Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

До Вишгородського районного суду від представника позивача Мєшніка К.І. надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустили проект monobank, в рамках якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 13.03.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомився умовами договору та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 35000, 00 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, в частині погашення заборгованості по кредиту у строки та розмірах визначених умовами договору. У зв`язку з невиконанням умов Договору заборгованість [PERSON] становить 78283,35 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 44117,09 та заборгованості за пенею та комісією 34166,26 грн. З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору у частині повернення залишку заборгованості за тілом кредиту, АТ «Універсал Банк» просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 78283,35 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270, 00 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 23.04.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився,разом з позовом подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання 21.05.2021, 04.06.2021 не з`явився про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, падав заяви про перенесення судового засідання у зв`язку з хворобою. 04.06.2021 року судом було направлено відповідачу повідомлення про наступну дату судового засідання яке відбудеться 14.07.2021 року, з вимогою надання доказів поважності причин неприбуття у попередні судові засідання. У судові засідання 14.07.2021, 02.08.2021 року відповідач не з`явився на адресу суду надійшли заяви від 14.07.2021 року та 30.07.2021 року про перенесення судових засідань для врегулювання спору та узгодження питань з позивачем, однак, доказів щодо поважності причин неприбуття у попередні судові засідання відповідачем не надано. 04 листопада 2021 року від відповідача до суду надійшло клопотання з проханням перенести судове засідання на березень 2021 року для можливості ознайомлення його адвоката з матеріалами справи, однак відповідного договору про надання правової допомоги до клопотання не долучено. Заяви про ознайомлення з матеріалами справи від відповідача або його представника до суду не надходило. Вирішуючи питання про можливість відкладення розгляду справи, суд звертає увагу на наступне. Так, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Частиною 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, неодноразово відкладаючи розгляд справи, надав можливість відповідачу подати документи по суті спору та всі наявні в нього докази. Суд вважає, що неявка відповідача [PERSON] не перешкоджає вирішенню спору та визнає причину його неявки в судове засідання не поважною. Поведінку [PERSON] суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, про яке йдеться в п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, спрямовану на невиправдане затягування розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд позбавлений можливості в черговий раз відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 275 ЦПК України, а тому дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів. Отже, оскільки відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на надання відзиву не скористався, суд вважає можливим на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що 13.03.2018 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У анкеті-заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 13.03.2018 року станом на 22.12.2020 року становить 78283,35 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 44117,09 та заборгованості за пенею та комісією 34166,26 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 13.03.2018 року, посилається на Умови обслуговування рахунків фізичної особи (далі Умови), розміщених на сайті: https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. З матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на офіційному сайті позивача могли бути змінені АТ «Універсал Банк». За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» пені та комісії. Більш того, розмір пені та комісії у розмірі 34166,26 грн. не можливо перевірити та розмежувати, оскільки заборгованість за вказаними позиціями визначена позивачем однією сумою. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» в частині стягнення пені та комісії. Разом з цим, враховуючи ту обставину, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості [PERSON] по виконанню кредитного договору станом на 22.12.2020 року становить 44117,09 грн. заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов АТ «Універсал Банк» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 1 279, 30 грн. виходячі з розрахунку: (розмір задоволених позовних вимог 44 117,09 грн.) * 2 270 грн. (сума сплаченого судового збору) / 78283,35 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 1279,30 грн.

Outcome: partial