Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеними позовами, посилаючись на те, що вони є синами [PERSON] . 27.07.2018 приблизно о 13 годині 15 хвилин мати позивачів - маляр 3 розряду Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» - під час виконання своїх трудових обов`язків на майданчику із західної сторони будівлі рудозбагачувальної фабрики №1, поверху якої збудована конвеєрна галерея дробильної фабрики №1 ПРАТ «ПІВНГЗК» навпроти колон 107-106, внаслідок нещасного випадку померла. Смерть матері позивачів настала внаслідок падіння автомобільного гідравлічного підйомника АГП-22, заводський №415, державний номер [NUMBER] , в якому вона перебувала, від чого отримала травми, не сумісні з життям, а саме: сполучена травма голови, тулуба та кінцівок, яка ускладнилися розвитком шоку, що підтверджується морфологічними ознаками, характерними для даного виду смерті. Зазначений автомобільний гідравлічний підйомник є джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином, смерть матері Позивача настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Зазначені факти підтверджуються актами Форми Н-1 «Про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом» та Н-5 «Проведення спеціального розслідування нещасного випадку». Відповідно до п.6 Акту Форми Н-1 вид події - падіння з висоти. Причинами смерті згідно з п.7 акту Форми Н-1 стали: Основна - організаційна: порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин механізмів. Порушено: - п.11 розділу 6 глави VII НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»; - розділ «Вимоги до виконання робіт з автовишки «Проекту виконання робіт №616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК». Супутні: організаційна - невиконання вимог інструкції з охорони праці. Порушено: вимоги п.3.5 «Інструкція з охорони праці для машиніста автовишки та автогідропідіймача ФОП [PERSON] №01-18», затвердженої наказом ФОП [PERSON] , від 11.06.2018 №7. Організаційна - невиконання посадових обов`язків. Порушено: Вимоги п.2.3.1, 2.1.1 Посадової інструкції виконавця робіт дільниці загально-будівельних робіт №01 ремонтно-будівельного управління №2, затвердженої 04.05.2011. Відповідно до п.10 Акту Форми Н-1 нещасний випадок, в результаті якого загинула мати позивачів, стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку посадових осіб відповідача. Внаслідок втрати рідної матері позивачам завдана моральна шкода. Найбільші моральні страждання та переживання позивачі перенесли у день смерті матері. Позивачі втратили свою матір, яку вони сильно любили та поважали. На момент смерті матері позивачу [PERSON] виповнилося лише 14 років. Звістка про смерть матері завдала Позивачам глибоких моральних та душевних страждань, оскільки за життя матері позивачі перебували з нею в тісних сімейних стосунках, мати завжди допомагала їм у будь-яких справах та підтримувала у складних життєвих ситуаціях. Дізнавшись про смерть своєї матері, позивачі зазнали емоційного та психологічного потрясіння, вони не можуть відновити свою душевну рівновагу. Після загибелі матері нормальні життєві зв`язки позивачів були знищені, вони постійно відчувають почуття туги та самітності, до теперішнього часу не можуть оговтатись, перебувають у напруженому психічному стані, адже думки про матір постійно переслідують їх. Позивачі позбавлені материнського спілкування, турботи та любові рідної матері. Перелічені негативні явища викликають переживання, страждання, стрес, депресію. У зв`язку із чим просять стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 384200 грн на користь кожного. Представник відповідача надав відзиви на позови. Вважають позовні вимоги необґрунтованими. В обґрунтування заперечення зазначають, що 27.07.2018 при виконання трудових обов`язків з [PERSON] , яка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, стався нещасний випадок, внаслідок якого вона отримала тілесні ушкодження, несумісні з життям, про що був складений акт № 13 про нещасний випадок за формою Н-1 та акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 липня 2018 року о 13 год. 15 хв. на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» за формою Н-5. Мати позивачів загинула під час виконання малярних робіт на висоті 20 метрів. Виконання висотних робіт відбувалося з використанням автомобільного підйомника гідравлічного, який разом з екіпажем надавався відповідачу фізичною особою-підприємцем [PERSON] відповідно до укладеного договору № 0110/17 від 01.10.2017. Згідно з п. 3.2.1 договору ФОП [PERSON] взяв на себе зобов`язання експлуатувати автотранспорт відповідно до його призначення і умов договору, дотримуватися правил техніки безпеки, проекту виконання робіт та інших регламентуючих документів. Працівник ФОП [PERSON] - [PERSON] грубо порушив зобов`язання, які взяв на себе його роботодавець. Проектом виконання робіт № 616-ППр, з яким були ознайомлені як [PERSON] , так і [PERSON] , були встановлені вимоги до виконання робіт з автовишки, зокрема, було передбачено, що роботу автовишки потрібно починати зі встановлення бокових упор. Відповідно до викладеного в актах Н-1 та Н-5 нещасний випадок стався внаслідок того, що водій автомобільного підйомника гідравлічного [PERSON] , що перебував у трудових відносинах з ФОП [PERSON] , нехтуючи правилами безпеки, перед підйомом не поставив аутригери (упори), що слугують стійкості автомобільної вишки при виконанні будь-яких робіт. Свою вину [PERSON] визнав та не заперечував проти того, що саме його дії призвели до настання нещасного випадку. Цей факт також підтверджується експертним висновком про з`ясування технічного стану автопідйомника гідравлічного АГП-22, що належить [PERSON] , від 09.08.2018, відповідно до якого встановлено, що втрата стійкості та перекидання автопідйомника сталися через проведення роботи без встановлення підйомника на виносні опори. Вина [PERSON] встановлюється пунктом 10 акту Н-1 та актом Н-5, зокрема, встановлено, що він порушив вимоги безпеки під час експлуатації автопідйомника АПГ-22 в частині не встановлення підйомника на виносні опори перед виконанням робіт, чим порушив вимоги п. 3.5 Інструкції з охорони праці для машиніста автовишки та автогідропідіймача ФОП [PERSON] № 01-18, затвердженої наказом ФОП [PERSON] від 11.06.2018; розділ «Вимоги до виконання робіт з автовишки «Проекту виконання робіт № 616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПрАТ «ПІВНГЗК» та вимог п.11 розділу 6 глави VІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання». Зазначеними актами також підтверджується причетність [PERSON] , яка була виконавцем робіт дільниці загально-будівельних робіт № 1 РБУ № 2 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД». Вранці 27.07.2018 [PERSON] виконала ряд своїх обов`язків з організації охорони праці відповідно до Посадової інструкції виконавця робіт дільниці загально-будівельних робіт № 01 ремонтно-будівельного управління № 2, що затверджена 04.05.2011. Відповідно до опису обставин нещасного випадку в актах Н-1 та Н-5 під час обідньої перерви, за поясненнями [PERSON] , він обідав разом з іншими працівниками дільниці, в тому числі і з [PERSON] та [PERSON] Після обідньої перерви [PERSON] та [PERSON] пішли до будівлі РЗФ-1/ДФ-1 на місце виконання робіт, а [PERSON] пішла спочатку до споруди Управління комбінату здійснити заміри на наступному об`єкті робіт. Тобто, нещасний випадок стався за фактичної відсутності [PERSON] на місці виконання робіт [PERSON] у зв`язку з виконанням нею інших службових обов`язків. Відповідно до п. 2.4 Інструкції з охорони праці № 02.171.18 для працівників, що виконують роботи з робочої платформи підйомника, ремонтно-будівельного управління № 2 приступати до виконання без керівника робіт заборонено. Згідно з п. 3.16.5. Інструкції підйом, зупинку і опускання люльки машиніст зобов`язаний здійснювати по сигналу спостерігача. З вищезазначеними вимогами [PERSON] та [PERSON] були ознайомлені, про що свідчать їхні підписи в наряді-допуску № 04-120 на виконання робіт підвищеної небезпеки. Однак грубо нехтуючи вимогами інструктажів, що були їм проведені, вони, не дочекавшись повернення [PERSON] , приступили до виконання робіт за її відсутності, внаслідок чого стався нещасний випадок. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] приступили до робіт, не дочекавшись повернення [PERSON] , свідчить про наявність виключно їхньої вини в тому, що стався нещасний випадок. Вважають, що таким чином фактична вина у виникненні нещасного випадку з боку [PERSON] відсутня, а тому і вина відповідача відсутня також. Зазначають, що позивачами не надано доказів, які б дозволили б оцінити характер та обсяг їхніх страждань, стан здоров`я та тяжкість вимушених змін у житті. Крім того, сповідуючи принципи сталого розвитку, виходячи з необхідності соціального захисту працівників та їхніх родин, ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» добровільно як відповідальний роботодавець після того, як стався нещасний випадок, надав родині позивачів фінансову допомогу в розмірі 50000 грн та оплатив витрати на ритуальні послуги та проведення поминальних обідів на 9 та 40 днів. Просять відмовити у задоволенні позовів у повному обсязі. Третя особа [PERSON] надала пояснення, відповідно до яких просить відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог. Зазначила, що у той день під час обідньої перерви їй зателефонували з ділянки, де також проходили роботи, у зв`язку з чим вона на деякий час повинна була туди відлучитися. Перед тим, як йти на іншу ділянку, вона попередила про це [PERSON] та [PERSON] і сказала їм, щоб без неї вони роботи не розпочинали. За період її роботи, у тому числі із зазначеними працівниками, жодних випадків початку роботи за її відсутності не було, тому вона не могла передбачити, що працівники, не дочекавшись її, стануть до виконання робіт, при цьому порушивши вимоги Інструкції з охорони праці, наряду-допуску, проекту виконання робіт, з якими вони були ознайомлені. Вважає, що вина у нещасному випадку лежить виключно на [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони були досвідченими працівниками та знали, що їхня робота є небезпечною. Звертає увагу на те, що кримінальне провадження відкрито лише стосовно [PERSON] , тому вважає, що її вина у настанні нещасного випадку відсутня. Ухвалою Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 лютого 2019 року справу за позовом [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] та інтереси якого представляє [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» про відшкодування моральної шкоди об`єднано в одне провадження зі справою за позовом [PERSON] , інтереси якого представляє [PERSON] , до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД» про відшкодування моральної шкоди; залучено до участі у справі третіх осіб. Позивачі та законний представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомили. Судом постановлена ухвала про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в позовах. Просить позови задовольнити. Представник відповідача Олюха В.Г . проти задоволення позовів заперечував з підстав, викладених у відзивах. Просить відмовити у задоволенні позовів у повному обсязі. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. [PERSON] в поясненні просить розглядати справу без її участі, інші - причини неявки не повідомили, пояснення щодо позову та відзиву не надали. Судом постановлена ухвала про розгляд справи без участі [PERSON] та [PERSON] . Вислухавши представника позивачів, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є синами [PERSON] (т. 1 а. с. 42, т. 2 а.с. 42). [PERSON] з 30.04.2011 працювала малярем дільниці загально-будівельних робіт № 01 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» (т. 1 а. с. 37-41, т. 2 а.с. 37-41). 01.10.2017 між ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» та ФОП [PERSON] укладено договір № 0110/17, за умовами якого виконавець бере на себе зобов`язання надати замовнику послуги автотранспорту з екіпажем, а замовник - прийняти роботу і оплатити їх. При виконанні послуг автотранспорту використовуються транспортні засоби згідно з додатком № 1. У специфікації (додаток № 1 до договору) зазначений вантажний автопідйомник, державний номер [NUMBER] (т. 1 а. с. 93-98,132-137). [INFO] року [PERSON] померла (т. 1 а.с. 9, т. 2 а.с. 9). Згідно з актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 27 липня 2018 року о 13 год. 15 хв. на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ПРОМСПЕЦБУД», від 14.09.2018 форми Н-5 комісією проведено з 30.07.2018 по 14.09.2018 спеціальне розслідування групового нещасного випадку, що стався із західної сторони будівлі рудозбагачувальної фабрики №1 ПРАТ «ПІВНГЗК», поверху якої збудована конвеєрна галерея дробильної фабрики № 1 ПРАТ «ПІВНГЗК», навпроти колон 107-106 з двома потерпілими, у тому числі зі смертельними наслідками - 2 особи, зокрема, [PERSON] Розслідуванням встановлено, що о 07 годині 45 хвилин 27.07.2018 перед початком зміни з 08 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв. виконавець робіт дільниці загально-будівельних робіт № 1 РБУ № 2 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» Конопльова М.О. та в.о. виконавця робіт дільниці № 1 [PERSON] визначили обсяги та види робіт на зміну для працівників дільниці, у тому числі для ланки працівників у складі двох малярів, які повинні були виконувати роботи за допомогою автомобільного підйомника по ряду А будівлі РЗФ-1/ДФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК», після чого [PERSON] пішла до інженера технічного нагляду за спорудами та будівлями ДФ-1 [PERSON] для оформлення наряду-допуску на виконання робіт. У цей же час начальник дільниці № 1 [PERSON] , прибувши о 07 год. 45 хв. на робоче місце, уточнила заявку на автомобільний підйомник на роботи на об`єкті РЗФ-1/ДФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК». О 08 год. 05 хв. [PERSON] телефоном уточнила у в.о. виконавця робіт дільниці № 1 [PERSON] кількість працівників дільниці, що вийшли на роботу в зміну, з метою розподілу їх по місцям виконання робіт. З пояснень [PERSON] під час видачі наряду від працівників дільниці скарг на погане самопочуття не надходило, ознак погіршення стану здоров`я чи сп`яніння ні в кого з працівників не було. Приблизно о 08 год. 10 хв. [PERSON] та [PERSON] вийшли на місце запланованих ремонтних робіт по ряду А бункерного тракту ДФ-1, розміщеному на верхньому ярусі будівлі РЗФ-1/ДФ-1 ПРАВТ «ПІВНГЗК». Після огляду території, де були заплановані ремонтні роботи у вісях 106-109 ряду А, щодо її стану в частині розміщення та вісутності сторонніх предметів. Оскільки вид та характер робіт не змінився, наряд-допуск № 04-120, виданий [PERSON] . виконавцю робіт [PERSON] . 23.07.2018, був продовжений, про що свідчить відповідний запис у наряді-допуску. О 08 год. 15 хв. [PERSON] та [PERSON] , яка повернулась до приміщення видачі нарядів, видали письмовий наряд правникам дільниці № 1, в тому числі двом малярам [PERSON] та [PERSON] на роботи з наформування та очищення колон будівлі РЗФ-1/ДФ-1, а маляру [PERSON] . - на роботи із шпаклювання та шліфування стін в адміністративно-побутовому корпусі РЗФ-1, про що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] після проведення їм відповідного інструктажу розписалися в книзі нарядів дільниці № 1. Після отримання письмового наряду [PERSON] та [PERSON] взяли необхідний інструмент, запобіжні пояси інв.№48 та інв.№49, які згідно із записом в журналі обліку і видачі монтажних поясів дільниці № 1 були отримані ними 03.07.2018 від [PERSON] та зберігалися разом з інструментом і направлялись на місце виконання робіт очікувати автопідйомник. Згідно з протоколами випробування від 15.03.2018 № 772 пояс запобіжний інв.№48 придатний до експлуатації та від 07.05.2018 № 800 - пояс запобіжний інв.№49 придатний до експлуатації. Приблизно о 09 год. 30 хв. на об`єкт прибув автомобільний підйомник гідравлічний АГП-22, державний номер [NUMBER] , під керуванням згідно із записами в шляховому листі автокрана 725 від 27.07.2018 [PERSON] . [PERSON] повідомила [PERSON] , що автопідйомник прибув на місце робіт і заходи, передбачені нарядом-допуском, виконано, а саме: зона робіт огороджена, знаки виставлені. Під час проведення цільового інструктажу машиністу автовишки із записом в наряді-допуску № 04-120 [PERSON] , за її поясненнями, засумнівалась, що перед нею перебуває [PERSON] , оскільки впізнала в особі машиніста автопідйомника [PERSON] , якого вона особисто знала раніше. Після з`ясування цього питання [PERSON] пред`явив своє посвідчення машиніста автовишки, видане 10.02.2017 Приватним закладом «Центр професійної освіти і навчання» за № 107-17-04, і [PERSON] вписала в додаток до наряду-допуску № 04-120 від 23.07.2018 відмітку про проведення цільового інструктажу [PERSON] як водію автовишки та ознайомила його під розпис з «Проектом виконання робіт № 616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПрАТ «ПІВНГЗК». Комісії зі спеціального розслідування не вдалося з`ясувати, з яких причин [PERSON] , який згідно з наказом ФОП [PERSON] від 20.07.2018 № 2307/1 прийнятий на роботу машиністом підіймально-транспортних машин з 23.07.2018, наказом ФОП [PERSON] від 23.07.2018 № 10 призначений і допущений до виконання своїх обов`язків як обслуговуючий і ремонтний персонал за автогідропідіймачем ЗІЛ-130 [NUMBER] , використав посвідчення [NUMBER] від 10.02.2017, видане машиністу автовишки та автопідіймача [PERSON] Крім того, згідно з наданих пояснень ФОП [PERSON] , на ранок 27.07.2018 його не було в місті, він перебував у відрядженні в іншій області, приймав заявку на автовишку від механіка РБУ-2 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» телефоном і не мав можливості здійснити особистий контроль з розподілом найнятих працівників з автотранспортом на заявлених об`єктах, тому він не може пояснити, яким чином [PERSON] виявився на об`єкті РЗФ-1/ДФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК». З 10 год. 00 хвилин в присутності [PERSON] ланка із двох малярів [PERSON] та [PERSON] приступила до виконання робіт на висоті 21950 мм, піднявшись в люльці гідропідйомника. За поясненнями, наданими [PERSON] та [PERSON] , роботи виконувалися на колоні 108 ряду А будівлі РЗФ-1/ДФ-1 з виготовленими упорами (аутрингерами), з єдиним підйомом до 11 год. 45 хв. Згодом [PERSON] відпустили з роботи та було внесено зміни до наряду для [PERSON] , яку було проінструктовано. Під час обідньої перерви, за поясненнями [PERSON] , він обідав разом з іншими працівниками дільниці, в тому числі і з [PERSON] та [PERSON] Після обідньої перерви [PERSON] та [PERSON] пішли до будівлі РЗФ-1/ДФ-1 на місце виконання робіт, а [PERSON] пішла спочатку до споруди Управління комбінату здійснити заміри на наступному об`єкті робіт. З пояснень, наданих механіком насосного відділення ІІ черги РЗФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК» [PERSON] , він о 13 год. 15 хв. 27.07.2018 йшов вздовж корпусу РЗФ-1 до приміщення чергових електриків та побачив, як автовишка, що стояла із західного боку споруди з піднятою майже вертикально стрілою, почала падати. Під час падіння автовишки він побачив водія, який керував підйомом стріли та зістрибнув з майданчика управління автовишкою, і двох робітниць у люльці автовишки, які дуже кричали під час падіння. [PERSON] мобільним телефоном відразу викликав медичну допомогу. Підійшовши до місця падіння люльки на газон, [PERSON] побачив двох робітниць, які лежали на землі, обидві були пристебнуті запобіжними поясами до огородження люльки, одна з них не подавала ознак життя, а друга просила про допомогу. Поруч з місцем він побачив трьох працівників підрядних організацій, один з яких відразу побіг до медичного пункту, розташованому в приміщенні РЗФ-1. Комісії не вдалося опитати безпосередньо [PERSON] , тому довелось звертатися до КВП ГУНП в Дніпропетровській області з проханням надати копію пояснень, наданих ним в день події слідчому. За цими поясненнями, написаними власноруч, він визнає власну провину в нещасному випадку, оскільки, «нехтуючи правилами безпеки, перед підйомом не поставив аутригери (упори), що слугують стійкості автомобільної вишки при виконанні будь-яких робіт», посилаючись на власну необачність, на яку «посприяла спека». О 13 год. 20 хвилин начальника дільниці [PERSON] телефоном повідомили про нещасний випадок, яка в свою чергу повідомила [PERSON] та [PERSON] прибувши на місце події, вони побачили, що [PERSON] не подає ознак життя. Пунктом 4 акту визначено причини настання нещасного випадку. Основна: організаційна - порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин механізмів тощо, а саме: не встановлення підйомника на виносні опори перед виконанням робіт. Порушено вимоги п.11 розділу 6 глави VII НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» та розділу «Вимоги до виконання робіт з автовишки «Проекту виконання робіт №616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК». Супутні - організаційні: - невиконання вимог інструкції з охорони праці в частині не встановлення підйомника на виносні опори перед виконанням робіт. Порушено вимоги п.3.5 «Інструкції з охорони праці для машиніста автовишки та автогідропідіймача ФОП [PERSON] №01-18», затвердженої наказом ФОП [PERSON] , від 11.06.2018 №7. - невиконання посадових обов`язків. Порушено вимоги п.2.3.1, 2.1.1 Посадової інструкції виконавця робіт дільниці загально-будівельних робіт №01 ремонтно-будівельного управління №2, затвердженої 04.05.2011. Відповідно до п. 6 акту комісія за результатами розслідування дійшла висновку про те, що груповий нещасний випадок зі смертельними наслідками з малярами ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» [PERSON] та [PERSON] пов`язаний1 з виробництвом. Особами, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, є: -[PERSON] , машиніст автовишки, який працює на ФОП [PERSON] : порушив вимоги безпеки під час експлуатації автопідйомника АПГ-22 в частині не встановлення підйомника на виносні опори перед виконанням робіт, чим порушив вимоги п. 3.5 «Інструкції з охорони праці для машиніста автовишки та автогідропідіймача ФОП [PERSON] № 01-18», затвердженої наказом ФОП [PERSON] від 11.06.2018; розділ «Вимоги до виконання робіт з автовишки «Проекту виконання робіт № 616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПрАТ «ПІВНГЗК» та вимоги п.11 розділу 6 глави VІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання»; -[PERSON] ., виконавець робіт дільниці загально-будівельних робіт № 1 РБУ № 2 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД», яка не забезпечила в достатній мірі дотримання підлеглим персоналом вимог правил під час організації робіт на висоті, чим порушила вимоги п.2.3.1, 2.1.1 Посадової інструкції виконавця робіт дільниці загально-будівельних робіт №01 ремонтно-будівельного управління №2, затвердженої 04.05.2011 (т. 1 а. с. 19-36, т. 2 а. с. 19-36). Аналогічні висновки містить акт № 13 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 18.09.2018 форми Н-1. Відповідно до п. 8 акту транспортним засобом, експлуатація якого призвела до настання нещасного випадку, визнано підйомник автомобільний гідравлічний АГП-22, заводський № 415, державний номер [NUMBER] . Згідно з п. 9 смерть [PERSON] настала через сполучену травму голови, тулуба та кінцівок, яка ускладнилася розвитком шоку, що підтверджується морфологічними ознаками, характерного для цього виду смерті (т. 1 а. с. 10-18, т. 2 а. с. 10-18). Відповідно до п. 2.4 Інструкції з охорони праці № 02.171.18 для працівників, що виконують роботи з робочої платформи підйомника, ремонтно-будівельного управління № 2 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» приступати до виконання робіт без попереднього ознайомлення з умовами праці, без інструктажу з безпечного виконання робіт на робочому місці, без керівника робіт - заборонено. Згідно з п. 3.16.5. Інструкції підйом, зупинку і опускання люльки машиніст зобов`язаний здійснювати за сигналом спостерігача або працівника. [PERSON] ознайомлена з інструкцією 22.02.2018 (т. 1 а. с. 99-102, 138-141). Згідно з розділом «Вимоги до виконання робіт з автовишки «Проекту виконання робіт № 616-ППР» «На ремонтно-відновлені роботи по улаштуванню торкет покриття залізобетонних стінових панелей корпусу збагачення РЗФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК» роботу автовишки починати з встановлення бокових упорів. З вимогами ППР [PERSON] ознайомлена 18.07.2018, Топчій Ю - 27.07.2018 (т. 1 а. с. 103-105, 142-144). Пунктами 2.3.1, 2.1.1 Посадової інструкції виконавця робіт дільниці загально-будівельних робіт №01 ремонтно-будівельного управління №2 ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД», затвердженої 04.05.2011, передбачено, що завданням та обов`язком виконавця робіт є організувати виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту будівель та споруд згідно з планами, проектною документацією, будівельними нормами та правилами, технічними умовами та іншими нормативними документами та забезпечувати правильну організацію робіт, додержання технологічної послідовності під час виконання ремонтно-будівельних робіт. З посадовою інструкцією [PERSON] ознайомлена 01.11.2017 (т. 1 а. с. 106-111, 145-150). Відповідно до наряду-допуску № 04-120 від 23.07.2018 та додатків до нього [PERSON] та [PERSON] пройшли інструктаж на робочому місці (т. 1 а. с. 112-113, 151-152). Робочою таблицею ІБР «Роботи на висоті», затвердженою начальником фабрики ДФ-1, передбачено, що відповідальними особами за виконання робіт на висоті є ті, хто видає наряд-допуск, допускає до робіт та виробник (т. 1 а. с. 117-118 ,156-157). 30.07.2018 відповідачем сплачено 50000 грн [PERSON] на поховання померлого працівника ( [PERSON] ) (т. 1 а. с. 119, 158). Позивачам завдано моральну шкоду, оскільки вони втратили рідну людину - свою матір, залишилися без її підтримки, що призвело до виникнення душевного потрясіння, переживання та страждань. Відчуття того, що вони ніколи не побачить матір, постійно їх пригнічує, що негативно відображається на психологічному стані. Факт смерті матері беззаперечно свідчить про те, що позивачі відчувають від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюють відшкодування моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Смерть [PERSON] , яка перебувала в трудових відносинах з відповідачем, настала внаслідок порушення правил експлуатації джерела підвищеної небезпеки (автопідйомнка), яке перебувало у володінні ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» на підставі укладеного 01.10.2017 між ним та ФОП [PERSON] договору оренди транспортного засобу з екіпажем, який його обслуговує. Обов`язок ознайомлення «Виконавця», а також його працівників з технологічними нормами робіт відповідно до технології виконання робіт і створення безпечних умов для виконання послуг покладається на «Замовника» - ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД». (п. 31.2, 3.1.3 договору). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто законодавцем встановлено презумпцію вини володільця джерела підвищеної небезпеки. Підставами звільнення від відповідальності (ч. 5 ст. 1187 ЦК України) є: -завдання шкоди внаслідок непереборної сили; -завдання шкоди внаслідок умислу потерпілого. Натомість, відповідачем не доведено наявність зазначених обставин. Щодо посилання представника відповідача на вину особи, яка керувала автопідйомником - [PERSON] . Суд не бере до уваги зазначений аргумент, оскільки вважає, що на особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно. Крім того, суд вважає, що обов`язок відповідача відшкодувати шкоду, завдану у зв`язку зі смертю його працівника при виконанні ним трудових обов`язків, витікає із вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 КЗпП України, які покладають на роботодавця обов`язок забезпечення безпечних умов праці. Доводи представника відповідача про недоведеність факту моральної шкоди суд не бере до уваги, оскільки сам факт втрати близької людини веде до висновків про наявність моральної шкоди. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачам моральних страждань, суттєвість вимушених змін у житті. При цьому, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі. При визначенні розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди суд враховує, що право на життя є природним правом, захист якого закріплено як в міжнародних нормативно-правових актах, так і ст. 3 Конституції України, яка проголошує життя людини найвищою соціальною цінністю. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачам моральної шкоди є сума 350000 грн кожному, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, що вони зазнають у зв`язку зі смертю матері. Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial