Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 3500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує, що між нею та відповідачем 13 вересня 2014 року зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народились дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Діти часто хворіють та потребують постійного догляду та лікування. Донька [PERSON] відвідує дитячий садок, що потребує додаткових затрат. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дітей. Вона не працює, доходів не отримує, оскільки здійснює догляд за сином [PERSON], 2017 року народження, а тому самостійно не змозі забезпечити дітей. [PERSON] проживає та працює в державі Ізраїль, отримує значний дохід та має можливість надавати матеріальну допомогу дітям. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. 27 квітня 2018 року [PERSON] подав відзив на позов. Вказав, що на даний час перебуває в Україні, не працює, доходів не отримує, а тому сплачувати аліменти в розмірі 7000 грн. в місяць не має можливості. Крім того, постійно цікавиться дітьми, приїжджає до них та надає кошти на потреби дітей. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов частково, стягнувши аліменти в розмірі по 900 грн. на кожну дитину. 14 травня 2018 року [PERSON] подала відповідь на відзив. Вказала, що відповідач немає на утриманні непрацездатних батьків чи інших родичів, не здійснює за будь-ким інший догляд, тобто має можливість утримувати своїх дітей та виконувати свій батьківський обов'язок. У судовому засідання представник позивача - адвокат [PERSON] позов підтримав, зіславшись на доводи викладені у ньому. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково в частині сплати аліментів по 900 грн. на кожну дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2014 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1624 від 13 вересня 2014 року. Від даного шлюбу у сторін народились: дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2017 року, виданим Посольством України в Державі Ізраїль, про що зроблено актовий запис за №6 та син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 січня 2018 року, виданим Посольством України в Державі Ізраїль, про що зроблено актовий запис за №2. Згідно довідки Дибищенської сільської ради за №78/3-13 від 27.03.2018 року встановлено, що [PERSON], 1988 року народження зареєстрований та проживає по [ADDRESS], на даний час не працює. Відповідно до довідки Козівського районного центру зайнятості від 27 березня 2018 року, [PERSON] не перебуває на обліку в Козівському районному центрі зайнятості як безробітний і допомоги по безробіттю не отримує. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.05.2018 року сформованого Центром надання адміністративних послуг Козівської районної державної адміністрації вбачається, що будь-якого майна у власності [PERSON] не має. Позивач [PERSON] не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON], 2017 року народження. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ч. 1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Встановлено, що відповідач не працює, доходів не утримує. Позивачем не надано суду буду-яких інших доказів, які б підтверджували протилежне. Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги інтереси дітей, забезпечення їх гармонійного розвитку, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] слід визначити в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дітей, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що позивачка не працює, доходів не отримує, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Позивачем не доведено, а судом не здобуто жодних доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем доходів, у розмірі, які б дозволяли стягувати аліменти у розмірі по 3500 грн. на кожну дитину. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд не приймає до уваги як належні та достовірні докази на підтвердження матеріального стану відповідача, зокрема витяг з державного реєстру ФОП, про реєстрацію [PERSON] як суб'єкта підприємницької діяльності та витяг з державного реєстру речових прав від 15.05.2018 року, згідно якого за [PERSON] зареєстроване приміщення магазину «[INFO]» в с.Смиківці, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], який є суб'єктом підприємницької діяльності та власником приміщення магазину «[INFO]» в с. Смиківці є відмінним від відповідача [PERSON], ідентифікаційний номер -[NUMBER]. Вказаний факт також підтверджується копією договору купівлі-продажу приміщення магазину «[INFO]» укладеного між [PERSON] та покупцем [PERSON], ІПН -[NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial