Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим,що відповідач є його батьком. Наразі він навчається на третьому курсі Державного навчального закладу «Професійно-технічного училища № 81», за спеціальністю тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар, водій автомобіля на денній формі та бюджетній основі навчання, термін закінчення якого припадає на 28 червня 2019 року. Відповідач добровільно не хоче утримувати його, відповідач не працездатний, але отримує пенсію та регресні виплати, тому має можливості надавати матеріальну допомогу на його утримання. Йому відомо, що з відповідача на користь третіх осіб аліменти не утримуються. На даний час він проживає разом з матір`ю. У зв`язку з навчанням на денній формі, він не має можливості самостійно заробляти, стипендію яку він отримує, витрачає на потреби придбання продуктів харчування, одягу, учбових приладів, але її та доходу матері не вистачає на його нормальне існування. У зв`язку із чим просить суд, стягнути з відповідача аліменти на його користь на його утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня подачі позову до суду; допустити виконання рішення суду в межах платежу за один місяць. В письмових поясненнях від 24 квітня 2019 року відповідач зазначає, що позовні вимоги позивача не визнає, оскільки на підставі судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх його доходів, хоча син [PERSON] , 2006 року народження проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Також з ним мешкає неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на його утриманні, оскільки мати дітей матеріальної допомоги не надає. Також, зазначає, що позивач з березня 2019 року перебуває на практиці та отримує дохід. Позивачем не надано доказів того, що він потребує матеріальної допомоги, та що він взмозі цю допомогу йому надавати. Крім того, ним втрачено 65 % професійної працездатності і він вимушений постійно проходити лікування та реабілітацію у санаторно-лікувальних закладах, що вимагає значних матеріальних затрат (а.с. 33-34). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сином та не потребує з його боку допомоги, оскільки син отримує стипендію та заробітну плату на практиці, а тому просив відмовити в задоволенні позову. Також пояснив, що він є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи та отримує регресні виплати, його приблизний дохід складає 19000 грн. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач отримує стипендію та високу заробітну плату на практиці, а тому може самостійно себе утримувати. Крім того, зазначила, що відповідач сплачує аліменти на підставі судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 всіх його доходів. Також з ним мешкає неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на його утриманні. Відповідач втратив 65 % професійної працездатності, в зв`язку з чим потребує лікування та реабілітації у санаторно-лікувальних закладах. Суд, вислухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області 31 січня 2001 року, актовий запис № 27, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - відповідач по справі (а.с. 9). Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. [PERSON] є учнем Державного навчального закладу «Професійно-технічного училища № 81», за спеціальністю тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва, слюсар водій автомобіля, на денній формі та бюджетній основі навчання, термін закінчення 28 червня 2019 року, що підтверджується довідкою Державного навчального закладу «Професійно-технічного училища № 81» від 22 січня 2019 року за вих. № 11 (а.с. 11). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач, є інвалідом ІІІ групи, має 65% втрати професійної працездатності, потребує в медикаментозному та санаторно-курортному лікуванню, що підтверджується копією довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 10 ААА № 075125, виданої обласним МСЕК № 4 (а.с. 37). З судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року, видно, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частина заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11 лютого 2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 38). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 01 квітня 2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, відповідач [PERSON] , а також: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Проте, згідно з акту про фактичне проживання від 08 квітня 2019 року, виданого абонентським відділом житлово-комунальним підприємством Комунального підприємства м. Тернівка Дніпропетровської області, за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкають відповідач [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 36). З довідки, виданої Державним навчальним закладом «Професійно-технічне училище № 81» від 14 травня 2019 року № 285, видно, що позивач під час навчання користується матеріально-технічною базою училища, особистими учбовими приладами не забезпечується, з 10 квітня 2019 року знаходиться на виробничій практиці с. Троїцьке фірма Агро КМР (а.с. 47). Позивач [PERSON] отримував стипендію у лютому 2019 року - 490,00 грн., березні 2019 року - 740,00 грн., квітні 2019 року - 490,00 грн., що підтверджується довідкою від 03 травня 2019 року № 266, виданої Державним навчальним закладом «Професійно-технічне училище № 81» (а.с. 48). Крім того, з довідки про доходи від 10 червня 2019 року № 96/1, виданої ТОВ «Агро КМР», видно, що [PERSON] з 10 квітня 2019 року дійсно проходить оплачувану виробничу практику в ТОВ «Агро КМР» та за період з 10 квітня 2019 року по 10 червня 2019 року отримав заробітну плату у загальному розмірі 10351,97 грн. (а.с. 64-65). За приписами ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що позивач продовжує навчання, тобто потребує матеріальної допомоги, а відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка продовжує навчання, оскільки є особою працездатного віку, отримує пенсію та щомісячні страхові виплати, має стабільний дохід, який складає, як пояснив в судовому засіданні відповідач 19000 грн. на місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Разом з тим, суд не може прийняти доводи відповідача та його представника про відмову у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивач не потребує допомоги зі сторони батька, у зв`язку з тим, що він отримує стипендію та заробітну плату на практиці, оскільки, як вже було зазначено вище, судом приймаються до уваги вік позивача, те, що він продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. А наявність можливості у відповідача надавати допомогу підтверджується тим, що він є працездатною особою, отримує сукупний місячний дохід у розмірі 19000 грн. Крім того, за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби. Такі докази в матеріалах справи відсутні. Доводи відповідача про те, що він витрачає значні власні кошти на оздоровлення у зв`язку із втратою професійної працездатності, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано відповідних доказів. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, що мають бути стягнуті, судом приймається до уваги ті обставини, що позивач навчається за бюджетом, отримує стипендію та заробітну плату на практиці, потребує матеріальної допомоги, наявність у відповідача на утриманні трьох неповнолітніх дітей, ІІІ групу інвалідності відповідача, враховуючи приписи ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на його утримання, аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з 19 лютого 2019 року і до закінчення позивачем навчання. Статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial