Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

позивач [PERSON] 03 жовтня 2019 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 06 липня 2017 року вона знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Дитина мешкає разом з позивачем, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Також відповідач не надає матеріальної допомоги на її уримання до досягнення їх дитиною трирічного віку. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини на утримання доньки [PERSON] та на її утримання в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого судового засідання на 05 листопада 2019 року (а.с.16-17). 26 грудня 2019 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В своєму відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] зазначає, що він визнає позовні вимоги [PERSON] частково, а саме: 1200 грн. на утримання доньки та 1200 грн. на утримання позивача. Свої заперечення він обгрунтовує тим, що він добровільно надає матеріальну допомоги дитині та колишній дружині, про що надає відповідні квитанції, приблизні суми переказів складають 4000 грн. Також відповідач зазначає, що на його утриманні знаходиться дружина [PERSON] та малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 грудня 2019 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 27 січня 2020 року (а.с.75-76). В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги з підстав, викладених у її позовні заяві. Вона зазначає, що їх дитина [PERSON] народилась недоношеною та потребує постійної реабілітації, на яку необхідні гроші. Вона вважає, що відповідач має можливість надавати їй таку допомогу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином судовими повістками. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 12, 13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони з 06 липня 2017 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, про що складений актовий запис №1888 від 06 липня 2017 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до актового запису № 4807 від 29 грудня 2017 року, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до рішення Дружківського міського суду Донецької області від 22 березня 2019 року, ухваленому в справі №229/317/19, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.2). Довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради №437 від 13.03.2019 року встанолено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтями 181,191 СК України пеоредбачені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, які визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , яке складено російською мовою, [PERSON] , [INFO] уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] (а.с.68). Відповідно до актового запису про народження №110199500011601254005 від 18.06.2019 року, яка складена російською мовою, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с.69). Тобто відповідач [PERSON] має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] та дружину [PERSON] . Вказані факти позивачем визнані та не спростовувались. Як вибачається із ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно з п. 2 ст.. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] не надала до суду підтвердження того, що відповідач [PERSON] має постійний дохід та офіційно працевлаштований. Суд зазначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, враховуючи попередні добровільні відрахування відповідача на користь позивача, які підтверджуються копіями платіжних доручень та квитанцій (а.с.48-58), суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою малолітню дитину [PERSON] в розмірі 2000,00 грн., а також на утримання позивача [PERSON] в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача треба стягнути судові витрати у розмірі 1536 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: partial