Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач 11.12.2013 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги, які були уточнені під час судового розгляду, обґрунтовані тим, що 02.10.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №6796571, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 43 650 грн., а відповідач в свою чергу зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 19,99% річних та повернути кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором, але не пізніше 02.10.2015 року. З метою забезпечення зобов'язання відповідача [PERSON] 02.10.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №6797131, згідно якого [PERSON] зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Відповідачами зобов'язання за кредитним договором перед банком не виконуються, що є порушенням договору та діючого законодавства, тому позивач просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором №6796571 від 02 жовтня 2008 року станом на 12.01.2014 року в розмірі 81 186 грн. 53 коп., з них: 38 554 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом, 34 985 грн. 03 коп. - заборгованість за відсотками, 7 210 грн. 55 коп. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за договором, 436 грн. 50 коп. - штраф за порушення обов'язків, передбачених п.п.4.3.2-4.3.6. Кредитного договору, а також сплачений позивачем судовий збір. В судовому засіданні представник позивача підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягаючи на задоволенні позову. Додатково пояснив, що строк перебігу позовної давності за даним кредитним договором не сплинув, оскільки строк виконання зобов'язання встановлено до 02.10.2015 року, а строк дії договору встановлено до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно цього договору в повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову заперечували, просили застосувати позовну давність, у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі статутом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с.44-45). 02 жовтня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №6796571, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит для придбання транспортного засобу у розмірі 43 650,00 грн., строком до 02.10.2015 року, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах та порядку, строки, визначені кредитним договором (а.с.13-21). Згідно п.1.3 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 19,99% річних. Згідно п.3.1.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту по день повного погашення заборгованості за кредитом. Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно. Відповідно до пункту 3.1.3. Кредитного договору проценти за користування кредитом повинні сплачуватися позичальником в строки, передбачені Графіком, закріпленим в Додатку №1. Згідно пункту 3.2.1. Кредитного договору позичальник повинен здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбаченими Графіком, закріпленим в Додатку №1. У відповідності до пункту 3.5.7. Кредитного договору банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із нарахованими процентами у разі неналежного виконання зобов'язання. Пунктом 5.2. Кредитного договору встановлено, що у разі порушення відповідачем зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Згідно п.5.5 Кредитного договору за кожен випадок порушення обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2. - 4.3.6. Кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Відповідно до пункту 6.11. Кредитного договору Договір діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно цього договору в повному обсязі. Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що є Додатком №1 до Кредитного договору, визначено термін повернення частини кредиту за відповідний розрахунковий період щомісяця до 16 числа і термін сплати процентів, розрахованих за відповідний період, щомісяця з 10 по 16 число (а.с.18-21). 02 жовтня 2008 року з метою забезпечення зобов'язання відповідача [PERSON] між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки №6797131, згідно якого [PERSON] зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором відповідно до його умов, в повному обсязі таких зобов'язань (а.с.22-26). Позивачем умови договору виконані, відповідачеві [PERSON] надано грошові кошти в розмірі 43 650,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №506357235 від 03.10.2008 року (а.с.27). Згідно розрахунку заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором №6796571 від 02.10.2008 року відповідачем заборгованість за кредитом не сплачується з 17.08.2009 року, за відсотками за користування кредитом не сплачується з 17.09.2009 року в повному обсязі (а.с.64-68). Згідно ст.ст.525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. У відповідності зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання, згідно зі ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч. 2 ст.1050 ЦК України). Сторони встановили як строк дії Кредитного договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань (п.6.11), так і строки виконання зобов'язань із щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 02 жовтня 2015 року. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з 17 серпня 2009 року, а з 17 вересня 2009 року - в повному обсязі зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та з вимогами про дострокове повернення кредиту банк звернувся 11 грудня 2013 року, включивши до позовних вимог як всю заборговану суму, так і майбутні платежі. Разом з тим, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст.264 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору (ст.3.2.1) позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного 16 числа місяця, а процентів - кожного місяця з 10 по 16 число, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Враховуючи вищевикладене, позивачем пропущено строк позовної давності для стягнення платежів, які повинні були здійснені відповідачем з 16.08.2009 року по 16.11.2010 року, поважність причин пропущення строку позивачем не доведено. За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Отже аналіз норм ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Аналогічна правова позиція, яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду при розгляді подібних правовідносин, викладена Верховним Судом України у постанові від 06.11.2013 року № 6-116цс13. Згідно з розрахунком заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором №6796571 від 02 жовтня 2008 року станом на 12.01.2014 року складає: 81 186 грн. 53 коп., з них: 38 554 грн. 45 коп. - заборгованість за кредитом, 34 985 грн. 03 коп. - заборгованість за відсотками, 7 210 грн. 55 коп. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за договором, 436 грн. 50 коп. - штраф за порушення обов'язків, передбачених п.п.4.3.2-4.3.6. Кредитного договору (а.с.64-68). В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов'язки щодо надання кредиту, а відповідач [PERSON] отримала суму кредиту, але належним чином не виконала свої обов'язки за кредитним договором. Відповідач [PERSON] зобов'язався належно повністю виконати зобов'язання відповідача [PERSON] за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором, але належним чином не виконав свої обов'язки за договором поруки. У відповідності зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач суттєво порушив умови кредитного договору, відповідачами належним чином не було виконано взятих на себе зобов'язань, що є підставою для стягнення з них солідарно суми заборгованості за кредитним договором в межах позовної давності в розмірі 60 423 грн. 83 коп., з них: 30 284 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитом, 24 834 грн. 28 коп. - заборгованість за відсотками, 4868 грн. 77 коп. - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за договором, 436 грн. 50 коп. - штраф за порушення обов'язків, передбачених договором. Згідно зі ст.ст.79, 88 ЦПК України, ст.4 Закону України "Про судовий збір", з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог позивача в розмірі 604 грн. 24 коп.

Outcome: partial