Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 21.10.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами банку складає між нею та банком договір, позичальник зобов'язувалася погашати своєчасно заборгованість за кредитом та відсотками, але своїх зобов'язань не виконала, станом на 05.07.2016 року відповідач має заборгованість перед банком в сумі 20512 грн.76 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту, відсотків, пені, штрафів. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму боргу та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду надано письмову заяву щодо розгляду справи без участі представника позивача, в якій вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач позов визнала частково, не оспорює суму заборгованості за тілом кредиту та процентами, щодо нарахування пені та комісії, то відсутній належний розрахунок цих сум, а нарахування штрафу суперечить чинному законодавству, в подальшому до суду не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому суд вважав за можливе закінчувати розгляд даної справи без участі відповідача. Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 21.10.2008 року було укладено кредитний договір № б/н шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 2000 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,5 % на місяць на залишок заборгованості /30,00 % річних/, що стверджується копіями вказаних документів. Як зазначено в заяві позичальника, вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом вона підтвердила факт отримання нею інформації про умови кредитування банку. Вона згодна з тим, що ця заява разом із Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, підписавши дану заяву відповідач підтвердила, що між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В суді також було встановлено, що відповідач не виконала умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який було проведено позивачем станом на 05.07.2016 року. Сума заборгованості згідно розрахунку складає 20512 грн.76 коп., а саме: 6557,40 грн.- заборгованість за кредитом, 11536,47 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 1204,00 грн. -заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. -штраф /фіксована частина/, 964,89 грн. - штраф /процентна складова/. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. З розрахунку заборгованості вбачається, що кредитний ліміт було збільшено банком починаючи з грудня 2013 року. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування , за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 6.6 цих Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту /у тому числі простроченого кредиту та овердрафту/, оплатити винагороду банку. Відповідно до Умов кредитування погашення заборгованості по кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, до 25 числа місяця, слідуючого за звітним. Умовами кредитування також передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказано вище в рішенні, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору шляхом підписання відповідних документів, а отже договір між ними є укладеним. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено судом, відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованими. За приписами ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Що стосується нарахування комісії, пені та штрафів, то суд виходить з наступного. За положеннями ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, штраф і пеня є різновидами неустойки, яка нараховується у разі порушення боржником зобов'язання. Тарифами банку передбачено нарахування пені 2-х видів, також нарахування комісії. Щодо нарахування штрафу, то штраф і пеня є різновидами неустойки, яка є видом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. За ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. В даному випадку штраф і пеня нараховуються за одне і те ж саме порушення -прострочення виконання грошового зобов'язання. Крім того, згідно норм ЦК України, на що вказано вище, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно тарифів банку та відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, штраф нараховується банком у твердій сумі -250 грн. та 5 % від суми позову, що суперечить нормам ЦК України. А тому вимоги позивача про стягнення штрафу суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. Щодо нарахування пені та комісії, то у розрахунку заборгованості, який надано позивачем, розрахунок пені та комісії проведено в одній колонці, з цього розрахунку неможливо встановити, чи це розрахунок комісії і якого виду, чи це розрахунок пені, інших доказів на обґрунтування цього розрахунку позивачем не надано, в судове засідання представник позивача не з'явився. А тому розрахунок комісії та пені не може бути прийнятий судом до уваги в наведених вище підстав, тоді як за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 6557,40 грн., заборгованість за процентами в сумі 11536,47 грн., всього 18 093 грн.87 коп. З матеріалів справи також вбачається, що 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію ПАТ КБ «ПриватБанк» в зв'язку зі зміною найменування юридичної особи, що стверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи. А згідно виписки зі Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов'язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України, ст.4 Закону України "Про судовий збір" підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1378 грн.

Outcome: partial