Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] в м. Макіївка Донецької області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що [INFO] в м. Макіївка Донецької області померла його матір - [PERSON] , [INFO] , після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла сума пенсії, яка належала спадкодавцю, проте не була ним отримана за життя. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважним причини, оскільки проживає у м. Макіївка Донецької області та через наявність бойових дій на вказаній території не мав можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справу за його відсутності. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце його проведення відповідачі повідомлялись належним чином, від відповідачів Костянтинівської міської ради та Слов`янської міської ради надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в місті Макіївка Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07 березня 2019 року (актовий запис № 132 від 07 березня 2019 року, складений Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 55457080 від 14.03.2019 року та повідомленням за № 1095/01-16 від 15.04.2019 р., наданими Першою слов`янською державною нотаріальною конторою, в реєстрі відсутні відомості про наявність спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . За життя 23.12.1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої макіївської державної нотаріальної контори 23 грудня 1997 року за реєстр. № 3-1389, в якому зробила розпорядження щодо її права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] Вказаний заповіт було зареєстровано в Спадковому реєстрі, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за № 55457085 від 14.03.2019 року, наданою Першою слов`янською державною нотаріальною конторою. Разом з тим, з реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що право власності на вказану квартиру належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Першою Макіївською державною нотаріальною конторою 24.06.1995 р. за реєстр. № 1-745, що підтверджується інформаційною довідкою № 167810265 від 23.05.2019 р. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з суми пенсії, нарахованої Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя, в розмірі 74775,57 грн., що підтверджується відомостями, наданими Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за № 6209/05.02 від 11.04.2019 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до ст. 9-1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до паспорту громадянина України, копія якого долучена до матеріалів справи, померла [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Новоросійськ Краснодарського краю Росії, мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відомостями, наданими Центральним об`єднаним управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя за № 289/11 від 05.07.2019 року померла [PERSON] перебувала на обліку у вказаному Управлінні з 01.08.2014 по 17.05.2019 р. Відповідно до наданої Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя копії довідки УПСЗН Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району від 13 березня 2015 року № 2304006412, [PERSON] з 13.03.2015 року була внутрішньо переміщеною особою та мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної адміністрації листом за № 2698/03.2-29 від 20.05.2019 року надав інформацію про те, що станом на 17.05.2018 року [PERSON] не перебувала на обліку в базі даних ЄІБДВПО. Міністерство соціальної політики листом №13141/0/2-19/22 від 15.07.2019 року повідомило про те, що станом на 15.07.2019 року інформація щодо [PERSON] в ЄІБД ВПО відсутня. А отже, судом не встановлені відомості щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] на час відкриття спадщини. Оскільки судом встановлено, що місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно відсутнє, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна, що відповідає вимогам, встановленим ч. 1 ст. 1221 ЦК України. А отже, належним відповідачем у справі є Запорізька міська рада як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини - місцезнаходження основної частини рухомого майна (суми пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не були ним одержана за життя). Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду. [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.07.1960 року (актовий запис № 1434 від 28.07.1960 року, складений Червоногвардійським районним бюро ЗАГС Сталінської області), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29.03.1973 року (актовий запис № 168 від 29.03.1973 року, складений Феодосійським міським ЗАГС), копії яких додані до матеріалів справи. Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Клопотання осіб, які беруть участь у справі, з вимогою про подання оригіналів письмових доказів до суду не надходило. Отже, суд дійшов висновку, що подані копії документів є належними і допустимими доказами та підтверджують обставини, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту статей 1268, 1269, 1270 ЦК України випливає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Розглядаючи питання про наявність поважних причин, які зумовили пропуск позивачем строку для прийняття спадщини, суд виходить з такого. Відповідно до п. 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Згідно з відомостями паспорту громадянина України, копія якого долучена до матеріалів справи, позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Макіївка Донецької області, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . З 7 квітня 2014 року територія Донецької області була визнана одним з районів проведення антитерористичної операції та терміни її проведення, відповідно до наказу антитерористичного центру при службі безпеки України 07.10.2014 р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», не встановлений. Згідно з ст. 1 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону в`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду. Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України. Перебування в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях осіб, не залучених до проведення таких заходів, може тимчасово бути обмежено на період проведення таких заходів Командувачем об`єднаних сил. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, було визначено Указом Президента України № 32/2019 від 7 лютого 2019 року, серед яких є м. Макіївка Донецької області. З 27 листопада 2014 року на виконання Указу Президента від 14.11.2014 №875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» ДП «Укрпошта» прийнято рішення про зупинення приймання і доставки поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, серед яких є м. Макіївка Донецької області. Відповідно до підпунктів 1.2 - 1.4 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. У разі неможливості пред`явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця або відсутності інформації в реєстрі нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Оскільки відсутність реєстрації факту смерті спадкодавця відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, унеможливлює звернення спадкоємця до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини та заведення спадкової справи, разом з тим, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла на тимчасово окупованій території, в зв`язку з чим позивач лише 07 березня 2019 року після спливу строку, встановленого для прийняття спадщини отримав свідоцтво про смерть спадкодавця належного зразка, та, крім того, в період строку для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу спадкоємець проживав у м. Макіївка Донецької області - території, тимчасово непідконтрольній державі Україна, з якою відсутній поштовий зв`язок, а виїзд осіб з тимчасово окупованої території у Донецькій та Луганській областях здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду за наявності відповідного дозволу та може в будь-який час бути обмеженим у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, суд дійшов висновку про те, що позивачем [PERSON] було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВССУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Враховуючи те, що судом встановлена наявність поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд дійшов висновку про необхідність визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] в два місяці з моменту набрання рішенням законної сили, що є достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що належним відповідачем у справі є Запорізька міська рада, в частині позовних вимог до Костянтинівської міської ради, Макіївської міської ради та Слов`янської міської ради необхідно відмовити.

Outcome: partial