Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що з травня 2010 року вона проживала однією родиною з відповідачем. [INFO] у них народилась дитина [PERSON], батьком якої є відповідач і який матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1000 грн щомісяця. У судовому засіданні позивач позов підтримала та зазначила, що з відповідачем має спільну дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка за спільним рішенням з відповідачем мешкає з нею. Матеріальну допомогу відповідач надає не регулярно. Просить стягнути з відповідача на утримання дитини по 1000 грн щомісяця. Вважає, що відповідач в змозі платити аліменти в такому розмірі, бо він раніше мав доходи до 4 тис грн щомісяця, працював неофіційно. Вона мешкає з мамою да дитиною, навчається в педагогічному університеті. Вона отримає 130 грн допомоги на утримання дитини та 800 грн пенсії у зв'язку з втратою годувальника домоменту закінчення навчання в травні 2014 року. Відповідач у судове засідання з'явився, зазначив що з позовом згоден частково. Дійсно є батьком дитини [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Він надавав допомогу на утримання дитини, але позивач вважала її недостатньою. На цей час він не працює, став на облік до Центру зайнятості, але статус безробітного ненабув. Він мешкає з сестрою та батьком, який не працює. Згоден платити аліменти на утримання дитини, але в мінімальному розмірі, передбаченому законом - 309 грн. Вважає, що позивач має достатній дохід щоб утримувати дитину. Інших дітей чи утриманців він не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити пред'явлені позовні вимоги частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 985, та відповідачем не заперечується. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочи, сина та інші обставини що мають істотне значення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Судом неодноразово роз"яснювалась сторонам вказана норма закону, але сторони не дотримались обов"язку щодо доказування і подання доказів. Так позивачем не доведено, що відповідач працює чи має достатні дохіди для сплати аліментів в розмірі 1000 грн, а відповідачем не доведено, що позивач має достатній дохід для утримання дитини в разі отримання аліментів в мінімальному розмірі, який передбачає закон. У зв»язку з наведенним суд вважає, що судом позов має бути задоволено частково, визначивши розмір аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача в розмірі 500 грн щомісяця. Визначаючи строк стягнення аліментів, суд виходить з норм ст. 180, ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: partial