Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 97 753,35 гривень, індекс інфляції за період з вересня 2020 року по 31 липня 2021 року в сумі 10 218,91 гривень, три відсотки річних від простроченої суми з вересня 2020 року по 31 липня 2021 року в сумі 2 801,39 гривень . Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2020 року стягнуто з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості 1 /4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] в розмірі 96 785, 50 гривень, судовий збір 967,85 гривень . Оскільки рішення суду перебуває на виконанні в Олександрівському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) і боржником до теперішнього часу не виконане , вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2021 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2021 року звільнено [PERSON] від сплати судового збору в розмірі 1 107,72 гривень за подання позовної заяви. В судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи , будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, відзив та пояснення на позов не надали , в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року у справі 331/2389/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1 /4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] в розмірі 96 785 гривень 50 копійок ; припинено право власності [PERSON] на 1 /4 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] право власності на 1 /4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір 967 гривень 85 копійок. На виконання вищезазначеного рішення суду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 28.08.2020 року було видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 02.09.2020 року відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 28.08.2020 року про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 97 753,35 гривень. Згідно інформації наданої Олександрівським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 05 жовтня 2020 року стягувачу було переаховано суму 1485,26 гривень та наразі сума заборгованості складає 96 268,09 гривень. Враховуючи вищенаведене, ту обставину, що судовим рішенням вже стягнуто на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1 /4 частини квартири та судовий збір, наразі рішення суду перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС та частково виконане, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми 97 753,35 гривень, оскільки у ст. 61 Конституції України закріплені принципи щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Щодо решти позовних вимог слід зазначити наступне. Так, предметом позову у цій справі є, зокрема, стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 02 вересня 2020 року по 31 липня 2021 за невиконання грошового зобов`язання, а саме грошових коштів стягнутих рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року у справі 331/2389/19 . Відповідно до положень статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Зазначений висновок суду узгоджується з позицією [PERSON] Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 14-68цс18 (№ 758/1303/15-ц). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України. Отже, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). З огляду на зазначене, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Така правова позиція викладена і у постанові [PERSON] Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18 (№ 686/21962/15-ц). Судом встановлено, що судовим рішенням стягнуто на користь [PERSON] 97 753,35 гривень , 05 жовтня 2020 року стягувачу перераховано 1485,26 гривень . До теперішнього часу грошове зобов`язання відповідач не виконав та не виплатив позивачу зазначену суму грошових коштів, сума боргу складає 96 268,09 гривень. Таким чином , оскільки відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача не виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Таким чином з 02.09.2020 року по 05.10.2020 року розмір 3% річних складає: 97753,35 гривень * 3% * 33 дні прострочення / 365 днів = 2,65 гривень. З 05.10.2020 року по 31.07. 2021 року розмір 3% річних складає: 96 268,09 гривень * 3% * 316 дні прострочення / 365 днів = 2500,33 гривень. Тобто, 3% річних з період з 02.09.2020 року по 31.07. 2021 року складає 2 502,98 гривень і зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] . Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. Таким чином, інфляційні за вересень 2020 року має вираховуватися з урахуванням суми боргу 97 753,35 гривень * 100,50% (індекс інфляції за вересень 2020 року) - 97 753,35 гривень= 488,76 гривень. Інфляційні за період з жовтня 2020 року по 31 липня 2021 року складають: 96 268,09 гривень * сукупний індекс інфляції з жовтня 2020 року по липень 2021 року 109,904% /100% - 96 268,09 гривень= 9 534,39 гривень. Всього сума інфляційних складає 9 534,39 гривень+ 488,76 гривень= 10 023,15 гривень. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 125,26 гривень.

Outcome: partial