Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, - АТ КБ «ПриватБанк» (далі [PERSON]) 11.12.2018 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, вказавши, що 19.09.2011 між Банком та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг на підставі якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в сумі 300 гривень на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом. Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту, процентах та пені не вносить, внаслідок чого станом на 08.10.2018 існує заборгованість за кредитним договором у сумі 177827,23 гривень, з яких заборгованість за кредитом 13178,56 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 53835,17 гривень, заборгованість за пенею 110813,50 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON] в сумі 113432,66 грн. (заборгованість за кредитом 13178,56 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 53835,17 гривень та пеня за період з 19.09.2011 по 04.01.2018 46418,93 грн.). У визначений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов, та докази, які б підтверджували такі заперечення суду не надала. Інформація про рух справи в суді першої інстанції. Ухвалою суду від 28.12.2018 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. Заяви (клопотання) учасників справи. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання. Причини неявки суду невідомі. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не зявилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, - \~ \~ \~ \~Між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг, який складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 19.09.2011, Памятки клієнта, Тарифів банку, а також Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 14-49). \~ \~ \~ \~Умовами укладеного між сторонами договору передбачено наступне: Згідно п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг - за користування Кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно ст. 212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою. Позичальник сплачує кредитодавцю проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг). При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., позивальник сплачує кредитодавцю пеню відповідно постановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг). При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено Тарифами договору(п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг). Згідно з витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: Пільговий період по карті становить-до 01.01.2013 до 30 днів за кожною тратою; -з 01.01.2013 до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); Базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості)-за тратами здійсненими до 01.04.2013 2,5% -за тратами з 01.04.2013 2,3 % -за тратами з 01.09.2014 - 2,7% -за тратами з 01.04.2015 3,5 % Обовязків щомісячний платіж -7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); -З 01.04.2014 - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів- в розмірі 0,233 % від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та пеня в розмірі 0,233 % від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 30 днів-500 грн. + 5 % суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. З моменту отримання кредиту відповідач допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснювала платежів, передбачених договором та достатніх для погашення її договірних зобовязань з оплати кредиту, процентів за його користування та пені за несвоєчасність виконання грошових зобовязань. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, - Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобовязання, в контексті ст.ст.546,549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надав будь-яких заперечень (а.с. 9-13), станом на 08.10.2018 внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобовязань за кредитним договором б/н від 19.09.2011 та несвоєчасною сплатою належних платежів, за відповідачем утворилася заборгованість, яка складається з наступних сум: за тілом кредиту 13178,56 грн.; за процентами за користування кредитом 53835,17 грн.; за пенею 110813,50 грн. При цьому станом на 31.10.2015 заборгованість [PERSON] за кредитним договором б/н від 19.09.2011 становила 20760,60 грн., з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) 20141,22 грн., загальний залишок заборгованості за процентами 619,38 грн., заборгованість за пенею відсутня (а.с. 9-10). Суд погоджується, що станом на 08.10.2018 заборгованість [PERSON] по Договору від 19.09.2011 за кредитом становить 13178,56 грн. При визначенні розміру заборгованості по процентам за користування кредитом суд виходить з наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.2 ст. 1054 ЦК України, - до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Таким чином в розумінні ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України проценти за своєю правовою природою є платою за користування кредитом, розрахованою у визначеному договором розмірі від суми кредиту (позики). Отже розрахунок процентів безпосередньо пов'язаний із розміром отриманих кредитних коштів позичальником, а тому базою для нарахування процентів є залишок заборгованості (поточної та простроченої) за кредитом. При цьому раніше нараховані проценти та неустойка не є кредитом. За таких обставин суд приходить до висновку, що нарахування процентів на неустойку та несплачені проценти суперечить, як правовій природі процентів так і вимогам ч.2 ст. 550 та ст. 1054, 1056, 1056-1 ЦК України. В той же час починаючи з 01.11.2015 і до 08.10.2018 [PERSON] нараховував [PERSON] проценти не тільки на суму кредиту, а й на неустойку та раніше нараховані проценти, в результаті чого визначені таким чином «проценти» становлять 53835,17 гривень, що більш ніж у 4 рази перевищує суму кредиту. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 17.02.2014 по 31.10.2015 сума процентів нарахованих на фактично використані кошти кредитного ліміту склала 619,38 грн., а з 01.11.2015 по 08.10.2018 сума процентів нарахованих на фактично використані кошти кредитного ліміту складає 27093,68 грн. із розрахунку: 1072 днів х 13178,56 грн. х 70,0 % річних/365 днів), де 70,0 % подвійні проценти передбачені умовами договору. За таких обставин суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідача по сплаті процентів за користування кредитом станом на 08.10.2018 складає 27713,06 грн. (619,38 грн. + 27093,68 грн.) і вказана сума підлягає стягненню із [PERSON] на користь Банку. В той же час «проценти» в сумі 26742,49 грн. нараховані на раніше нараховані проценти та неустойку, за своєю природою є неустойкою (ст. 549 ЦК). З огляду на порядок розрахунку такої заборгованості, нараховану позивачем суму «процентів на прострочене кредитне зобовязання» в розмірі 26742,49 гривень суд розцінює як неустойку пеню. Щодо одночасного стягнення пені та штрафів за порушення виконання умов договору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Позивач АТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідача за порушення виконання зобов'язань (в межах заявлених позовних вимог), - пеню у розмірі 73161,42 грн. (46418,93 грн. + 26742,49 грн.) Визначаючи розмір пені, яка підлягає стягненню із відповідача на користь Банку, суд виходить з наступного. Банком за період 17.02.2014 по 08.10.2018 предявлено до стягнення з [PERSON] заборгованості за пенею на загальну суму 73161,42 грн. Розмір нарахованої Банком пені (73161,42 грн.) значно перевищує розмір заборгованості за кредитом (13178,56 гривень) та процентами (27713,06 гривень). Конституційний Суд України у своєму Рішенні №7-рп/2013 від 11.07.2013 , констатував, що\~вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627\~Цивільного кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання (п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Відповідно до Правової позиції висловленої Верховним Судом України в Постанові від 3 вересня 2014 по справі №6-100цс14, - суд має право самостійно зменшити розмір неустойки. При цьому частина третя ст. 551 ЦК, з урахуванням положень ст. 3 ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК щодо обовязку суду сприяти сторонам у реалізації їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Суд вважає, що стягнення пені у розмірі заявленому позивачем, не буде відповідати передбаченим ч. 3 ст. 509 ЦК України таким засадам зобовязання, як розумність та справедливість. З урахування споживчого характеру кредиту отриманого [PERSON], розміру заборгованості за кредитом та процентам, суми кошті внесених [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитом (61621,16 грн.) та розміру збитків завданих Банку суд зменшує розмір неустойки (пені) з 73161,42 гривень до 20000 гривень. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь Банку заборгованість по кредитному договору від 19.09.2011, що виникла станом на 08.10.2018 в сумі 60891,62 гривень, з яких заборгованість за кредитом 13178,56 гривень, заборгованість за процентами 27713,06 гривень та пеня 20000 гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Щодо розподілу судових витрат, - \~Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. При цьому сума зменшеної судом пені не впливає на зменшення розміру судового збору. На підставі ст. 551, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial