Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

В червні\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що\~ вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22.12.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] ,\~ [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання сина добровільної матеріальної допомоги не надає. Позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01.01.2012 року, щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. Відповідно до ч. 2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження батьками дитини [PERSON] [PERSON] до [PERSON] (а.с.7).\~\~Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько матеріально\~ не утримує сина в добровільному порядку. Згідно ст.\~180 Сімейного\~Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітнього сина, працездатний, має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.\~182,\~183,\~\~Сімейного Кодексу України\~\~ при визначенні розміру аліментів\~суд\~враховує:\~ стан здоров`я та матеріальне становище\~дитини;\~ стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~ наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;\~ доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~ інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~ Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на\~дитину, визначається судом. Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3,\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.\~\~ Статтею 191СК\~України визначено,що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд вважає, що аліменти необхідно стягнути від дня подання позову, оскільки позивачем не доведене те, що ним вживались заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а відповідач ухилявся від їх сплати, суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час відсутні. Суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 14.06.2019 року і до повноліття сина. Проаналізувавши надані докази, враховуючи стан здоров`я, матеріальний стан дитини та відповідача, суд дійшов висновку, що\~стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів не порушує інтереси дитини, його право на достатній життєвий рівень та\~ забезпечення гармонійного розвитку та є достатнім для його утримання, тому\~ позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню частково. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial