Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № ZPXRRX03020003 від 10.03.2007 року в розмірі 27147,50 грн. та судові витрати у розмірі 271,47 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 10.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 1317,58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається із заяви позичальника, умов надання банківських кредиту фізичним особам «Розстрочка». В порушення умов Договору, відповідач умови укладеного договору не виконує і станом на 19.03.2014 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № ZPXRRX03020003 від 10.03.2007 року у розмірі 27147 (двадцять сім тисяч сто сорок сім) гривень 50 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 1313,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9868,88 грн; заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 387,36 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13809,30 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1268,93 грн. До теперішнього часу відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не погасив, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з"явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та у зв"язку з тяжким матеріальним становищем просить зменшити розмір заборгованості за кредитним договором. Дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто,якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник,який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Судом встановлено, що 10.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 1317,58 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5). Згідно наданого позивачем розрахунку, який відповідачем не оспорений, станом на 19.03.2014 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № ZPXRRX03020003 від 10.03.2007 року у розмірі 27147 (двадцять сім тисяч сто сорок сім) гривень 50 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 1313,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9868,88 грн.; заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 387,36 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 13809,30 грн.; а також штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) - 1268,93 грн. (а.с.4). Вказана заборгованість на теперішній час відповідачем у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Крім того, в рішенні від 11.07.2013 N 7-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. З розрахунку Банку видно, що розмір заявленої до стягнення пені значно (більше ніж у десять разів) перевищує заборгованість відповідача за тілом кредиту. За таких обставин, враховуючи вищезазначені засади цивільного права, інтереси Банку та відповідача, нарахована позивачем станом на 19.03..2014 року пеня підлягає зменшенню до рівня заборгованості по кредиту, а саме до суми в розмірі 1313,03 грн. На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що невиконанням зобов'язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором № ZPXRRX03020003 від 10.03.2007 року щодо своєчасного повернення суми кредиту, було порушено права позивача, а також те, що розмір пені, нарахованої за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, значно перевищує розмір збитків, завданих невиконанням відповідачем кредитних зобов'язань, з урахуванням принципів справедливості та розумності, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості, зменшивши розмір пені у сумі 13809 грн. 30 коп. до розміру тіла кредиту, а саме - до суми в розмірі 1313 грн. 03 коп., а також суд вважає необхідним відмовити в задоволені заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме: штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1268,93 грн., оскільки накладення на відповідача додатково штрафів суд розцінює як подвійне стягнення з урахуванням стягнених з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасне виконання останнім кредитних зобов'язань. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Кредитним договором № ZPXRRX03020003 від 10.03.2007 року за тілом кредиту в сумі 1313,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 9868,88 грн.; заборгованість по комісії за користуванням кредитом - 387,36 грн. - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає необхідним, за вищевикладеними підставами, зменшити суму пені до 1313,03 грн , що відповідає сумі заборгованості по тілу кредиту, а також вважає необхідним відмовити в частині позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме: штрафу (фіксована частина) в сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в сумі 1268,93 грн. Крім того, відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 271,47 грн. (а.с.20).

Outcome: partial