Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом який згодом уточнив та просить: стягнути на свою користь з Приватного акціонерного товариства «Сад» в відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 124913,74 грн., в відшкодування завданої йому моральної шкоди 150000 грн.; Стягнути з відповідача понесені витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] знаходився в трудових відносинах із ПрАТ «САД», на транспортному засобі якого скоїв ДТП, а саме 12 серпня 2013 року близько 13 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на автодорозі Харків-Охтирка, не врахувавши дорожньої обстановки, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП з вини [PERSON] постраждала пасажир автомобіля «СНЕRY ТIGGO» [PERSON], яка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості за даним фактом було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Позивач зазначив, що так як він отримав легкі тілесні ушкодження в ході ДТП, він був залучений до кримінального провадження в якості свідка. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2016 року була встановлена вина [PERSON] в скоєнні даної ДТП та звільнено його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України у зв'язку з передачею на поруки трудового колективу ПрАТ «Сад». З вини водія [PERSON], було значно пошкоджено належний позивачу автомобіль «СНЕRY ТIGGO». Згідно звіту експерта-товарознавця №390/2015 від З лютого 2016 року, матеріальний збиток в результаті його пошкодження складає 172213,74 грн. Вартість послуг експерта становить 1000 грн. Також позивачем були понесені витрати за перебування автомобіля на штрафному майданчику в розмірі 1200 грн. Приймаючи до уваги відшкодування [PERSON] частини нанесеної шкоди ПрАТ СК "Провідна", загальна сума збитків складає 124913,74 грн. Крім того, позивач вказує, що неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідача також йому завдано немайнових втрат. В момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача, в результаті якої позивачу були заподіяні тілесні ушкодження, він переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє здоров'я та життя. В подальшому, він був вимушений проходити лікування, проходити болісні лікувальні та діагностичні процедури. Були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей за для їх подолання. [PERSON] були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат, становить 150000 грн., які відповідач має реальну можливість відшкодувати, так як це дозволяє його майновий стан. Вказані матеріальну та моральну шкоду позивач просить стягнути з ПрАТ «Сад», як володільця транспортного засобу яким була завдана шкода. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищевикладених обставин. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] «Сад» - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснила, що вини ПрАТ «САД» у ДТП, що сталося 12.08.2015 року, в результаті якого позивач [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження і було пошкоджено його автомобіль «Cherry Tiggo» - немає. Автомобіль KPA3-6230 С4 д.н. [NUMBER] знаходився в оренді ПрАТ «САД» згідно договору оренди від 02.04.2015 року. Даний автомобіль був застрахований згідно полісу АЕ/4207084 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ СК «Провідна» на період з 16.05.2015 року до 15.05.2016 року. Автомобіль КРАЗ-6230 С4 пройшов перевірку технічного стану транспортного засобу у ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» 14.05.2015 року і був визнаний технічно справним, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00044-00841-15 від 14.05.2015 року. В день виїзду 12 серпня 2015 року автомобіль перевірявся на технічну справність і був допущений до виїзду як технічно справний про що виписано подорожній лист від 12.08.2015 року. Винним в ДТП є водій [PERSON], що встановлено ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.04.2016 року. Що стосується стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 150000 грн. Представник відповідача, вказала, що вказаний розмір відшкодування моральної шкоди є значно перебільшеним, оскільки в результаті ДТП [PERSON] було завдано лише легкі тілесні ушкодження. Відповідач вважає, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «САД» не підлягають задоволенню оскільки ні прямої ні опосередкованої вини товариства у ДПТ, що сталося 12.08.2015 року, немає. Автомобіль KPA3-6230 С4 д.н. [NUMBER] був повністю технічно справним. Власником автомобіля було застраховано і цивільно-правову відповідальність за полісом страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Винним в ДТП є водій [PERSON] Немає і вини ПрАТ «САД» в спричиненні [PERSON] моральної шкоди. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «САД» в повному обсязі. Суд, вислухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходить до слідуючого. Судом встановлено, 12 серпня 2013 року близько 13-00 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на автодорозі Харків-Охтирка, не врахувавши дорожньої обстановки, допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП пасажир автомобіля «СНЕRY ТIGGO» [PERSON] отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, а водій [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2016 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України у звязку з передачею його на поруки колективу Приватного акціонерного товариства «САД». Кримінальне провадження № 12015200060000659 від 13.08.2015 року у відношенні [PERSON] щодо скоєння ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрите. Згідно звіту № 390/2015 року дослідження спеціаліста - автотоварознавця субєкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] від 03 лютого 2016 року, матеріальний збиток, завданий власникові «СНЕRY ТIGGO», д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП з врахуванням втрати товарної вартості (ВТВ) складає: 172213,74 грн., в тому числі ПДВ. [PERSON] працює в ПрАТ «САД» водієм автотранспортних засобів з 07.05.2015 року згідно наказу № СК-0507-1 від 07.05.2015 року, і по теперішній час, що підтверджується копією виробничої характеристики ПрАТ «САД» № 1103-2 від 03 листопада 2015 року. Автомобіль марки «КРАЗ-6230С4», д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності ТОВ «ЗОРЯ 2014», та знаходиться в оренді ПрАТ «САД» згідно договору оренди від 02.04.2015 року. Вказаний автомобіль застрахований згідно полісу АЕ/4207084 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК Провідна» на період з 16.05.2015 року до 15.05.2016 року. [PERSON] звертався до ПрАТ «СК Провідна» з заявами про виплату страхового відшкодування, на підставі чого йому було виплачене страхове відшкодування у звязку з пошкодженням автомобіля [NUMBER] у розмірі 49500 грн. (ліміт відповідальності страховика за полісом АЕ/4207084 за вирахуванням франшизи). Виплата проводилася на підставі звіту № 100-16 ФОП [PERSON] Також [PERSON] було виплачено страхове відшкодування у звязку з ушкодженням здоровя у розмірі 1584,38 грн., з яких: 1444,25 грн. шкода, повязана з лікуванням; 64,68 грн. тимчасова втрата працездатності за підтверджений закладом охорони час втрати працездатності; 75,45 грн. моральна шкода (5% від 1508,93 грн. = 1444,25 грн. + 64,68 грн.). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України під час розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК України суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України, відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває у трудових відносинах із цією організацією, і шкоду було заподіяно нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків незалежно від того, яким саме працівником цієї організації (постійним, сезонним, тимчасовим, за трудовим договором чи на інших умовах) вона була. Господарські (підприємницькі) товариства, кооперативи відповідають за шкоду на підставі ст. 1172 ЦК України у випадках її заподіяння як їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства (кооперативу), так і особами, які виконують роботу за трудовим договором. За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. В такому випадку обовязок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] «САД» завданої матеріальної шкоди підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути матеріальну шкоду у розмірі 124913,74 грн., яка складається з наступного: 172213,74 грн. (матеріальний збиток згідно звіту експерта-товарознавця) + 1000 грн. (вартість послуги експерта) + 1200 грн. (витрати за перебування автомобіля на штраф майданчику) - 49500 грн. (сплачений ПрАТ «СК Провідна» ліміт відповідальності страховика за полісом АЕ/4207084 за вирахуванням франшизи) = 124913,74 грн. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров,я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім,ї, чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини. У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до правової позиції постанови Судової палата у цивільних справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (у справі № 6-108 цс 13), аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст.ст. 1166 1167 ЦК України, у звязку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. За змістом ч. 2 ст. 1188 ЦК України, обовязок по відшкодуванню шкоди, завданої іншим особам (які не є власниками або володільцями транспортного засобу, наприклад, пасажир транспортного засобу) покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від вини обох водіїв або одного із них ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року із змінами та доповненнями, абзацом 3 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 9 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже, судом встановлено, що неправомірними діями відповідача були завдані легкі тілесні ушкодження та пошкодження майна (автомобіля), в результаті чого [PERSON] переніс фізичний біль та душевні хвилювання, чим була завдана моральна шкода, яка виразилася у душевних стражданнях, був змінений спосіб життя та він був змушений звертатися за медичною допомогою до лікарні, також за захистом своїх прав до страхової компанії та до суду. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Outcome: partial