Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який був зареєстрований 31.07.2015р. Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Запоріжжя, актовий запис № 363. Від шлюбу\~мають неповнолітню\~дитину,\~[PERSON],\~[INFO],\~яка проживає\~з позивачкою\~та знаходиться\~на її\~утриманні.\~Відповідач добровільно\~не надає\~матеріальну допомогу\~на утримання\~дитини,\~що змушує\~її звернутися\~із позовом\~до суду. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Також, позивачка просить суд стягнути з відповідача кошти на її утримання в твердій грошовій сумі 300,00 грн. щомісяця, з дня подачі позову і до досягнення дитиною трьохрічного віку, а також 4000,00 грн. на лікування дитини. Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини, а також 4000,00 грн. на лікування дитини, від решти позовних вимог відмовилася. Відповідач позов визнав частково, надав суду письмові заперечення на позовну заяву, вказавши, що на даний час він не має постійного місця роботи, має незначний доход від тимчасових заробітків, тому згодний сплачувати аліменти на утриманні дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Проти стягнення додаткових витрат на лікування дитини заперечує, вказавши, що позивачем долучені квитанції на купівлю медикаментів з 11.08.2017р. по 23.09.2017р., проти а ні призначень лікаря, на виконання яких купувалися ліки, а ні виписок з медичної картки, жодних медичних довідок на підтвердження проблем зі здоровям дитини не надала. Крім того, він переніс хірургічну операцію з видалення грижі та лікування пневмонії, що вплинуло на його працездатність. Крім того, вважає, що додаткові кошти на утримання дитини ним були сплачені, оскільки цивільна дружина перевела на картку позивачки кошти на лікування дитини в загальній сумі 3702 грн., копії квитанцій яких додана до заперечень. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 31.07.2015р. Від шлюбу мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС № 294638 від 29.10.2015р. (а.с.7). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання № 38 від 15.02.2018 р. (а.с.4). Відповідач не працює, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але не в достатньому розмірі. У відповідності зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України та з урахуванням вимог ст. 214 ЦПК України, суд при призначенні розміру аліментів враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а також надати належну оцінку наданим сторонами доказам. Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, щомісячно, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним. При цьому, судом також врахована реальна спроможність позивача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, та достатність цієї суми, з урахуванням утримання дитини відповідачем, для забезпечення належного матеріального утримання. Вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до положень ст.185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При цьому такі обставини мають бути доведені позивачем на підставі доказів, зокрема, висновків медичних органів, довідок санаторно-курортних установ, гуртків та кружків тощо. З роз'яснень, які містяться у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що ст.185\~СК України передбачена участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом). Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у справі 6-1489цс17 дійшла правового висновку, у відповідності до якого, згідно із частиною першою статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Отже, до особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує не аби яких додаткових витрат на її навчання, розвиток, тощо, а додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком, зокрема, певних її здібностей, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку і визначаються судом. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України). Позивачем долучені квитанції на купівлю медикаментів з 11.08.2017р. по 23.09.2017р., проти а ні призначень лікаря, на виконання яких купувалися ліки, а ні виписок з медичної картки, жодних медичних довідок на підтвердження проблем зі здоровям дитини не надала. Більш того, суду надавалися лише письмові докази самих таких витрат без ідентифікації особи, на користь якої вони були здійсненні. Отже, на думку суду, через недоведеність вказані вимоги не підлягають задоволенню. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial