Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

у квітні 2013 року позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 листопада 2003 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач зазначає, що 18 вересня 2008 року [PERSON] Та [PERSON] по підробленим документам від імені позивача придбали вказану квартиру шляхом укладення договору купівлі-продажу з гр. [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 10 вересня 2008 р., наданої йому [PERSON], яка діяла нібито від імені [PERSON] на підставі довіреності від 19.10.2008 р. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03.08.2011 р.,залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.12.2011 р., визнано недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири від 18.09.2008 р. та зазначені вище довіреності, а також постановлено виселити зі спірної квартири [PERSON] І [PERSON] Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.05.2012 р. було скасовано рішення Голосіївського райсуду м. Києва від 03.08.2011 р. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07.12.2011 р., а провадження у вказаній справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2012 р. за нововиявленими обставинами була скасована ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.05.2012 р., а рішення Голосіївського райсуду м. Києва від 03.08.2011 р. та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 07.12.2011 р. залишено без змін. В ході розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ заяви [PERSON] про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивачу стало відомо про незаконне відчуження відповідачами [PERSON] Та [PERSON] належної позивачу квартири шляхом укладення договору купівлі-продажу із [PERSON] Оскільки спірна квартира вибула із володіння позивача як власника поза його волею, а договір купівлі-продажу між [PERSON], [PERSON] Та [PERSON] був укладений під впливом обману, [PERSON] просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON] Та [PERSON]; визнати за ним право власності на зазначену квартиру; витребувати у [PERSON] зазначену квартиру на користь позивача та виселити відповідача [PERSON] з вказаної квартири. (а.с. 2-5) У жовтні 2012 року позивач надав до суду заяву про зміну предмету позову та позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності та витребування майна від добросовісного набувача. У заяві зазначає, що з 12 грудня 2012 року відновлено право власності позивача на спірну квартиру, проте 23 квітня 2013 року [PERSON] І [PERSON] використали наявний у них примірник договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2008 р., який визнаний судом недійсним, і продали належну позивачу квартиру [PERSON], внаслідок чого [PERSON] Та [PERSON] Були зареєстровані у спірній квартирі. Оскільки спірна квартира вибула із володіння позивача, як власника, поза його волею, вона підлягає витребуванню від добросовісного набувача та повернення її власнику, а договір купівлі-продажу, який, на думку позивача, укладений під впливом обману, підлягає визнанню недійсним. Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; визнати за позивачем право власності на спірну квартиру; витребувати у [PERSON] спірну квартиру на користь позивача; зобов'язати Голосіївський РВ ГУДМС України в м. Києві скасувати реєстрацію [PERSON] та [PERSON] у зазначеній квартирі. (а.с. 109-113) У заяві про збільшення позовних вимог, яка надійшла до суду 01.11.2013 р., позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; визнати за позивачем право власності на спірну квартиру; витребувати у [PERSON] спірну квартиру на користь позивача; виселити [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири; зобов'язати Голосіївський РВ ГУДМС України в м. Києві скасувати реєстрацію [PERSON] та [PERSON] у зазначеній квартирі. (а.с. 125-127) 18 грудня 2013 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 24.04.2013 р. між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В особі законних представників [PERSON] та [PERSON]; визнати за позивачем право власності на спірну квартиру; витребувати у [PERSON] спірну квартиру на користь позивача; виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири; зобов'язати Голосіївський РВ ГУДМС України в м. Києві скасувати реєстрацію [PERSON] та [PERSON] у зазначеній квартирі. (а.с. 187-189) В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не визнали позовні вимоги та заперечували проти їх задоволення, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом. Відповідач Голосіївський РВ ГУ ДМС України в м. Києві в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надіслав до суду клопотання про слухання справи у відсутності представника. (а.с. 130) Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] Та Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не забезпечили явку своїх представників, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28 листопада 2003 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 18 вересня 2008 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] Посвідчив договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений від імені [PERSON] [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 10 вересня 2008 року, наданої йому [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності від 19 жовтня 2008 року, посвідченої приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON] Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 серпня 2011 р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2011 р., постановлено, зокрема визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] І [PERSON], посвідчений 18 вересня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та виселити [PERSON] І [PERSON] з вказаної квартири. (а.с. 6-9, 11-13) Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2012 року задоволено заяву [PERSON], прийнято його відмову від позову до [PERSON], [PERSON] Та [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири і довіреності та виселення. 04 серпня 2012 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] бук укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 51-52) 08 листопада 2012 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про розірвання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 04 серпня 2012 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 53-54) Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2012 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2012 року скасовано за нововиявленими обставинами, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 серпня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2011 року залишено без змін. (а.с.14-19) 23 квітня 2013 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], в інтересах якої діяли мати - [PERSON] та батько - [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], за умовами якого малолітня [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS]. (а.с. 83) 18 червня 2013 року малолітня [PERSON], [INFO], та їїбатько [PERSON] були зареєстровані у спірній квартирі, що підтверджується довідкою № 1668, виданою 04 жовтня 2013 року КП "ЖЕО-107" Голосіївського району м. Києві. (а.с. 114) Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про витребування майна підлягають задоволенню, а вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до роз'яснень, наданих у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними»№9 від 6.11.2009 року, ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в обману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, стаття 387 ЦК України надає власнику правовитребувати майно із чужого незаконного володіння. Згідно із частиноюпершою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права йоговідчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувачалише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника абоособи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волііншим шляхом. Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо увласника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двосторонняреституція, а повернення майна з незаконного володіння. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача звикористанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. При встановленні наявності речово-правових відносин, до таких відносин не застосовується зобов'язальний спосіб захисту. У зобов'язальних відносинах захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Так, в ході судового розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не мали права на укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], тобто право власності на зазначену квартиру [PERSON] Та [PERSON] набули на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18 вересня 2008 року, визнаного недійсним, а тому на момент укладання договору купівлі-продажу спірної квартири, вони не мали необхідного обсягу повноважень власників квартири. Отже, договір купівлі-продажу зазначеної квартири, укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], не відповідає вимогам закону, тому наслідком договору, укладеного із зазначеними порушеннями, є повернення майна з незаконного володіння [PERSON], [INFO]. З урахування наведеного, суд вважає обгрунтованими вимоги позивача про витребування у [PERSON], [INFO], яка є останнім покупцем спірної квартири згідно договору купівлі-продажу квартири від 24 квітня 2013 року, з передачею квартири на користь позивача [PERSON], оскільки при розгляді справи встановлено, що спірне майно вибуло з володіння позивача поза його волею. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача [PERSON] щодо відсутності підстав для витребування майна у [PERSON], [INFO], оскільки вона є добросовісним набувачем, оскільки такий висновок суперечить нормам статті 388 ЦК України, яка передбачає, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно у добросовісного набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Не підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на спірну квартиру з огляду на положення Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», а також роз'яснення Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно з якими рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. В той же час, підлягають задоволенню вимоги про виселення [PERSON] та малолітньої [PERSON], [INFO], зі спірної квартири, оскільки вони втратили право на цю квартиру. Відповідач [PERSON] не зареєстрована у вказаній квартирі, доказів її проживання у вказаному житловому приміщенні позивачем не надано, а тому суд не вбачає правових підстав для її виселення з квартири [ADDRESS]. Крім того, позивач не надав належні та допустимі докази про його звернення з відповідною заявою про скасування реєстрації [PERSON] та [PERSON], [INFO], у спірній квартирі. Суду також не були надані докази, що на момент їх реєстрації, органом, що здійснив відповідні дії, були вчинені будь-які неправомірні дії, а тому і в частині позовних вимог [PERSON] до Голосіївського РВ ГУ ДМС України в м. Києві про спонукання до вчинення певних дій необхідно відмовити. За таких підстав, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 3441 грн. судового збору в рівних частинах.

Outcome: partial