Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Представник КП «Жилбудсервіс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS]. За вказаною адресою також зареєстрований [PERSON] 07.07.2016 р. між КП «Жилбудсервіс» та [PERSON] укладено договір №3913 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення та на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № 005446031, за яким проводились нарахування. Рішенням виконавчого комітету Щастинської міської ради від 15.01.2008 року № 2 «Про визначення КП «Жилбудсервіс» виконавцем житволо-комунальних послуг в м. Щастя» КП «Жилбудсервіс» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків; з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з ремонту приміщень, будинків, споруд; з централізованого питного постачання холодної води та централізованого водовідведення. Послуги КП «Жилбудсервіс» надавались споживачам у повному обсязі. З 01.01.2012 р. почала з`являтися заборгованість. Споживачі щомісячно повідомлялись про наявність та необхідність погашення боргу. [PERSON] свідомо не зверталася до працівників ЖКГ з метою переоформлення особового рахунку. З 2013 р. контролери водопровідного господарства відділу збуту зверталися особисто до [PERSON] з пропозицією укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, на що отримували відповідь, що договори будуть укладені пізніше. У червні 2016 р. після повідомлення КП «Жилбудсервіс» про необхідність укласти договори, переоформити особовий рахунок та сплатити заборгованість, [PERSON] переоформила особовий рахунок на себе та уклала договори про надання житлово-комунальних послуг. 07.07.2016 р. за зверенням [PERSON] між останньою та КП «Жилбудсервіс» укладено договір розстрочки платежів строком на 24 місяці, при цьому перерахунок наданих послуг підприємством було зроблено та порекомендовано встановити прилади обліку води для зменшення нарахувань за послуги. Проте, [PERSON] до теперішнього часу заборгованість не сплатила. Станом на 01.06.2017 р. заборгованість становить 11147,17 грн у тому числі: утримання житла (Т/О) 5763,19 грн, оплата за водопостачання 2258,57 грн, оплата каналізації 2595,11 грн, оплата вивезення сміття 530,30 грн. Судовим наказом від 10.05.2017 р., виданим Новоайдарським районним судом Луганської області, з відповідачів стягнуто заборгованість за комунальні послуги. 29.05.2017 р. за заявою боржників судовий наказ скасовано. На підставі вищенаведеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь КП "Жилбудсервіс" заборгованість за житлово - комунальні послуги у розмірі 11147, 17 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. Представник позивача КП «Жилбудсервіс» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визнали. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 29.05.2017 р. скасовано судовий наказ, виданий 10.05.2017 р. Новоайдарським районним судом за заявою КП «Жилбудсервіс» про стягнення заборгованості за комунальні послуги у сумі 10443, 41 грн та судових витрат у розмірі 800 грн з [PERSON] та [PERSON] Так, судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] та є споживачами житлово-комунальних послуг в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». 07.07.2016 р. між КП «Жилбудсервіс» та [PERSON] укладено договір №3913 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (а.с.13) та на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № 005446031 (а.с.12), за яким проводились нарахування. За вказаною адресою також зареєстрований син відповідача [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою КП «Жилбудсервіс» №1714 від 02.06.2017 р. (а.с.10). Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» повноваження щодо визначення виконавця житлово-комунальних послуг належать органам місцевого самоврядування. Так, рішенням виконавчого комітету Щастинської міської ради від 15.01.2008 року № 2 «Про визначення КП «Жилбудсервіс» виконавцем житлово-комунальних послуг в м. Щастя» КП «Жилбудсервіс» визначено виконавчем житлово-комунальних послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків; з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з ремонту приміщень, будинків, споруд; з централізованого питного постачання холодної води та централізованого водовідведення. Статтею 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Свої зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг позивач виконує в повному обсязі, в свою чергу, [PERSON] дані послуги не оплачує в повному обсязі, у звязку з чим, утворилась заборгованість. Станом на 01.06.2017 р. заборгованість [PERSON] перед КП «Жилбудсервіс» склала 11147,17 грн у тому числі: утримання житла (Т/О) 5763,19 грн, оплата за водопостачання 2258,57 грн, оплата каналізації 2595,11 грн, оплата вивезення сміття 530,30 грн, що підтверджується довідкою КП «Жилбудсервіс» (а.с.11). Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за комунальні послуги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. З матеріалів справи вбачається, що на час утворення більшої частини заборгованості відповідач [PERSON] був неповнолітньою особою. Крім цього, до матеріалів справи не долучено документів, які підтверджують вік [PERSON] Також, в ухвалі ВССУ від 20.11.2013 р. по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). З матеріалів справи вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є лише [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.19-20). Відповідно до ст. 162 ЖК України, власник та його члени сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається із матеріалів цивільної справи, [PERSON] не здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, що призвело до утворення в неї заборгованості. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Беручи до уваги вищенаведене та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача КП «Жилбудсервіс» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. Висновок суду підтверджується дослідженими у сдовому засіданні доказами. На підставі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 525, 527, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 66, 68, 156, 162 ЖК України, п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: partial