Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

До суду з позовом про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, скасування наказу про оголошення догани звернувся [PERSON] У судовому засіданні позивач вказав, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 травня 2017 року він поновлений на роботі в інституті проблем кріобіології та кріомедицини Національної академії наук України на посаді головного енергетика. 15 травня 2017 року о 8 годині 30 хвилин він прийшов на роботу до відділу кадрів, але охоронець не пропустив його, посилаючись на вказівку керівництва не пропускати позивача на територію інституту. Не погодившись з діями працівників інституту, він в цей же день звернувся до керівника Холодногірського відділу місцевої прокуратури №1 [PERSON] та усе розповів йому на особистому прийомі. О 10 годині 12 хвилин йому на мобільний телефон зателефонував працівник прокуратури [PERSON], який сказав, що керівництво інституту забуло попередити охоронця, що його ([PERSON]В.) було поновлено на роботі. В цей же день о 11 годині 05 хвилин він ([PERSON]В.) знову приїхав на роботу і знову його охоронець не пропустив, посилаючись на вказівку начальника служби охорони [PERSON] не пропускати його на територію інституту. 16 травня 2017 року о 8 годині 30 хвилин та 17 травня 2017 року о 8 годині 30 хвилин він приходив на роботу, але охорона інституту його не пропускала. Допущений до роботи був лише 26 травня 2017 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 травня 2017 року встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати позивача в інституті складає 108 грн. 65 коп., а за час вимушеного прогулу складає 1303 грн. 80 коп. Окрім того 08 грудня 2916 року наказом №145 ОС йому було оголошено догану, з наказом про оголошення догани він під підпис ознайомлений 09 грудня 2016 року. У жовтні 2016 року він звернувся до відповідача з особистою заявою просив встановити йому неповний робочий тиждень замість неповного робочого дня. Питання встановлення режиму неповного робочого тижня було узгоджене з начальником відділу кадрів інституту [PERSON] 30 листопада 2016 року він відповідно до вказаних домовленостей був вихідний, але відповідач розцінив це як прогул. Станом на 30 листопада 2016 року відповідач не узгодив з позивачем режим робочого часу та відпочинку, він був узгоджений лише у грудні після оголошення догани, та відповідачем не враховано поважність відсутності на роботі позивача 30 листопада 2016 року, оскільки він в цей день закривати лікарняний лист в Мереф'янській центральній лікарні. Крім того, виходячи із змісту рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 травня 2017 року вбачається, що період перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем з 27 лютого 2017 року по 07 березня 2017 року є часом вимушеного прогулу, оскільки за цей час заробітна плата відповідачем безпідставно позивачу не нараховувалась та не виплачувалась і таким чином відповідач за цей час не сплатив 977 грн. 85 коп. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову та вказав, що дійсно [PERSON] Ю,В. знаходився в трудових правовідносинах з інститутом проблем кріобіології та кріомедицини Національної академії наук України, де працював на посаді головного енергетика. Дійсно, 07 березня 2017 року [PERSON] був звільнений з підприємства і поновлений на роботі, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Харкова 13 травня 2017 року. 15 травня 2017 року позивач дійсно приходив на роботу, але не був допущений тільки до адміністративного корпусу, до свого робочого місця він мав змогу прийти, але не зробив цього, не дочекався начальника відділу кадрів та покинув роботу. Прийшов на роботу, отримавши від інституту листа лише 26 травня 2917 року. Ніяких перешкод в поновленні на роботі інститут не здійснював. Крім того, заробітна плата з 27 лютого по 07 березня 2017 року виплачувалась [PERSON] відповідно до діючого законодавства. Стосовно скасування догани, то догана застосована до [PERSON] правильно і до того ж давно закінчився строк за її оскарження. Просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вислухавши думку сторін, перевіривши наявні докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 травня 2017 року [PERSON] поновлений на роботі в інституті проблем кріобіології та кріомедицини Національної академії наук України на посаді головного енергетика. 15 травня 2017 року о 8 годині 30 хвилин він прийшов на роботу до відділу кадрів, але на думку суду був не допущений до роботи, оскільки з наказом про поновлення на роботі ознайомлений не був, до робочого місця не допущений. Ці доводи позивача у судовому засіданні нічим не спростовані стороною відповідача. Відповідно до вимог ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Судом встановлено, що затримка виконання рішення суду про поновлення на роботі склала з 15 по 26 травня 2017 року. Окрім того, відповідно до п.2.10 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом міністерства праці України N 58 від 29 липня 1993 р. при наявності в трудовій книжці запису про звільнення або переведення на іншу роботу, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним. Як вбачається з пояснень позивача він висунув вимогу про надання дублікату трудової книжки, але ця вимога осталась поза увагою роботодавця. Стосовно оскарження у судовому порядку догани, суд вважає, що ці вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з того, що догана позивачу була оголошена наказом №145-ОС від 08 грудня 2016 року, і з нею позивач був ознайомлений на слідуючий день, тобто 09 грудня 2016 року. Відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України до працівника може бути застоссловане дисциплінарне стягнення у виді догани. Згідно ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Таким чином на думку суду позивач звернувся до суду з заявою про оскарження догани з пропуском строків звернення до суду. Посилання позивача на поновлення строків на звернення до суду, оскільки він не знаходився в трудових правовідносинах з відповідачем суд не приймає до уваги, оскільки це не являлось перешкодою для подачі позову до суду. Також суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 27 лютого 2017 року по 07 березня 2017 року, оскільки будь-яких даних про те, що позивач здійснив вимушений прогул до суду не надано. Відповідач по справі вказав, що це питання вирішувалось раніше у суді по якому постановлено рішення 13 травня 2017 року.

Outcome: partial