Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

Позивач як опікун непрацездатної сестри [PERSON] просить постановити рішення про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі із 150 до 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, пожиттєво. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішенням суду від 14.12.2006 року його сестру [PERSON] було визнано недієздатною, опікуном призначено матір [PERSON] Рішенням суду від 24.12.2007 року з відповідача на утримання [PERSON] як його дочки стягнуто аліменти в розмірі 150,00 гривень пожиттєво. Рішенням суду від 13.05.2015 року матір звільнено від обовязків опікуна і опікуном недієздатної [PERSON] призначено позивача. Вважає, що стягуваний розмір аліментів на даний час не може повністю забезпечувати потреби його непрацездатної сестри в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, лікуванні. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а на його звернення з цього питання не реагує. Провадження в справі відкрито ухвалою від 30.01.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з примірником матеріалів позову 08.02.2019 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Копією свідоцтва серії ІІ-ЕГ №339221 стверджено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] і [PERSON]. Рішенням Любомльського районного суду від 14.12.2006 року [PERSON] визнано недієздатною внаслідок психічного захворювання, її опікуном призначено матір [PERSON]. Із копії посвідчення серії АЗ №434062 вбачається, що [PERSON] є особою з інвалідністю першої групи і у звязку із цим з 01.01.2006 року їй призначена соціальна пенсія довічно. Укладений між батьками [PERSON] шлюб розірваний 18.10.2007 року, про що свідчить копія свідоцтва серії 1-ЕГ №013922. Рішенням Любомльського районного суду від 24.12.2007 року з відповідача в користь опікуна [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 150,00 гривень щомісячно і пожиттєво. Рішенням цього ж суду від 13.05.2015 року [PERSON] звільнено від повноважень опікуна та опікуном [PERSON] призначено позивача [PERSON], який доводиться їй рідним братом. Згідно із ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів. Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів на непрацездатних повнолітню дочку, сина не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Як на підставу збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що стягувана сума аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання непрацездатної дочки відповідача. Суд погоджується з такими доводами позивача, оскільки від дня присудження аліментів в сумі 150,00 гривень минуло більше 11 років і через інфляційні процеси в державі суттєво зменшилась купівельна спроможність такої суми, що є загальновідомим фактом і, в свою чергу, свідчить про зменшення можливостей у позивача, як опікуна непрацездатної дочки відповідача, належно здійснювати матеріальне забезпечення підопічної. Зазначене свідчить про обгрунтованість заявлених вимог по своїй суті і необхідність збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів. При збільшенні розміру аліментів суд враховує наступне. Як встановлено з письмових доказів непрацездатній дочці відповідача призначена соціальна пенсія довічно. Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Відповідач будь-яких заперечень проти позовних вимоги суду не подав, тим самим не довів своєї неспроможності надавати матеріальну допомогу непрацездатній дочці у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду. В той же час позивач не надав суду доказів, що мати непрацездатної дочки як другий з батьків, не може надавати матеріальної допомоги своїй непрацездатній дочці. Таким чином, при збільшенні розміру аліментів суд враховує отримання позивачем як опікуном непрацездатної сестри соціальної пенсії підопічної, спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, величину прожиткового мінімуму для осіб такої категорії, тому приходить до висновку про необхідність зміни розміру щомісячного стягнення аліментів до 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Такий розмір аліментів, на переконання суду, буде відповідати закріпленим у ч.9 ст.7 СК України загальним засадам сімейних відносин справедливості, добросовісності, розумності. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial