Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

Представник АТ «Таскомбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.11.2017, умови якого позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 124 757, 20 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 51 327,62 грн.; заборгованості за процентами (в т. ч. прострочена) - 9820,85 грн.; заборгованості за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) - 42 411,94 грн.; суми пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості в розмірі 17 346,79 грн.; неустойки нарахованої на суму простроченої заборгованості в розмірі 3 850,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог, представник позивача посилався на те, що 30.11.2017 між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] було укладено Кредитний договір - Заява на отримання кредиту № 5482266588, предметом якого є надання позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 60000,00 грн., строк користування 36 місяців, тобто до 30.11.2020 року, проценти за користування кредитом щомісячні проценти у розмірі 3,69 від суми кредиту, річні проценти у розмірі 11,99 від суми боргу за договором. Згідно кредитного договору грошові кошти надавалися на споживчі цілі позичальника шляхом безготівкового перерахування за його дорученням. Відповідно до п. 2 Заяви на отримання кредиту Позичальник підтвердив ознайомлення та своє з погодження з умовами Кредитного договору, зокрема, умовами про сукупну вартість кредиту, а також зобов`язався виконувати Кредитний договір. Згідно з п.7 Паспорту кредиту, при порушенні строків виконання зобов`язань за Кредитним договором Позичальник додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення по кредиту та/або відсоткам від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу, а також фіксовану суму неустойки. Так, у разі тривалого прострочення позичальником зобов`язань за кредитним договором, Позичальник за кожний календарний місяць, протягом якого було допущене таке прострочення, сплачує неустойку у разі прострочення понад 90 днів - у розмірі 350 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 17.09.2020 року по справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 12.05.2021 року замінено сторону судового провадження Акціонерне товариство «Таскомбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. В заяві від 28.09.2021(а.с.208) просила розглянути справу за її відсутності. В попередніх судових засідання позов не визнавала, мотивуючи тим, що кредит у ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вона не брала, з ними ніяких договорів не підписувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно заяви № 5482266588 від 30.11.2017 року [PERSON] звернулась до ТОВ «ФК «ЦФР» з метою отримання кредиту у розмірі 60000 грн. Строни узгодили строк надання кредиту - 36 місяців, щомісячні проценти у розмірі 3,69 від суми кредиту, річні проценти у розмірі 11,99 від суми боргу за договором. Відповідачем підписано вказану заяву 30.11.2017 року, також відповідачем підписано узгоджений графік платежів, за яким загальна сума платежу становить - 151 330,77 грн, з них суму кредиту - 60 000 грн, щомісячні проценти у загальному розмірі 79 704,00, річні проценти - 11 626,77 грн. 07.10.2016 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладено договір про відступлення прав вимоги. Відповідно до умов договору №ТАСЦФР-10-2016 та Витягу з Реєстру прав вимоги до договору АТ «Таскомбанк» являється новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором № 5482266588 від 30.11.2017 року, який в подальшому уступив право грошової вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 5482266588 від 30.11.2017 року має заборгованість 124 757, 20 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 51 327,62 грн.; заборгованості за процентами (в т. ч. прострочена) - 9820,85 грн.; заборгованості за щомісячними процентами (в т.ч. прострочена) - 42 411,94 грн.; заборгованість по пені, нарахованої на суму простроченої заборгованості в розмірі 17 346,79 грн.; неустойка за період за період 20.01.2019 року по 20.02.2020 року 3 850,00 грн. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки основної заборгованості є обгрунтованими, та підтвердженими матеріалами справи. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язання має правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити накористь другої сторони (кредитора) певну дію(передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною 1 ст.526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно достатті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України). За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.526, 530 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК Україниу встановлений строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, свідчить про недотримання позивачем положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Відповідно до позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача суми заборгованості по пені 17 346, 79 грн. та суми неустойки 3850,00 грн. Таким чином, вимоги про стягнення нарахованої пені в розмірі 17 346, 79 грн. стягненню не підлягають. Пунктом 1 ч.2 ст.258 ЦК України встановлюється спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки. Відносно строку, в межах якого можливе стягнення неустойки (пені, штрафу) Верховний суд України висловлювався 18.05.2016 у справі N6-474цс16: "стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою". Так, вимога про стягнення неустойки за кредитним договором заявлена за період з 20.01.2019 по 20.01.2020 в сумі 3850 грн. (а.с.20). До суду позивач звернувся з позовом 22.06.2020. Отже, вимоги щодо стягнення суми неустойки підлягають задоволенню за період з 22.06.2019 по 20.01.2020, тобто в сумі 2450 грн. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № 5482266588 від 30.11.2017 року підлягають частковому задоволенню. Крім того, згідно з ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2672,03 грн. (124757,20 / (103560,41+ 2450,00) = 1,18; 3153,00 / 1,18 = 2672,03 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial