Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 13.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 567, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 100000,00 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу позивачу транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Volvo FL6 , рік випуску: 1998, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер:[NUMBER]. 18.06.2013 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду на користь третьої особи було оголошено в розшук автомобіль марки Volvo FL6 , рік випуску: 1998, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер:[NUMBER], що на праві власності належить [PERSON]. Вищезазначені обтяження державних виконавців зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Оскільки право застави у ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло 13.12.2007 року, а постанова про розшук майно була винесена 18.06.2013 року, тобто пізніше ніж було укладено договір застави, позивач просить зняти розшук, накладений постановою від 18.06.2013 року на автомобіль марки Volvo FL6 , рік випуску: 1998, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер: [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], а також стягнути судові витрати з відповідачів. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позов, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Управління Пенсійного Фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі у судове засідання не з'явилися, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Амур-Нижньодніпровського відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину не явки суду не повідомляв. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, підлягають задоволенню частково. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 567, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 100000,00 гривень. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу позивачу транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Volvo FL6 , рік випуску: 1998, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер:[NUMBER]. Пунктом 6 договору застави автотранспорту № 567-1 від 13.12.2007 року сторони домовилися, що заставна вартість автомобіля марки Volvo FL6 , рік випуску: 1998, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер:[NUMBER] складає 123 250,00 грн. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Статтею 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. 18.06.2013 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду на користь третьої особи було оголошено в розшук автомобіль марки Volvo FL6 , рік випуску: 1998, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер:[NUMBER], що на праві власності належить [PERSON]. За ч. 2 ст. 14 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Частиною 7 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За наведених вище обставин позивач є обтяжувачем з вищим пріоритетом та у зв'язку з цим має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження, тому суд вважає зняти розшук, накладений 18.06.2013 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, майно - автомобіль марки Volvo FL6 , рік випуску: 1998, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер:[NUMBER], що на праві власності належить [PERSON]. Судові витрати на рахунок сторін, які їх понесли.

Outcome: partial