Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся з зазначеною заявою посилаючись на те, що у рішенні Свалявського районного суду від 30.03.2021 року, постановленого у вищезгаданій цивільній справі не зазначено вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Указує на те, що позивачем сплачено 6 147,20 грн. судового збору та 25 000 грн. вартості професійної правничої допомоги. Позаяк у даній справі відповідач визнав змінені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, вважає, що позивачці підлягає поверненню з державного бюджету половина сплаченого нею судового збору, що складає 3 073,60 грн. Зазначив, що понесені [PERSON] судові витрати з оплати професійної правничої допомоги підлягають відшкодуванню у повному обсязі, оскільки такі, на його думку, обгрунтовані належними та допустимими доказами, наданими до позовної заяви. Просить суд повернути з державного бюджету на користь [PERSON] 3076,60 грн. судового збору та стягнути з відповідача на її користь 25 000 грн. витрат з оплати професійної правничої допомоги. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у заяві від 14.04.2021 року, зазначив, що питання щодо стягнення частини судового збору з державного бюджету залишає на розсуд суду, щодо стягнення витрат на надання правничої допомоги, просив суд врахувати понесені відповідачем аналогічного виду витрати в сумі 30 000 грн. на обгрунтування яких надав докази. Щодо понесених позивачкою витрат на правничу допомогу, вважає такі неспівмірними у зв`язку з поданням заяви про зміну предмета позову і як наслідок, визнання зміненого позову відповідачем (т. 2 а.с. 150-151, 179-185). У судове засідання сторони не з`явилися, не заперечили щодо розгляду заяви без їхньої участі (т.2 а.с. 180, 186). Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені представником позивача вимоги підлягають до часткового задоволення зважаючи на наступне. 30.03.2021 року Свалявський районний суд ухвалив рішення у справі за позовом представника позивача [PERSON] - [PERSON] до [PERSON] про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та його поділ, яким змінений позов задоволено (т. 2 а.с. 164-165). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог і розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. 09.12.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя, у якому зазначила варіанти такого у натурі. За подання даного позову нею сплачено судовий збір у сумі 5763,00 грн. (т. 1 а.с.1). Відповідно до ухвали Свалявського районного суду від 20.05.2020 року, позивачкою доплачено суму судового збору у розмірі 3842,00 грн. (т. 2 а.с. 8). Таким чином, за подання згаданого позову [PERSON] сплачено судовий збір на загальну суму 9065,00 грн. До початку розгляду справи по суті, позивач відмовилася від частини позовних вимог та просила поділити майно між нею та відповідачем в ідеальних частках по 1/2 частині за кожним, про що останній не заперечив. Відповідно до розміру змінених вимог, позивачкою, на думку суду, необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 4802,00 грн. Отже, позивачем судовий збір сплачено у більшому розмірі. Статтею 7. ЗУ "Про судовий збір" передбачено повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог і розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. За ст. 142 ЦПК України у разі ... визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому Законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевикладене, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 2401,00 грн. Інша частина суми у розмірі 2401, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з положеннями ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат представником позивача, до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги, опис робіт виконаних адвокатом за укладеним договором на суму 25 000 грн. та квитанція до прибуткового касового ордера № 12 від 05.12.2019 року про прийняття від позивача вищезгаданої суми (т. 1 а.с. 184-186). Врахувавши складність справи, дослідивши докази на підтвердження витрат позивача на правову допомогу, урахувавши зменшення розміру заявлених позовних вимог, відсутність спору між сторонами щодо їх задоволення, суд вважає, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги є значно меншим, ніж зазначено у звіті адвоката, витрати є не співмірними із складністю справи, а тому, відсутні підстави для відшкодування таких витрат у зазначеному у описі розмірі. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу адвоката у даній справі є достатніми у розмірі 12500,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial