Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Новгород-Сіверська районна державна адміністрація (далі - позивач) звернулась до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з даним позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] та просить позбавити їх батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] та стягнути з кожного з відповідачів аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного відку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не створюють належних умов проживання дитини у сім`ї, не займаються її належним утриманням, зловживають алкогольними напоями. На момент відвідування сім`ї 11.06.2019 року батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння, поводили себе неадекватно, агресивно, у зв`язку із віком дитини це спричинило пряму загрозу її життю та здоров`ю. В зв`язку з чим виконавчий комітет Лісконогівської сільської сільської ради прийняв рішення від 11.06.2019 року № 17 «Про негайне відібрання дитини від батьків». Дитина вилучена із сім`ї батьків та тимчасово влаштована в сім`ю баби - [PERSON] , до прийняття рішення про її подальше влаштування. У вказаному рішенні сільської ради також зазначається про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] .. Однак позбавлення батьківських прав не звільняє відповідачів від обов`язку щодо утримання дитини, тому позивач також заявляє вимогу про стягнення з кожного з відповідачів аліменти. Представник позивача [PERSON] . у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував, при цьому пояснив, що вишенням виконкому Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 11.06.2019 року вирішено про негайне відбирання малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дитини. Батьки дитини на території сільської ради характеризуються негативно, зловживають спиртними напоями та [PERSON] не працює. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення про вручення судових повісток. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Поливода Т.В. у судовому засіданні просила суд задовольнити позов, оскільки наказам служби у справах дітей Новгород-Сіверської міської ради було прийнято рішення про тимчасове поміщення малолітньої дитини [PERSON] до вирішення питання судом до родички [PERSON] .. Здійснюючи соціальний супровід за період з 11.06.2019 року та до моменти розгляду справи судом [PERSON] не провідувала свою доньку, не забезпечувала її матеріально та постійно знаходилась в стані алкогольного сп`яніння і не бажала змінювати способу свого життя. ЇЇ родичі оплатили курс лікування від алкогольної залежності, але відповідачі продовжують зловживати алкоголем. Виплати на дитину було припинено і, на її думку, батьки повинні сплачувати аліменти на утримання доньки. Представник третьої особи Н-Сіверського РЦСССДМ- Суровицька В.В. у судовому засіданні надала пояснення про те, що дитину дійсно було тимчасово, згідно наказу служби у справах дітей, влаштовано у сім`ю родичів, оскільки перебування з батьками несло загрозу життю та здоров`ю малолітньої дитини. Представники центру неодноразово виїжджали за місцем проживання відповідачів, ті були в нетверезому стані, навіть не орієнтувались де знаходиться дитина і було прийнято рішення про негайне відбирання дитини. На момент розгляду справи судом ситуація в сім`ї не змінилась і батьки дитини не змінили свого способу життя. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Лсконогівської сільської ради у судове засідання не з`явились, але попередньо 17.09.2019 року подали до суду письмову заяву з проханням справу розглядати без участі їх представника. Враховуючи позицію представника позивача, який висловив про вирішення справи за відсутності нез`явившихся відповідачів з постановленням заочного рішення, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 30.05.2019 року (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 11.06.2019 р. №17 «Про негайне відібрання дитини від батьків» було вирішено негайно відбарити малолітню дитину [PERSON] , [INFO] від її батьків [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини (а.с.6). Згідно характеристик від 18.06.2019 року, за час проживання на території Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе посередньо, ніде не працюють, зловживають спиртними напоями (а.с.8-9). У акті оцінки потреб сім`ї від 11.06.2019 року та висновку оцінки потреб сім`ї, зафіксовано що на момент обстеження [PERSON] була вдома в нетверезому стані, вела себе неадекватно, не могла навіть підвестися з дивану і власним тілом могла задавити дитину. Батько також не здатний виконувати батьківських обов`язків в результаті зловживання алкоголем. В будинку відсутні продукти харчування і на момент відвідування сім`ї батько також перебував в стані алкогольного сп`янніння, поводився агресивно. Умови проживання в будинку незадовільні, дитина не доглянута та існує загроза життю (а.с. 10-13). Згідно інформації Новгород-Сіверського ВП ГУПН від 18.10.2019 року №7869/124/47/2019 , 13.10.2019 року до відділу поліції на лінію «102» зверталась [PERSON] з приводу суперечки з племінницею [PERSON] , але конфлікт було врегульовано самостійно (а.с.30). Відповідно до довідок на ім`я [PERSON] та [PERSON] , остані пройшли курс лікування від алковалізму (а.с.34-35). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. 11.06.2019 року виконавчим комітетом Лісконогівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області було прийнято рішення про негайне відібрання дитини від батьків, у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини, а саме те, що мати [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вела себе неадекватно та перебуваючи на дивані могла власною вагою придавити дитину, батько дитини також постійно зловживає алкоголем та неспроможний виконувати батьківські обов`язки. 11.06.2019 року дитина перебуває у родичів відповідачки. До винесення рішення судом у відповідачів було достатньо часу змінити своє ставлення до дитини, добросовісно виконувати свої батьківські обов`язки так і не створили належні матеріально-побутові умови для виховання дитини та не зважаючи проходження лікування від алкогольної залежності, продовжують зловживати алкоголем. Також враховуючи те, що дитина являється немовлям, потребує регулярного годування та належного догляду, обоє батьків не здатні виконувати батьківські обов`язки в наслідок зловживання алкоголем, тому відповідно повернення дитини батькам суд вважає неможливим. Оскільки судом встановлено, що відповідачі ухиляються від юридичного обов`язку по вихованню дитини і вказане ухилення є актом свідомої поведінки, оскільки особа, має реальну можливість виконати його, не вчиняє відповідних дій. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення (акт свідомої поведінки) відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а відтак, до висновку про обґрунтованість заявленого позову про позбавлення батьківських прав. Також обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачів, суд враховує, що вони на момент розгляду справи не працюють та добровільно не надавали родичам коштів на утримання дитини , відсутні відомості про розмір їх доходів, про наявність на їх утриманні інших осіб, а також відомостей про наявність у них захворювань, які потребували б додаткових витрат. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з кожного з відповідачів на користь особи, в сім`ю якої буде влаштована дитина, або закладу чи установи, де перебуватиме дитина, на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4(однієї четвертої) частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Тому у вказаній частині суд задовольняє позов частково, оскільки позивач не довів обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного відку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Аліменти слід стягувати з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу допустити до негайного виконання згідно положень ст. 430 ЦПК України, а саме за період з 21.06.2019 року по 21.07.2019 року. Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 7 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial