Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач у вересні 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Разом з ним з серпня 1998 року в квартирі зареєстровані його колишня дружина [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON] В грудні 2004 року відповідачка [PERSON] зібрала свої речі та дітей та пішла жити до іншого чоловіка. Шлюб між подружжям було розірвано в 2005 році. Відповідачі більше 10-ми років не проживають в даній квартирі, не приймають участі в оплаті комунальних послуг, позивачу невідомо місце проживання відповідачів. На підставі вищенаведеного, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та примусово зняти їх з реєстраційного обліку з квартири. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просить задовольнити з викладених підстав. Відповідачі у судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Час Київщини» від 07.11.2014 року №43, яка знаходиться в матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №345 від 05.09.2001 року являється власником квартири [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки форми 3 виданої Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Димерський» від 10.09.2014 року № 75 в квартирі [ADDRESS] відповідачі зареєстровані з 01.08.1998 року. (а.с.10). Відповідно до акту обстеження житлових умов від 10 вересня 2014 року, складеного депутатом Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області відповідачі [PERSON] та [PERSON], [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 01 грудня 2004 року не проживають. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача відповідачі більше 10 років не проживають за вищевказаною адресою, в квартирі відсутні їх речі, на даний час відповідач [PERSON] створила нову сім»ю та разом з дітьми проживає в м.Києві. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні не встановлено будь-яких переконливих доказів, які вказували б на поважність причин відсутності відповідачів за місцем проживання, а також не встановлено, що відповідачам чинилися перешкоди у користуванні житловим будинком. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідачі більш як 6 місяців без поважних на то причин в спірному житловому приміщенні не проживають, а тому втратили право користування ним. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання відділ громадянства , міграції та реєстрації фізичних осіб Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, зняти з реєстраційного обліку відповідача не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial