Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 13 вересня 2014 року, між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 302. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини та не приймає участі у її вихованні. Позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів не має, крім соціальних виплат по догляду за дитиною. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має, тому здатен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини. У звязку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду та аліменти на її утримання в розмірі 700,00 грн. до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення, позовні вимоги визнав частково, вважає можливим стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/6 частини, щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, просить суд відмовити в задоволенні цих вимог, так як вважає, що ця вимога може бути задоволена, лише за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, на думку відповідача, останній такої можливості не має, так як є безробітним. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серія 1-КГ № 091161, 13 вересня 2014 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Бас». З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серія 1-КИ № 596761, вбачається, що її батьками є сторони по справі. З довідки Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 571 від 02.11.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає в Синельниківському районі с. Михайлівка, вул. Шкільна, 7а, разом з донькою [PERSON] та батьками. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що 09.03.2016 року він був звільнений зі служби лав Національної поліції. З довідки Виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області № 16 від 13.01.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає в Черкаській області, Черкаському районі, с. Леськи вул. Київська, 21, разом з батьками та бабусею. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. В ч.1 ст. 179 Сімейного Кодексу України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Частиною 1 ст.184 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.1 ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Пунктом 17 абз.1,3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи те, що відповідач офіційно не працює, не має постійного заробітку, але є працездатним, інших зобовязань не має, а також враховуючи вищезазначені норми закону та розяснення Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає необхідним визначити аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 700 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення [PERSON], [INFO], повнолітнього віку, та в розмірі 700 гривень, щомісячно, аліменти на утримання дружини до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. Заперечення відповідача проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років є безпідставними, оскільки не відповідають нормам чинного сімейного законодавства. Доводи відповідача щодо зменшення розміру аліментів на утримання доньки також є безпідставними, оскільки його батьки не є непрацездатними та відсутність роботи не є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, відповідачем не було надано суду жодного документального підтвердження щодо його матеріальних витрат по догляду за бабусею. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1102 грн. 40 коп. На підставі викладеного та ст. ст. 80,84, 179, 180, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, абзац 1 ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», п. 17 абз.1,3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

Outcome: partial