Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 10 травня 2008 року, починаючи з 06 вересня 2014 р. проживає окремо. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 33% з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 3700 гривень, оскільки має дані про те, що відповідач має щомісячний дохід не менше 11500 гривень, починаючи з моменту окремого проживання (вересня 2014 року) і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо розміру аліментів, визначених позивачкою, також заперечував проти стягнення з нього аліментів за минулий час. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2008 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають разом із матір'ю та знаходяться на її утриманні. Як встановлено судом, відповідач офіційно працює, отримує заробітну плату, розмір якої за період: з січня 2015р. по червень 2015р. складає 12444,73 гривень (отримано відповідачем). Відповідачкою не було надано будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач щомісячно має дохід у розмірі 11500 гривень. Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що матеріальна допомога, яку надавав відповідач, має мінливий характер, нестабільний розмір, бажання позивачки, щоб відповідач сплачував аліменти в офіційному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Що стосується розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, пояснень сторін, наданих ними письмових доказів, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що неповнолітні діти перебувають на утримання матері, яка працює, отримує незначний дохід, а також матеріальний стан батька, який має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку (доходу), а саме у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Протягом судового розгляду позивачкою не було надано конкретних правових доказів на підтвердження вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача з вересня 2014 року, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з моменту її звернення до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: partial