Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора від 15.03.2019 за №4597130 про відмову у державній реєстрації припинення права власності на нежитлову будівлю теплиці з р.№ [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , а також просить припинити право власності на цю будівлю та зобов`язати державного реєстратора здійснити державну реєстрацію припинення права власності. При цьому, позивач зазначає, що з відомостей в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається, що за ним зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, а саме: будівлю теплиці за адресою: [ADDRESS] . Проте, на теперішній час зазначена нежитлова будівля знищена, про що складено акт КП ММБТІ. При зверненні до державного реєстратора щодо виключення з Реєстру прав власності на нерухоме майно даного майна, йому було відмовлено через існування обтяження на це майно. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника - адвоката Гуревича М.Г. надійшло клопотання з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позову він наполягає. Від представника виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Воробйової К.О. надійшло клопотання про розгляд справив у її відсутність та прийняття рішення з урахуванням відзиву на позовну заяву. У надісланому відзиві представник зазначає, що при прийнятті рішення про відмову в державній реєстрації припинення права власності на нежитлову будівлю теплиці вона діяла в межах та спосіб, передбачені законом. Представник АТ «Райффайзен банк Аваль» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У встановлений судом строк відзив на позов не надіслав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з долученої до матеріалів справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно будівля теплиці А-1, загальною площею 1937,0 кв.м., що розташована по [ADDRESS] , з реєстраційним номером [NUMBER] , належить на праві приватної власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі свідоцтва про придбання з торгів р.№7269 від 18.07.2007 /а.с.6-9/. При цьому, у розділі актуальна інформація про державну реєстрацію іпотек, обтяжень наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, що стало підставою для відмови державного реєстратора в припиненні права власності на цей об`єкт /а.с.11/. Стаття 346 ЦК України визначає перелік підстав припинення права власності, у тому числі п. 4 ч. 1 даної статті передбачено, що право власності припиняється у разі знищення майна. Згідно акту №276 від 24.10.2017, складеного працівниками КП ММБТІ під час обстеження нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] встановлено, що будівля А-1, площею 1937,0 кв.м. знесена, будівельне сміття не прибране /а.с.10/. Отже, судом встановлено, що на теперішній час зазначена нежитлова будівля знищена. Згідно ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється у разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Вказана стаття не містить визначення поняття «знищення майна» та випадків, на які поширюється ця норма, зокрема, залежно від причин знищення майна. Тобто, зазначена норма поширюється на всі випадки фізичного руйнування майна, що призводить до припинення його існування як такого, незалежно від причин настання такого результату. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто, припинення права власності на таке майно пов`язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №553. Відповідно до цього Порядку державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус. Для проведення державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням відомості про це нерухоме майно повинні міститися у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, державна реєстрація припинення права власності здійснюється за заявою власника об`єкта нерухомого майна. Як визначено у п.75 Постанови КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" для державної реєстрації припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у зв`язку з його знищенням подаються: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до п.6 вказаної вище Постанови, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника, шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав. Однак, державний реєстратор відмовив власнику майна в припиненні права власності у зв`язку із наявністю зареєстрованого обтяження речових прав на нерухоме мано (а.с.11). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в розділі актуальна інформація про державну реєстрацію іпотек, обтяжень наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, де підставною обтяження вказано договір іпотеки №1715 від 26.02.2004, іпотекодавець - АППБ «Аваль». Але, за повідомленням банку від 23.04.2019 факт знаходження у їхньому обтяженні нерухомого майна не підтверджено. Оскільки згідно зі ст.17 ЗУ «Про іпотеку» іпотека припинена у зв`язку із реалізацією предмета іпотеки, то відповідно припиняє дію іпотечний договір і заборона, накладена у зв`язку з його укладенням, також є такою, що припинилася /а.с.35/. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки [PERSON] є власником нежитлової будівлі теплиці за адресою: [ADDRESS] , яка відповідно до акту обстеження КП ММБТІ від 24.10.2017 є знесеною, тобто, наразі фактично відсутній об`єкт права власності, приймаючи до уваги, що припинення права власності на таке майно пов`язується з наявністю рішення державного реєстратора про виключення знищеної речі з державного реєстру, вважаю за можливе припинити право власності [PERSON] на вказане майно. Щодо заявлених вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки підставою винесення спірного рішення державного реєстратора була наявність зареєстрованого обтяження, а отже, порушень вимог діючого законодавства з боку державного реєстратора не вбачається. Щодо зобов`язання державного реєстратора припинити право власності, то при наявності рішення суду про припинення права власності, що набрало законної сили, державним реєстратором буде вчинено державну реєстрацію, відповідно до абз. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а отже, ці вимоги є передчасними. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial