Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця», за участю третьої особи: [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 26 грудня 2017 року близько 08 год. 25 хв. на відрізку автодороги Львів-Пустомити-Меденичі, поблизу с. Наварія Пустомитівського району Львівської області сталася ДТП, в результаті якої його автомобіль марки «Судзукі SX-4», номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , декілька разів перекинувся і зазнав значних технічних пошкоджень. 16 січня 2018 року Пустомитівським районним судом Львівської області винним у вчиненні ДТП визнано водія автомобіля «Рено Мастер», номерний знак [NUMBER] [PERSON] , якого за порушення вимог п.п. 2.3 Б, 12.1, І3.1 ПДР притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у вигляді штрафу. Дана постанова не оскаржувалась і набрала законної сили. 17 січня 2018 року, оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ АСК «Скарбниця», [PERSON] було подано до страховика заяву про виплату страхового відшкодування та усі необхідні документи для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. На підставі поданої заяви, доданих до неї документів та огляду автомобіля експертом між позивачем і відповідачем було погоджено та встановлено розмір збитків, завданих автомобілю [PERSON] внаслідок ДТП, та визначено розмір страхового відшкодування в розмірі 100 000, 00 грн. Згідно норм чинного законодавства крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 16.04.2018 року. Проте на даний момент виплату визначеного розміру страхового відшкодування відповідач не здійснив. Працівники відповідача ігнорують запити позивача, не даючи жодних коментарів ні по телефону, ні при особистих зустрічах, що вказує на те, що страховик ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань та безпідставно і свідомо затягує виплату страхового відшкодування. З метою самостійно встановлення причини невиплати та досудового врегулювання спору 19 березня 2018 року та 23 квітня 2018 року [PERSON] зверталась з письмовими запитами до відповідача з проханням надати інформацію про причини невиплати в строк страхового відшкодування та надання страхової справи для ознайомлення. Проте станом на день подання позовної заяви відповідач не надав матеріали страхової справи та уникає роз`яснення причини її ненадання та несвоєчасної виплати страхової суми. З врахуванням недобросовісної поведінки відповідача 21.04.2018 року та 03.01.2019 року на адресу страховика позивачем були направлені вимоги про виплату всієї простроченої суми страхового відшкодування з урахуванням пені, інфляційних втрат за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, однак страховик, не зважаючи на терміни, що вказані в вимогах, сплили, на них жодним чином не відреагував. На момент подачі позовної заяви інфляційні втрати за період прострочення виплати з 16 квітня 2018 року по 10 січня 2019 року складають 5 182,35 грн., а сума трьох процентів річних від простроченої суми становить 2 211 грн. Крім того позивачка зазначає, що їй завдано маральну шкоду, яка полягає у психічних переживаннях, які вона перенесла під час і після ДТП, та у душевних стражданнях, яких вона з сім`єю зазнали у зв`язку із пошкодженням автомобіля. Під час ДТП автомобіль декілька раз перекинувся, внаслідок чого [PERSON] отримала серйозні травми, перебувала на лікуванні в реанімаційному відділенні і була позбавлена можливості рухатись що призвело до моральних страждань і значного погіршення здоров`я. Після тривалого лікування в результаті змінився її нормальний життєвий уклад. У зв`язку із відсутністю автомобіля та його ремонтом [PERSON] тривалий час була позбавлена можливості користуватися ним, отримала додаткові незручності і не могла вирішувати звичні життєві проблеми, вести попередній спосіб життя, оскільки суттєво змінився ритм професійної діяльності, що в свою чергу призвело до фінансових втрат та зменшення заробітку що спричиняло додаткові нервові переживання. Знадобилися чималий час та зусилля для відновлення попереднього стану. Протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням автомобіля і невиплатою відповідачем страхової суми позивачці довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля. Відповідачем також було написано заяву про нібито вчинення [PERSON] шахрайських дій з метою незаконного отримання страхового відшкодування, за якою Пустомитівським ВП Г`У НП у Львівській області у квітні 2018 року було відкрито кримінальне провадження, в рамках якого її було піддано процедурі викликів в поліцію, пояснень, допитів, у зв`язку з чим вона була знову змушена переживати події ДТП. В кінцевому результаті кримінальне провадження було закрито, однак наведеними діями відповідача було спричинено нервові переживання і душевні страждання позивачці, скомпрометовано її в очах багаточисленних пацієнтів та завдано значної шкоди її честі, гідності і діловій репутації. Все наведене призвело до виникнення у [PERSON] хронічного депресивного і роздратованого стану та постійної нервової і психологічної напруги. Вважаю, що внаслідок душевних страждань їй завдано значної моральної шкоди, яку вона оцінює в 100 000,00 гривень. тому просить позовні вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на її користь 233 289, 24 грн., в тому числі невиплачену суму страхового відшкодування 100000, 00 грн., пені 25 895, 89 грн., збитків від інфляції - 5182, 35 грн., трьох процентів річних -2211, 00 грн., моральної шкоди - 100 000, 00 грн. Також просить стягнути відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмір 10 000, 00 грн. 28.09.2020 року позивачкою подано заяву про уточнення та збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» 189 592, 20 грн., в тому числі невиплаченої суми страхового відшкодування - 100 000, 00 грн., пеня- 71520,50 грн., інфляційні втрати - 10756, 70 грн., три проценти річних - 7315, 00 грн., а також 100 000, 00 грн. - моральної шкоди, 15 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2019 року справу за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства Акціонерна Страхова Компанія «Скарбниця» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди передано за територіальної підсудністю на розгляд Галицького районного суду м. Львова. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.03.2019 року відкрито загальне судове провадження у справі. 23.04.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця». 18.06.2019 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив. 11.02.2020 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» подав до суду письмові пояснення. 28.09.2020 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про збільшення розміру та уточнення позовних вимог. 03.11.2020 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» подав до суду письмові пояснення. 16.12.2020 року [PERSON] подала до суду письмове додаткове обґрунтування позову щодо стягнення моральної шкоди. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки страховик може зупинити розгляд справи про виплату страхового відшкодування, якщо є не закінчена, не розглянута справа про адімінстративне правопорушення чи кримінальне провадження. Відмови у виплаті немає, однак справа зупинено до закінчення розслідування кримінального провадження у Пустомитівськ5ому ВП ГУНП у Львівській області, тому вважає нарахування штрафних санкцій не обґрунтованим. Також зазначає, що моральна шкода, може бути відшкодована тільки у розмірі 5% від розміру матеріальної шкоди, що відповідає вимогам передбаченим у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце проведення судового засідання про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.01.2018 року, 26.12.2017 року о 08 год. 25 хв. на 15 км.+800 м. автодороги Львів-Пустомити-Меденичі, Пустомитівського району, Львівської області, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «RENAULT MASTER» номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, не дотримався бокового інтервалу, не був уважний, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «SUZUKI SX-4», номерний знак [NUMBER] , під час якого автомобілі отримали технічні пошкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення - штраф в розмірі 340, 00 грн. в доход держави / Том 1, а. с. 8/. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного паспорту серії [NUMBER] від 05.03.2015 року вбачається, що власником транспортного засобу марки «SUZUKI SX-4», номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до виписки №3909 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого наданої Пустомитівською центральною районною лікарнею Львівської області вбачається, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 26.12.2017 року по 09.01.2018 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ АСК «Скарбниця». 17.01.2018 року [PERSON] звернулась до ПрАТ АСК «Скарбниця» з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000, 00 грн. 12.04.2018 року [PERSON] надіслала на адресу ПрАТ АСК «Скарбниця» претензію у зв`язку з невиплатою страхового відшкодування. 21.04.2018 року [PERSON] звернулася до ПрАТ АСК «Скарбниця» з заявою про надання інформації та матеріалів справи . 03.01.2019 року [PERSON] надіслала на адресу ПрАТ АСК «Скарбниця» повторну претензію у зв`язку з невиплатою страхового відшкодування, однак відповіді від ПрАТ АСК «Скарбниця» не отримала. Представником відповідача до матеріалів справи долучено копію відповіді від 22.05.2018 року вих. №212 на претензію [PERSON] від 23.04.2018 року про виплату відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля «SUZUKI SX-4», номерний знак [NUMBER] . В якій зазначено, що відбувається слідством у кримінальному провадженні №12018140270000182. Тому ПрАТ «АСК «Скарбниця» не може прокваліфікувати даний випадок як страховий до завершення слідства, саме тому розгляд заяви [PERSON] зупинено. Ознайомитись з матеріалами справи, [PERSON] має можливість особисто у приміщенні ПрАТ «АСК «Скарбниця» за адресою: м. Львів, вул. Саксаганського, 5, у будь-який зручний час з пн. - чт. з 09:00 год. до 18:00 год. та у пт. з 09:00 год. до 17:00 год. попередньо записавшись. З відповіді ПрАТ АСК «Скарбниця» від 18.03.2019 року вих. №90 на претензію [PERSON] від 04.01.2018 року про виплату відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля «SUZUKI SX-4», номерний знак [NUMBER] вбачається, що від слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області надійшла відповідь на запит, де зазначено, що в рамках кримінального провадження 23.02.2018 року було призначено транспортно-трасологічну експертизу. Згідно даного висновку між автомобілями марки «SUZUKI SX-4», номерний знак [NUMBER] та «RENAULT MASTER» номерний знак [NUMBER] контакту не відбулось, тому вина [PERSON] у вчиненні ДТП не доказана, оскільки досудове розслідування ще триває. Враховуючи наведене, ПрАТ АСК «Скарбниця» призупиняє розгляд даної справи до отримання рішення у кримінальному провадженні. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 01.02.2018 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ПрАТ «АСК «Скарбниця» про прийняття міри до учасників дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.12.2017 року на автомобільній дорозі Львів-Пустомити, за участю автомобіля «SUZUKI SX-4», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «RENAULT MASTER», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до висновку експерта №1107 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи у кримінальному провадженні №12018140270000182 від 23.03.2018 року пошкодження правої бокової частини заднього бампера автомобіля «Рено Мастер», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , в результаті контакту з лівою боковою поверхнею автомобіля «Сузукі», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , не утворилися, тобто контакту між ними не було. Постановою старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Цундера І.В. від 11.04.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018140270000182 від 01.02.2018 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Згідно звіту №ФД-00129 вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу SUZUKI SX-4», номерний знак [NUMBER] вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу становить 298731, 75 грн. Відповідно до розрахунку наданого позивачем інфляційні втрати за період прострочення виплати з 16 квітня 2018 р. по 22 вересня 2020 р. складають 10 756,70 грн., а сума трьох процентів річних від простроченої суми становить 7 315,00 грн. Таким чином, загальна сума пені, інфляційних втрат і трьох процентів річних складає: 71520,50 + 10 756,70 + 7 315,00 = 89592,20 грн. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з пунктами 2, 3-4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до стаття 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Що не звільняє боржника від виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якої,1.) він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до частини 2 статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором. У відповідності до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» детально регламентовано дії водія,транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial