Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

В липні 2015 року Кредитна спілка «Хмельницьке кредитне товариство» звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Чорноострівського торгово-закупівельного виробничого підприємства про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказала, що 25 січня 2012 року [PERSON] отримала у КС «Хмельницьке кредитне товариство» кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою процентів 48% річних, уклавши договір №13/12. Відповідно до договорів поруки №13/12-А, 13/12-Б, 13/12-В від 25.01.2012 року, укладених з [PERSON], [PERSON]А та [PERSON], а також договору поруки б/н від 25.01.2012 року, укладеного зЧорноострівським ТЗВП, останні виступають поручителями за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 13/12 від 25.01.2012 року. Строк (термін) виконання зобовязань Позичальника перед кредитною спілкою визначено договором 26.01.2015 року. [PERSON] порушила умови кредитного договору щодо строків сплати кредиту та процентів, тому станом на 20 липня 2015 року має прострочену заборгованість в сумі: 19 459,47 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, надала суду пояснення, в яких вказала, що у звязку з скрутним фінансовим становищем не має змоги погасити кредит Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали суду пояснення в яких вказали, що позичальник самостійно має розрахуватись за кредитом. Відповідач [PERSON] та представник Чорноострівського ТЗВП в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. 25.01.2012 року між КС «Хмельницьке кредитне товариство» та [PERSON] укладено кредитний договір № 13/12, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 10 000 грн. при умові сплати 48% річних, строком до 26.01.2015 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору КС «Хмельницьке кредитне товариство» 25.01.2012 року уклало договора поруки №13/12-А з [PERSON], №13/12-Б з [PERSON], №13/12-В з [PERSON] та договір без номера з Чорноострівським ТЗВП. Відповідно до договорів поруки поручителі відповідають за виконання [PERSON] зобовязань за кредитом в повному обсязі. [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором щодо сплати суми кредиту не виконує. Як вбачається із розрахунку заборгованості [PERSON], погашення кредиту здійснювалося з порушенням встановленого кредитним договором строку, а з вересня 2013 року кредит не погашається взагалі. Станом на 20 липня 2015 року заборгованість відповідача - [PERSON] перед кредитною спілкою за кредитним договором №13/12 від 25.01.2012 р. складає 19 459,47грн., з яких 8 946грн.77 коп. заборгованість по основній сумі кредиту, 10 512,70 грн. заборгованість по нарахованих процентах. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором №13/12 від 25.01.2012 року; графіком розрахунків; видатковим касовим ордером від 25.01.2012 року; договорами поруки №13/12-А, №13/12-Б, №13/12-В та б/н від 25.01.2012 року; довідкою-розрахунком заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобов'язання перед банком за договором кредиту позичальник виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення з нього суми несплаченого кредиту. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Постановою Верховного Суду України від 17.09.2014 року в справі №6-53цс/14 визначено, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, прострочення сплати кредиту виникло у позичальника в вересні 2012 року, як по тілу кредиту так і по процентах. Графіком погашення кредиту передбачено черговість платежів за договором кредиту. При цьому, судом враховано те, що зобов'язанням боржника, а відтак і поручителів є повернення суми кредиту та процентів за кредитом, сплачуючи його частинами (внесення щомісячних платежів), згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. З вищезазначеної постанови Верховного Суду України, а також постанови Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі 6-20цс/14, слідує, що терміном виконання зобов'язань в такому випадку є дата внесення чергового щомісячного платежу у відповідності до графіку погашення. Тобто недотримання графіку повернення кредиту та сплати відсотків, слід вважати невиконанням зобов'язання за договором. У разі пред'явлення кредитодавцем вимог до поручителя більше ніж через шість місяців, після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Таким чином, зобов'язання поручителів [PERSON], [PERSON]А, [PERSON], та Чорноострівського ТЗВП понад шестимісячний строк звернення до суду є припиненими, тому позов до них підлягає частковому задоволенню в межах цього строку, а саме на суму 530,54 грн., солідарно з [PERSON], тобто за січень 2015 року, оскільки в подальшому строк дії договору закінчився. Залишок заборгованості за кредитом в розмірі 18928,93грн. підлягає стягненню особисто з [PERSON] Судові витрати становлять 243,60 грн. і підлягають стягненню на користь позивача з [PERSON]

Outcome: partial