Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, який обґрунтовує тим, що [INFO] вона народила сина [PERSON] , батьком дитини є відповідач [PERSON] , в зареєстрованому шлюбі сторони не перебували, під час вагітності стосунки погіршились і вони перестали проживати однією сім`єю. Дитина знаходиться на повному утримані позивача, постійно проживає з нею, та відповідач не утримував сім`ю, оскільки розірвав з позивачем стосунки, ще під час вагітності, позивач отримала допомогу лише два рази, в січні 2019 року, та в лютому 2019 року (що підтверджується копіями виписки на підтвердження доводів. (а.с.) Відповідач не підтримував з відповідачем зв`язок, та не цікавився перебігом вагітності та її здоров`ям. Протягом всього періоду вагітності позивач проживала у подруги та її цивільним чоловіком, отримуючи від них допомогу. До позивача на прикінці вагітності звернулась мати відповідача, та запропонувала допомогу, від якої позивач відмовилась, мотивуючи яку, пояснила, що вже все необхідне придбала, та оплатила пологи. Відповідач на зв`язок з позивачем не виходив, так як мав на той час вже інші стосунки. Відповідач бачив дитину двічі, зробивши деякі подарунки. Незадовго після пологів, позивач з дитиною були госпіталізовані до дитячого відділення з діагнозом Пієлонефріт, відповідач був щодня інформований про стан здоров`я дитини, та за час перебування дитини на лікуванні жодного разу не допоміг. З часом відповідачем було зроблено одноразову допомогу в розмірі 6000 тис. грн., але це є недостатньою допомогою, так як дитина потребує постійного лікування. В зв`язку чим позивач звернулась до суду з даним позовом, про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10000 (десять тисяч) грн., щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, Також, згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв`язку з тим, що позивач, не має можливості на даний час працювати, так як здійснює догляд за дитиною, просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, для забезпечення своїх життєвих потреб, як матері спільної дитини. 09.04.2020 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження з викликом сторін та призначено відкрите судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. 10.07.2020 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив позовні вимоги задовольнити частково, в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., щомісячно на утримання дитини, в решті позовних вимог відмовити. Представник відповідача в судовому засідання пояснив, що відповідач визнає позов частково в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот)грн. 00 коп., щомісячно на утримання дитини, щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача заперечив в повному обсязі. Вислухавши представника відповідача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні позивач та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі, проживали однією сім`єю, але з часом, під час вагітності позивачки, стосунки погіршились, і вони з відповідачем перестали проживати разом. Від стосунків сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] виданим Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Після народження дитина знаходиться на повному утримані позивача, постійно проживає з нею, відповідач не утримував сім`ю, оскільки розірвав з позивачем стосунки, ще під час вагітності, позивач отримала допомогу від відповідача лише два рази, в січні 2019 року, та в лютому 2019 року. Відповідач не підтримував з відповідачем зв`язок, та не цікавився перебігом вагітності та її здоров`ям. Так як на даний час дитина хворіє, та позивач доглядає дитину, не маючи змоги працювати, позивач змушена була звернутись до суду з даним позовом, про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 10000 (десять тисяч) грн., щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, а також, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень, для забезпечення своїх життєвих потреб, як матері спільної дитини. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України). Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182 СК України передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Сторони у цій справі не перебували у шлюбі, отже позивачка не є дружиною в розумінні ст.75,84 СК України. Станом на час звернення із позовом дитині не виповнилось трьох років, тож дані обставини є такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, вимоги позивача підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 12.02.2020 року. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, а також враховуючи, ті обставини, що відповідачем подано суду докази офіційного працевлаштування, а також те, що відповідач має травму та проходить лікування, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, щомісячно до досягнення дитиною - сином [PERSON] , [INFO] трьохрічного віку. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів в розмірі заявленому позивачем, оскільки такий розмір аліментів позивачем не підтверджений належними і допустимим докази, а тому такі вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 лютого 2020 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 12 лютого 2020 року до [INFO] Таким чином, позов слід задовольнити частково. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача повністю.

Outcome: partial