Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

В вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення грошових коштів, який в листопаді 2014 року уточнив та просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь в рахунок відшкодування повної вартості автомобіля за його знищення грошові кошти у розмірі 40000 грн.; стягнути з [PERSON] на його користь борг з оплати за користування транспортним засобом у розмірі 13200 грн., суму неустойки за неповернення транспортного засобу по закінченню терміну найму у розмірі 26400 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.; стягнути з [PERSON] витрати за послуги евакуатора та зберігання транспортного засобу у розмірі 3860 грн. та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 2200 грн.; судовий збір у розмірі 956,60 грн. покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 13 листопада 2013 року між ним, [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір найму (оренди) автомобіля, за умовами якого він передав у тимчасове платне користування та володіння [PERSON] транспортний засіб: автомобіль марки DAEWOO LANOS D4MM550, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а відповідач зобов'язався сплачувати йому плату за користування та володіння вищезазначеним транспортним засобом готівкою у розмірі 2200 грн. щомісячно, але не пізніше 17 числа кожного місяця. Відповідно до п. 12 Договору, вказаний транспортний засіб сторони оцінили в 40000 грн. Пунктом 11 Договору передбачено, що відповідач повинен повернути транспортний засіб по закінченню терміну найму встановленого п. 3 цього договору, в технічно-справному стані, в якому він був одержаний; якщо цей обов'язок не виконується, відповідно до умов даного договору, власник автомобіля має право вимагати сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування транспортним засобом за час прострочення. В порушення договірних зобов'язань, що виникли між ним та [PERSON], останній, починаючи з моменту укладення даного Договору в строк до 13.05.2014 року не виконав умови договору, жодної оплати за користування транспортним засобом не здійснив, транспортний засіб не повернув. 20.01.2014 року йому стало відомо, що за участю належного йому вищевказаного автомобіля марки DAEWOO, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням невідомої особи відбулась дорожньо-транспортна пригода. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 815682 від 20.01.2014 року, належним йому транспортним засобом керував [PERSON], який вчинив ДТП з пошкодженням автомобіля. Згідно висновку ТОВ «С-Тиматика», станом на 08 серпня 2014 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу автомобіля складає (без ПДВ) 69889 грн. Однак, згідно «Методики автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», вказано, що ремонт, який складає більше 75% вартості автомобіля є економічно необґрунтованим, тобто, в даному випадку ремонт пошкодженого автомобіля на день проведення експертизи складає більше 75% ринкової вартості вищевказаного транспортного засобу, у зв'язку з чим, виконувати ремонт даного автомобіля не доцільно. Таким чином, [PERSON] був зобов'язаний сплатити йому суму боргу за користування транспортним засобом за період починаючи з 13.11.2013 року по 13.05.2014 року у розмірі 13200 грн., а з урахуванням умов п. 11 Договору, позивач має право вимагати від [PERSON] сплатити неустойки в розмірі подвійної плати за користування транспортним засобом у розмірі 26400 грн. [PERSON] не виконав свої зобов'язання, що змушує його, [PERSON] звернутися до суду з метою відновлення порушеного права. Також, ним, [PERSON] були сплачені грошові кошти ТОВ «Дінастія-Дніпро» за послуги евакуатора у розмірі 600 грн. та 3260 грн. за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику. Також, вважає, що відшкодуванню підлягають його витрати на проведення незалежної оцінки визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля у сумі 2200 грн. та відшкодування моральної шкоди, яку останній оцінює у 10000 грн. Просив позов задовольнити. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.77), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.76), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У судовому засіданні встановлено, що 13 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений Договір найму (оренди) автомобіля (а.с.18), за умовами якого [PERSON] передав у тимчасове платне користування та володіння [PERSON] транспортний засіб: автомобіль марки DAEWOO LANOS D4MM550, 2004 року випуску, шасі № [NUMBER], [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР ДАІ № 1 ГУМВС України в Дніпропетровській області 24 травня 2012 року, який належав позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], виданого ВРЕР ДАІ №1 ГУМВС України в Дніпропетровській області 24 травня 2012 року, а [PERSON] зобов'язався сплачувати [PERSON] плату за користування та володіння вищезазначеним транспортним засобом готівкою у розмірі 2200 грн. щомісячно, але не пізніше 17-ого числа кожного місяця. Так, 13 листопада 2013 року [PERSON] передав [PERSON] автомобіль марки DAEWOO LANOS, 2004 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], в технічно-справному стані, придатному для експлуатації, разом з необхідною документацією та приладдям, що підтверджується п. 4 Договору найму автомобіля, посвідченого підписами сторін. Встановлено, що також підтверджено матеріалами справи, 19 січня 2014 року близько о 18 год. 00 хв. у с. Кіровське по вул. Леніна, 218 водій [PERSON], керуючи автомобілем марки DAEWOO LANOS, реєстраційний номер [NUMBER], не обрав безпечну швидкість руху, виїхав на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем DAEWOO, державний номерний знак [NUMBER], парканом та електроопорою, внаслідок чого водій [PERSON] з місця ДТП зник не повідомивши органи ДАІ, автомобілям завдано механічні пошкодження, тобто [PERSON] скоїв правопорушення передбачене ст. 122-4, 124 КУпАП. При ДТП постраждалих немає. Вина [PERSON] підтверджена постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська № 199/1319/14-п від 26 лютого 2014 року (а.с.23). Відповідно до довідки ВДАІ для обслуговування Дніпропетровського району від 19 січня 2014 року за кермом належного [PERSON] автомобіля знаходився саме [PERSON] Згідно копії Акту приймання-передавання транспортного засобу від 19 січня 2014 року, належний позивачу автомобіль транспортувався на штрафний майданчик на евакуаторі, має незадовільний та не робочий стан (а.с.20). Згідно висновку ТОВ «С-Тиматика» № 149 від 12 серпня 2014 року, станом на 08 серпня 2014 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля DAEWOO LANOS D4MM550, 2004 року випуску, з урахуванням фізичного зносу автомобіля складає (без ПДВ) у розмірі 69 889 грн. (а.с.28-48). Згідно «Методики автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», вказано, що ремонт, який складає більше 75% вартості автомобіля є економічно необґрунтованим, тобто, в даному випадку ремонт пошкодженого автомобіля позивача на день проведення експертизи складає більше 75% ринкової вартості вищевказаного транспортного засобу, у зв'язку з чим, виконувати ремонт даного автомобіля є не доцільно. Відповідно до п. 12 Договору найму автомобіля, вказаний транспортний засіб сторони оцінили в 40000 грн. З огляду на вище викладені обставини, враховуючи результати висновку ТОВ «С-Тиматика» № 149 від 12 серпня 2014 року про вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та доцільність відновлювального ремонту, суд прийшов до висновку, що в рахунок відшкодування повної вартості автомобіля за його знищення з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача грошові кошти у розмірі 40000 грн. Пунктом 11 Договору найму автомобіля, передбачено, що [PERSON] повинен повернути транспортний засіб по закінченню терміну найму встановленого п. 3 цього договору, в технічно-справному стані, в якому він був одержаний. Якщо цей обов'язок не виконується, відповідно до умов даного договору, [PERSON] має право вимагати сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування транспортним засобом за час прострочення. В порушення договірних зобов'язань, що виникли між [PERSON] та [PERSON], останній, починаючи з моменту укладення даного Договору в строк до 13 травня 2014 року не виконав умови договору, жодної оплати за користування транспортним засобом [PERSON] не здійснив, транспортний засіб не повернув. Згідно п. 3 Договору найму автомобіля, договір найму укладався на 6-ть місяців по 13 травня 2014 року. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Тому, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] борг з оплати за користування транспортним засобом у розмірі 13200 грн. та розмір неустойки за неповернення транспортного засобу по закінченню терміну найму у розмірі 26400 грн. Окрім того, позивачем були сплачені грошові кошти Товариству з обмеженою відповідальністю «Дінастія-Дніпро» за послуги евакуатора у розмірі 600,00 грн. та 3260,00 грн. за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, що у загальному розмірі складає 3860,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 26.05.2014 року. А також, [PERSON] було витрачено грошові кошти у розмірі 2200 грн. для проведення незалежної оцінки визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Із положень п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України впливає, що збитками є втрати, яких особа зазначала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а ат код витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлювання свого порушеного права (реальні збитки). Згідно вимог ст.803 ЦК України наймач зобовязаний відшкодувати збитки, завдані у звязку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Тому, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] витрати за послуги евакуатора та зберігання транспортного засобу у розмірі 3860 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 2200 грн., а всього стягнути 6060 грн. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту немайнових прав, які є абсолютними, невідчужуваними і не можуть бути предметом зобов'язання. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди в сумі 10000 грн., то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Суди розглядають спори про відшкодування фізичній або юридичній особі моральної шкоди коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень, а також у випадках передбачених Цивільним кодексом України та іншим законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Суд прийшов до висновку, про відсутність належних доказів, якими б підтверджувалося спричинення [PERSON] моральної шкоди в результаті пошкодження його автомобіля. Отже порушенням договірних зобов'язань безпосередньо особисті немайнові права не зачіпляються. Окрім цього, не сплата грошових коштів за користування транспортним засобом, також не передбачає відшкодування моральної шкоди, а тому відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути пропорційно задоволених вимог судовий збір в сумі 596 грн., та з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути пропорційно задоволених вимог судовий збір в сумі 443 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial