Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач 20.08.2019 звернулася до суду з позовом про стягнення на її користь аліментів з відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В позові зазначає, що сторони мають спільну дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Окрім того, позивач вказує на те, що на її утриманні перебуває ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач не в повній мірі виконує покладений на нього обов`язок щодо утримання спільної дочки, хоча він спроможний утримувати її, так як є особою працездатного віку, працює приватним підприємцем та в змозі надавати матеріальне забезпечення у вигляді аліментних зобов`язань. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області Луньової Д.Ю. від 10.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання без виклику сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 28.10.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, копію якого з додатками [PERSON] одночасно направив позивачу (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 24.10.2019). [PERSON] позовні вимоги визнав частково, розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, але сплата аліментів у розмірі 1/3 частини від його доходу є для нього непосильною. Окрім того, відповідач зазначив, що працює приватним підприємцем 1 групи спрощеної системи оподаткування, товар, яким він здійснює торгівлю, є сезонним, тому не має стабільної заробітної плати. До того ж, відповідач зауважив, що позивач протягом тривалого часу перешкоджає [PERSON] спілкуванню з дочкою, про що свідчить наявний акт з служби у справах дітей. [PERSON] просить стягнути з нього на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн. щомісячно, з дня ухвалення рішення суду по даній справі і до досягнення дитиною повноліття. Щодо перебування на утриманні позивача ще однієї дитини, то відповідач зазначає, що у даної дитини також є батько, який має обов`язок щодо утримання останньої. 31.10.2019 [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, копію якого з додатками позивач одночасно направила відповідачу (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 30.10.2019). Позивач зазначила, що посилання відповідача на те, що останній має дохід приблизно в сезон 4000,00 грн. за квартал чи рік, спростовується поданою відповідачем податковою декларацією платника податку - фізичною особою - підприємцем від 06.02.2019 за № 1886. Так, в графі «обсяг доходу» розділу ІІ «Показники господарської діяльності» та в графі V «Загальна сума доходу», вказана сума доходу за 2018 рік складає 155 000,00 грн., тобто 1/3 частини, це буде не 1300,00 грн., як розрахував відповідач, а близько 50 000,00 грн. Окрім того, позивач вказує, що не подавала позову про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини його доходу, а заявляла вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. Твердження відповідача про утримання іншим батьком дитини позивача не стосується предмету позову, а наводилось позивачем у позові виключно для оцінки матеріального стану останньої, яка є одинокою матір`ю, безробітною, виховує та забезпечує двох неповнолітніх дітей. Доводи відповідача про те, що позивач перешкоджає спілкуватись з дитиною спростовується листом служби у справах дітей Радомишльської РДА Житомирської області від 10.07.2019. 28.11.2019 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, копію якого з додатками відповідач одночасно направив позивачу (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 27.11.2019). Відповідач зазначив, що 01.11.2019 отримав від позивача відповідь на відзив, однак, пропустив встановлений судом строк для подання заперечення, у зв`язку з тим, що знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Радомишльської ЦРЛ, на підтвердження чого надав копію довідки № 75 від 25.11.2019. В запереченні [PERSON] зауважив, що його сімейний стан змінився, так як уклав шлюб з [PERSON] . На даний час проживає разом з дружиною та її неповнолітнім сином [PERSON] . Окрім того, [PERSON] у своєму запереченні посилається на те, що його дружина [PERSON] є студенткою 4 курсу заочної форми навчання Національного педагогічного університету ім. М. Драгоманова, та яку відповідач матеріально підтримує. До того ж, батьки відповідача отримують пенсію, є особами похилого віку та матеріальну допомогу останнім надає [PERSON] . Суддя Луньова Д.Ю. на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2019 № 1444/0/15-19 відряджена для здійснення правосуддя до Радомишльського районного суду Житомирської області строком на шість місяців із 14.06.2019. Строк відрядження судді Луньової Д.Ю. закінчився 14.12.2019. Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019, головуючим суддею у даній справі визначено Сіренко Н.С.. Ухвалою від 03.01.2020 справу прийнято суддею Сіренко Н.С. до свого провадження та призначено судове засідання без виклику сторін на 20.02.2020. 17.02.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла позовна заява (змінена та уточнена), копію якого з додатками [PERSON] одночасно направила відповідачу (квитанція АТ «Укрпошта» від 14.02.2020), в якій остання просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 19.02.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (змінену та уточнену), у якому [PERSON] зазначає, що позовні вимоги визначає у розмірі 900,00 грн. щомісячно, до того ж, вказує, що позивач вводить суд в оману, оскільки остання працевлаштована, працює продавцем-консультантом у магазині "Майстер". Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 23.09.2011 серії [NUMBER] (а.с.6). Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.07.2012, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.8). Як вбачається з копії Свідоцтва про народження від 21.05.2019 серії [NUMBER] , позивач має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до довідки, виданої ПП «ЖИТЛОРЕМСЕРВІС-9» від 15.08.2019 № 658, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю (позивачем по справі) за адресою: [ADDRESS] (а.с.9) З копії трудової книжки [PERSON] встановлено, що вона в період з 27.01.2017 по 10.09.2018 працювала у приватного підприємця [PERSON] на посаді продавця-консультанта, 10.09.2018 - звільнена з роботи за згодою сторін, а з 11.01.2019 по 20.03.2019 позивач отримувала виплату допомоги по безробіттю (а.с.10). Згідно листа служби у справах дітей Радомишльської РДА Житомирської області від 10.07.2019 № 399, працівниками служби було проведено бесіду з [PERSON] щодо не перешкоджання у спілкуванні [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] . Під час бесіди [PERSON] повідомила, що не перешкоджає [PERSON] у спілкуванні та не заперечує щодо спілкування останнього з донькою [PERSON] . Також працівники служби у справах дітей Радомишльської РДА Житомирської області спілкувалися з малолітньою дитиною [PERSON] , яка повідомила, що було декілька випадків, коли вона відмовлялась від зустрічі з [PERSON] , тому що не мала бажання (а.с.29). Відповідно до копії податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2018 рік, загальна сума доходу за звітний (податковий) період [PERSON] становить 155 000,00 грн. (а.с.31). Як встановлено з копії Свідоцтва про народження від 20.01.2015 серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 17.11.2017 у справі № 289/1810/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 21.04.2018 відповідач уклав шлюб з [PERSON] та останній присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до копій довідки, виданої ПП «ЖИТЛОРЕМСЕРВІС-9» від 21.11.2019 № 922 та копії довідки про реєстрацію місця проживання від 27.11.2018 № 1258/02-20, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї: чоловік [PERSON] , син [PERSON] [PERSON] перебуває на обліку в Коростишівському об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 складає 18 239, 91 грн. Згідно копії довідки про доходи № 2826 6885 5388 7813 , [PERSON] перебуває на обліку в Коростишівському об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 складає 21 410, 48 грн. [PERSON] є студенткою 4 курсу, заочної форми навчання, інженерно-педагогічного факультету Національного педагогічного університету ім. М. Драгоманова, що підтверджується довідкою останнього від 21.11.2019. Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що разом з ним та його дружиною проживає дитина [PERSON] , так як, виходячи із положень ст. 180 СК України, відповідач не несе обов`язку щодо утримання дитини [PERSON] , оскільки відповідач не є її батьком. Матеріальна допомога відповідача своїй дружині не звільняє останнього від обов`язку утримувати свою дитину. Окрім того, заочна форма навчання [PERSON] не позбавляє останню можливості самостійно працевлаштуватись. Суд звертає свою увагу, що посилання відповідача у запереченні щодо утримання батьків, які є пенсіонерами, матеріали справи не містять жодних доказів, що підтверджують родинні відносини відповідача з [PERSON] та [PERSON] та надання [PERSON] допомоги останнім. Доводи щодо працевлаштування позивача спростовуються наявними у справі копіями трудової книжки [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені в ст. 181 СК України, за змістом ч. 3 якої кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих учасниками справи доказів. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. З урахуванням всіх обставин справи, принципів розумності, справедливості та виваженості, вартості цін на товари і послуги, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду - 20.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття. При постановленні рішення про стягнення аліментів суд також враховує, що позивач та відповідач в даному випадку не позбавлені права в разі зміни матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: partial