Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Краснолиманського міського суду із позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивні вимоги мотивовані тим, що [PERSON], [INFO], є сином відповідача [PERSON], що підтверджується записом про батька в свідоцтві про народження. Син проживає разом з матір'ю [PERSON], знаходиться на її утриманні. Мати забезпечує його їжею, одягом, а також всім необхідним. На теперішній час він продовжує навчання, є студентом 3-го курсу денного відділення Артемівського музичного училища ім. І. Карабиця, та не має змоги працювати. Закінчує навчання 27.06.2017 року. Відповідач працює, отримує пенсію, іншіх утриманців не має, тому вважає, що він в змозі сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення навчання, а також стягнути додаткові витрати на оплату проживання сина в гуртожитку в розмірі 1/2 частини таких витрат до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач [PERSON], надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Пояснила, що вона працює та отримує пенсію. Син в теперішній час отримує стипендію в розмірі 500 грн., за гуртожиток сплачує 100 грн. щомісячно, йому потрібно купувати їжу, одежу, книжки, а також оскільки він хворіє треба ще й купувати ліки. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що отримує заробітну плату та пенсію. У зв'язку з низкою захворювань потребує постійного лікування, в тому числі і оперативного втручання, але коштів на це не має. Просив суд в позові відмовити, а у разі якщо суд вирішить питання про стягнення з нього аліментів, то вважає, що їх розмір повинен бути не більше 250 грн. щомісячно. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши представлені докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження, що його видано виконкомом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман 11.03.1998 року, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [PERSON] [INFO] року досяг повноліття та продовжує навчання, є студентом 3-го курсу денного віділення Артемівського музичного училища ім. І. Карабиця, закінчує навчання 27.06.2017 року, що підтверджується довідкою з даного навчального закладу (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки форма навчання є денною, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, навчальний заклад знаходиться не за місцем постійного мешкання, що потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця навчання, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, оплату гуртожитку. Суд також вважає, що відповідач, як батько, може надавати сину матеріальну допомогу, оскільки отримує як заробітну плату, так і пенсію, іншіх утриманців не має. Встановлюючи розмір аліментів, суд відповідно до ст. ст. 182, 200 СК України враховує як обов'язок матері позивача надавати йому матеріальну допомогу, так і обов'язок відповідача робити те саме. Позивач [PERSON] працює, отримує заробітну плату в розмірі 3013,35 грн. (18080,13 грн.: 6міс.=3013,35 грн.), отримує пенсію по інвалідності в розмірі 990, 66грн. (5944 грн. :6міс. =990,66 грн.) (а.с.25-26). Відповідач [PERSON] працює, отримує заробітну плату в розмірі 2562,86 грн. (15377,15 грн.:6 міс.=2562,86 грн.), отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1600 грн. (а.с.31,33). Як пояснила позивач в судовому засіданні [PERSON] в теперішній час отримує стипендію в розмірі 500 грн. Відповідно до ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З урахуванням тієї обставини, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, а також отримує пенсію, суд вбачає передбачені законом підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в частці від заробітку (доходу) відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, приймати участь в утриманні свого повнолітнього сина, але не в такому розмірі, як цього вимагає позивач, а в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, щомісячно до закінчення [PERSON] навчання. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що початком строку стягнення аліментів, є дата звернення позивача до суду - 18 січня 2016 року (а.с. 2). Матеріальна допомога повнолітнім дітям призначається за умови продовження їх навчання. Відповідно до довідки від 22.12.2015 року №01-17/590, що її видано Артемівським музичним училищем імені І. Карабиця позивач закінчує навчання 27.06.2017 року (а.с.9). Таким чином, підлягають стягненню аліменти до закінчення позивачем навчання, тобто, до 27 червня 2017 року. Допустити в порядку ст. 367 ЦПК України негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивача стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату проживання [PERSON] в гуртожитку в розмірі ? таких витрат до закінчення навчання, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, оскільки жодним доказом не підтверджені та така вимога позивача не ґрунтується на законі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційну до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням ставки судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 275,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial