Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] у вересні 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідачів, просить встановити факт спільного проживання її однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1 вересня 2001 року зі [PERSON], померлим [INFO], по час смерті останнього, та визнати за нею право власності на 14/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що становить ? частку від 28/100 частин зазначеного домоволодіння, а саме домоволодіння літ «Б-1» та скадається з приміщень (кімнат):1 (2,1кв.м.); 3-1 (12,4 кв.м.); 3-2 (7,8 кв.м.); 3-3 (20,7 кв.м.),3-4 ( 9.0 кв.м.); 3-5 ( 3,7 кв.м.) загальною площею 55,7 кв.м., В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 1 вересня 2001 року перебувала у фактичних шлюбних стосунках зі [PERSON], вони проживали однією сім'єю. З вересня 2001 року по січень 2002 року вони проживали у її- позивачки - матері у с. Добропілля Валківського району Харківської області, з січня по травень 2002 року - у м. Харкові у друга [PERSON] - [PERSON], з травня 2002 року по травень 2004 року - у батьків [PERSON] у с. Добропілля Валківського району Харківської області. Між нею та [PERSON] склались усталені відносини, що притаманні подружжю, вони вели спільне господарство, несли спільні витрати. Вона- позивачка- здійснювала догляд за батьками [PERSON], які в силу похилого віку та стану здоров'я потребували догляду, а також за братом [PERSON] - інвалідом 2 групи, які згодом померли. Разом зі [PERSON] вони виховували її сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], прізвище якому було надано в честь [PERSON] Разом зі [PERSON] вони подорожували. У травні 2004 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] придбав 28/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. Вказане домоволодіння придбано за час їх спільного проживання за їхні спільні грошові кошти. Для придбання цього будинку вона- позивачка - позичала грошові кошти: у [PERSON] - 12 000 грн., у своєї матері - 2 000 грн., у [PERSON] - 1 700 грн., у [PERSON] - 1 500 грн. Всі ці кошти пішли на придбання спірного будинку. Погашення боргу здійснювалось спільними зусиллями її та її матері, яка працювала та вела домашнє господарство, а також [PERSON] і його батьками. 03.02.2009 року вона- позивачка - була зареєстрована у спірному будинку. За спільні кошти вони здійснювали капітальний та поточний ремонт придбаного домоволодіння. За її власні, а також за спільні зі [PERSON] грошові кошти здійснювалось утримання вказаного нерухомого майна, сплачувались комунальні послуги. [INFO] [PERSON] помер, вона- позивачка- поховала його за власний кошт. 18 липня 2016 року вона подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Посилаючись на положення ст. 74 СК України, ч.4 ст. 368, ст. 372 ЦК України, вважає, що у неї виникло право на ? частину вказаного нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю її та [PERSON], оскільки їх частки у майні є рівними. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначила, що гроші на придбання будинку позичали, потім віддавали. Вона - позивачка - працювала в магазині, отримувала допомогу на дитину. Її мати допомагала, мала дохід від продажу свиней. В даний час на спірний будинок накладено арешт, оскільки з [PERSON] підлягає стягненню 20 000 грн. Відповідачка [PERSON] позов визнала частково, пояснила, що через позивачку 15 років тому розійшлись її батьки - [PERSON] та [PERSON] Батько дійсно проживав з [PERSON], цього вона не оспорює. У [PERSON] народився син, якого вони сприймали як брата, а батько нікому нічого не казав, тому що дитина не його. Гроші на спірний будинок заробив її батько на Півночі, ніяких грошових коштів вони не позичали, навпаки, її батько позичав гроші. Батько побив другого чоловіка матері, та [PERSON] позичала гроші, щоб відкупити його. Вважає, що боргова розписка була складена перед подачею позову. Вона подала заяву про прийняття спадщини, та вважає, що будинок належить її батькові. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти встановлення факту проживання її батька -[PERSON] з позивачкою однією сім'єю з 2001 року. Зазначила, що вона також претендує на спадкове майно, про що подала заяву. В письмових поясненнях відповідачка [PERSON] зазначила, що визнає позовні вимоги частково, в частині встановлення факту проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу, проти визнання права власності на частину будинку заперечує, оскільки вважає фіктивною боргову розписку, надану позивачко, складеною перед пред'явленням позову. Зазначила, що її батько багато працював на Півночі, та мав достатньо особистих коштів для придбання житла. Вона не заперечує, щоб [PERSON] скористалась своїм правом на спадкування за законом у порядку черговості. Відповідачка [PERSON] позов в судовому засіданні визнала, пояснила, що не заперечує, що її батько проживав разом з [PERSON], вели спільне господарство. Батько працював, будинок купив сам. Батько позичав у своєї сестри гроші. Представник відповідачів [PERSON] пояснила, що факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю вона не оспорює, в інший частині проти позову заперечує, оскільки будинок купив [PERSON] за свої кошти, які заробив на Півночі. Також його сестра [PERSON] позичала йому гроші та він віддавав, а [PERSON] не могла йому позичати гроші, навпаки, він їй позичав. Вважає придбане нерухоме майно особистою власністю [PERSON] В судове засідання представник 3-ї особи - 2-ї Харківської державної нотаріальної контори не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву з проханням справу розглядати у відсутності представників. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника 3-ї особи, оскільки суду надана копія спадкової справи. Суд, вислухавши сторони, представника відповідачів [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, становив наступні факти та відповідні правовідносини. З свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Палацом новонароджених м. Харкова, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (після зміни прізвища - представник відповідачок [PERSON]). З свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Палацом новонароджених м. Харкова, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Палацом новонароджених м. Харкова, вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між спадкодавцем [PERSON] та [PERSON] розірвано 25 травня 1988 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого Комінтернівським ЗАГС м. Харкова. За договором купівлі-продажу від 15 липня 2000 року [PERSON] ( після зміни прізвища - [PERSON]) продала [PERSON] 1-кімнатну квартиру [ADDRESS] за 7 067 грн. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Валківського районного управління юстиції Харківської області, шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано 25 липня 2001 року. Позивачка є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області.. З договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом 2-ї Харківської державної нотаріальної контори, 4 травня 2004 року, вбачається, що [PERSON] купив у [PERSON] за ціною 27 800 грн. 28/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке розташовано на земельній ділянці розміром 1191 кв.м., та складається з житлового будинку з прибудовами літ «А-1» житловою площею 58, 5 кв.м., житлового будинку з прибудовами літ «Б-1» житловою площею 65, 8 кв.м., та при них є надвірні будівлі: сараї літ. «В,З, И, К, Ч, Ц», льохи літ «Д,М,Т», літня кухня літ «Г», вбиральні літ. «Ж, С, У», душі літ «О, Р», альтанка літ «П»., споруди № 1-6. Право власності [PERSON] на зазначену частину домоволодіння на підставі вказаного договору купівлі-продажу зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 21 травня 2004 року. Позивачкою надано суду квитанції про оплату комунальних послуг за вказано адресою за період з вересня 2004 року по грудень 2015 року. З довідки ЧП «ПТФ Влад-М» № 3 від 21.10.2016, № 12 від 221.10.2016, № 13 від 21.10.2016 вбачається, що [PERSON] працював водієм, та за період 01.10.2009 по 01.12.2014 отримав дохід у розмірі 577 569 грн. 19 коп., за період з 1.03.2009 по 30.09.2009 - 1 686, 44 грн., за період з 05.01.2015 по 21.06.2016 - 14 791, 47 грн. відповідно. Позивачкою надана суду копія розписки від 27.04.2004 року від її імені про отримання нею у позику у [PERSON] грошових коштів в розмірі 12 000 грн. для придбання будинку зі строком повернення до 27.04.2006, де зазначений свідок [PERSON] Судом оглянути фотографії позивачки зі [PERSON], які свідчать про те, що вони проводили разом час, в сімейній обстановці. З довідки про склад сім'ї та зареєстрованих осіб № К-34-3196/0/168-16-3076 від 07.076.2016, виданої Адміністрацією Холодногірського району м Харківської міської ради, вбачається, що за адресою: [ADDRESS],з 03.02.2009 зареєстрована [PERSON] ,як співмешканка померлого власника [PERSON], та з 25.06. 2015 син [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Зазначене підтверджується також відміткою про реєстрацію в паспорті позивачки. Як вбачається з довідки про склад сім'ї, виданою головою квартального комітету «Верхнє-Гиївській» від 17.04.2007 року, наданої суду представником відповідачів, по [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON], [INFO] разом з батьком - [PERSON] З свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у віці 54 роки. Позивачкою надана суду накладна № 92 від 23 червня 2016 року про оплату нею - [PERSON] вартості поминального сніданку на загальну суму 8 047 грн., та чек про сплату витрат на поховання. З копії спадкової справи, направленої суду приватним нотаріусом ХМНО Гуменною Л.П вбачається, що 18 липня 2016 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] В Спадковому реєстрі 06.07.2016 приватним нотаріусом Гуменною Л.П. зареєстрована спадкова справа [NUMBER] після смерті спадкодавця [PERSON]. Згідно з листом № 45/01-16 від 17.02.2017 приватного нотаріуса ХМНО Гуменної Л.П. з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись доньки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] - 6 липня 20156 року, [PERSON] - 18 липня 2016 року, донька спадкодавця [PERSON] - 12 серпня 2016 року. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Представником відповідача також надана суду копія постанови державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ від 26 травня 2008 року про арешт майна боржника - [PERSON] в ході виконання виконавчого листа про стягнення з нього на користь [PERSON] 19 548 грн. Суд, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦК України а кти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п.1 розд. У11 прикінцевих положень Сімейного Кодексу України цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року, й до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набуття ним чинності. Ці права і обов'язки, визначаються на підставах, передбачених СК України, у тому числі й положення ч.1 ст. 74 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України с падкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК відповідачки [PERSON], [PERSON], [PERSON], як дочки спадкодавця [PERSON], є спадкоємцями першої черги за законом, та вони прийняла спадщину відповідно до положень ч.1 ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу у передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки; сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Згідно п. 21 вказаної Постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Отже, встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу має для відповідачки суттєве юридичне значення, оскільки цим фактом вона обґрунтовує своє право на частку у спільному майні, придбаному спільно зі [PERSON], та в інший спосіб захистити свої спадкові права, як через встановлення даного факту, відповідачка не може. За клопотанням позивачки судом допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив в суді факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 20001 року по день смерті останнього. Пояснив, що [PERSON] та [PERSON] придбали за спільні кошти у 2004 році спірний будинок, та він приймав участь при оформленні угоди, перевіряв документи. На придбання будинку вони позичали грошові кошти, мали намір позичити у нього, однак у нього не було грошей. Йому відомо, що гроші на придбання будинку позивачка позичила у двоюрідної сестри [PERSON] близько 12- 15 тис. грн, та у сім'і [PERSON]. Мати допомагала їй повертати борг Гроші, які в [PERSON] заробляв на Півночі, пішли на вирішення питання з кримінальною справою, порушеної внаслідок бійки між [PERSON] та співмешканцем його колишньої дружини [PERSON]. Будинок вони придбали без комунікацій, [PERSON] разом з [PERSON] робили капітальний ремонт, проводили каналізацію, воду, опалення, та він - свідок - також в цьому приймав участь. Молодшу доньку [PERSON] влаштувала в інтернат, остання весь час знаходилась у [PERSON] з [PERSON]. Позивачка доглядала за батьком [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2001 року по день його смерті. Вони придбали разом спільний будинок у занедбаному стані, та разом робили ремонт, та він- свідок - також допомагав, робили опалення, дах будинку, та вони більшу суму вклали на ремонт. [PERSON] доглядала батьків [PERSON]. Будинок вони придбали за спільні кошти. [PERSON] розповідав, що батьки [PERSON] допомагали. Вони позичали гроші, сума йому невідома, у [PERSON] сестри. Свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з позивачкою. З 2004 року стали проживати у спірному будинку [PERSON] та [PERSON], та з ними син [PERSON], так вони жили разом однією сім'єю до смерті [PERSON]. Вони разом займались ремонтом будинку. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка перебувала у фактичних шлюбних стосунках з її братом - [PERSON]. 15 років тому його колишня дружина [PERSON] позбавили [PERSON] житла, виставили на вулицю, всі квартири були продані, та йому нічого не залишили. [PERSON] поїхав на Північ. Він проживав однією сім'єю з [PERSON] 15 років. Вони придбали за спільні кошти будинок на [ADDRESS]. У них з [PERSON] народився син. У придбаному будинку вони робили ремонт. Потім сталася бійка зі співмешканцем [PERSON], та гроші [PERSON] були витрачені на лікування і на те, щоб закрити кримінальну справу. Свідок [PERSON] пояснив, що працював разом з [PERSON] [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON], вони були у фактичних шлюбних стосунках, прожили разом до смерті [PERSON] 15 років. Вони придбали за спільні кошти частину будинку у занедбаному стані, де не було ані даху, ані стелі. Гроші вони позичали у [PERSON]. Хотіли позичити у нього, однак у нього не було. Вони робили разом ремонт, та він- свідок їм допомагав. Свідок [PERSON] пояснив, що він дружив з сім'єю [PERSON] та [PERSON], які проживали однією сім'єю 15 років. [PERSON] залишила [PERSON] без житла та майна. [PERSON] з [PERSON] проживали в селі, де жила [PERSON], шукали жило. За спільні кошти [PERSON] та [PERSON] придбали спірний будинок, який потребував капітального ремонту, не мав ані стелі, ані даху. На придбання будинку вони позичили 1 500 грн. у його - свідка - дружини. Гроші на придбання будинку давали також батьки [PERSON], [PERSON], [PERSON] сестра. Та, крім того, [PERSON] працювала, отримувала дохід. Позичати гроші у сестри він - свідок - їздив разом з [PERSON], залишався в автомобілі, коли той заходив до сестри за грошима. Свідок [PERSON] пояснив, що коли [PERSON] розійшовся з [PERSON], він залишився без житла та деякий час проживав у нього. Потім [PERSON] 15 років проживав з [PERSON], до самої смерті. [PERSON] позичала гроші у розмірі 12 000 грн на придбання будинку. Вони з [PERSON] за спільні кошти придбали будинок, який потребував капітального ремонту, а потім робили ремонт. Він - свідок- давав гроші дружині, а та - [PERSON]. [PERSON] віддала борг. Вона весь час працювала. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON]. У 2011 році [PERSON] виставила її брата [PERSON] на вулицю, залишила без житла та без майна, продала квартиру, та він прийшов до неї - свідка - жити. З 2001 року [PERSON] став проживати з [PERSON], повідомив, що у них народився син [PERSON]. У неї [PERSON] та [PERSON] проживали з 2001 року до весни, потім жили на квартирі. [PERSON] їздив на Північ, заробляв гроші, хотів купити житло. Потім [PERSON] з [PERSON] придбали розвалену хату на [ADDRESS]. Вона - свідок- позичала [PERSON] під розписку на придбання будинку 12 000 грн., [PERSON] в той час був у відрядженні. Потім [PERSON] два роки віддавала борг. [PERSON] з [PERSON] робили ремонт, допомагали дітям [PERSON]. [PERSON] працювала на трьох роботах. Він добре ставився до дітей. [PERSON] доглядала батьків та брата [PERSON], всім допомагала. [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю з 2001 року до його смерті - до [INFO]. [PERSON] позичала [PERSON] гроші. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивачки, проживає в [ADDRESS]. Йому відомо, що [PERSON] з [PERSON] проживали однією сім'єю з 2011 року до смерті [PERSON]. З ними також проживав син [PERSON]. Вони разом приїхали в будинок [NUMBER] [PERSON] розповідав, що будинок вони купили за спільні з [PERSON] кошти, позичали у сестри. Вони разом проводили воду, газ, опалення, робили ремонт. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживала разом зі [PERSON] однією сім'єю 15 років, до самої його смерті. Вони купили на спільні кошти будинок на провулку Хорошівському у занедбаному стані, разом робили ремонт. [PERSON] працювала, заробляла гроші. [PERSON] позичала у неї гроші у розмірі 1 700 грн. на придбання будинку, а віддавала її мама. Вони ще у когось позичали гроші на будинок. Свідок [PERSON] пояснила, що її чоловік дружив з [PERSON], їхні діти навчались в одному класі. Вона - свідок- придбала будинок у с. Добропілля недалеко від будинку матері [PERSON]. [PERSON] вигнала [PERSON], залишила без житла та майна, та він прийшов до них, а потім, проживав у сестри. Потім він став проживати однією сім'єю 15 років тому з [PERSON], та жив з нею до самої смерті. Вони вели спільне господарство. [PERSON] доглядала його родичів. Вони шукали себе житло, та придбали за спільні кошти спірний будинок. На придбання будинку вона - свідок - позичила [PERSON] 1 500 грн. Вони робили ремонт у будинку. [PERSON] побив [PERSON] - співмешканця [PERSON], то гроші [PERSON] були витрачені на вирішення питання щодо закриття справи. За клопотанням представника відповідачів судом допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що перебуває у фактичних шлюбних стосунках зі [PERSON] - донькою [PERSON]. [PERSON] [PERSON] з 2007 року. З [PERSON] вони багато разів приїжджали в гості до [PERSON] у спірний будинок, де він жив з [PERSON]. Зі слів [PERSON], цей будинок він купив, заробивши гроші на Півночі, він його повністю відремонтував. [PERSON] при ньому казала, щоб [PERSON] залишив [PERSON] дачу в Мерчику, а [PERSON] - будинок на [ADDRESS]. Вона казала, що вони з [PERSON] підуть на вулицю, тому вона пропонувала такий розділ. Він думав, що [PERSON] - спільна дитина [PERSON] та [PERSON], однак [PERSON] сказала, що у [PERSON] не його син. За чиї кошти придбано будинок, йому невідомо, коли він став спілкуватись з ними, будинок вже був придбаний. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] - її сваха, її - свідка - син - проживає з відповідачкою [PERSON]. [PERSON] казав їй, що будинок на [ADDRESS] буде для [PERSON], квартира на [ADDRESS] - для інших дочок, а він з [PERSON] поїдуть у будинок у Мерчик. оскільки аліменти він на дочок не платить, та це буде замість аліментів. [PERSON] розповідав, що поїхав на Північ, заробив гроші та сам купив будинок. З [PERSON] він не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Свідок [PERSON]- чоловік матері відповідачів - їхнього представника [PERSON]- пояснив, що він зареєстрував шлюб з [PERSON] у 2000 році. Він - свідок- укладав з [PERSON] фіктивний шлюб, щоб позбавити [PERSON] права на житло. Він- свідок - є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] їздив на Північ, заробив гроші та придбав нерухомість. [PERSON] проживав з [PERSON], у них є спільна дитина. Потім дочки стали спілкуватись з [PERSON], у них налагодились і дружні стосунки з [PERSON]. У нього стався інцидент з [PERSON], внаслідок чого він потрапив у лікарню, та потім він писав заяву, щоб [PERSON] відпустили з міліції. Оцінюючі надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що показаннями всіх допитаних свідків, письмовими доказами, а також поясненнями сторін в судовому засіданні доведений факт проживання позивачки однією сім'єю без реєстрації шлюбу зі [PERSON] з 2001 року по час його смерті. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилалась на норми Сімейного Кодексу, які регулюють правовий режим майна набутого за час фактичного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки. Зі змісту позовних вимог вбачається, що у зв'язку із необхідністю вирішення питання щодо здійснення права сумісної власності позивачки, виникла потреба у встановлені факту проживання однією сім'єю. Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Чинний до 31 грудня 2003 року Кодекс законів про шлюб і сім'ю України не містив аналогічної ст. 74 СК України норми, а тому не дозволяв суду прирівнювати набуті чоловіком і жінкою під час проживання однією сім'єю без шлюбу правовідносини до подібних, що набувалися під час шлюбу. Враховуючи, що спірний будинок придбаний 04.05.2004 року, правовідносин с сторін регулюються ЦК України та СК України, які набули чинності з 1 січня 2004 року. Отже, на правовідносини до 1 січня 2004 року норми СК України не застосовуються, такий факт може бути встановлено лише щодо відносин, які виникли після набрання чинності Сімейним кодексом України, тобто не раніше 1 січня 2004 року, тому суд задовольняє позов частково, встановлює факт спільного проживання позивачки зі [PERSON], померлим [INFO], однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року по час смерті останнього. Відповідно до ст. 368 ЦК України с пільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю але не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, яка регулює право спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України м айно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з положеннями ст. 63 СК України д ружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 70 СК України розмір часток майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Доказів наявності угоди між позивачкою та померлим [PERSON] про інший розмір часток суду не надано. Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" надав роз'яснення, що при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Правове значення в даному випадку має доведеність обставин, на які посилається позивач в підтвердження вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю та про поділ майна. [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позивачка у встановленому законом порядку довела ті обставини, що з 1 січня 2004 року, з часу набуття чинності ЦК та СК України, та на час придбання спірного нерухомого майна, між нею та [PERSON] дійсно склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, а саме, що вони спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, а також й той факт, що джерелом придбання спірного майна були спільні сумісні кошти та їх спільна праця. Вищенаведеними показаннями допитаних за клопотанням позивачки свідків повністю доведено як факт спільного проживання без реєстрації шлюбу, так і придбання спірного будинку за спільні кошти. Вказані докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, та відповідачами не спростовані, тому суд кладе їх в основу рішення. Суд не приймає до уваги показання допитаних за клопотанням представника відповідачів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо придбання [PERSON] спірного домоволодіння за його особисті кошти, оскільки свідок [PERSON] є чоловіком матері відповідачів - їхнього представника [PERSON], свідок [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних стосунках з відповідачкою [PERSON], а свідок [PERSON] є матір'ю свідка [PERSON], тому вказані особи зацікавлені в наслідках розгляду даної справи, від розв'язання даного спору залежить об'єм спадкового майна відповідачок, тому їхні показання не є об'єктивними, та спростовані показаннями свідків, допитаних за клопотанням позивачки. Суд дає перевагу показанням допитаних свідків за клопотанням позивачки, які є сусідами, родичами та друзями покійного [PERSON], тому їхні показання є об'єктивними та достовірними. Посилання представника відповідача на те, що на підтвердження позики позивачкою не надано оригіналу боргової розписки суд до уваги не приймає, оскільки на даний час борг погашений, а факт позики, як і факт придбання спірного нерухомого майна за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами заперечення, на які послались відповідачі. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підстави набуття права власності передбачені ст. 328 ЦК України.. Так, п раво власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. П раво власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, суд приходить до висновку, що 28/100 частин спірного будинку з надвірними будівлями є спільною сумісною власністю позивачки [PERSON] та [PERSON], померлого [INFO]. Виходячи з рівності часток співвласників, позивачці належить 14/100 частин домоволодіння [ADDRESS], що становить ? частку від 28/100 частин зазначеного домоволодіння. В частині визнання права власності позивачки на конкретні приміщенні домоволодіння позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою фактично заявлені вимоги про виділ частки в натурі, та ніяких доказів в обґрунтування вказаних позовних вимог нею не надано.

Outcome: partial