Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 10.12.1980 року [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» . Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання за № 45 від 13.05.2002 р. працівнику [PERSON] встановлені такі професійні захворювання: - основний діагноз : Нейросенсорна туговухість зі значним ступенем зниження слуху III-IV ст. професійного характеру. Вегетативно-сенсорна поліневропатія в/кінцівок з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях в поєднанні з 2-х стороннім плечево-лопатковим пери артрозом, епікондильоз плеча. Деформуючий остеохондроз ліктьових та променево-запястних суглобів з обмеженням функції верхній кінцівок. Захворювання професійне від фізичного перенапруження. - супутний діагноз: РОХП . Силікоз в/грудного відділу І-ІІ ст. Спондилоартроз з алогічним синдромом. Відповідно до довідки Зарічної МСЕК м. Суми від 23.07.2002 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності працівника склала 35 % - первинно. При подальшому переогляді, відповідно до довідки Зарічної МСЕК м. Суми від 31.07.2003 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності працівника склала 35 %. При подальшому переогляді, відповідно до довідки Зарічною МСЕК м. Суми від 17.08.2005 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала вже 40 % . При подальшому переогляді, відповідно до довідки Зарічною МСЕК м. Суми від 28.08.2007 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 40 %. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 88 від 21.12.2007 р. [PERSON] встановлені наступні професійні захворювання: - первинно: X03Л токсико-пилової етнології II ст. у фазі нерізкого загострення,емфізема легень І ст., легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. - повторно,основний діагноз: вегетативно-сенсорна поліневропатія в/кінцівок зі стійкими вегетативно- трофічними порушеннями на кистях в поєднанні з 2-х стороннім плечево-лопатковим периартрозом, епікондильоз плеча. Деформуючий остеохондроз ліктьових та променево- запястних суглобів з алогічним синдромом та обмеженням функції верхній кінцівок. Захворювання професійне від фізичного перенапруження. Нейросенсорна туговухість зі значним ступенем (IV ст.) зниження слуху професійного характеру. - супутний діагноз: Гіпертонічна хвороба II ст. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. РОХП з полірадикулярним синдромом. Відповідно до вище вказаних актів ,професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, перевищення допустимих норм виробничого шуму. Роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Сан.гіг. вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Держ.сан. норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку», ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкція по утриманню виробничих приміщень» № 658-66, яким підтверджено наявність вини роботодавця, який не створив здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.7 закону України «Про охорону праці». Відповідно до довідки ,виданої Зарічною МСЕК м. Суми від 11.12.2011 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності працівника склала 60 % , встановлена 3-тя група інвалідності. При подальшому переогляді, відповідно до довідки Зарічною МСЕК м. Суми від 07.12.2013 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 60 %. За рекомендацією лікарів працівник потребує медикаментозного, санаторно-курортного лікування, слуховий апарат. Отримані працівником професійні захворювання потягли за собою спричинення йому моральної шкоди, яка оцінюється у сумі 18 000 грн. і обґрунтовується перенесеними [PERSON] як фізичними, так і моральними стражданнями, втратою здоров»я і що призвело до встановлення інвалідності, порушенням нормального способу життя, неможливістю задовольняти у повному обсязі свої життєві потреби та яка / шкода / повинна бути відшкодована у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗПП України . Зазначає, що у працівника вперше виявлені профзахворювання у 2002 р. і щодо яких встановлено 40 % втрати працездатності та коли моральна шкода відшкодовувалась дирекцією Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Суми у відповідності до вимог ст. ст. 1, 21, 28, 34 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків та професійних захворювань і що спричинили втрату працездатності «. Тому з Фонду підлягає стягненню сума відшкодування у розмірі 12 000 грн. А решта профзахворювань виявлена у 2007 році і обов»язок відшкодування моральної шкоди покладається на роботодавця . Тому з товариства за 20 % стійкої втрати працездатності підлягає стягненню сума у розмірі 6 000 грн. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - стягнути з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» 6 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої профзахворюваннями. - стягнути з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Суми 12 000 грн. на відшкодування моральної шкоди і спричиненої ушкодження здоров'я від профзахворювання. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] заявлені вимоги підтримав з зазначених вище підстав. Представник відповідача - ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» Козупиця О.М. позов не визнав з тих підстав, що [PERSON] знаючи про шкідливі фактори своєї роботи продовжував на протязі довгого часу - 19 років працювати у товаристві та був обізнаний про можливі негативні наслідки щодо стану свого здоров'я, йому проводились відповідні доплати за роботу у шкідливих умовах. Також зазначає, що не надано суду доказів спричинення працівнику моральної шкоди. Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України Іваній Є.М. у судовому засіданні проти заявленої до них вимоги заперечив з тих підстав, що на даний час [PERSON] щомісячно відшкодовується сума втраченого ним заробітку .Таким чином Фонд належним чином виконує всі покладені на нього обов'язки у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та своєчасно, і в повному обсязі надає соціальні послуги та здійснює страхові виплати, передбачені ст.ст.21,34 Закону за умови визначення такої потреби органами МСЕК. Вважає що докази / документи /, на які посилається позивач як на підставу заподіяння моральної шкоди і що підтверджують факт професійного захворювання та встановлення у зв'язку з цим втрати працездатності для відшкодування частини втраченого заробітку , ніяким чином не можуть бути незаперечним доказом заподіяння працівнику моральної шкоди. Крім того вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності для захисту особистого немайнового права, передбаченого ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». У зв'язку з чим просить суд у задоволені позову відмовити. Суд, вислухавши доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи і надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступних обставин. 1. Судом встановлено, що з 10.12.1980 року [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» , що вбачається з копії його трудової книжки / а.с. 6, 7 /. Як вбачається з повідомлення Форми П-3 від 24.02.2002 р. ХНДІ ГТ і ПЗ , під час медичного обстеження [PERSON] у нього виявлено ряд захворювань професійного характеру / а.с. 8 /. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання за № 45 від 13.05.2002 р. і складеного ВАТ « Сумське МНВО ім. Фрунзе « у зв»язку з находженням повідомлення форми П-3 щодо [PERSON] , працівнику встановлені такі професійні захворювання: - основний діагноз : Нейросенсорна туговухість зі значним ступенем зниження слуху III-IV ст. професійного характеру. Вегетативно-сенсорна поліневропатія в/кінцівок з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях в поєднанні з 2-х стороннім плечево-лопатковим пери артрозом, епікондильоз плеча. Деформуючий остеохондроз ліктьових та променево-запястних суглобів з обмеженням функції верхній кінцівок. Захворювання професійне від фізичного перенапруження. - супутний діагноз: РОХП . Силікоз в/грудного відділу І-ІІ ст. Спондилоартроз з алогічним синдромом / а.с. 9 /. Відповідно до акту медичного обстеження Зарічної МСЕК за № 1436 від 17.06. 2002 р , довідки Зарічної МСЕК м. Суми від 23.07.2002 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності працівника [PERSON] склала 35 % - первинно /а.с.10, 32-35 /. При подальшому переогляді, відповідно до акту медичного обстеження Зарічної МСЕК за № 1742 від 31.07.2003 р. , довідки Зарічної МСЕК м. Суми від 31.07.2003 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, підтверджена ступінь втрати працездатності працівника і що складає 35 %. / а.с. 10, 36-39/. При подальшому переогляді, відповідно до акту медичного обстеження Зарічної С МСЕК за № 1496 від 17.08.2005 р, довідки виданої Зарічною МСЕК м. Суми від 17.08.2005 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності [PERSON] склала вже 40 % / а.с.11,40-43/. При подальшому переогляді, відповідно до акту медичного обстеження Зарічної МСЕК за № 1002 від 28.08.2007 р, довідки виданої Зарічною МСЕК м. Суми від 28.08.2007 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, підтверджена ступінь втрати працездатності працівника і що складає 40 %. / а.с. 11, 44-47/. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 88 від 21.12.2007 р., [PERSON] встановлені наступні професійні захворювання: - первинно: X03JI токсико-пилової етнології II ст. у фазі нерізкого загострення,емфізема легень І ст., легенева недостатність II ст. Захворювання професійне. - повторно,основний діагноз: вегетативно-сенсорна поліневропатія в/кінцівок зі стійкими вегетативно- трофічними порушеннями на кистях в поєднанні з 2-х стороннім плечево-лопатковим периартрозом, епікондильоз плеча. Деформуючий остеохондроз ліктьових та променево- запястних суглобів з алогічним синдромом та обмеженням функції верхній кінцівок. Захворювання професійне від фізичного перенапруження. Нейросенсорна туговухість зі значним ступенем (IV ст.) зниження слуху професійного характеру. - супутний діагноз: Гіпертонічна хвороба II ст. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. РОХП з полірадикулярним синдромом / а.с. 12 /. Відповідно до акту розслідування профзахворювання за № 45 від 13.05.2002 р. і п.п. 17, 19 акту розслідування профзахворювання за № 88 від 21.12.2007 р. ,професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, перевищення допустимих норм виробничого шуму. Роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Сан.гіг. вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Держ.сан. норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку», ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкція по утриманню виробничих приміщень» № 658-66, яким підтверджено наявність вини роботодавця, який не створив здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.7 закону України «Про охорону праці» / а.с.9, 12/. Відповідно до акту медичного обстеження Зарічної МСЕК за № 53 від 11.01.2011 р, довідки Зарічною МСЕК м. Суми від 11.12.2011 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності працівника склала 60 % , встановлена 3-тя група інвалідності / а.с. 13, 48-51 /. При подальшому переогляді, відповідно до акту медичного обстеження Зарічної МСЕК за № 1 від 17.12.2013 р, довідки і виданої Зарічною МСЕК м. Суми від 07.12.2013 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, підтверджена ступінь втрати працездатності працівника і що складає 60 %. / а.с. 14, 52-55/. Відповідачем не надано суду доказів того, що професійні захворювання отримані працівником з його вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці. Тому зазначені вище професійні захворювання [PERSON] пов'язані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний зв'язок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками - погіршенням стану здоров'я працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди. 2. Умови праці і внаслідок яких [PERSON] отримав професійні захворювання ,заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає у втраті здоров'я працівником, що потягло окремі життєві обмеження, госпіталізацію в медичних установах та необхідність лікування , позбавлення можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань . Ушкодження здоров'я призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частини 1 і ч. 2 ст. 153 КЗпП України зазначають, що на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частина 1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди» , з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоров'я потерпілої особи, характеру та тяжкості захворювань, його наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності , виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Так як вперше [PERSON] встановлено 35 % втрати працездатності ще у 2002 році і що вбачається з акту медичного обстеження Зарічної МСЕК за № 1436 від 17.06. 2002 р ., у зазначений період діяли норми ст. ст. 1, 21, 28, 34 Закону України « «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків та професійних захворювань і що спричинили втрату працездатності « та які передбачали відшкодування спричиненої моральної шкоди за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань. Тому враховуючи дію закону у часі суд вважає, що з Фонду підлягає стягненню сума відшкодування у розмірі 3000 грн. Так як роботодавець не забезпечив працівнику безпечних умов праці і що призвело до цілого ряду професійних захворювань і встановленню 60 % втрати працездатності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача - ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» 6000 грн. на користь останнього в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої працівнику професійними захворюваннями у зв'язку з не забезпеченням роботодавцем безпечних умов праці. Так як права [PERSON] порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial