Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що утримуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за судовим рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.06.2006, визначивши їх у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, посилаючись на те, що раніше присуджених аліментів у в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн не вистачає, щоб повною мірою забезпечити дитину повноцінним харчуванням, одягом і взуттям, забезпечити відвідування розвиваючих заходів, тощо. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден зі стягненням з нього аліментів на утримання сина у частці від заробітку (доходу), проте не згоден з розміром частки, просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку, оскільки він не працевлаштований, має ще двох неповнолітніх дітей, з якими проживає та які знаходяться на його утриманні. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 04.06.2010 між сторонами був розірваний шлюб /а.с.8/. Від сумісного проживання у шлюбі сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Згідно дубліката виконавчого листа, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 05.08.2016, на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29.06.2006 у справі №2-3830/2006, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття /а.с.9-10/. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.27-28/. Відповідно довідки про склад сім`ї, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Приазовської селищної ради від 21.10.2019, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , сином [PERSON] , [INFO] , та донкою [PERSON] , [INFO] /а.с.24/. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014 р. по справі №6-143цс13 в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). За таких обставин суд дійшов висновку, що є підстави для зміни розміру аліментів встановлених рішенням суду. З часу стягнення аліментів на користь позивача змінилися матеріальні умови життя, збільшився встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей, проте суд бере до уваги, що в теперішній час відповідач не працевлаштований, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Тому, суд вважає, що слід визначити відповідачу розмір аліментів у частці від його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial