Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 2009 року вона з відповідачем проживала у цивільному шлюбі. 13 січня 2012 року у них народилася донька [PERSON]. Через неправильну поведінку відповідача сімейне життя не склалося і з січня 2014 року вона з відповідачем проживає окремо. Матеріальну допомогу відповідач надає нерегулярно. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 25% з усіх видів заробітку кожного місяця до повноліття доньки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, але зазначив, що офіційно не працює. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду від 19.06.2012 року має зобовязання про стягнення аліментів на сина [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов такого висновку. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 371477 вбачається, що її батьками є сторони по справі. Згідно довідки про склад сім»ї квартального комітету № 30 Синельниківської міської ради від 27 липня 2016 року [PERSON] проживає та зареєстрована з донькою [PERSON], [INFO] та двома дітьми за адресою: м. Синельникове, вул. Орджонікідзе, буд. 111. Згідно рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2012 року з [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти на користь [PERSON], [INFO] на утримання сина [PERSON] [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15.05.2012 року до досягнення дитиною повнолітті, тобто до 27.03.2024 року. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст. 179 СК України зазначено, що аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Частинами 1,2 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч.1 ст.183 СК України визначається судом. Статтею 1 ст.184 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого\~частиною другою статті 182\~цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання дитини в розмірі 25 відсотків, з усіх видів заробітку кожного місяця до повноліття доньки, що суперечить вимогам СК України та не підлягає задоволенню. Пунктом 17 абз.1,3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи те, що відповідач офіційно не працює, не має постійного заробітку, але є працездатним, має зобовязання по сплаті аліментів за рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 19.06.2012 року на сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини, а також враховуючи вищезазначені норми закону та розяснення Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає необхідним визначити аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 700 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення [PERSON], 13.01.2012 року, повнолітнього віку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 80, 179, 180 - 182, 183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: partial