Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 03.08.1981 року по 23.04.1990 року та з 04.05.1993 року по 04.07.2001 року, та з 27.08.2002 року по 15.10.2014 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» і звільнений з роботи за власним бажанням у зв»язку з невиконанням власником умов колективного договору. Працював за професією котельника. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 42 від 22.04.2015 р. [PERSON] встановлені наступні професійні захворювання: - Основний діагноз : ХОЗЛ пилової етіології І ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст., Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Хронічна часторецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу, деформуючого спондильозу попереково-крижового відділу хребта з нестабільністю на рівні МХД L5-S1, з вираженим м'язово-тонічним і алгічним синдромами зі значним обмеженням функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві. - Супутний: ІХС. Дифузний кардіосклероз. Неповна блокада правої ніжки пучка Гіса. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст., ризик високий. Посттромбофлебітичний синдром правої нижньої кінцівки набряково-больова форма з трофічними порушеннями ХВН II ст. ДЕП II ст. (гіпертонічна+атеросклеротична) з ХНМК, переважно в вертебро-базилярному басейні. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з помірно вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях в поєднанні з двостороннім ДОА ліктьових та променево-зап»ясткових суглобів з больовим синдромом та обмеженням функції верхніх кінцівок. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. У п.16 акту зазначено, що роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Сан.гіг. вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Держ.сан. норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку», «Інструкції по утриманню виробничих приміщень» № 653-66, яким підтверджено наявність вини відповідача, який не створив здорових та безпечних умов праці працівника, як того вимагають ст., 6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці» . Відповідно до довідки Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 17.06.2015 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності відносно [PERSON] склала 40 %. Встановлено необхідність медикаментозного санаторного лікування, лікування у реабілітаційному центрі. Отримані працівником професійні захворювання потягли за собою спричинення йому моральної шкоди, яка оцінюється у сумі 40\~000 грн. і обґрунтовується перенесеними [PERSON] як фізичними, так і моральними стражданнями, втратою здоров»я, порушенням нормального способу життя, неможливістю задовольняти у повному обсязі свої життєві потреби та яка / шкода / повинна бути відшкодована у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗПП України . Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - стягнути з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» 40 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої профзахворюваннями. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з зазначених вище підстав. Представник відповідача - ПАТ «Сумське МНВО» [PERSON] позов не визнав з тих підстав, що [PERSON] знаючи про шкідливі фактори своєї роботи продовжував на протязі довгого часу працювати у товаристві та був обізнаний про можливі негативні наслідки щодо стану свого здоровя, йому проводились відповідні доплати за роботу у шкідливих умовах. Також вважає, що у спричиненні шкоди здоров»ю є також вина і самого [PERSON], який не використовував належним чином надані йому під час роботи на підприємстві засоби захисту, і що не надано суду доказів спричинення працівнику моральної шкоди. У звязку з чим просить суд у задоволені позову відмовити. Суд, вислухавши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи і надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступних обставин. Судом встановлено, що з 03.08.1981 року по 23.04.1990 року та з 04.05.1993 року по 04.07.2001 року, та з 27.08.2002 року по 15.10.2014 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. МВ.Фрунзе» , звільнений з роботи за власним бажанням у зв»язку з невиконанням власником умов колективного договору, що вбачається з копії його трудової книжки / а.с. 6-9 /. Як вбачається з повідомлення Форми П-3 за № 63 від 08.04.2015 р. ХНДІ ГТ і ПЗ , під час медичного обстеження [PERSON] у нього виявлено ряд захворювань професійного характеру / а.с. 10 /. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання за № 42 від 22.04.2015 р. форми П-4 і складеного ПАТ « Сумське МНВО ім. Фрунзе « у зв»язку з находженням повідомлення форми П-3 щодо [PERSON], працівнику встановлено ряд професійних захворювань: - основний діагноз : ХОЗЛ пилової етіології І ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст., Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Хронічна часторецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу, деформуючого спондильозу попереково-крижового відділу хребта з нестабільністю на рівні МХД L5-S1, з вираженим м'язово-тонічним і алгічним синдромами зі значним обмеженням функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві. - супутний: ІХС. Дифузний кардіосклероз. Неповна блокада правої ніжки пучка Пса. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст., ризик високий. Посттромбофлебітичний синдром правої нижньої кінцівки набряково-больова форма з трофічними порушеннями ХВН II ст. ДЕП II ст. (гіпертонічна+атеросклеротична) з ХНМК, переважно в вертебро-базилярному басейні. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з помірно вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях в поєднанні з двостороннім ДОА ліктьових та променево-зап»ясткових суглобів з больовим синдромом та обмеженням функції верхніх кінцівок. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки /.а.с. 11 /. Відповідно до довідки Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 11.06.2015 р. за № 269584 серії 10 ААА про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, акту за № 536 від 17.06.2015 р. огляду МСЕК, ступінь втрати працездатності працівника [PERSON] склала 40 % /а.с. 12 /. Відповідачем не надано суду доказів того, що професійні захворювання отримані працівником з його вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці. Тому зазначені вище професійні захворювання [PERSON] повязані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний звязок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками погіршенням стану здоровя працівника, який має право на відшкдування спричиненої шкоди. Умови праці і внаслідок яких [PERSON] отримав професійні захворювання ,заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає у втраті здоровя працівником, що потягло окремі життєві обмеження, госпіталізацію в медичних установах та необхідність лікування , позбавлення можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань. Ушкодження здоровя призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частини 1 і ч. 2 ст. 153 КЗпП України зазначають, що на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частина 1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних плат. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди», з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоровя потерпілої особи, характеру та тяжкості захворювань, його наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності, виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Так як роботодавець не забезпечив працівнику безпечних умов праці і що призвело до цілого ряду професійних захворювань і встановленню 40 % втрати працездатності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача як роботодавця на користь [PERSON] 10 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. Необхідно зазначити, що на день розгляду справи відповідач ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» і як зазначено у позові, змінив свою назву на ПАТ « Сумське машинобудівне науково-виробниче об»єднання», що вбачається з наданого представником товариства витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. А тому стягненню на користь позивача підлягають кошти з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об»єднання». Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої працівнику професійними захворюваннями у звязку з не забезпеченням роботодавцем безпечних умов праці. Так як права [PERSON] порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача ПАТ «Сумське МНВО» 487,20 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial