визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст.\~187, 189-192 і 194-197 цього кодексу. Відповідно до вимог\~статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з пунктом 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~"Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року\~встановлено, що передбачена\~ст. 196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно розрахунку позивача розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, який нарахований від суми заборгованості по аліментах за період з 01.11.2013 року по 01.08.2015 року становить 35120 грн. А саме: за листопад 2013р.- 500грн. х 1% х 638дн. = 3190грн.; за грудень 2013р. - 500грн. х 1% х 608дн. = 3040грн.; за січень 2014р. - 500грн. х 1% х 577дн. = 2885грн.; за лютий 2014 року - 500грн. х 1% х 546 дн. = 2730 грн.; за березень 2014 року - 500грн. х 1% х 518 дн. = 2590 грн.; за квітень 2014 року - 500грн. х 1% х 487 дн. = 2435 грн.; за травень 2014 року - 500грн. х 1% х 457 дн. = 2285 грн.; за червень 2014 року - 500грн. х 1% х 426 дн. = 2130 грн.; за липень 2014 року - 500грн. х 1% х 396 дн. = 1980 грн.; за серпень 2014 року - 500грн. х 1% х 365 дн. = 1825 грн.; за вересень 2014 року - 500грн. х 1% х 334 дн. = 1670 грн.; за жовтень 2014 року - 500грн. х 1% х 304 дн. = 1520 грн.; за листопад 2014 року - 500грн. х 1% х 273 дн. = 1365 грн.; за грудень 2014 року - 500грн. х 1% х 243 дн. = 1215 грн.; за січень 2015 року - 500грн. х 1% х 212 дн. = 1060 грн.; за лютий 2015 року - 500грн. х 1% х 181 дн. = 905 грн.; за березень 2015 року - 500грн. х 1% х 153 дн. = 765 грн.; за квітень 2015 року - 500грн. х 1% х 122 дн. = 610 грн.; за травень 2015 року - 500грн. х 1% х 92 дн. = 460 грн.; за червень 2015 року - 500грн. х 1% х 61 дн. = 305 грн.; за липень 2015 року - 500грн. х 1% х 31 дн. = 155 грн.. Враховуючи, що відповідач був присутній при розгляді справи Апеляційним судом Хмельницької області, а отже йому відомо про рішення суду від 26 червня 2014 року про стягнення аліментів, до липня 2015 року аліментів не сплачував, лише 20.07.2015 року сплатив аліменти в сумі 150 грн., що підтверджується копією квитанції від 20.07.2015 року, а також те, що відповідач являється працездатною особою, суд приходить до висновку, що у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, наявна вина відповідача. Твердження відповідача, що він має скрутне матеріальне становище, має невеликі доходи, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, судом до уваги не приймається, оскільки не звільняють його від обов'язку сплатити аліменти за рішенням суду. Відповідно до\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Будь-яких належних доказів на підтвердження того, що заборгованність по аліментах виникла не з вини відповідача, останній суду не надав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки за прострочення сплати\~\~аліментів. Разом з тим, зважаючи на те, що позивачем у позовній заяві наведено розрахунок неустойки (пені) від суми несплачених аліментів відповідачем за період з 01.11.2013 року по 01.08.2015 року включно, яка становить 35120 грн., а рішення суду про стягнення з [PERSON] було винесено та набрало законної сили 26.06.2014 року, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за період починаючи з 26.06.2014р. по липень 2014 року включно. В задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за період з 01.11.2013 року по 25.06.2014 року слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що заборгованість аліментів за вказаний період виникла з вини відповідача. При цьому, оскільки заборгованість по аліментах за період з 26.06.2014р. по липень 2014 року включно виникла з вини відповідача, суд враховуючи також наявність непогашеної заборгованості по аліментах і матеріальне становище відповідача, а саме те, що він отримує незначний дохід, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, що підтверджується наданими відповідачем квитанціями та довідкою про доходи від 30.09.2015 року, приходить до висновку, що є підстави для зменшення розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яку просить стягнути позивач, до 5000грн.. В решті позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за період з 01.11.2013 року до 25.06.2014 року, слід відмовити. Враховуючи, що відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються лише позивачі - у справах про стягнення аліментів, а не стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, і позивачем при зверненні до суду не було сплачено судовий збір, суд приходить до висновку, що враховуючи часткове задоволення позовних вимог та положення ст.88 ЦПК України з позивача на користь держави слід стягнути 301,19грн. судового збору, а з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 50,01грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial