Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

\~Представник позивача [PERSON] - адвокат Чепурнов Віталій Іванович, звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області\~\~з позовом до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, внаслідок виконання трудових обов`язків. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат». За час роботи на даному підприємстві він у 2011 році отримав травму на виробництві та професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких він працював. Вібрація, важкість праці, хімічні речовини, фізичні навантаження, шум, пил сприяли розвитку професійних захворювань. Первинним оглядом МСЕК Серії 12 ААА № 078535 від 19.11.2019 року [PERSON] було встановлено 60% втрати працездатності та третю групу інвалідності за професійним захворюванням. При переоглядах, втрату працездатності залишено без змін, дата чергового переогляду - 01.11.2021 року. Внаслідок втрати професійної працездатності позивач вважає, що у нього наявна моральна шкода, оскільки він втратив професійну працездатність, було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, позбавлений права реалізувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку із загальною слабкістю, втомою, постійними болями. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 130 000 гривень, без урахування податку з доходів фізичних осіб. Також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 22 січня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ 05\~лютого 2021\~року відповідач\~надав відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~просить суд\~відмовити \~ [PERSON] \~у задоволенні\~позовних вимог\~у повному\~обсязі.\~Свій відзив\~обґрунтовує тим,\~що при\~прийнятті [PERSON] \~на роботу,\~з ним\~було проведено\~інструктаж та\~ попереджено\~по наявність\~джерела підвищеної\~безпеки та\~шкідливих умов\~праці на\~підприємстві у\~зв`язку\~зі специфікою\~виробництва.\~Проте [PERSON] \~ знаючи\~та розуміючи\~всі негативні\~наслідки та\~ризики роботи\~на підприємстві,\~де наявні\~джерела підвищеної\~безпеки та\~шкідливі умови\~праці самостійно\~прийняв рішення\~працювати в\~даних умовах\~виробництва.\~Крім того\~позивач,\~стверджуючи про\~заподіяння йому\~моральної шкоди,\~не наводить\~жодних доказів,\~яким підтверджується\~факт заподіяння\~йому моральних\~страждань,\~що унеможливлює\~задоволення позовних\~вимог.\~ Розмір моральної шкоди має відповідати засадам розумності, виваженості, справедливості. Наведений позивачем розрахунок розміру компенсації моральних страждань не підтверджується жодними належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами. Також, відповідно до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 19.11.2019 року [PERSON] з 12.11.2019 року встановлена 3 група інвалідності до 01.11.2020 року, а також встановлено 60 % втрати професійної працездатності, з яких 55%- за професійне захворювання та 5% за отриману травму на виробництві постійно. При повторному огляді МСНК від 22.10.2020 року3 [PERSON] третя група інвалідності встановлена до 01.11.2021 року. При цьому встановлена позивачу третя група інвалідності носить тимчасовий характер і не позбавляє ого можливості і далі працювати з рахуванням встановлених обмежень. Крім того, група інвалідності може бути знята після чергового переогляду у 2021 році. Стосовно вимог позивача щодо стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходів фізичних осіб, то відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди є доходом позивача, який є об`єктом оподаткування, відповідно до п.п.164.2.14, п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України. Крім того, п.п.16-1 підрозділу 10 Інші перехідні положення Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Проти стягнення витрат на правничу допомогу заперечують, оскільки представником не надано до суду належних доказів, щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт і їх вартість. Дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. \~Статтею\~\~13\~ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно положень статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. В судовому засіданні встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~За час роботи на даному підприємстві , а саме: 22 червня 2011 року , позивач отримав травму на виробництві, яка обумовлена умовами в яких він працював, а саме: відкритий переломи середньої фаланги V пальця лівої кисті зі зміщенням отломка, пошкодженням сухожилля розгинача, що підтверджується Актом № 38/5 форми Н-1 від 30.11.2011 року, що призвело до каліцтва, а також професійні захворювання, які обумовлено умовами в яких він працював. \~ \~ \~ \~Відповідно до первинної довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги обласної МСЕК №2 м. Кривого Рогу від 19.11.2019 року [PERSON] було встановлено 60% втрати працездатності та третю групу інвалідності за професійним захворюванням. При переоглядах, втрату працездатності залишено без змін, дата чергового переогляду- 01.11.2021 року. Виходячи з медичних висновків, акту про нещасний випадком, пов`язаного з виробництвом форми Н-1, який стався 22.06.2011 року та акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання Форма П-4, суд прийшов до висновку про те, що у зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на шахті, позивач отримав виробничу травму та професійні захворювання. Внаслідок втрати професійної працездатності, у позивача наявна моральна шкода, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, погіршилися його здібності, переживання викликані наслідками професійного захворювання, він втратив професійну працездатність, позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений постійно приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки професійного захворювання, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди. Статтею 153\~Кодексу законів\~про працю\~України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Стаття 173\~КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167\~ЦК України та ст.237-1 КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України. Частина 1 ст.\~237-1\~КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.\~\~ Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих зав`язків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, тривалість та характер моральних переживань, що пов`язані з перенесенням позивачем фізичного болю, необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя у зв`язку зі ушкодженням здоров`я, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 120 000 грн. Щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги, суд приходить до наступного. Відповідно до\~п.1\~ч.3\~ст.\~133\~ЦПК\~України\~до витрат,\~пов`язаних\~з\~розглядом справи,\~належать\~витрати: на професійну правничу допомогу. Позивачем до матеріалів справи надано договір про надання правничої допомоги від 27 грудня 2020 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Чепурновим В.І., копію адвокатського посвідчення №2211 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2533 виданих на ім`я Чепурнова Віталія Івановича, ордер Серії ДП № 01/003 від 27.12.2020 року. та квитанцію про отримання адвокатом грошових коштів від 27.12.2020 року . Всі надані документи не посвідчені відтиском печатки адвоката. Відповідно до постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в справі №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отримання грошових коштів у розмірі 15 000 гривень за надання правничої допомоги оформлене у вигляді квитанції - не у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить із того, що позивачем не надано суду документів, які свідчать про оплату адвокату гонорару, пов`язаного із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, оскільки квитанція особи, яка надає правову допомогу, не є належним та допустимим доказом такої оплати, отже відсутні підстави для стягнення витрат на користь позивача за договором про надання правової допомоги. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 908 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial