Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що інспектором праці в 2008 році була проведена перевірка підприємства ТОВ "Савкувейт ЛТД" за результатами якої було складено протокол 21.02.2008 року за ч.1 ст.41 КУпАП. Постановою суду від 21 квітня 2008 року провадження у справі було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Аналогічна перевірка була проведена в період 07-15 вересня 2009 року, за результатами якої було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.41 КУпАП. Постановою Володарсько-Волинського районного суду від 20.11.2009 року провадження у справі за ч.1 ст.41 КУпАП у відношенні позивача закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Просить суд стягнути з відповідача 429 гривень 80 копійок витрати, понесені ним за поїздки до суду і судові витрати, а також моральну (немайнову) шкоду в сумі 3000 гривень. Свої позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Тлустовська І.В. позов не визнала, вказуючи, що інспектор діяв в межах діючого законодавства, а тому позов повинен бути залишений без задоволення. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно діючого адміністративного законодавства при закритті адміністративної справи відшкодування заподіяної цим шкоди здійснюється на загальних засадах, передбачених цивільним кодексом. Наявність шкоди, заподіяної [PERSON] підтверджується слідуючими доказами. На аркушах справи 6-9 є протоколи, складені інспектором праці Нарівончик А.В. на [PERSON] і постанови суду про закриття проваджень по адміністративних справах за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення частково з слідуючих підстав. Позивач просив стягнути на його користь витрати по оплаті проїзду до адміністративного суду, оплата держмита адміністративного суду, послуги банку, проїзд до адміністративного суду, послуги банку в сумі 40 гривень і оплата автобусом до Володарсько-Волинського районного суду 27 квітня 2010 року, що не знайшло свого підтвердження, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає. Позов в сумі 318 гривень 40 копійок знайшов своє підтвердження, а тому підлягає до задоволення /а.с. 1, 10-12, 20, 28/. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Протиправна поведінка особи, яка завдала моральної шкоди, може полягати у: завданні каліцтва або іншого ушкодження здоров'я; протиправної поведінки щодо членів сім`ї чи близьких родичів потерпілого; знищенні чи пошкодженні майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позивач [PERSON] не надав суду жодних доказів про заподіяння йому моральної шкоди на суму 3000 гривень і судом також не добуто таких доказів, а тому позов є безпідставним і до задоволення не підлягає. На підставі викладеного суд приходить до переконання, що позов про стягнення матеріальних збитків і моральної (немайнової) шкоди підлягає до задоволення частково.

Outcome: partial