Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 08.09.2017 р. звернулась в суд із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою від 25.09.2017 р. відкрито провадження у справі. 04.12.2017 р. позивач [PERSON] подала заяву про уточнення позовних вимог та просить визначити та визнати за померлою 12.05.2017 року [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], що була отримана нею у власність в процесі приватизації згідно розпорядження Сихівської районної адміністрації №942 від 13.11.2003 р. та свідоцтва про право власності від 13.11.2003 р. №С-01608. В обґрунтування позову покликається на те, що її бабця [PERSON], яка померла 12.05.2017 р., заповіла їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось. [PERSON] була співвласником квартири [ADDRESS], однак частки співвласників не були визначеними, а відтак виникають труднощі при прийнятті спадщини. Померлій [PERSON] належала 1/3 частини квартири, яка складається з 1/4 частини спадкодавця, що була нею отримана у власність в процесі приватизації у 2003 році та 1/12 частини спадкодавця, що була нею успадкована після смерті [PERSON] (співвласника квартири). Таким чином, на даний час підлягає визначенню та визнанню за померлою [PERSON] право власності на 1/4 частини квартири, оскільки у 2003 році квартира була приватизована чотирма співвласниками у спільну сумісну власність. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, 04.12.2017 р. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомили та не подали до суду відзив на позовну заяву. Представник третьої особи Шостої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. 26.12.2017 р. на адресу суду надійшов лист від державного нотаріуса Шостої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], в якому остання просить розглядати справу у відсутності представника третьої особи, у вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Враховуючи повторну неявку відповідачів в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право власності №С-01608 від 13.11.2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2349887 (а.с.4-5, 6). 12 травня 2017 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на частку квартири [ADDRESS] (а.с.11 копія свідоцтва про смерть). Частка у праві спільної сумісної власності, згідно із вимогами ч. 1\~ст. 1226 ЦК України, спадкується на загальних підставах. Згідно із ч.1\~ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із\~ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі\~частки\~із майна,\~що\~є\~у\~спільній\~сумісній власності . У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше\~не\~встановлено домовленістю між ними,\~законом або рішенням суду. Відповідно до\~ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до положень пункту 12\~Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Згідно розяснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.\~Зі змісту ст. 357\~ЦК\~України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до листа державного нотаріуса Шостої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 19.12.2017 р., у вказаній конторі заведена спадкова справа №242/2017 після смерті [PERSON], померлої 12.05.2017 р. Спадкоємцем за заповітом є внучка спадкодавця [PERSON], спадкоємців до обовязкової частки немає (а.с.63). У звязку із невизначеністю часток у спільній сумісній власності співвласників квартири [ADDRESS], позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] приватизували спірну квартиру у 2003 році у відповідності до розпорядження Сихівської районної адміністрації №942 від 13 листопада 2003 року, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено жодних угод відносно власності на квартиру, а тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що померлій [PERSON] (на момент її смерті) належала 1/4 ідеальної частини квартири\~[ADDRESS], а відтак позовні вимоги в частині визначення частки у спільній сумісній власності слід задовольнити. Позовна вимога щодо визнання права власності [PERSON] на 1/4 частини квартири [ADDRESS] не підлягає задоволенню, оскільки її право власності не є припиненим та не оспорюється учасниками справи. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок позивача.

Outcome: partial