Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення щомісячно аліментів на двох неповнолітніх дітей в розмірі по 900 грн. на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. У позовній заяві зазначено, що з 03 липня 2009 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі . За час спільного проживання з відповідачем у шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO], які є неповнолітніми. Діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає. Зазначає, що відповідач працює неофіційно в Російській федерації та отримує нерегулярний і мінливий дохід. Просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] щомісячно аліментів на неповнолітніх дітей в розмірі по 900 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав наведених в позовній заяві, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився , хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно відповіді Жидачівського РС ГУ ДМСУ у Львівській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. З повідомленням про вручення поштового відправлення вбачається , що [PERSON] за адресою реєстрації відсутній. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. На підставі наведеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які надані лише позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] та серія [NUMBER] , виданими відповідно 18 лютого 2010 року та 03 травня 2012 року Фразькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області . Діти проживають з мамою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утримані, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Фразької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 13 від 20 січня 2015 року . Батько дітей [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою 26 лютого 2015 року за №28/141 Жидачівським РС ГУ ДМСУ у Львівській області. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Частина 2 ст.51 Конституції України встановлює, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей - моральний і найважливіший правовий обов'язок їх батьків. При ухиленні від його виконання необхідні кошти можуть бути стягнуті за рішенням суду. За частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК України за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З пояснень позивача вбачається, що відповідач немає постійного заробітку та перебуває на заробітках в Російській федерації. В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього стабільного, регулярного заробітку (доходу), суд вважає можливим та доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не суперечить вимогам ст.184 СК України. При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі, суд враховує : стан здоров`я дітей, які здорові, відповідач є молодою особою працездатного віку, а також ту обставину, що позивач в силу закону також зобов'язана утримувати дітей. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на 2015 рік для дітей віком до 6 років, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", який становить з 1 січня 2015 року - 1032 грн., з 1 грудня - 1167 грн. , а також розмір щомісячної допомоги, яку отримує позивач (948,96 грн), суд приходить до висновку, що розмір аліментів для відповідача необхідно визначити по 700 грн. на кожну дитину. На підставі ч.1 ст.191 СК України стягнення аліментів розпочати з дня пред'явлення позову, тобто з 22 січня 2015 року і проводити до досягнення дітьми повноліття. Також, суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень. Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: partial