Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

У вересні 2015\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] проценти, нараховані на суму боргу, у розмірі 155\~210,36\~грн., 3% річних, нарахованих на суму боргу, у розмірі 34\~434,01\~грн. та інфляційні втрати у розмірі 206\~788,02\~грн. (позовні вимоги наведені з урахуванням заяви від 23.09.2015\~р. про збільшення позовних вимог, а.\~с.\~28 30). Від [PERSON] заперечень проти позову або заяви про визнання позову не надходило. Судом з'ясовано, що між [PERSON] та [PERSON] у період 08.12.2008\~р., 27.03.2009\~р. та 27.05.2009\~р. було укладено договір позики (далі Договір) грошових коштів у розмірі 900,00 доларів США, 470 євро та 232\~000,00\~грн., всього розмір позики у гривневому еквіваленті склав 244\~141,70\~грн., які [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] до 31.12.2009\~р., що встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.03.2012\~р. у справі №\~0603/2-1148/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 02.07.2013\~р. (а.\~с.\~8 10, 11 12). Цим же рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 284 904,18 грн. боргу за Договором, з яких 244 141,70\~грн. борг, 10\~115,28\~грн. 3% річних, нарахованих на суму боргу, та 30\~647,20\~грн. інфляційні втрати, станом на 17.01.2011\~р. На виконання зазначеного рішення 30.09.2012\~р. Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області було видано виконавчий лист (а.\~с.\~13), який перебуває на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, що підтверджується довідкою від 21.09.2015\~р., виданою цим органом (а.\~с.\~15). З цієї довідки вбачається, що стягнень за вказаним виконавчим листом станом на 21.09.2015\~р. не проводилось. Таким чином, [PERSON] не виконав зобов'язань за Договором з повернення [PERSON] боргу у розмірі 244 141,70\~грн. У постанові Верховного Суду України від 02.09.2015\~р. у справі №\~ 6-369цс15 міститься такий висновок (правова позиція): --- Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно із частиною першої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. --- Зважаючи в силу статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України на вказаний висновок (правову позицію) та встановлені вище обставини справи, Суд приходить до висновку, що на борг [PERSON] перед [PERSON] за Договором (244 141,70\~грн.) мають бути нараховані 3% річних та інфляційні втрати, починаючи з 18.01.2011\~р., та проценти у розмірі облікової ставки Національного Банку України, починаючи з 01.01.2010\~р. Таким чином позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на вимогах законодавства України. [PERSON] просить стягнути втрати від інфляції за період 01.01.2011\~р. по 30.06.2015\~р. у розмірі 206\~788,02\~грн., однак його розрахунок (а.\~с.\~6 7) містить помилку, правильною, з урахуванням листа №\~62-97р від 03.04.1997\~р. Верховного Суду України "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", є сума у розмірі 201\~236,78\~грн. [PERSON] просить стягнути проценти, нараховані на суму боргу, за період з 01.01.2010\~р. по 24.09.2015\~р. у розмірі 155\~210,36\~грн., однак його розрахунок (а.\~с.\~36) містить помилки, правильною є сума у розмірі 148\~544,81\~грн. [PERSON] просить стягнути 3% річних, нарахованих на суму боргу, за період з 18.01.2011\~р. по 25.09.2015\~р., у розмірі 34\~434,01\~грн., однак його розрахунок (а.\~с.\~6) містить помилку, правильною є сума у розмірі 34\~313,61\~грн. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме на його користь з [PERSON] підлягає стягненню проценти, нараховані на суму боргу, у розмірі 148\~544,81\~грн., 3% річних, нарахованих на суму боргу, у розмірі 34\~313,61\~грн. та інфляційні втрати у розмірі 201\~236,78\~грн. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи Частиною першою статті 88 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають стягненню у якості відшкодування судових витрат 3\~840,95\~грн. (судовий збір).

Outcome: partial