Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив, уточнивши позовні вимоги, стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 932,70 грн., пені в розмірі 117,16 грн., 296,13 грн. - втрат від девальвації гривні, моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. та судові витрати. Мотивував свої вимоги тим, що 18.02.14 року по пр. Ватутіна в м. Києві, [PERSON], відповідальність якого застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», керуючи забезпеченим транспортним засобом марки «Деу», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечного інтервалу, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого вчинив зіткнення з транспортним засобом марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, внаслідок чого сталося зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Зазначав, що ним надано відповідачу всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, проте отримав лист від 08.10.14 року, в якому відповідач вказав на те, що ним вживаються дії для виплати страхового відшкодування у розмірі 932,70 грн. Посилаючись на наведені обставини та, оскільки у визначені строки страхова компанія не здійснила виплату страхового відшкодування, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, з обставин, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надав суду пояснення по справі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 18.02.14 року по пр. Ватутіна в м. Києві [PERSON], відповідальність якого застрахована у ПАТ «УСК «Гарант-Авто», керуючи забезпеченим транспортним засобом марки «Деу», державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечного інтервалу, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого вчинив зіткнення з транспортним засобом марки «Ніссан», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, внаслідок чого сталося зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Деснянського районного суду м. Києва від 11.04.14 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнаний [PERSON]. Як встановлено в ході розгляду справи позивач звернувся до ПАТ «УСК «Гарант-Авто», де була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля, з яким безпосередньо сталось зіткнення автомобіля, що належить позивачу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач на час розгляду справи страхове відшкодування не виплатив. Вартість ремонтних робіт склала 932,70 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № ЗН-0031598 від 24.04.14 року. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції чинній на момент звернення) для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву. Статтею 36 вищенаведеного Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у ст. 35 Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня З огляду на наведене, та на те, що відповідачем страхова виплата не здійснена, вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування та пені за прострочення сплати страхового відшкодування підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] моральної шкоди судом встановлено наступне. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Частина 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 2 000 грн. Суд відмовляє у стягненні втрат від девальвації гривні, оскільки такі втрати не є збитками у розумінні ст. 623 ЦК України, на яку посилається позивач. На підставі викладеного,

Outcome: partial