Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

Позивач у лютому 2019 року звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з вищевказаним позовом до відповідача про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову вказує, що 01.04.2018 року внаслідок падіння облицювальної плитки з житлового будинку № 20 по проспекту Героїв Сталінграду у м.Києві було пошкоджено дах припаркованого, біля цього будинку, належного позивачу автомобіля марки «Ford Fusion» д.н.з. [NUMBER] . Вищевказаний житловий будинок, з якого обвалилась облицювальна плитка, знаходиться на балансі відповідача і саме відповідач мусить утримувати цей будинок в належному та справному стані. Вказує, що падіння облицювальної плитки з будинку [ADDRESS] , сталося внаслідок невиконання відповідачем вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року. Отже, відповідач, як балансоутримувач допустив грубі порушення правил його експлуатації й утримання, що призвело до нанесення позивачу, як власнику транспортного засобу, шкоди. Зазначає, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 24 616 грн. 49 коп., відповідно до Висновку щодо матеріального збитку №401/07-18 від 25.07.2018 року. 18.05.2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про добровільне відшкодування шкоди, однак листом від 08.06.2018 року №169/1 [PERSON] було відмовлено. Враховуючи вище викладене посилаючись на ст.ст.22,1166 ЦК України з урахуванням уточнень позивач просила суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь грошові кошти в розмірі 24 616 грн. 49 коп. Ухвалою суду від 11.03.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Уповноважений представник Оболонська РДА в м.Києві 13.10.2020 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. В мотивування поданого відзиву зазначає, що Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією не було завдано збитків позивачу, а також з наведених позивачем доказів не вбачається, що саме внаслідок бездіяльності Оболонської РДА в м.Києві була завдана шкода позивачу. Вказує, що Оболонська РДА в м.Києві не є належним відповідачем по справі, оскільки будинок переданий до сфери управління Оболонської РДА в м.Києві, але відповідальність за свої дії або бездіяльність стосовно утримання житлового фонду несе відповідне підприємство. Крім того, у Оболонської РДА в м.Києві відсутня інформація щодо проведення чи не проведення ремонту будинку по [ADDRESS] . 26.10.2020 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Оболонського району м.Києва» направило на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просять суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі з посиланням на те, що загальний (весняний) огляд житлового будинку [ADDRESS] проводився 28.03.2018, що підтверджується актом загального огляду житлового будинку від 28.03.2018. Вказаним актом встановлено, що будинок знаходиться у задовільному технічному стані Комісією не встановлено потреби у простукуванні облицювальної плитки, обшиванні та укріпленні окремих архітектурних деталей, які загрожують падінням, у перемичках, карнизах та інших частинах будівлі, що виступають; ремонту зовнішньої штукатурки в окремих місцях з відбиванням відсталої штукатурки; часткового ремонту або відновлення окремих місць облицювання фасадів будівель. Отже, у весняний період 2018 року, виконання даних видів робіт не було необхідним, а відтак посилання позивача на бездіяльність відповідача є необґрунтованим та безпідставним. Відповідач вказує, що належним чином здійснював свої обов`язки по утриманню житлового будинку та прибудинкової території, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача, завданням шкоди та не надано достовірних доказів бездіяльності відповідача, внаслідок якої їй було завдано матеріальної шкоди. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов в повному обсязі. Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували відносно задоволення позовних вимог [PERSON] з мотивів викладених у відзивах. Просили в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.04.2018 року внаслідок падіння облицювальної плитки з житлового будинку № 20 по проспекту Героїв Сталінграду у м.Києві було пошкоджено дах автомобіля марки «Ford Fusion» д.н.з. [NUMBER] , який був припаркованого, біля вищевказаного будинку. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Ford Fusion» д.н.з. [NUMBER] являється позивач - [PERSON] (а.с.5). З наданого позивачем Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №401/07-18 від 25.07.2018 р. складену ТОВ «Клевер Експерт», вбачається, що вартість матеріального збитку ТЗ «Ford Fusion» д.н.з. [NUMBER] становить 24 616 грн. 49 коп. (а.с.7-25). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі абзацу 16 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення, зокрема, експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 (надалі- Правила), балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Технічне обслуговування житлових будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (абзаци третій, четвертий пункту 2 цих Правил). Як вбачається з п.1 Розпорядження Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації від 31.01.2015 року №41 «Про деякі питання комунального майна територіальної громади міста Києва, що віднесено до сфери управління Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації» та додатку №3 до даного розпорядження, житловий будинок [ADDRESS] було закріплено за правом господарського відання без права розпорядження за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Оболонського району м.Києва» (а.с.101-104). Відповідно до п.1.5 Правил, утримання житлового фонду передбачає виконання робіт, передбачених наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 N 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд", зареєстрованим у Мін`юсті України 21.08.2004 за N 1046/9645 (із змінами). Серед виконання робіт направлених на утримання житлового фонду входять, зокрема: простукування, обшивання та укріплення окремих архітектурних деталей, які загрожують падінням, у перемичках, карнизах та інших частинах будівлі, що виступають; ремонт зовнішньої штукатурки в окремих місцях з відбиванням відсталої штукатурки; частковий ремонт або відновлення окремих місць облицювання фасадів будівель. (п.п. 1.2.3.1., 1.2.3.2, 1.2.3.3 Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд) Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. За змістом частини другої статті 1166 ЦК України у справах про завдання шкоди діє презумпція вини відповідача, тобто позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач. (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 23.12.2020 р. по справі №666/213/16-ц, провадження № 61-176св20). Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Беручи до уваги, що будинок [ADDRESS] закріплений на праві господарського відання саме за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Оболонського району м.Києва» та враховуючи, що даним відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про стягнення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Оболонського району м.Києва» на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 24 616 гривен 49 коп. Натомість суд вважає за доцільне в задоволенні вимог до Житлово-експлуатаційної дільниці №504 та Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації відмовити з мотивів того, що вони не є належними відповідача по справі та балансоутримувачами будинку [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать, витрати пов`язані із залученням спеціалістів, проведенням експертиз, вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справ, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням задоволення позовних вимог [PERSON] на її користь з відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Оболонського району м.Києва» підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору в сумі 704 гривні 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial