Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 листопада 2014 року звернувся в суд з зазначеним позовом. Посилалася на те, що з відповідачем [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, під час шлюбу народилася [PERSON], [INFO]. Також вказував, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12.08.2010 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, видано виконавчий лист, який було пред'явлено на примусове виконання до Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції. Посилався також на те, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04.08.2014 року виключено запис про його батьківство з актового запису про народження [PERSON]. Просив суд звільнити його від сплати аліментів та заборгованості по аліментам на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO]. Просив також зобов'язати Октябрський відділ ДВС Полтавського міського управління юстиції повернути без виконання в Октябрський районний суд м. Полтави виконавчий лист про стягнення з нього аліментів. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 5350 грн. як безпідставно одержаних за виконавчим листом коштів. 19 січня 2015 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву, в якій уточнив свої вимоги. Просив суд звільнити його від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів, які підлягають стягненню на користь [PERSON] згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року в розмірі, визначеному Октябрським ВДВС Полтавського міського управління юстиції станом на день вирішення справи судом. Також просив суд зобов'язати відділ ДВС повернути без виконання виконавчий лист до суду, що його видав, та просив стягнути з [PERSON] на його користь 4550 грн. як безпідставно одержаних за виконавчим листом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, уповноваживши представників на ведення справи в суд. В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в поданих до суду заявах обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи повідомлена судом про час та місце розгляду справи через оголошення в засобах масової інформації. Представник Октябрського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції щодо позовних вимог покладалася на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, представника відділу ДВС, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 42 від 30 січня 2008 року. За час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі народилася [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2008 року, яке вступило в законну силу, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 13 липня 2010 року до досягнення повноліття. По даній справі видано виконавчий лист, який було пред'явлено на примусове виконання до Октябрського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції. Станом на час вирішення справи судом рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], знаходиться на примусовому виконанні в Октябрському відділі державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції. Як встановлено судом, за час примусового виконання зазначеного рішення суду відповідачем [PERSON] в рахунок аліментів було отримано грошові кошти в розмірі 4550 грн. Дана обставина підтверджена наданим до суду розрахунком державного виконавця. Крім того, державним виконавцем в порядку, визначеному ст. ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, станом на 17 лютого 2015 року заборгованість по аліментам за рішенням суду складає 33932,69 грн. Також судом встановлено, що згідно з рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2014 року, яке вступило в законну силу, виключено запис про батьківство [PERSON] з актового запису № 384 від 30 травня 2005 року про народження [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON], обираючи на власний розсуд спосіб захисту порушеного права, в поданій до суду позовній заяві просить суд звільнити його від сплати аліментів та заборгованості по сплаті аліментів, які підлягають стягненню на користь [PERSON] згідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року в розмірі, визначеному Октябрським ВДВС Полтавського міського управління юстиції станом на день вирішення справи судом, а розмір отриманих відповідачем [PERSON] аліментів в сумі 4550 грн. просить стягнути в порядку, визначеному ст. 1215 ЦК України як безпідставно отримані кошти. В той же час, як встановлено дослідженими в судовому засіданні доказами, розмір грошових коштів в сумі 4550 грн. було отримано відповідачем [PERSON] в рахунок заборгованості по аліментам, обов'язок по сплаті яких виник у позивача згідно з судовим рішенням. На час вирішення даної справи судом, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року про стягнення аліментів з позивача [PERSON] вступило в законну силу, у встановленому законом порядку не переглядалося, є чинним. Також встановлено, що позивач [PERSON] у встановленому процесуальним законом порядку з заявою про перегляд зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами не звертався, як не звертався і з будь-якими заявами до Октябрського районного суду м. Полтави в порядку, визначеному розділами УІ, УІІ ЦПК України, в тому числі і з заявами про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Стаття 1215 ЦК України, на яку посилається позивач в поданій до суду заяві, передбачає виключення із загального правила щодо повного повернення всього безпідставно