Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.10.14 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], державного виконавця ВДВС Апостолівського районного управління юстиції, згодом в судовому засіданні 07.04.15 року останнього відповідача замінено на відповідача ВДВС Апостолівського районного управління юстиції з позовом про виключення з акту державного виконавця та зняття арешту з будинку [ADDRESS], автомобілю легкового - універсал ВАЗ 21214 д.н. [NUMBER], причепу автомобільного 2003 року випуску д.н. [NUMBER], автомобілю мікроавтобус «Форд-транзит», 1996 року випуску державний номер [NUMBER]. Позов обґрунтовано тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], за час шлюбу ними набуте майно, зокрема - будинок з підсобними будівлями за адресою - [ADDRESS], автомобіль легковий-універсал ВАЗ 21214 д.н. [NUMBER], причеп автомобільний 2003 року випуску д.н. [NUMBER], автомобіль мікроавтобус «Форд-транзит», 1996 року випуску державний номер [NUMBER]. Згідно положень ст.. 60, 63, 61 СК України вказане майно є їх спільною сумісною власністю. Однак, 02.10.14 року вона дізналась, що державним виконавцем ВДВС Апостолівського РУЮ складено акт про опис та арешт вказаного майна. Про вказані дії її не повідомляли. Державний виконавець роз'яснив, що опис та арешт майна був складений на підставі виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого ллиста, виданого 19.07.11 року Апостолівським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових сум. Згідно ч. 6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Вважає, що арешт накладено на майно яке є спільною сумісною власністю, порушені її права як власника вказаного майна, а тому просила позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві, додавши, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.01.15 року спірне майно визнано спільною сумісною власністю, ухвалою касаційного суду від 25.03.15 року рішення суду другої інстанції залишено без змін, тому просив позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечувала, пояснивши, що позивачу належить ? частка майна, що підтверджується ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.05.12 року, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.01.15 року. Дані судові рішення набрали законну сила та мають для суду преюдиційне значення та встановлює саме часткову власність на спірне майно. Тому, позивач не має права пред'являти позовні вимоги щодо всього майна, в тому числі і частки, що належить відповідачу [PERSON] Крім того, позивачем пред'явлено позов щодо неподільних речей, щодо яких не може бути прийняте рішення щодо певної частини неподільної речі. Тому, в межах заявлених позовних вимог, в задоволенні позову слід відмовити. У судовому засіданні представник відповідача ВДВС Апостолівського РУЮ - Черепанова Н.П. проти задоволення позову в частині визнання неправомірними дій державного виконавця заперечувала, пояснивши, що на примусовому виконанні в ВДВС Апостолівського РУЮ перебуває виконавчий лист, виданий Апостолівським районним судом щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів. На виконання рішення суду державним виконавцем було накладено на все майно, що належить боржнику. Після цього було виявлено майно - житловий будинок, автомобілі та причіп, щодо яких згідно даних реєстраційних служб право власності зареєстровано за відповідачем [PERSON] Державним виконавцем складено акт, під час складання якого відповідач [PERSON] заперечень не мав. Такі дії державного виконавця повністю відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження». Згодом державним виконавцем встановлено, що вказане майно придбано в період шлюбу позивача та відповідача [PERSON] в зв'язку з чим державний виконавець звернувся до суду з поданням про визначення частки майна якою боржник володіє спільно з іншою особою, в результаті чого судом винесено ухвалу про визначення частки в майні боржника. Згодом судом апеляційної інстанції прийнято рішення про визнання за позивачем права власності на ? частку майна. Проте державний виконавець не може самостійно зняти арешт з описаного майна, оскільки такі дії здійснюються виключно на підставі рішення суду. Просила в позові в частині визнання незаконними дій державного виконавця відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено,що 06 лютого 1970 року зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с.8). Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2010 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь відповідача [PERSON] борг у розмірі 369295грн., а також судові витрати у розмірі 8820 грн. На примусовому виконанні в ВДВС Апостолівського РУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-878 виданого 19.07.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 405115,00 грн. Актом державного виконавця ВДВС Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 09.02.12 року описано та накладено арешт на майно боржника [PERSON] - будинок [ADDRESS], автомобіль легковий - універсал ВАЗ 21214 д.н. [NUMBER], причеп автомобільний 2003 року випуску д.н. [NUMBER], автомобілю мікроавтобус «Форд-транзит», 1996 року випуску державний номер [NUMBER]. Дані обставини не оспорюють ся сторонами. На час вчинення вказаної процесуальної дії за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на все вказане майно. Так, на ім'я відповідача зареєстровано наступні транспортні засоби: автомобіль ВАЗ 212140-130-20, 2008 року випуску, д.н. [NUMBER] (а.с.13); автомобіль «Форд транзит», 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.12) зареєстрований 21.09.2004року; причіп, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 21.09.2004року (а.с.11), житловий будинок, [ADDRESS] (а.с.10). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст..6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно положень ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно частини другої цієї статті арешт на майно боржника може накладатись шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Згідно ч. 5 цієї статті про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Згідно ч. 6,7 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2012 рік» розмір мінімальної плати становив 1073 грн., а отже сума, що підлягала стягненню 405115,00 грн. перевищила десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Оскільки на час вчинення виконавчої дії все перелічене майно було зареєстровано за відповідачем [PERSON], під час здійснення виконавчої дії [PERSON] будь-яких пояснень, заперечень (у тому числі, що спільної сумісної власності на вказане майно) не надав, про що зазначено в акті опису та арешту майна, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не допущено порушення закону при складанні акту опису 09.02.2012 року. Згідно п.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Відповідно до ухвали від 24.05.2012 року Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, яка набрала законної сили, за поданням державного виконавця визначена частка майна боржника [PERSON] у майні, яким він володіє спільно з [PERSON], а саме житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS]; автомобілю ВАЗ 212140-130-20, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; автомобілю «Форд транзит», 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; причепу 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 1/2 частини. Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.01.2015 року, яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право на 1/2 частку спільного майна подружжя, а саме на 1/2 частку: будинку з підсобними будівлями за адресою : [ADDRESS]; автомобіля легкового-універсалу ВАЗ 212140-130-20 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]; причепу автомобільного 2003 року випуску, державний номер [NUMBER]; автомобіля мікроавтобуса форд-транзит, 1996 року випуску, державний номер [NUMBER] Згідно ч. 2 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Рішення суду про зняття арешту позивачем [PERSON] на адресу ВДВС Апостолівського РУЮ не надавалось, тому були відсутні правові підстави для зняття арешту з майна державним виконавцем. 08.10.14 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про виключення майна з акту опису та зняття арешту. Матеріалами справи та дослідженими доказами підтверджується, що спірне майно придбано [PERSON] під час перебування його в шлюбі з позивачкою [PERSON]. Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.01.15 року частка [PERSON] у вказаному майні складає ?, ухвалою Апостолівського районного суду від 24.05.2012 року Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, визначено, що частка майна боржника [PERSON] у майні, яким він володіє спільно з [PERSON] - у розмірі 1/2 частини. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. А відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки в праві на майно: автомобіль ВАЗ 212140-130-20, 2008 року випуску, д.н. [NUMBER]; автомобіль «Форд транзит», 1996 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], причіп, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], житловий будинок, [ADDRESS], частка [PERSON] становить ?, то наявністю акта про опис та арешт майна від 09.02.12 року її права порушені, а тому підлягають захисту. Посилання представника відповідача [PERSON] на ту обставину, що речі на які накладено арешт є неподільними, а тому неможливо ухвалення рішення про виключення з опису певної частини неподільної речі суд відхиляє, оскільки іншого способу захисту порушеного права позивач [PERSON] не заявила. Тому вказана частка, що належить [PERSON] підлягає виключенню з акту опису та арешту та зняттю з цієї частки арешту. Інша ? частка спірного майна належить [PERSON], а тому звертатись з позовом щодо виключення з акту опису та арешту майна його частки позивач [PERSON] не вправі. На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] у рівних частинах - по 121,80 грн. з кожного.

Outcome: partial