Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

В вересні 2014 року позивач (далі - банк) звернувся до суду з позовом з подальшим уточненням позовних вимог , до [PERSON] та [PERSON] , в якому просив про стягнення заборгованості у сумі 1 582 563, 42 Євро, а також 115 010, 46 Євро пені, що еквівалентно за курсом НБУ 2 794 943 грн. 25 коп. за кредитним договором № 1-0030\\13\\26-KL від 24 квітня 2013 року , укладеному між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Техноторг», виконання зобов'язань за яким забезпечили відповідачі укладенням договорів фінансової поруки. Ухвалою суду від 22 грудня 2014 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] та зустрічну позовну заяву [PERSON] до ПАТ «Банк Форум»(далі - Банк), в якому просили визнати припиненою поруку згідно договору поруки №1-0148\\13\\26-Р від 24 квітня 2013 року, та за договором поруки №1-0149\\13\\26-Р від 24 квітня 2013 року, відповідно - припиненою . В обґрунтування зустрічних позовів позивачі послалися на те, що між Банком та боржником за основним зобов'язанням (кредитний договір на відкриття відновлювальної кредитної лінії № 1-0030\\13\\26-KL від 24 квітня 2013 року ) ТОВ «Техноторг» 30 липня та 13 серпня 2013 року укладені додаткові договори про внесення змін , згідно умов яких змінено період кінцевого повернення кредитних коштів, було розширено обсяг основного зобов'язання, що призвело до збільшення періоду нарахування процентів, а також збільшено на 5% плату за користування грошовими коштами в разі перевищення загального ліміту кредитування 55 000 000 грн. внаслідок курсового коливання іноземних валют до гривні. Так як згоду позивачів на укладення цих додаткових угод не отримано, але внаслідок їх укладення збільшився обсяг їх відповідальності , вважали поруку припиненою на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України. В судовому засідання представник позивача за первісним позовом позов підтримав з викладених в ньому підстав , просив про його задовлення. Вимоги зустрічних позовів не визнав , посилаючись на положення пунктів 1.1 да 1.1.2 Договорів поруки, якими передбачено, що поручителі поручаються перед кредитором за належне та своєчасне виконання ТОВ «Техноторг» у повному обсязі зобов'язань, що випливають з кредитного договору , включаючи всі дійсні та\\або можливі зміни та\\або доповнення внесені та\\або такі, що можуть бути внесені в майбутньому. Також зазначив, що внесення змін до договору підписані [PERSON] як директором Товариства, отже не можна вважати, що він не надав згоди на такі зміни. Представники відповідачів та позивачів за зустрічними позовами вимоги Банку не визнали, просили про задоволення зустрічних позовів, посилаючись на викладені в них обставини. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24 квітня 2013 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ТОВ «Техноторг» укладений Кредитний договір № 1-0030\\13\\26- КЛ, відповідно умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у формі відновлювальної кредитної лінії для поповнення оборотних коштів з максимальним лімітом заборгованості у сумі 1 500 000 Євро, строком користування по 23 квітня 2014 року включно, зі сплатою 11,5 % річних за користування коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором в той же день між Банком та [PERSON] укладений договір поруки № 1-0148\\13\\26-Р, а також Договір поруки між Банком та [PERSON] № 1-0149\\13\\26-Р, відповідно умов яких відповідачі поручилися перед Банком за належне виконання позичальником ТОВ «Техноторг» зобов'язань, що випливають з кредитного договору у повному обсязі в межах сумарного максимального ліміту фінансування, що становить 55 000 000 грн. - кожний. Пунктом 1.1.2 цих Договорів поруки передбачено, що поручитель поручається по всіх зобов'язаннях боржника за кредитним договором №1-0030\\13\\26-КККККл від 24.04.2013 року, включаючи всі дійсні та\\або можливі зміни та\\або доповнення, внесені та\\або такі, що можуть бути внесені в майбутньому. У разі порушення боржником забезпеченого порукою зобов'язання за кредитним договором, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор відповідно має право звернутися з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпеченого порукою зобов'язання як до відповідного Боржника та Поручителя разом, так і будь-кого з них окремо. 24 липня 2014 року Банком на адресу відповідачі були направлені вимоги про виконання зобов'язань в зв'язку з порушенням умов кредитного договору позичальником , проте заборгованість не погашена. Станом на 27 квітня 2015 року загальна сума заборгованості за зазначеним кредитним договором складає 1493 728 , 09 Євро простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 88 835, 33 Євро простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 115 010,46 Євро пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами з дати виникнення простроченого платежу 09.04.2014 року, що в загальній сумі еквівалентно за офіційним курсом НБУ становить 38 458 892,84 грн. Суму заборгованості представники відповідачів не оспорювали, заперечень щодо правильності нарахування не зазначили. Також, 30 липня 2013 року, між Банком та ТОВ «Техноторг» укладений Договір про внесення змін до кредитного договору від 24.04.2013 року, яким доповнено п. 5.2. 2 договору підпунктом 5.2.2.1 в наступній редакції : « забезпечити погашення заборгованості в сумі, що перевищуватиме 55 000 000 грн. ( що є загальним лімітом Кредитування) , внаслідок зміни офіційного курсу Гривні до іноземних валют та\\або зміни крос-курсу іноземних валют наданих та непогашених вибірок, який визначається за офіційним курсом гривні до цих валют, якщо наслідком таких курсових коливань загальна сума фактичної заборгованості Позичальника за цим договором та з урахуванням заборгованості Поручителя 1 за кредитним договором № 0011\\11\\26-КЛ від 06.06.2011 в гривневому еквіваленті перевищуватиме 55 000 000 грн на п'ять процентів та більше, - протягом п'яти днів робочих дні від дати виникнення такого пере ліміту». В той же час, в вищезазначеному кредитному договорі, в забезпечення виконання якого надавали згоду на укладення договорів поруки позивачі було зазначено в п. 5.2.2 - позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти шляхом погашення заборгованості за кредитом (п.п. 1.4, 2.3 цього Договору ), сплату процентів та комісій, можливої неустойки та збитків. Пунктом же 1.4 Договору чітко встановлений кінцевий термін погашення заборгованості 23 квітня 2014 року включно, а п. 2.3.4 - що позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною наданою вибіркою в дату зазначену Кредитором у заявці в межах 120 календарних днів, але в будь якому випадку погашення заборгованості має відбутися не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту як він визначений з п.1.4 цього Договору. 13 серпня 2013 року, між Банком та ТОВ «Техноторг» укладений Договір про внесення змін до кредитного договору від 24.04.2013 року, яким викладено п. 2.3.4 договору в наступній редакції : «позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною наданою вибіркою в дату зазначену в акцептованій Кредитором Заявці, включаючи дату її надання, але в будь-якому випадку погашення заборгованості має відбутися не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту як він визначений згідно п. 1.4 цього Договору». Також сторони дійшли спільної згоди про те, що незважаючи на умови п.2.3 Кредитного договору, кредитні кошти (вибірки) надані за кредитним договором станом на дату укладення цього Договору про внесення змін, підлягають поверненню Позичальником не пізніше 08 квітня 2014 року. Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. у справі № 6-69цс11). Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов'язання), до істотних умов договору поруки слід віднести: - визначення зобов'язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо; - обсяг відповідальності поручителя, оскільки згідно з ч. 2 ст. 553 ЦК порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі, а ч. 2 ст. 554 ЦК встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; - відомості про сторони: кредитора і поручителя; - відомості про боржника . За своєю правовою природою порука є зобов'язанням, у з'вязку з чим до вказаних правовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобов'язання, визначені у гл. 50 розд. 1 кн. 5 ЦК, а саме: в результаті виконання поручителем договору поруки; за домовленістю сторін тощо. Крім того, ст.. 559 ЦК України передбачає спеціальні підстави припинення поруки. Так, порука припиняється: з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; · якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; · у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; · після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. · підстав, з якими законом пов'язане припинення поруки. Підставою для припинення поруки в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК є сукупність двох умов - внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-160цс13). Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК підставою для припинення поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну є не будь-яка зміна умов основного зобов'язання, а лише така, внаслідок якої обсяг відповідальності поручителя збільшується. При вирішенні справ цієї категорії судам рекомендується керуватися позицією Верховного Суду України, висловленою в постановах у справах справі № 6-69цс11 та № 6-20цс11 від 21 травня 2012 р., згідно з якою збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним. Тобто під змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти за собою негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища. Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобов'язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за договором поруки повністю припиняється - перестає існувати. Враховуючи вимоги ст. 547 ЦК щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобов'язання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись в письмовій формі. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України (постанова від 5 червня 2013 р. у справі № 6-43цс13) згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності повинна бути очевидною й наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Як правильно вказують позивачі за зустрічними позовами - збільшився обсяг відповідальності боржника, а отже і солідарних поручителів, адже у зв'язку з новими зміненими умовами основного зобов'язання - обов'язку боржника забезпечити погашення заборгованості в сумі, що перевищуватиме на п'ять процентів та більше суму у 55 000 000 грн. - внаслідок зміни офіційного курсу гривні до іноземних валют та\\або зміни крос-курсу іноземних валют наданих та непогашених вибірок, який визначається за офіційним курсом гривні до цих валют ( що фактично до того ж є покладення валютних ризиків на позичальника, хоча в договорі про таке не обумовлювалося і встановлювався граничний ліміт кредитування саме в національній валюті ) - протягом п'яти днів робочих дні від дати виникнення такого переліміту. Але ж в первісній редакції кредитного договору, в забезпечення виконання якого надавали згоду на укладення договорів поруки позивачі було зазначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною наданою вибіркою в дату зазначену Кредитором у заявці в межах 120 календарних днів, але в будь якому випадку погашення заборгованості має відбутися не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту - 23.04.2014 року. Так само вірно зазначено представником позивачів за зустрічними позовами, що зміна умов договору - цього ж п. 2.3 - стосовно обов'язку позичальника повернути кредитні кошти (вибірки), надані станом на дату укладення Договору про внесення змін від 13.08.2013 року, - не пізніше 08 квітня 2014 року - що також змінює період користування кредитними коштами, що призводить і до збільшення періоду нарахування відсотків, що тягне за собою і збільшення обсягу відповідальності в разі неналежного виконання такого обов'язку. Адже збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку повернення кредитних коштів в бік скорочення терміну. Такі роз'яснення містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, Постановах ВСУ від 12.12.2011 року № 6-70цс11 та від 21.11.2011 р. № 6-49цс11, які в силу приписів ст.. 377-1 ЦПК україни є обовязковими до застосування. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника Банку на те, що Договори про внесення змін підписував [PERSON], отже в такий спосіб висловив свою згоду , адже останній виступав як директор Товариства -позичальника (боржника), проте не як і поручитель в одній особі. Про доведення інформації щодо зміни умов кредитного договору банком до поручителів - фізичних осіб, громадян [PERSON] та [PERSON] матеріали справи не містять, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України . З урахуванням встановленого та положень вищезазначених норм, в зв'язку з внесенням змін до кредитного договору , дійсно збільшився обсяг відповідальності поручителя внаслідок як і відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; так і внаслідок встановлення нових умов щодо скороченого до п'яти днів терміну повернення кредиту та плати за користування ним, що в свою чергу тягне або може потягти за появу для поручителя інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки - що є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що зустрічні позови підлягають задоволенню , а , як наслідок припинення поруки, у задоволенні первісного позову слід відмовити. Також суд не приймає до уваги заперечення представника банку стосовно згоди поручителів на майбутні зміни зобов'язання, надану ними в п. 1.1. 2 договору поруки. Так, договір поруки може містити умови про те, що поручитель наперед дає свою згоду відповідати за боржника у випадку зміни основного зобов'язання, навіть якщо така зміна призвела до збільшення обсягу відповідальності поручителя, але при цьому можливі зміни без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди повинні бути конкретно обумовлені і чітко визначені . Подібної позиції дотримується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"від 30.03.2012 року № 5. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може. Такий висновок зроблений Верховним Судом України у справі № 6-6цс14-1 (постанова від 17 вересня 2014 р.). Отже вимоги зустрічних позовів про припинення поруки з 30.07.2013 року є зайвими. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів за зустрічним позовом підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial