Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] є її батьком. В теперішній час вона навчається на 4-му курсі відділу «Хорове диригування» у комунальному закладі «Криворізький обласний фаховий музичний коледж» Дніпровської обласної ради» за спеціальністю «Музичне мистецтво» на денному відділені з фінансуванням за рахунок державного бюджету та отримує стипендію у розмірі 1 456,38 грн. Термін навчання до 30 червня 2021 року. У зв`язку із навчанням у неї виникають витрати на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, ліків, інших предметів необхідних для нормального фізичного, духовного і культурного розвитку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча працює та отримує заробітну плату. Оскільки відповідач добровільно допомоги не надає, просила суд стягувати на її користь з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення нею 23-річного віку. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.08.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено перше судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов, проти винесення заочного рішення судом не заперечує (а.с. 27). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач у судові засідання призначені на 30.09.2020р., 27.10.2020р., 02.12.2020р., 13.01.2021р. та 22.02.2021р. не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак конверти повернулися до суду з відмітками пошти про причини невручення - за закінченням терміну зберігання, шляхом направлення sms-повідомлень та телефонограм на номер телефону зазначений в позовній заяві та за допомогою публікації оголошення про виклик на сайті суду. Відзив на позовну заяву [PERSON] не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило (а.с. 34, 35, 41, 43, 49, 51, 58, 61, 62). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин та без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.08.2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпро (а.с. 8). Відповідно до копії виконавчого листа №2-2341 від 18.08.2005р. з [PERSON] стягувалися на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 05.07.2005р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Відповідно до копії довідки №249 від 14.07.2020р. [PERSON] , є студенткою четвертого курсу комунального закладу «Криворізький обласний фаховий музичний коледж» Дніпровської обласної ради» спеціальності «Музичне мистецтво» спеціалізації «Хорове диригування», з фінансуванням за рахунок державного бюджету. Термін навчання з 01.09.2017р. по 30.06.2021р. (наказ на зарахування № 106 від 05.08.2017р.) (а.с. 9, 10). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як остання навчається, отримує стипендію у розмірі 1 456,38 грн, а тому не в змозі в повному обсязі самостійно забезпечити себе на період навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, тощо. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення 23-річного віку. Однак суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , із врахуванням ст. 199 СК України, починаючи з дати звернення до суду до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, оскільки остання не в змозі в повному обсязі самостійно забезпечити себе на період навчання, у зв`язку з чим і потребує таку допомогу. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітньої дочки на період її навчання. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 28 липня 2020 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial