Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернувся в суд із заявою (уточненою заявою, а.с. 36-37), просив ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт, що [PERSON], який помер [INFO] року, проживав з [PERSON], яка померла [INFO] року, однією сім'єю з 27.10.1954 року; встановити юридичний факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] та державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], видані Баранівською районною державною адміністрацією 28.03.2006 року на ім'я [PERSON] виданий Баранівською районною державною адміністрацією 28.03.2006 року належать [PERSON], яка померла [INFO] року в місті Баранівка Баранівського району Житомирської області; встановити юридичний факт, що заявник [PERSON], [INFO] постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року в селі Йосипівка Баранівського району Житомирської області, на час відкриття спадщини. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, його батьки [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.10.1954 року, актовий запис №5 Виконавчого комітету Йосипівської сільської ради Баранівського району житомирської області. Після реєстрації шлюбу мати заявника взяла прізвище чоловіка [PERSON]. [INFO] року померла мати заявника, пізніше помер і його батько - [INFO] року. Після їх смерті відкрилася спадщина за законом на земельні ділянки та інше рухоме й не рухоме майно. На час відкриття спадщини заявник постійно проживав із спадкодавцем (батьком) без реєстрації, тому є таким що прийняв спадщину фактично. У визначений законом термін він не звернувся до нотаріальної контори для видачі йому свідоцтва про право на спадщину. Коли він звернувся до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, то йому було роз'яснено, що в документах, які підтверджують родинні відносини між батьками, між батьками та ним, а також в правовстановлюючих документах на земельні ділянки допущені помилки, а саме в свідоцтві про смерть матері зазначено «[PERSON]», в свідоцтві про смерть батька зазначено «[PERSON]», в свідоцтві про реєстрацію їх шлюбу зазначеного, що шлюб зареєстрували «[PERSON] та [PERSON]», державні акти про право власності на земельні ділянки видані на ім'я «[PERSON]», в його свідоцтві про народження батьками зазначені «батько - [PERSON], мати - [PERSON]». Оскільки внести зміни до державних актів в позасудовому порядку у заявника немає можливості, крім того нотаріус відмовився брати до уваги надані документи про реєстрацію актових записів шлюбу, народження та довідку органу місцевого самоврядування про факт постійного проживання заявника з батьком на час відкриття спадщини, тому звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав, оскільки встановлення вищевказаних юридичних фактів має для нього юридичне значення - для отримання свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, представник заявника подала заяву, в якій підтримала вимоги уточненої заяви з підстав, зазначених у ній, просила її задовольнити та розглянути справу без їх участі. Представник заінтересованої особи - Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву від 18.10.2017 року про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності суд вважає, що уточнена заява (а.с.36-37) підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.10.1954 року між [PERSON] та [PERSON], було зареєстровано шлюб, актовий запис №5 Виконавчого комітету Йосипівської сільської ради Баранівського району Житомирської області. В свідоцтві про народження заявника його батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 6) [INFO] року в місті Баранівка Баранівського району Житомирської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Згідно з копією свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] року в селі Йосипівка Баранівського району Житомирської області (а.с. 7). Державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] та державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], видані Баранівською районною державною адміністрацією 28.03.2006 року на ім'я [PERSON] (а.с.13,14). [PERSON] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] до дня своє смерті, [INFO] року, з нею разом проживав [PERSON], що підтверджується даними довідки Виконавчого комітету Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області №205 від 23.03.2017 року (а.с. 11). Згідно з довідкою №215 від 27.03.2017 року Виконавчого комітету Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] до дня своє смерті, [INFO] року, з ним разом проживав без реєстрації заявник [PERSON] (а.с.12). Заявнику було відмовлено у виправленні помилок в державних актах, а саме в зазначенні особи на ім'я якої вони були видані, через прийняті зміни в законодавстві, яке регулювало такий порядок, що підтверджується даними листа ГУ Держгеокадасту у Житомирській області від 03.04.2017 року №31-6-021-189/191/-17 (а.с.15). Завідуюча Баранівської державної нотаріальної контори Вовк Н.М. в листі від 23.03.2017 року повідомила заявника, що ним пропущений строк прийняття спадщини після [PERSON], тому лише в судовому порядку можливе вирішення питання продовження даного строку, оскільки спадкоємці, які б могли дати згоду для його продовження відсутні (а.с.16). Спадкові справи після померлої [INFO] року [PERSON] та після померлого [INFO] року [PERSON] не заводилась згідно з інформаційними довідками із Спадкового реєстру (а.с. 58, 59). Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. На підставі вимог вищезазначеного закону суд приходить до висновку, що умовою для судового розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення для заявника є: від нього мають залежати виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав, встановлення факту не пов'язується з вирішенням спору, у заявника немає іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має для нього юридичне значення. Як встановлено, заявник має намір встановити факт проживання однією сімє'ю спадкодавців як подружжя, факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцю, факт проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки це має для нього юридичне значення, а саме для оформлення спадкових прав. Заявником доведено, що державні акти на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] та серія [NUMBER], видані Баранівською районною державною адміністрацією 28.03.2006 року на ім'я [PERSON] належать [PERSON], яка померла [INFO] року в місті Баранівка Баранівського району Житомирської області, а також що він проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO] року в селі Йосипівка Баранівського району Житомирської області, на час відкриття спадщини. Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON], копіями державних актів [NUMBER] та серія [NUMBER] від 28.03.2006 року, довідками Виконавчого комітету Баранівської міської ради Баранівського району Житомирської області №205 та №215 від 23.03.2017 року. Щодо встановлення факту проживання однією сім'єю померлих [PERSON] та [PERSON], як подружжя, то дана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Можливість встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу передбачена Цивільним процесуальним кодексом України, який набрав чинності з 01.01.2005 року. Положення ст. 273 ЦПК України 1963 року передбачали можливість встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті одного з подружжя. В інших випадках заяви про встановлення такого факту судовому розгляду не підлягали. Разом з тим, відповідно до ст. 74 СК України визначено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Положення ст. 74 СК України, які передбачають, що майно, набуте за час спільного проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без реєстрації шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності, набрали чинності з 1 січня 2004 року. Аналізуючи вищевказані правові норми суд приходить до висновку, що при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Аналогічний правовий висновок міститься в п. 20 Постанови Верховного Суду України № 20 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна". Разом з тим норми ст. 74 СК України застосовуються до сімейних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року, а до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК. Згідно із заявою та наданими суду документами, встановлено що померлі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак при складанні актових записів про їх смерть та актового запису про народження заявника допущенні помилки в написанні їх прізвища імені по батькові. За таких обставин суд не має достатньо правових підстав встановити факт проживання осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а тому суд відмовляє у задоволенні даної вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial