Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що 10 липня 2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому наданий кредит в сумі 48184,70 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних, а також комісійних нарахувань. Умовами договору передбачено, що кінцевий термін повернення коштів є 9 липня 2028 року. Позивач зазначає, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а боржник не виконує передбачені договорами умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 25 березня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 85580,13 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 47452,70 дол. США; заборгованість зі сплати відсотків 32995,27 дол. США; 12229 грн. 88 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 41032 грн. 41 коп. - штраф за несвоєчасну сплату відсотків. Сторони у судове засідання, яке відбулося 17.06.2015 року, не з'явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові. /а.с. 77/ Відповідач також надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов не визнала та посилаючись на пропущення позивачем строків звернення до суду щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, просила застосувати строки позовної давності, а також посилаючись на скрутний матеріальний стан просила суд зменшити суму неустойки. /а.с. 81/ У відповідності ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. /а.с. 94/ Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2008 року між сторонами укладений договір кредиту №288/58-131, відповідно до якого відповідачеві наданий кредит в сумі 44000 доларів США строком по липень 2028 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних. Пунктом 1.1.1. договору кредиту передбачено, що сплата кредиту відбувається до 10 числа кожного місяця по 183 дол. США., а нарахування процентів здійснюється щомісячно в останній робочий день поточного місяця (п.2.4.1.). Також в матеріалах справи є додаткова угода № 1 без дати укладання до договору кредиту про встановлення з 31.10.2008 року процентної ставки за користування кредитом на рівні 14,5 % річних. Додатковою угодою № 2 від 16 липня 2009 року про внесення змін до договору кредиту від 10 липня 2008 року встановлений новий розмір тіла кредиту в сумі 48184,70 дол. США зі сплатою 14,5 % річних та щомісячною сплатою кредиту в сумі 218,00 дол. США. Вказаний договір кредиту також містить положення про те, що у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати відсотків, комісій позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобов'язань, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення ( п. 4.1\~\~договору). Наявні в матеріалах справи розрахунки свідчать про те, що з 13 жовтня 2008 року відповідач припинив вносити передбачені графіками\~щомісячні платежі за договором кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 43634 доларів США. Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором кредиту №282/58-131 від 10 липня 2008 року станом на 25 березня 2014 року становить 85580,13 доларів США, в тому числі: заборгованість за кредитом 47452,70 дол. США; заборгованість зі сплати відсотків 32995,27 дол. США; 12229 грн. 88 коп. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 41032 грн. 41 коп. - штраф за несвоєчасну сплату відсотків. Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Водночас, відповідачем подано суду письмову заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 81). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до приписів ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Останній платіж за тілом кредиту за спірним кредитним договором відповідач здійснив 13.10.2008 р., а за процентами за користування кредитом 17.08.2009 р. (а.с. 24-29) Судом враховується правова позиція Верховного Суду України з питань обчислення строків позовної давності та встановлення різних видів цивільно-правової відповідальності, викладена у справі № 6-116цс13, що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. У вказаній справі Верховний Суд України зробив висновок, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. З наявного в матеріалах справи кредитного договору № 288/58-131 від 10.07.2008 р. вбачається, що погашення кредиту здійснюється до 10 числа (включно) кожного місяця, починаючи з липня 2008 року по липень 2028 року по 218 дол. США щомісячно (п. 1.1.1); сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі (п. 2.4.5). Судом встановлено, що умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Як вбачається з матеріалів справи позивач ПАТ "Укрсоцбанк" звернувся до суду з позовною заявою, направивши її поштовим відправленням 04.04.2014 р. (а.с. 40), а тому встановлений законом трирічний строк позовної давності, протягом якого позивач має можливість реалізувати своє право на стягнення заборгованості окремо за кожним простроченим платежем по тілу кредиту та процентам за його кредитом відповідно починається з 04.03.2011 р. Щодо стягнення заборгованості по чергових платежах (по тілу кредиту та процентам), яка утворилася за відповідачем у період з липня 2008 р. по 04.03.2011 року, то строк позовної давності по них є пропущеним і доказів щодо поважності причин його пропуску банком не надано та при розгляді справи судом не встановлено. Таким чином, заборгованість по чергових платежах, які повинні були здійснюватися відповідачем з 04.03.2011 р., та підлягають стягненню у межах строків позовної давності складаються із: - заборгованості за тілом кредиту в сумі 45054,70 дол. США; - заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 21253,54 дол. США. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов?язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З урахуванням уточненої заяви представника позивача /а.с. 71/ судом враховано, що офіційний курс НБУ станом на 17.06.2015 р. становить 22,14 грн. за 1 дол. США. Відповідно до ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК України\~\~виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойка визначається, як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (ст. 549, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно із п. 4.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4, 2.10 цього договору, комісій, передбачених умовами цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1, 3.2.3, 3.3.14 цього договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до розрахунку позивача за порушення виконання умов кредитного договору відповідачем станом на 25.03.2014 р. нарахована неустойка у межах річного строку, визначеного ст.258 ЦК України, на загальну суму 53252,29 грн, а саме: - пеня за порушення терміну погашення кредиту в сумі 12219,88 грн., - штраф за порушення терміну погашення відсотків в сумі 41032,41 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З аналізу правової позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-100цс14, вбачається, що передбачені ч. 3 ст. 551 ЦК України підстави для зменшення розміру неустойки мають самостійний характер та визначаються у кожному випадку окремо в залежності від обставин справи. В пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Судом береться до уваги письмова заява відповідача про зменшення розміру неустойки, наявність на утриманні відповідача трьох малолітніх дітей, відповідач не працює, що підтверджується матеріалами справи, з огляду на що, суд вважає за можливе зменшити загальний розмір неустойки (пеня + штраф) за порушення терміну погашення кредиту та відсотків з 53252,29 грн.\~\~до розміру 20000 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати у сумі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: partial