Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в сумі 10000 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 13 серпня 2005 року. У шлюбі народилась дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що до 01.05.2018 року разом з донькою проживали у квартирі №23 будинку №25б на вулиці Куліша у м.Львові, яка належить відповідачу на праві власності. З 01.05.2018 р. позивач змушена винаймати житло. Донька проживає з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні, а відповідач участі у вихованні доньки не приймає. Зазначає, що донька відвідує додаткові уроки з англійської мови, росте і розвивається, їй необхідний духовний всесторонній розвиток. Все це зумовлює додаткові витрати. Відповідач працює у республіці Польща в ТзОВ «SASTRANS NOVA» та отримує заробітну плату 2000 євро в місяць, що еквівалентно близько 60000 гривень. Тому вважає, що при такому розмірі заробітної плати відповідач може сплачувати аліменти на дочку 10000 грн. щомісяця. Просить позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700 грн. Ухвалою суду від 25.07.2018 р. у справі відкрито провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Надали аналогічні викладеним у позовній заяві за відповіді на відзив пояснення. Позовні вимоги просили задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Зазначили, що станом на сьогоднішній день відповідач не працює, має на утриманні непрацездатних батьків, які часто хворіють. Відповідач готовий сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1200 грн., що більшим від законодавчо встановленого мінімального розміру аліментів на дитину. Збережень та будь-яких доходів відповідач не має. Доньці регулярно допомагає матеріально. Крім цього, має повнолітнього сина, якому також допомагає матеріально. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що являється батьком відповідача [PERSON] Свідок є пенсіонером, хворіє, переніс інфаркт. Коштів з пенсії на ліки не вистачає. Син [PERSON] допомагає матеріально, купляє продукти харчування, ліки та все необхідне, дає гроші. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]-І.П. зазначила, що являється матірю відповідача [PERSON] Свідок є пенсіонером, хворіє. Коштів з пенсії на ліки не вистачає. Пенсію отримує в розімір 2300 грн. Син [PERSON] допомагає матеріально, дає гроші. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, врахуваши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, права та обовязки сторін, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (прізвище до одруження Мусійовська) [PERSON] та відповідач [PERSON] 13 серпня 2005 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №209, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-СГ №016050. Від шлюбу у позивача та відповідача народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серія І-СГ №031191. Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної\~[PERSON] України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Статтею 141\~СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає із матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Суд вважає позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 10000 грн. щомісячно такою, що підлягає частковому задоволенню, оскільки задоволення у повному обсязі призведе до порушення прав відповідача та поставить сторони в неоднакове становище, враховуючи наступне. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач визначаючи розмір аліментів 10000 грн. посилалась на те, що відповідач працює у республіці Польща в ТзОВ «SASTRANS NOVA» та отримує заробітну плату 2000 євро в місяць, що еквівалентно близько 60000 грн. і тому може сплачувати аліменти на дочку 10000 грн. щомісяця. Відповідно до наданого відповідачем свідоцтва про працю від 18.12.2018 року, [PERSON] був працевлаштований в ТзОВ SASTRANS NOVA в період з 01.12.2016 р. по 17.12.2018 року на посаді водія сідлового тягача. Трудові відносини припинені 17.12.2018 року за згодою сторін. Отже, судом встановлено, що станом на день розгляду справи відповідач [PERSON] не працює та не отримує доходів. Будь-яких інших документів на підтвердження працевлаштування відповідача або отримання ним доходів, сторонами по справі не надано. Відповідно до наявної в матеріалах справи відповіді на адвокатський запит № 4190 від 07.12.2018 р., виданої директором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», за [PERSON] зареєстрована на праві приватної власності квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №46723 від 10.09.1996 року. Відповідач не заперечував в судовому засіданні факту належності йому на праві власності даної квартири. Крім цього, суд враховує пояснення відповідача та допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] М-І.П. про те, що у відповідача [PERSON] на утриманні перебувають непрацездатні батьки пенсійного віку. Наявні в матеріалах справи медичні документи (а.с. 52-53) підтверджують наявність хвороб у батьків відповідача [PERSON] та [PERSON] М-І.П. Суду доведено, що відповідач допомагає матеріально батькам, в тому числі надає кошти для проживання та лікування. Оцінюючи твердження позивача на те, що донька відвідує додаткові уроки з англійської мови, росте і розвивається, їй необхідний духовний всесторонній розвиток, що зумовлює додаткові витрати і тому слід стягувати 10000 грн. суд зазначає наступне. Ст. 185 Сімейного кодексу України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] з позовними вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витратах на дитину в суд не зверталась. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан відповідача, який не працює та на утриманні якого перебувають непрацездатні батьки. Крім цього, враховується наявність у відповідача нерухомого майна. Тому суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково та необхідність стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення\~з 25.07.2018\~року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дiтей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить 2027 грн, з 1 липня 2118 грн., з 1 грудня 2218 грн. Тобто, станом на день прийняття судом рішення 24.04.2019 року 50 відсотків прожиткового мінімуму для [PERSON], [INFO], становить 1013,5 грн. Присуджена відповідачу на користь позивача сума аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця є більшою від встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України,\~аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня предявлення\~позову.\~ Позивач\~[PERSON]\~звернулась до\~суду з\~даним позов\~25\~липня 2018\~року,\~і тому\~суд присуджує\~стягнення аліментів\~з відповідача\~починаючи з\~25.07.2018\~року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.\~\~ Відповідно до п.1,4 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належить витрати:на професійну правничу допомогу та пов'язані з вчиненням інших професійних дій, необхідних для розгляду справ або підготовки до її розгляду. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано\~ст.137 ЦПК України. В матеріалах справи наявна копія квитанції №542 від 13.06.2018 року, яка підтверджує, що Львівська обласна колегія адвокатів ЮК Шевченківського району надало позивачу юридичні послуги на суму 700 грн., а позивач оплатила дані послуги. Вказане підтверджує витрати позивача на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат. Тому з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 700 грн.

Outcome: partial