набутого або збереженого майна та встановлює перелік видів майна, яке хоча і набуте або збережене безпідставно, але не підлягає поверненню. В силу норм ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, яке особа набула або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). При цьому обов'язковою умовою для визнання майна таким, що є безпідставно набутим, має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. В той же час дослідженими в справі доказами встановлено, що кошти в розмірі 4550 грн. були отримані відповідачем [PERSON] виключно за наявності відповідної правової підстави, якою є рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 серпня 2010 року, яке вступило в законну силу. Отримання грошових коштів в розмірі 4550 грн. відповідачем [PERSON] на підставі судового рішення, тобто за наявності відповідної правової підстави, виключає можливість вважати такі кошти безпідставно набутим майном. Тому до них не можуть бути застосовані норми ст. ст. 1212, 1215 ЦК України. З цих підстав суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача коштів в розмірі 4550 грн. як безпідставно набутих є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, безпідставними, тому не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про звільнення його від заборгованості по аліментам, яка станом на 17 лютого 2015 року визначена державним виконавцем в сумі 33932,69 грн., суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів закон покладає на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Правові засади діяльності державної виконавчої служби визначені Законом України „Про державну виконавчу службу". Судом встановлено, що станом на час вирішення справи судом в провадженні державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з позивача [PERSON] Умови та порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачає Закон України „Про виконавче провадження". Судом встановлено, що станом на час вирішення даної справи судом стягувач у виконавчому провадженні [PERSON] з заявами про повернення виконавчого листа їй, як стягувачу, до відділу ДВС не зверталася. Позивач [PERSON], в свою чергу, в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», Цивільним процесуальним кодексом України з заявами, скаргами на дії та/чи бездіяльність державного виконавця не звертався, розрахунок заборгованості по аліментам позивачем також не оскаржувався. Крім того, виконавчий лист у встановленому законом порядку не визнавався таким, що не підлягає виконанню. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця в частині розрахунку заборгованості по аліментам вчинені в межах відкритого виконавчого провадження, є обов'язком державного виконавця. Можливість повного або часткового звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами передбачено ст. 197 СК України. Так, згідно з ч.1, ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Оскільки обставини, передбачені ст. 197 СК України відсутні, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам в порядку, визначеному ст. 197 СК України. Вирішуючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що виключення відомостей про особу як батька з актового запису не є обставиною, що має істотне значення у сенсі ч. 2 ст. 197 СК України. Тому звертаючись з вимогами про звільнення від сплати заборгованості по аліментам позивач [PERSON] обрав невірний спосіб захисту свого права. Зі змісту п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року N 3 вбачається, що задоволення судом позову про виключення відомостей про особу як батька з актового запису може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв'язку з нововиявленими обставинами (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК). На підставі викладеного, враховуючи наявність у позивача обов'язку по сплаті аліментів на підставі судового рішення, яке є чинним, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] про звільнення його від заборгованості по аліментам в розмірі 33932,69 грн. Тому в цій частині позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Разом з тим, обираючи спосіб захисту свого права, позивач однією з вимог зазначає вимогу про звільнення його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON] згідно рішення суду. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ст. 18 СК України, згідно з якою способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є, зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання. Правила припинення права на аліменти на утримання дитини у разі виключення імені особи як батька з актового запису про народження дитини, нормами Сімейного кодексу України не визначені. Разом з тим, за нормами СК України право на аліменти на дитину припиняється у разі досягнення нею повноліття; право на аліменти може бути припинено також у разі звільнення батьків від обов'язку утримувати дитину відповідно до ст. 188 СК України, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і повністю забезпечує її потреби; припинення права на аліменти на дитину допустиме у зв'язку з набуттям нею права власності на нерухоме майно (ст. 190 СК України). Враховуючи встановлені судом обставини, виключення позивача [PERSON] за рішенням суду з актового запису про народження [PERSON], [INFO], вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог та враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав та

Outcome: partial