Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 6.03.2008 № KICWGA00000150 в розмірі 438216,70грн.. Вимоги обгрунтував тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 43000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 06.03.2023 року. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 27.08.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 31549,08 доларів США, що станом на 27.08.2014 складає 438216,70грн., зокрема: 27832,12 (долар США) - заборгованість за кредитом; 1978,70 (долар США) - заборгованість за процентами за користування кредитом; 41,82 (долар США) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 176,96 (долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 18,00 (долар США) - шраф (фіксована частина); 1501,48 (долар США) - штраф(процентана складова). Банк скористався правом вимоги дострокового повернення боргу за кредитним договором. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, лише заборгованість по тілу кредиту, заперечення обґрунтував тим, що відповідач не згоден з розрахунком заборгованості банку, порядком нарахування та розміром відсотків, пені та штрафних санкцій. Відповідач здійснював дострокове погашення періодичних платежів і вважав, що він погасив заборгованість станом на 2017 рік, тому простроченої заборгованості немає. Квитанції про сплату заборгованості збереглися не всі. Загалом вважає, що договір не відповідає вимогам законодавства, зокрема і вимогам ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідач, укладаючи його, не мав можливості ознайомитися з умовами договору. Заперечує проти нарахувань відсотків, неустойки у доларах. Просить застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені. Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача. В судовому засіданні встановлено, що 6.03.2008 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № KICWGA00000150, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 43000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 06.03.2023 року. Додаток № 1 до договору містить загальну вартість кредиту, додаток № 2 графік погашення заборгованості. Відповідно до умов укладеного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця: в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов, у порядку, передбаченому п.3.2 договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до п.5.1 договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п.8.4 договору за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Відповідно до п.5.5, сторони досягли згоди щодо встановлення терміну позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, пені, штрафів 5 років. Позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, в зв'язку з чим станом на 27.08.2014 року утворилась заборгованість, згідно наданого позивачем розрахунку, в розмірі 31549,08 доларів США, що еквівалентно 438216,70грн., зокрема: 27832,12 (долар США) - заборгованість за кредитом; 1978,70 (долар США) - заборгованість за процентами за користування кредитом; 41,82 (долар США) - заборгованість по комісії за користування кредитом; 176,96 (долар США) - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 18,00 (долар США) - шраф (фіксована частина); 1501,48 (долар США) - штраф(процентана складова). Наявність заборгованості підтверджується випискою про рух коштів, випискою про погашення кредиту. Банк скористався правом вимоги дострокового повернення боргу за кредитним договором. 16.03.2015 за клопотанням відповідача та його представників судом була призначена судово-економічна експертиза для зясування питань відповідності розрахунку заборгованості умовам кредитного договору, наявності простроченої заборгованості та визначення розміру заборгованості, тощо. Проте, 3.07.2015 справа була повернута до суду без виконання експертного дослідження в звязку з відсутністю проведення його оплати. Згідно з ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Враховуючи викладене, відповідач не скористався правом забезпечення доказів по справі шляхом проведення експертного дослідження, тому його заперечення щодо незгоди з порядком та розміром нарахувань заборгованості за кредитом суд вважає безпідставними та не підтвердженими належними доказами. Проте, кредит був наданий відповідачу в іноземній валюті, та пеня розрахована позивачем теж в іноземній ноті, що суперечить вимогам ч.2 ст. 192 та ч.3 ст.533 ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювння та валютного контролю", згідно яких зазначено, що розрахунок у валюті може бути застосований тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованності за кредитом та стягнення відсотків за користування кредитом, та не підлягають застосуваню при вирішеня питання про стягнення пені. Пунктом 5.3 договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Натомість, банк безпідставно розрахував штраф (фіксовану частину) у доларах США - 18,00 доларів, та не надав розрахунку штрафу процентаної складової взагалі - не відомо 5% від якої суми позивач вираховував, визначаючи розмір штрафу, адже сума позову зазначена 31549,07 доларів США, що еквівалентно 438216,70 грн., проте в цю суму входять пеня і штрафні санкції. Суд вважає, що нарахування пені та штрафних санкцій відповідачу не відповідає вимогам законодавства та умовам договору, здійснене необґрунтовано. Тому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо стягнення заборгованості, без врахування пені та штрафних санкцій, в розмірі 414653 грн. 17коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 27832,12 доларів США, що еквівалентно 386588,15грн., відсотки за користування кредитом 1978,70 доларів США, що еквівалентно 27484,14грн., комісія за користування кредитом 41,82 долари США, що еквівалентно 580,88грн.. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України: «Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.» На підставі ст.ст. 509, 526, 533, 625, 1048-1054 ЦК України,

Outcome: partial