Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

У вересні 2017 року позивач в особі публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість по кредитному договору від 19.12.2016 року № б/н в сумі 41960 грн. 89 коп. та понесені судові витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 19.12.2016 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав кредит у розмірі 28717.22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 14.08.2017 року заборгованість становить всього 41960 грн. 89 коп., в тому числі: тіло кредиту 27796 грн. 96 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 4225 грн. 01 коп., заборгованість за пенею 5559 грн. 35 коп., штраф відповідно до 2.2 Генеральної угоди 4379 грн. 57 коп. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просив задовольнити позов. В судовому\~засіданні представник\~відповідач [PERSON] позов не визнала, не заперечувала, що [PERSON] отримав кредит, однак не погодилася із нарахованою позивачем сумою пені та штрафів, посилалася на тяжке матеріальне становище, оскільки відповідач ніде не працює та немає засобів для існування, просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.12.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості б/н від 19.12.2016 року яка приєднана до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до яких [PERSON] отримав кредит у розмірі 28717.22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши вказану Генеральну угоду, Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, сторони узгодили, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг. Згідно частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, враховуючи, що відповідач особисто підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, використовував кредитні кошти, а також здійснював періодичне погашення заборгованості, суд вважає підставними доводи позивача про те, що вказаний кредитний договір між сторонами є фактично укладеним. В силу вимог ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вбачається, що сторони досягли згоди по всіх істотних умовах кредитного договору б/н від 19 грудня 2016 року, підписали його, а тому такі умови кредитного договору є обов'язковими для виконання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. У відповідності до частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позивач умови договору виконав, а відповідач в свою чергу порушив взяті на себе зобов'язання та допустив виникнення заборгованості. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 14.08.2017 року заборгованість відповідача за договором № б/н від 19.12.2016 року становить всього 41960 грн. 89 коп., в тому числі: тіло кредиту 27796 грн. 96 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 4225 грн. 01 коп., заборгованість за пенею 5559 грн. 35 коп., штраф відповідно до 2.2 Генеральної угоди 4379 грн. 57 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21\~жовтня 2015\~року №6-2003цс15,від\~11\~жовтня 2017\~року №6-1374цс17, зважаючи на які з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення завдань цивільного судочинства у відповідності до Конституції України суд вважає, що вимога у частині стягнення штрафів не ґрунтується на законі, а тому в цій частині вимог позивачу слід відмовити. З огляду\~на викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню та\~з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по\~кредиту на\~загальну суму\~37581\~грн.\~32\~коп.,\~з яких:\~27796 грн. 96 коп. тіло кредиту;\~4225 грн. 01 коп. проценти за\~користування кредитом;\~5559 грн. 35 коп. заборгованість за пенею та комісією. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити у звязку з їх безпідставністю. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1433 грн. 00 коп. (37581,32\~грн. х 1600 грн. /41960,89 грн.). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial