Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Виклад позиції позивача. Сторони проживали у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO] батьком якого у його свідоцтві про народження записаний відповідач. Подружнє життя не склалося, а тому згідно рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 22 листопада 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. З часу припинення шлюбних стосунків дитина проживає разом із її матір'ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не виконує свій батьківський обов'язок, а саме матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, духовним та фізичним розвитком дитини не цікавиться. Позивачу не відоме офіційне місце роботи відповідача, однак вона впевнена, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривен, щомісяця і до повноліття дитини. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 05.11.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача До початку підготовчого судового зсідання від представника позивача [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення судом заочного розгляду справи не заперечує. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали судді від 05.11.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.11.2018 року. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання (п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України) в судові засідання 28.11.2018 року та 20.12.2018 року не з'явився без поважних причин. З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом 28.11.2018 року було опубліковано оголошення на сайті Судова Влада України Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.3ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Процесуальні дії у справі В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду, який здійснювати у відсутності позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи по суті та ухвалення судового рішення у судовому засіданні, відповідно до вимог п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази У судовому засіданні встановлено, що між сторонами було укладено шлюб Під час перебування у шлюбі, у сторін даного цивільно - правового спору народилася дитина, син [PERSON], [INFO] батьком якого у його свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.6,7). 22.11.2011 року за рішенням Староміським районним судом м. Вінниці шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8). Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає. Перешкод для пред`явлення позову про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно дост. 150 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст.180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1ст.181 СК України). За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2ст.182 СК України). Висновки суду За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про стягнення аліментів на утримання дитини, відсутність матеріального забезпечення дтини з боку відповідача по справі та інші обставини справи, а тому суд на підставі наявних у справі доказів вбачає підстави для стягнення аліментів і приходить до висновку, що оскільки відповідач згідно закону зобов'язаний утримувати власну дитину позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн, у стягненні судових витрат з відповідача слід відмовити так як такі витрати документально не підтвердження..

Outcome: partial