Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року [PERSON] зобовязаний сплачувати на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач за весь час нарахування аліментів платив їх нерегулярно та не в повному обсязі, у звязку з чим в нього утворилася борг по аліментам. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2/0182/3809/2015, проведеного Нікопольським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 01 жовтня 2017 року складає 15 326,77 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь розраховану відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 3 570,43 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї 15 березня 2018 року надійшла письмова заява, в якій вона просила розглянути дану справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.20). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлений, в судові засідання не зявився, про дні розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення йому судових повісток (а.с.21,22). Жодних заяв від відповідача або відзиву на позов не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд зі згоди позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 17 липня 2007 року (а.с.4). Згідно виконавчого листа № 2/0182/3809/2015, виданого 09 листопада 2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, відповідач [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття (а.с.10). Відповідач допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2/0182/3809/2015, проведеним Нікопольським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області. Згідно даного розрахунку загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 01 жовтня 2017 року становить 15 326,77 грн. (а.с.6,7) Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по аліментам в сумі 15 326,77 грн. задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду України від 08.06.2011 року у справі № 6-51298св10. За таких обставин, суд приходить до висновку, що враховуючи те, що аліменти стягнуто на користь позивача за рішенням суду, дитина не досягла повноліття та виконавче провадження не закінчено, тому, заборгованість відповідача по аліментам підлягає стягненню з нього в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», та не може підмінятися рішенням суду. Щодо вимог [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, суд знаходить їх обґрунтованими та вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно частини 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Їх завдання сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен місяць із прострочених платежів (за кожен місяць). Дану правову позицію виловив Верховний Суд України у справі за № 6-94цс15. Враховуючи викладене, беручі до уваги правову позицію Верховного Суду України висловлену у справі за № 6-94цс15, суд вважає, що неустойка (пеня) нараховується на заборгованість зі сплати аліментів, що виникла з вини [PERSON] починаючи з липня 2016 року по вересень 2017 року в місяці, коли оплата взагалі не здійснювалася чи здійснювалася частково. Розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом № 2/0182/3809/2015 складає: 2016 рік, місяць:нарахованосплаченопростроченорозрахуноксума пені днівпені липень694,00-31694,00 х 1% х 31215,14 серпень694,00-31694,00 х 1% х 31215,14 вересень694,00-30694,00 х 1% х 30208,20 жовтень694,00-31694,00 х 1% х 31215,14 листопад694,00-30694,00 х 1% х 30208,20 грудень694,00-31694,00 х 1% х 30215,14 Всього: 1276,96 2017 рік, місяць:нарахованосплаченопростроченорозрахуноксума пені днівпені січень694,00-31694,00 х 1% х 31215,14 лютий694,00-28694,00 х 1% х 28194,32 березень694,00-31694,00 х 1% х 31215,14 квітень694,00-30694,00 х 1% х 30208,20 травень954,69-31694,00 х 1% х 31295,95 червень 954,69-30694,00 х 1% х 30286,41 липень954,69-31694,00 х 1% х 31295,95 серпень954,69-31694,00 х 1% х 31295,95 вересень954,69-30694,00 х 1% х 30286,41 Всього: 2293,47 Отже, загальна сума неустойки по виконавчому листу № 2/0182/3809/2015 складає 3 570 грн. 43 коп. (1276,96 грн. + 2293,47 грн.), та підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. З урахуванням викладених обставин, суд знаходить позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) на користь держави .

Outcome: partial