Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач мотивував свої вимоги тим, що відповідно договору № б/н від 08.08.2011 [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.\~\~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Під час укладення договору сторони керувались ч. 1 ст.\~634 ЦК України, відповідно до якої укладений договір є договором приєднання, оскільки його умови встановлені позивачем у стандартних формах, та укладення його можливе лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, інша сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку, які викладені на сайті банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Умовами та правилами надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами банку. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (тарифи), базова відсоткова ставка на місяць становила - 2,5%, надалі відсоткова ставка змінювалася: з 01.09.2014 2,9 %, з 01.04.2015 3,6 %. Пеня становить 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн; Пеня становить 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць підряд і більше. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав позичальнику кредит у розмірі, який визначений договором. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що відображено у розрахунку заборгованості. Таким чином, станом на 28.11.2019 заборгованість відповідача перед позивачем становить 56179,27 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 36493,07 грн, у тому числі: заборгованість за поточним тілом кредиту 20,00 грн, заборгованість за поточним тілом кредиту 36473,07 грн, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, згідно з ст. 625 ЦК України 4952,77 грн, заборгованості за пенею 11582,04 грн та штрафів: 500,00 грн фіксована частина та 2651,39 грн процентна складова. Вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмове клопотання, відповідно до якого просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи, у разі виникнення обставин, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України (а.с. 40). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, ураховуючи, що він скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій вказав, що позов визнає частково, просить стягнути лише заборгованість за тілом кредиту, розгляд справи провести за його відсутності. Ухвалою Барського\~районного суду\~Вінницької області\~від 28.04.2020\~відкрито провадження\~у справі\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження у\~судовому засіданні\~з повідомленням сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву. Ураховуючи відсутність заяви відповідача з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно з ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оглянувши заяву представника позивача, позовну заяву, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що 08.08.2011 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Даний договір укладений за заявою відповідача, у якій він просить відкрити рахунок та надати банківські послуги, ознайомився з тарифами банку та отримав повний перелік інформації про умови кредитування у АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується його особистим підписом (а.с. 13). Договір складають Заява, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку (а.с. 13, 14-31). Відповідно до п.2.1.1.2.5, п 2.1.1.2.6. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до п.1.1.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п. 1.1.2.1.2 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується здійснювати оплату банківських послуг відповіднодо тарифів банку, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, передбачених цим договором. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» (тарифи), базова відсоткова ставка на місяць становила - 2,5%, надалі відсоткова ставка змінювалася: 01.09.2014 2,9%, з 01.04.2015 3,6%. Пеня = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн; Пеня=0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн другий місяць підряд і більше (а.с. 7). Кредитний ліміт відповідачу з 21.05.2018 було встановлено у розмірі 300,00 грн, з 21.05.2018 кредитний ліміт було збільшено до 25000,00 грн, 27.05.2018 кредитний ліміт було знижено до 24079,50 грн, з 18.01.2019 кредитний ліміт було знижено до 0,00 грн (а.с.\~50). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував,чим порушив умови договору. Таким чином, станом на 28.11.2019 у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість, яка, відповідно до розрахунку позивача, становить 56179,27 грн, та складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі -36493,07\~грн, заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 4952,77\~грн, заборгованості за пенею 11582,04 грн та штрафів: 500,00 грн фіксована частина та 2651,39 грн процентна складова. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між АТ «КБ Приватбанк» та [PERSON] , є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054, 1055\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 599, 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до змісту ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до положень частин 1, 2 ст.\~614\~ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Ураховуючи те, що відповідач [PERSON] у порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитом у розмірі 53027,88 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 36493,07 грн, відсотками 4952,77 грн та пенею 11582,04 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів: 500,00 грн фіксована частина, 2651,39 грн процентна складова, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За змістом даної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. З умов кредитного договору вбачається, що обидва види неустойки штраф (500,00 грн фіксована частина, 2651,39 грн процентна складова) та пеня 11582,04 грн, що нараховані відповідачеві, передбачені як відповідальність за порушення строків виконання зобов`язань за договором. Крім того, позивачем всупереч положенням ч. 2 ст.\~550\~ЦК України при розрахунку відсоткової частини штрафу включено розмір пені (неустойки). Таким чином, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов`язання (прострочення виконання грошового зобов`язання), що суперечить положенням ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. На підставі викладеного, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованою. Даний висновок суду кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 21.10.2015 у справі № 6-2003цс15. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102,00 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову частково у розмірі 53027,88 грн, що становить 94,40 % (53027,88 грн : (56179,27: 100) = 94,40 %) від заявлених позовних вимог. Таким чином, судовий збір, що підлягає стягненню на користь позивача з відповідача, становить 1984,29 грн (2102,00 грн х 94,40 : 100). На підставі викладеного та ст. 61 Конституції України, ст. 15, 16, 526, 527, 530, 549, ч. 2 ст. 550, ст. 610, 612, 614, 634, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: partial