overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

Позивачі звернулась до суду з позовом до відповідачів про зміну договору найму квартири [ADDRESS]. Мотивують свої вимоги тим, що разом з відповідачами проживають в спірній квартирі з 2004 року. На цей час шлюб позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] розірвано. Мешкають сторони в різних кімнатах. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що має бажання змінити порядок користування жилим приміщенням. Вона з синами [PERSON] і [PERSON] займає кімнати площею 9,4 кв. метрів і 22.8 кв. метрів, відповідачі займають кімнати площею 19,3 кв. метрів і 10.7 кв. метрів. Просить змінити договор найму, для того щоб вона могла самостійно користуватись жилою площею, оплачувати квартирну плату та комунальні послуги окремо від відповідачів. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що позивачка проживає у свого співмешканця і запропонований позивачкою варіант зміни договору найму квартири порушиє інтереси дітей. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно договора найму жилого приміщення сторони займають квартиру [ADDRESS] (а.с.4, 7). Спірна квартира складається з чотирьох ізольованих кімнат площею 9,4; 22.8; 19,3 і 10.7 кв. метрів (а.с.5). Згідно ч. 1 ст. 104 ЖК України член сім*ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім*ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщоьжилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім*ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Запропонований позивачами варіант зміни договору найму спірної квартири інтересів сторін не порушує і відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. При зміні договору найму за вимогою позивачів їм в користування має бути виділені ізольовані кімнати площею 9,4 кв. метрів і 22.8 кв. метрів, відповідачам кімнати площею 19,3 кв. метрів і 10.7 кв. метрів, підсобні приміщення слід залишити в загальному користуванні сторін При таких обставинах суд вважає, що зміна договору найму Закону не суперечить, інтересів сторін не порушує. В задоволенні позовних вимог до КП "ЖЕО" про зобов'язання укласти окремі договори найму слід відмовити в зв'язку з передчасністю пред'явлення таких вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог позивач [PERSON] просила стягнути з винної особи витрати на лікування в сумі 5968,59 грн. та моральну шкоду в сумі 100 000 грн., позивач [PERSON] просив зобов'язати винну особу передати йому аналогічний знищеному мотоцикл, стягнути матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, пов'язану з втратою двох шоломів та багажника загальною вартістю 12000 грн., моральну шкоду в сумі 75 000, а також стягнути із страхової компанії на користь обох позивачів моральну шкоду в сумі по 5 000 грн. кожному. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 30.06.2013 року близько 16-30 годин на перехресті вулиць Ватутіна-Східна в м. Житомирі відбулося зіткнення між автомобілем [NUMBER], яким керував [PERSON], та мотоциклом "Хонда", д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] В момент зіткнення зазначених транспортних засобів, позивач [PERSON] знаходилась на місці пасажира на мотоциклі. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинив водію мотоцикла [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді переломів лонних та сідничних кісток з обох сторін, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров'я. Крім цього, одночасно [PERSON] заподіяв пасажиру мотоцикла [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, птозу правої повіки, закритої тупої травми грудної клітки, переломів 2-8 ребер зліва, забою легені зліва, закритої тупої травми тазу, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров'я, а також тілесні ушкодження у вигляді двобічних переломів лонних та сідничних кісток, розриву сечового міхура, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Відповідно до вироку Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2014 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, та призначено покарання. У судовому засіданні позивачі та представник позивача уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов в частині стягнення моральної шкоди визнав частково, у решті позвних вимог просив відмовити у зв'язку із предявленням їх до неналежного відповідача. Дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, просять стягнути з відповідачки на їх утримання щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. на кожного щомісячно. В обгрунтування позовних вимог посилалися на те, що відповідачка [PERSON] є дочкою позивачів. На даний час позивачі є непрацездатними, оскільки досягли пенсійного віку та потребують матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] не працює вже досить тривалий час, останнім часом часто хворіє, а [PERSON] звільнившись з заводу, з 01.06.2016р. також є непрацюючим пенсіонером, у зв'язку з чим сімейний бюджет значно зменшився та матеріальний стан їх погіршився. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Позивач [PERSON] належним чином повідомлявся про день та час слухання справи, суд вважає, що розглянути справу можливо без його участі. Відповідачка проти позову не заперечувала, однак зазначила, що має не постійний дохід і по можливості допомагає батькам, а саме дає гроші для сплати комунальних послуг та купляє продукти харчування. Має дорослу дочку, якій вона теж допомагає, оскільки вона немає постійної роботи. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками відповідачки [PERSON] /а.с.6/ Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні"діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям. Відповідно до ч.3 ст. 172 СК України «Обов'язок дитини, повнолітніх дочки та сина піклуватися про батьків» - якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів враховується той факт, що відповідачка має нестабільний дохід та допомагає батькам по мірі можливості. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і визначає розмір аліментів, які мають сплачуватися відповідачкою на користь позивачів щомісячно по 250 грн. кожному.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Павлоградської міської ради про встановлення права власності на частку нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є спадкоємцями за заповітом у рівних частинах всього майна померлої [INFO] [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина, що складається з квартири, що розташована: [ADDRESS], проте в досудовому порядку немає можливості оформити спадкові права оскільки відсутні правовстановлюючі документи на 1/2 частину зазначеного майна оскільки померла отримавши 13.08.2012 свідоцтво про право на спадщину за законом, його не зареєструвала в КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації", тому просять визнати право власності на спадкове майно. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за наявними матеріалами справи в їх відсутність, наполягали на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, у вирішенні спору покладався на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] [INFO] померла, про що [INFO] відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER], складено відповідний актовий запис за № 996./а.с. 8/ 28.08.2009 [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. /а.с. 7/ Таким чином, судом встановлено, що позивачі по справі є спадкоємцями за заповітом після [PERSON] Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до наданих доказів, суд доходить висновку, що до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] входить право власності на квартиру, що розташована: [ADDRESS]. /а.с. 15/ Листом Першої Павлоградської держнотконтори від 26.07.2014 за № 3623/02-14 було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частини квартири, що розташована: [ADDRESS], , оскільки право власності на 1/2 частини квартири не оформлено належним чином. З огляду на викладене суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання втратившим право користування квартирою, яка належить на праві приватної власності та зняття з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Від третьої особи Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та прийняття рішення на розсуд суду. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про право власності на житло від 18.01.2007 р. реєстраційний номер №5-07-280181 (а.с.5) позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. 16.01.2010 р. за вище вказаною адресою, у якості племінника був зареєстрований відповідач [PERSON], однак ніколи в квартирі не проживав, нею не користувався та не сплачував комунальні послуги, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], а також актом, який був складений 14.04.2015 р. сусідами позивачів (а.с.11). Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що відповідач в спірній квартирі не мешкає, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею. За таких обставин суд задовольняє позов частково, визнає відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання в України", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, за наявності рішення суду про позбавлення [PERSON], права користування жилим приміщенням, зняття його з реєстраційного обліку буде проведене на підставі закону, отже судом в цій частині позовних вимог не встановлено порушення права позивача, які підлягають захисту судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року об 11 годині 00 хвилин в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом помер [PERSON], який працював монтажником зовнішніх трубопроводів ТОВ "Виконроб-82" Нещасний випадок стався на об'єкті будівництва другої черги житлового кварталу з об'єктами соціально-громадського призначення та підземними паркінгами на вулиці Професора Підвисоцького під час проведення земляних робіт із монтажу випуску дощової каналізації із паркінга біля вулиці Драгоманова, 9. Смерть [PERSON] настала від відкритої черепно-мозкової травми, що встановлено у висновку Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи та підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно акту № 1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, відповідно до якого визначено основні та супутні причини настання нещасного випадку та встановлено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Під час смерті [PERSON] проживал разом з жінкою та двома синами, які є позивачами по справі, отже внаслідок смерті чоловіка та батька їм заподіяні тяжкі моральні та фізичні страждання, так як смерть настала в день його народження коли родина готувалась до святкування. Внаслідок смерті чоловіка та батька позивачі до теперешнього часу перебувають у стресовому стані, втратили інтерес до життя. Через стресовий стан та пригніченість вратили зв'язки з більшістю друзів та знайомих. Через втрату чоловіка у [PERSON] стан здоров'я, та матеріальний стан а тому на підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка 10 березня 2015 року звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щомісяця, в сумі 2000 гривень 00 копійок до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач коштів їй на утримання їх малолітніх дітей не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на надані нею суду докази. Відповідач позовні вимог визнав частково та пояснив, що він не має можливості сплачувати щомісяця зазначену позивачкою суму аліментів на утримання малолітніх дітей. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. У позивачки та відповідача [INFO] народилася дочка [PERSON], [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а. с. 3, 4 ). Відповідно до довідки, як видана Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 403 Комунального підприємства " Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" за № 597 від 06 березня 2015 року, діти проживають при позивачці ( а. с. 15 ). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 1 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи надані суду докази ( а. с. 3, 4, 15, 16, 17, 20 ), суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 березня 2015 року і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, а з [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], в решті позовних вимог необхідно відмовити. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка 12 листопада 2015 р. звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1200 грн. щомісячно до її повноліття, а у разі продовження нею навчання до досягнення двадцятитрьохрічного віку, покликаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] . У січні 2013 року відповідач залишив сім"ю\~ і з того часу достатньої участі в утриманні дитини не приймав. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та уточнила позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, яка проживає з нею, у розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісячно.\~ Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що він працює військовослужбовцем першого батальону 24-ої окремої механізованої бригади в/ч [NUMBER] і спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно. Просить позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 08 жовтня 2014 року /а.с.4/ і від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. Також встановлено, що відповідач нерегулярно надає кошти на утримання доньки, яка проживає з позивачкою, хоча працює військовослужбовцем першого батальону 24-ої окремої механізованої бригади в/ч [NUMBER] і може такі надавати систематично, але враховуючи, що утримувати дітей зобов"язані обоє батьки, а позивачка також працює, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 12.11.2015 року. Щодо позовної вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки у разі продовження нею навчання, то дана вимога до задоволення не підлягає, так як не грунтується на вимогах закону. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивачка 13 жовтня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. У період сумісного життя у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідач необхідної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, але з сумою аліментів не згоден. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.6/, яка знаходиться на утриманні матері. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що [PERSON] офіційно працює на посаді електромонтера лінійних споруд електрозв`язку та проводного мовлення у Дніпропетровській філії ПАТ «Укртелеком», та отримує заробітну плату (а.с.19). Таким чином, враховуючи те, що відповідач працевлаштований, отримує постійно заробітну плату та враховуючи її розмір, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 13 жовтня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України "Про судовий збір", судовий збір в розмірі 243,60 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial