Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 11.07.2008 року був укладений кредитний договір 238118-CRED, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 40000 грн. на термін до 11.01.2010р., [PERSON] в свою чергу зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки в строки встановлені кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором 238118-CRED, між банком та [PERSON] , [PERSON] укладено договори поруки. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку із чим станом на 11.01.2020 року має заборгованість у сумі 121957,03 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 34651,54 грн., заборгованості за відсотками в сумі 81259,92 грн., 250 грн. штраф (фіксована частина) та 5795,57 грн. штраф (процентна складова). На підставі цього АТ КБ «Приват Банк» був вимушений звернутися до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 121957,03 грн. та судовий збір у розміру 2102 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позові міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідачі своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Ухвалою від 09.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] 11.07.2008 року був укладений кредитний договір 238118-CRED, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 40000 грн. на термін до 11.01.2010р. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором 238118-CRED, між банком та [PERSON] , [PERSON] укладено договори поруки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.553 та ст.554 ЦК УЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винувату сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі п. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт виконання позивачем умов кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач свої зобов`язання за даним кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідно до розрахунку заборгованості, [PERSON] станом на 11.01.2020 року має заборгованість у сумі 121957,03 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 34651,54 грн., заборгованості за відсотками в сумі 81259,92 грн., 250 грн. штраф (фіксована частина) та 5795,57 грн. штраф (процентна складова). Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, дослідивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідачів в солідарному порядку підлягають стягненню заборгованість за кредитом в сумі 34651,54 грн., заборгованість за відсотками в сумі 81259,92 грн. Доказів того, що відповідачі проживають поза межами м. Маріуполя суду АТ КБ "Приват Банк" не надано. Позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення суми штрафів є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки їх нарахування суперечить положенням ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів в дольовому порядку підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 2102 грн.

Outcome: partial