Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO], починаючи з 15 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості по сплаті аліментів за період з 15 травня 2015 року по 01 березня 2016 року складає у сумі 16 429,12 грн. Просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 25979,77 грн. Позивач підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що кошти, які відповідач перерахував на рахунок її матері [PERSON] є боргом, який був наданий для проведення операції дитині. Відповідач не визнав позовні вимоги. Пояснив, що з 15 травня 2015 року по 01 березня 206 року не працював, не згоден із розміром середнього заробітку, який застосований державним виконавцем під час розрахунку заборгованості по аліментам. Однак не оскаржував дії державного виконавця щодо розрахунку розміру заборгованості по аліментам. Заборгованість по аліментам відсутня, оскільки матері позивача [PERSON] перерахував кошти наперед, що підтверджується квитанціями. Дослідив матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. 19 червня 2015 року рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу,визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів задоволено: розірвано шлюб [PERSON] до [PERSON], зареєстрований 08 червня 2006 року виконкомом Піщанської сільської ради Ковпаківського району м.Суми, актовий запис № 09; визначено місце проживання [PERSON],[INFO], з її матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO],починаючи з 15 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-12). 24 липня 2015 року Ковпаківського районного суду м.Суми видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 травня 2014 року (а.с.45). 03 грудня 2015 року постановою головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 592/4615/15ц, виданого 24 липня 2015 року Ковпаківського районного суду м.Суми про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання доньки - [PERSON],[INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.47-48). Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості по сплаті аліментів за період з 15 травня 2015 року по 01 березня 2016 року складає у сумі 16 429,12 грн.(а.с.61-62). Згідно ч.1, 2 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно із ч.1 ст.20 Сімейного кодексу України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст. 129, ч. 3 ст.138, ч.3 ст.139 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання. За правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм (ст. 360-7 ЦПК України). Наданий позивачем розрахунок пені є неправильним, оскільки суперечить положенням ст.196 СК України та викладеній правовій позиції Верховного Суду України. При обчислюванні розміру пені суд бере за основу такий розрахунок: дата сплати аліментів розмір серед ньомі сячної зарплатисума до сплатисплаченозаборгованість по сплаті аліментівкіль кість днів простроченнярозмір пенізаборгованість по пені 15.05-31.05.156331791,37 - 791,37 177,91 134,47 01.06.201567791694,75-1694,75 3016,95 508,50 01.07.201569001725,00 - 1725,00 3117,25 534,75 01.08.201566091652,25-1652,253116,52 512,12 01.09.201567701692,50 - 1692,50 3016,93 507,90 01.10.201570631765,75 - 1765,753117,66 547,46 01.11.201570891772,25-1772,253017,72 531,60 01.12.201570891772,25 - 1772,253117,72 549,32 01.01.201671261781,50 - 1781,503117,82 549,32 01.02.201671261781,50-1781,502917,82 516,78 16 429,12 4892,22 Заперечення відповідача проти обчислення заборгованості за аліментами, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, не грунтується на законі. Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Оскільки відповідач з 15 травня 2015 року по 01 березня 2016 року не працює, що є підставою для проведення розрахунку виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості та з урахуванням даних Головного управління статистики в м.Києві про розмір середньої заробітної плати працівників м.Києва за всіма видами економічної діяльності за цей період, сума заборгованості по аліментам складає у розмірі 16 429,12 грн. З урахування наведеного, загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 15 травня 2015 року по 01 березня 2016 року складає у розмірі 4892,22 грн. Посилання відповідача на відсутність заборгованості по аліментам спростовується змістом квитанцій про здійснення операцій із зазначенням призначення платежу, а саме, поповнення карткового рахунку [PERSON] 15 травня 2015 року у сумі 10 000 грн. та 26 листопада 2015 року - 2000 грн. (а.с.74). Позивач також заперечувала проти відсутності заборгованості по аліментам та пояснила, що кошти, які відповідач перерахував на рахунок її матері [PERSON] є боргом, який був наданий для проведення операції дитині. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочку виплати аліментів за період з 15 травня 2015 року по 01 березня 2016 року у розмірі 4892 (чотири тисячи вісімсот дев»яносто два) грн. 22 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при подачі позовної заяви: майнового характеру оплаті підлягає судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1378 грн. 00 коп. Виходячи із загальної суми задоволених вимог 4892,22 грн. з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.( 4892,22 грн.х1 %= 48,92 грн., що є менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial