Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON], в якому з урахуванням прийнятих судом уточнень, просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи від дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2006 року по 2011 рік сторони перебували в шлюбно-сімейних відносинах. Від спільного життя мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, сторони не змогли створити гарної родини через різні погляди на життя та з 2011 року мешкають окремо, діти залишились проживати з позивачем та знаходяться на його повному матеріальному утриманні. Враховуючи, що відповідачка не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, матеріальної допомоги не надає, офіційно не працює, просить суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та вказував, що діти знаходяться на його повному вихованні та матеріальному утриманні, відповідач жодної допомоги не надає. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог частково, посилалась на відсутність коштів та вказувала, що коли має змогу надає матеріальну допомогу добровільно, проти стягнення з неї аліментів не заперечувала, але зазначила що платити по 2000 грн. не має можливості, бо на теперішній час вона не працює. Представник третьої особи Служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідачки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.\~\~ В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Судовим розглядом встановлено, та не заперечувалось сторонами у справі, що з 2006 року по 2011 рік, сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], Серії І-ВЛ № 432770, виданому Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] /а.с. 18/. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], Серії І-ВЛ № 431904, виданому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, батьками записані: [PERSON] та [PERSON] /а.с. 19/. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що діти проживають з батьком. На підтвердження місця проживання дітей позивачем надано до матеріалів справи довідку КП «Жилкомсервіс» № 4276/2/07-05 від 01.03.2017 року /а.с. 6/. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як встановлено у ході судового розгляду справи, відповідачка не надає на утримання своїх неповнолітніх дітей матеріальної допомоги. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. \~\~ У\~відповідності зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення\~ними повноліття. \~\~\~\~ Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. \~\~\~\~Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~\~\~З наведених положень законодавства слідує, що основною метою права на аліменти є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України № 1801-VІІІ від 21.12.2016 року «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для дитини у віці від 6 до 18 років - 1689 грн., суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей, починаючи з 22.06.2017 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідачки утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітні діти знаходиться на вихованні й утриманні позивача, відповідач інших утриманців не має та має можливість утримувати дітей, оскільки є працездатною особою, однак на час ухвалення рішення судом не працює, інших осіб на своєму утриманні не має. Враховуючи викладене, та приймаючі до уваги, що відповідачка не працює суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп., та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 1ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.06.2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей залишено без руху, у звязку із несплатою позивачем судового збору у розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.07.2017 року, яка набрала законної сили, позовну заяву[PERSON] до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в частині позбавлення батьківських прав повернуто позивачу, через не усунення недоліків. 14.07.2017 року позивачем до матеріалів справи надано платіжне доручення № 0.0.805739752.1 від 14.07.2017 року про сплату судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. У звязку з тим, що позовна заява [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав повернута позивачу, на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне повернути сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. позивачу. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial