Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGPNGA01580024 від 08.02.2008 року звернути стягнення на квартиру загальною площею 48,30, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом набуття ПАТ КБ «Приватбанк» права власності на предмет іпотеки (на підставі договору іпотеки від 08.02.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 459) за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією переходу права власності на предмет іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для оформлення права власності на предмет іпотеки. Виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS] зі зняття з реєстраційного обліку в Управлінні державної міграційної служби в Кіровоградській області, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири та судові витрати в сумі 3555,70 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.01.2014 року проведена заміна первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. Треті особи в судове засідання не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № KGPNGA01580024 від 08.02.2008 року [PERSON] 08.02.2008 року отримав кредит у розмірі 28000.00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.02.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 21.06.2013 року має заборгованість - 81812.41 [Долар США], що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.06.2013 року складає 653681.14 грн., яка складається з наступного: - 27547.30 [Долар США] - заборгованість за кредитом; - 17055.85 [Долар США] - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 519.07 [Долар США] - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 32764.56 [Долар США] - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. а також штрафи відповідно до договору (п. 6.4.): - 31.29 [Долар США] - штраф (фіксована частина); - 3894.34 [Долар США] - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 08.02.2008 року уклали договір іпотеки № KGPNGA01580024. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 48.30 кв.м., житловою площею 26.70 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 202 000 грн. 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст. 33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволенними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням. Згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності. Тобто, проведення оцінки не повинно передувати факту звернення іпотекодержателя до суду. Таким чином, враховуючи викладене, на підставі норм чинного законодавства України та умов укладених між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] кредитного договору та Іпотечного договору, у ПАТ КБ «Приватбанк» виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки за вищевказаним Іпотечним договором із виселенням відповідачів із предмету іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ч.1 ст.11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Таким чином, за наявності судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке набрало законної сили, та відповідно до ст.14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, зняття з реєстраційного обліку такої особи у судовому порядку не потребується. Зважаючи на те, що зняття з реєстраційного обліку відноситься до компетенції Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області, яка є суб'єктом владних повноважень, процесуальний статус якої у даній справі - третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд фактично зобов'яже третю особу вчинити певні дії, що виходить за межі цивільної юрисдикції. Таким чином, оскільки зняття з реєстраційного обліку особи є виключною компетенцією Управління державної міграційної служби України, суд, ухвалюючи рішення про зняття з реєстраційного обліку відповідачів фактично вийде за межі своїх повноважень. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з [PERSON] 3441 грн. судового збору та з [PERSON] 114 грн. 70 коп. судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial