Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» грошову суму у розмірі 85000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] з 28.12.2016 року по 03.07.2019 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Шахтобудівельна компанія», обіймав посаду машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним підземним робочим днем, звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, в зв`язку з виходом на пенсію. Робота на підприємстві є небезпечною та шкідливою для здоров`я, оскільки це постійний контакт із шкідливими речовинами, пилом та контрастними температурами. Здійснення такої трудової діяльності створює підвищену вірогідність спричинення шкоди здоров`ю працівника із-за неможливості підвищеного контролю людини за вказаними умовами і чинниками. Час роботи на підприємстві став причиною виникнення та розвитку у [PERSON] професійних захворювань, а саме: - хронічна попереково-крижова радикулопатія, хронічний бронхіт, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість. Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 23.12.2019 року професійні захворювання у позивача виникли в зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах обумовленим впливом шкідливого фактору (важкість праці, пил фіброгенної дії). За результатами медичного освідкування 04.02.2020 року в медико-соціальній експертній комісії позивачу встановлено третя група інвалідності та 65% втрати працездатності безстроково. Саме за встановленням шестидесяти п`яти відсоткового ступеню втрати професійної працездатності, [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Шахтобідувельна компанія» моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що позивач втратив значний ступінь професійної працездатності, має серйозні порушення здоров`я із стійкими розладами функцій організму, обумовленими наслідками професійного захворювання, все це призвело до порушення звичного способу його життя і потребує від позивача додаткових зусиль для організації, неможливості продовження активного особистого життя, порушення нормальних життєвих зв`язків; позивач вимушений тривалий час витрачати на відвідування лікувальних установ, проходячи курси лікування (амбулаторно і стаціонарно), неодноразові обстеження, консультації у фахівців охорони здоров`я позбавляє позивача можливості домашнього затишку, обмежує можливість спілкування з близькими, що також негативно впливає на душевний та емоційний стан. Наслідки захворювання проявилися і в побуті, оскільки через хронічні болі в попереку позивач не змозі піднімати важкі речі, виконувати тривалу роботу по дому. Внаслідок вказаного, позивач відчуває свою неповноцінність, постійне хвилювання, емоційна напруга призводить до погіршення стосунків в родині та з оточуючими. Моральну шкоду [PERSON] оцінює у розмірі 85000,00 гривень, що відповідатиме справедливій сатисфакції за розвиток хронічних захворювань, які спричинили втрату професійної працездатності (а.с. 1-6). Ухвалою суду від 26.03.2020 року за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Шахтобудівельна компанія» відкрито провадження, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення; розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а.с. 46). 24.04.2020 року ТОВ «Шахтобудівельна компанія» на позовну заяву, в порядку ст. 278 ЦПК України, подано відзив, з викладенням наступних заперечень проти заявлених [PERSON] вимог. Відповідач вважає позов частково обґрунтованим, оскільки позивачем не надано доказів наявності протиправних дій (поведінки) відповідача, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з втратою 65 % професійної працездатності, чим викликано моральні страждання. Зауважено, що на підприємство ТОВ «Шахтобудівельна компанія» позивач працевлаштувався вже маючи стаж роботи в підземних умовах, працював на підприємствах вугільної промисловості - ДВАТ «Шахта 1-3 Новогродівська», ДВАТ «Шахта ім. А.Г. Стаханова», ДГК «Краснолиманська», ВАТ «ВК «Шахта «Краснолиманська-Західна № 1», ТОВ «Донвуглепоставка». Підставою для встановлення професійної етиології хронічного бронхіту, двобічної сенсоневральної приглуховатості та радикулопатії стало саме професійний маршрут позивача, а саме більше 23 років підземного стажу в умовах впливу значно підвищених концентрацій пилу, виробничого шуму. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення професійного захворювання від 23.12.2019 року загальний стаж роботи [PERSON] - 24 роки 00 місяців 21 день, за професією - 16 років 01 місяць 21 день, в умовах впливу шкідливих факторів - 23 роки 03 місяці 21 день, при цьому на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» позивач працював нетривалий час, а саме з 28.12.2016 року по 03.07.2019 року, з яких фактично перебував під впливом шкідливих умов 460 дні, що підтверджується довідкою про спуски-виїзди в шахту (у 2016 році - 4 робочих дні, у 2017 році - 214 робочих днів, у 2018 році - 174 робочих дня, у 2019 році - 68 робочих днів). За весь період роботи на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» позивач жодного разу не звертався в службу охорони праці та медично-оздоровчу службу з питань порушень технологічних регламентів виробничого процесу, порушень техніки безпеки, гігієни праці, незабезпечення засобами індивідуального захисту. З огляду вказаного, та з урахуванням положень ст. 237-1 КЗпП України (моральна шкода відшкодовується власником за наявності його провини), ст. 1190 ЦК України (особи, загальними діями чи бездіяльністю яких була спричинена шкода несуть солідарну відповідальність перед потерпілим) , - відповідач вважає, що до спірних відносин сторін підлягає застосуванню солідарна, а не вибіркова відповідальність. При цьому, ТОВ «Шахтобудівельна компанія» самостійно визначає розмір відшкодування в сумі 6800,00 гривень, яке може бути присуджено до стягнення пропорціно відпрацьованому часу, виходячи з наступного: 460 дн. : 5848 дн. (23,3 роки х 251 дн.) х 100 % = 0,08 % - відсоток провини відповідача пропорційно стажу в шкідливих умовах, де 460 днів - кількість днів фактичної роботи в шкідливих умовах у відповідача, вже хворіючого до прийняття на роботу позивача, 23,3 роки - загальний стаж роботи позивача у шкідливих умовах на всіх підприємствах, 5848 днів - стаж роботи позивача у шкідливих умовах, 251 день - нормативна кількість робочих днів на рік. Крім того, відповідач посилається на Указ Президента України «Про концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року № 361/2006, положенням якого передбачено, що розвиток правосуддя в Україні спрямований на утвердження верховенства права через забезпечення: юридичної визначеності, однаковості судової практики і ефективності судового захисту. З огляду вказаного, до відзиву долучено копії рішень судів першої інстанції в подібних справах про стягнення з вугільних підприємств моральної шкоди, спричиненої працівникам розвитком професійних захворювань. Вказані судові рішення відповідач просить врахувати, що буде спряти однаковому застосуванню законів і передбачуваності результатів вирішення аналогічних справ (а.с. 50 - 53). 26.05.2020 року [PERSON] подав відповідь на відзив на позовну заяву. Позивач зазначив, що виконання робіт у підземних виробках підприємства ТОВ «Шахтобудівельна компанія» було пов`язано із систематичним перебуванням в умовах впливу шкідливих чинників, які спричинили професійні захворювання. Саме впродовж 2017-2019 років (трудова діяльність на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» датується з 28.12.2016 року по 03.07.2019 року) спостерігалося прояв ознак хронічного обструктивного бронхіту, стадія загострення, хронічний гатродуоденіт, гострий радикуліт, що потягло загострення хронічного попереково-крижового радикуліту та призвело до тривалих перебувань на лікарняних. При цьому, до 2017 року звернень позивача за медичною допомогою не зафіксовано амбулаторною картою. Позивачем вказується, що відповідно до п. п. 9 та 22 Розділу ІІ Вимог щодо безпеки та захисту здоров`я працівників видобувних підприємств з підземним і відкритим способами видобування (завтердж. Наказом Міністерства соціальної політики № 943) роботодавець повинен організувати проведення попередніх медичних оглядів (під час прийняття на роботу) та періодичних медичних оглядів (протягом трудової діяльності) працівників відповідно до вимог Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 246 від 21.05.2007 року. Так, в Інформаційній довідці про умови праці працівника від 10.10.2019 року (п. 10) зазначено, що при проходженні медичного огляду 23.12.2016 року, тобто до прийняття на роботу до ТОВ «Шахтобудівельна компанія», позивач придатний до роботи. За таких обставин, позивач вважає беззаперечно доведеним той факт, що відповідачем не забезпечено безпечних умов праці, що спровокувало розвиток професійних хвороб, чим спричинено моральну шкоду. Додатково позивач пояснює, що при визначенні розміру заподіяної шкоди приймав до уваги як наслідки та незворотність до фізіологічного відновлення так і встановлену в досить ранньому віці інвалідність, і існуючу практику щодо присудження розміру компенсації (до справи долучено копії судових рішень). 28.05.2020 року ТОВ «Шахтобудівельна компанія» подано заперечення на відповідь на відзив на позову заяву, в якій під сумнів поставлені доводи [PERSON] , що до працевлаштування на підприємство відповідача звернень за медичною допомогою не було. Таке твердження спростовується записом в виписці № 30/1 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого про знаходження позивача на лікуванні у терапевта з 28.01.2014 року по 03.02.2014 року з діагнозом гострий бронхіт (скарги на кашель). Враховуючи зовсім незначний час роботи позивача на підприємстві відповідача (460 днів), тривалу роботу в шкідливих умовах на інших вугільних підприємствах (протягом 21 років), а також наявність ознак професійного захворювання у 2014 році, - ТОВ «Шахтобудівельна компанія» визнає позов [PERSON] частково та не заперечує проти морального відшкодування грошової суми 6800,00 гривень (а.с. 78). Позиції сторін по справі підтримано безпосередньо в судовому засіданні. Позивач [PERSON] адресував суду заяву про розгляд справи в його відсутність, що узгоджується з ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Представник позивача адвокат Павлова О.О. (діє на підставі ордеру, договору про надання правничої допомоги) в судовому засіданні надала пояснення аналогічно письмово викладеним в позовній заяві, просить вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки грошова сума у розмірі 85000,00 гривень компенсує невелику кількість завданих моральних страждань (відчуття фізичного та душевного болю). Представник відповідача ТОВ «Шахтобудівельна компанія» Ковальова О.С. (уповноважена довіреністю) в судовому засіданні просила ухвалити рішення з урахуванням долучених до матеріалів справи письмових пояснень (відзиву). Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] перебував в трудових відносинах з ТОВ «Шахтобудівельна компанія», з 28.12.2016 року працював на посаді машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем, 03.07.2019 року звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України в зв`язку із виходом на пенсію (відомості підтверджено копією паспорта а.с. 9-11). За результатами засідання Центральної лікарсько-експертної комісії складено медичний висновок № 3076 від 09.12.2019 року про наявність у [PERSON] професійного захворювання: хронічний бронхіт ІІ ст. фаза затихаючого загострення, прикореневий, нижньочастковий пневмосклероз; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху; хронічна попереково-крижова радикулопатія праворуч у стадії загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним і больовим синдромами. При цьому, в якості обґрунтування встановлення професійної категорії захворювань в даному медичному висновку зазначено: клініко-діагностичні дані, професійний маршрут більше 23 років підземного стажу в умовах впливу значно підвищених концентрації пилу (150,1 - 200 мг/куб. м при гранично-допустимому коефіцієнту - 2 мг/куб. м протягом 95 % зміни), виробничого шуму, що перевищував ГДР (85-92 дБА при ГДР - 80 дБА); фізичних перевантажень за даними інформаційної довідки про умови праці від 10.10.2019 року і доповнення до неї № 4.5-13.4/8792/19 від 22.11.2019 року, динаміки та перебіг захворювань, їх розвиток під час роботи в шкідливих умовах (а.с. 15). В Інформаційній довідці про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), затвердженої 10.10.2019 року Головного управління Держпраці у Донецькій області надано висновок про умови праці [PERSON] на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» - відповідно до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердж. Наказом МОЗ № 248 від 08.04.2014 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 472/25249 від 06.05.2014 р.) умови та характер праці за концентрацією пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 3 ступеню, за параметрами мікроклімату - до другого класу допустимі, за рівнем шуму - до 3 класу 2 ступеню, важкості праці - до 3 класу 3 ступеню, за рівнем локальної вібрації - до 3 класу 1 ступеню; за час роботи [PERSON] зареєстровані наступні листки непрацездатності: 27.12.2017 - 02.01.2018 рр. ГРЗ, 02.05.2019 - 10.05.2019 рр. - гострий бронхіт, 20.05.2019 - 29.05.2019 рр. - гострий бронхіт, 30.05.2019 - 12.06.2019 рр. - хронічний обструктивний бронхіт, загострення, 13.06.2019 - 21.06.2019 рр. - гострий зовнішній отит з права, 22.06.2019 - 01.07.2019 рр. - хронічний бронхіт 1 ступеня (а.с. 22-24). Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за Формою П-4, складеного 23.12.2019 року комісією з залученням головного спеціаліста відділу гігієни праці та атестації робочих місць за умовами праці управління за питань праць Головного управління Держпраці у Донецькій області, завідувача сектору профілактики страхових випадків страховий експерт з охорони праці Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, директора з охорони праці, промислової безпеки та екології ТОВ «Шахтобудівельна компанія», голови первинної профспілкової організації ТОВ «Шахтобудівельна компанія», голови Донецької шахтобудівельної територіальної профспілкової організації, профпатолога КНП Мирноградської ЦМЛ Мирноградської міської ради - професійні захворювання у позивача [PERSON] виникли в зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовленим впливом шкідливого фактору: пил (переважно фіброгенної дії, кремнію діоксин кристалічний при вмісті вугільного діоксину від 10 % до 70 % - фактична величина 150,1 мг/куб.м, при нормативному значенні 2 мг/кубм, тривалість дії упродовж зміни - 95 %); важкість праці: фізичне динамічне навантаження за участю мязів нижніх кінцівок та тулуба - фактична величина 171,1 Вт, при нормативному значенні 90 Вт, фізичне динамічне навантаження за участю м`язів рук та плечового поясу - фактична величина 68,3 Вт, при нормативному значенні 45 Вт, маса вантажу, що піднімається та переміщується - фактично 35 кілограм, при нормативному значенні - 30 кілограм; робоча поза в нахиленому положенні до 30 градусів 29 % часу зміни при нормативному значенні 25 % зміни; нахили корпусу 120 разів за зміну при нормативному значенні 100 разів за зміну (а.с. 18-21). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 30/1 від 15.10.2019 року, підготовленої Мирноградською центральною міською лікарнею - [PERSON] періодично перебував на лікуванні: з 28.01.2014 року - 03.02.2014 року діагноз гострий бронхіт; з 02.12.2017 року - 02.01.2018 року, з 11.04.2018 року - 20.04.2018 року, 02.05.2019 року - 10.05.2019 року, 20.05.2019 року - 29.05.2019 року, 30.05.2019 - 12.06.2019 року, 22.06.2019 року - 01.07.2019 року діагноз хронічний бронхіт; з 2018 року перебуває на «Д» обліку у отоларинголога, діагноз - хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість (а.с. 29). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 30/1 від 15.10.2019 року, підготовленої Мирноградською центральною міською лікарнею - [PERSON] періодично перебував на лікуванні: з 14.08.2017 року - 23.08.2017 року діагноз гострий попереково-крижовий радикуліт; з 25.04.2018 року - 04.05.2018 року, з 12.10.2018 року - 22.10.2018 року, з 16.10.2019 року - 28.10.2019 року - загострення хронічного попереково-крижового радикуліту з больовим м`язово-тонічним корінцевим синдромом (а.с. 32). Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3770/609 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Мирноградській центральній лікарні з 30.05.2019 року - 12.06.2019 року, діагноз: хронічний обструктивний бронхіт, стадія загострення, скарги на слабкість, нездужання, задишку при мінімальному фізичному навантаженні, частий нападоподібний сухий кашель, відчуття дискомфорту в грудній клітині (а.с. 34). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6774-860 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради з 16.10.2019 року по 28.10.2019 року, діагноз: загострення хронічного дискогенного попереко-крижового радикуліту з вираженим больовим, м`язово-тонічним, правобічним, корінцевим, больовим синдромом, порушенням статико-динамічної функції хребта (а.с. 26). Згідно магнитно-резонансної томографії поперекового відділу хребта від 18.10.2019 року у [PERSON] виявлено МР-ознаки протрузій міжхребцевих дисків, ознаки остеохондрозу, помірного спондилоартроз поперекового відділу хребта (а.с. 28). Згідно аудіограми від 05.11.2019 року у [PERSON] зафіксовано погіршення слуху, висновок - хронічна приглухуватість (а.с. 36) Згідно виписки № 1085 із медичної карти стаціонарного хворого позивач [PERSON] перебував в період часу з 31.10.2019 року по 21.11.2019 року на стаціонарному лікуванні в Клініці професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці ім. Ю.І Кундієва Національної академії медичних наук України»; основний діагноз: хронічна попереково-крижова радикулопатія праворуч у стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язево-тонічним і больовим синдромами; хронічний бронхіт, прикореневий, нижньочастковий пневмосклероз, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху; скарги на: задишка, продуктивний кашель, затерпання правої ноги, періодичні головний біль і запаморочення, судоми литкових м`язів, біль у попереку з іррадіацією в праву нижню кінцівку, двобічне поволі прогресуюче зниження слуху, помірний шум у вухах і голові, часткову відсутність зубів, порушення сну та зору, слабкість; лікувальні рекомендації: динамічне спостереження та лікування у невропатолога, профпатолога, пульмонолога, отоларинголога, курси загальнозміцнюючої, відновлювальної, гіпохолестеринемічної, антиневритної терапії; санаторно-курортне лікування (а.с. 16-17). 04 лютого 2020 року [PERSON] оглянутий в Обласній профпатологічній медико-соціальній експертній комісії м. Краматорськ та встановлено ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням 65 % (за сукупністю хронічна попереково-крижова радикулопатія, хронічний бронхіт, приглухуватість) безстроково, встановлена 3 група інвалідності, що підтверджується довідками серійний номер 12ААБ № 416773, серія 12ААА № 088022 (а.с. 12, 14). На підставі зазначених доказів позивач [PERSON] ґрунтує заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з розвитком професійних захворювань, що є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих [PERSON] доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про часткове задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Приписами ст. 173 КЗпП України за потерпілим закріплено право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, фати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку, мають право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого їм органу. Аналогічна правова позиція була зазначена Конституційним Судом України в рішенні від 08.10.2008р. по справі № 1-32/2008 та Верховним Судом у постанові від 04.07.2018р. по справі №210/5023/15-ц. Згідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 8 липня 1994 р. №7, від 30 вересня 1994р. №11 та від 25 травня 1998 р. №15, від 24.10.2003р. №9), вирішуючи питання про прийняття до провадження заяв про відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, суди повинні враховувати, що спори між: потерпілим працівником та роботодавцем (незалежно від форм власності та виду діяльності) щодо права на відшкодування зазначеної шкоди підлягають судовому розгляду в порядку, встановленому для вирішення трудових спорів (гл. XV КЗпП). У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4 за моральну шкоду, заподіяну працівникові під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону праці» позивач мав право відмовитися від виконання роботи, якщо створилася виробнича ситуація чи навколишнє середовище небезпечне для його життя чи здоров`я. Суд акцентує увагу, що якщо засоби виробництва прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, то умови праці мають бути безпечними. Так, з Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 23.12.2019 року вбачається, що підприємством, з яким позивач перебував в трудових відносинах, та на якому отримав захворювання з втратою 65 % професійної працездатності є ТОВ «Шатобудівельна компанія», відповідач по справі. В пункті 13 вказаного Акту зазначено висновок про наявність шкідливих умов праці, а саме відповідно до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердж Наказом МОЗ від 08.04.2014 року № 248 умови та характер праці [PERSON] відноситься: за концентрацією пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеню, за параметрами мікроклімату - до 2 класу допустимі, за рівнем шуму - до 3 класу 2 ступеню, за важкістю праці - до 3 класу 3 ступеню, за рівнем локальної вібрації - до 3 класу 1 ступеню (а.с. 18-21). Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідач ТОВ «Шахтобудівельна компанія» оспорюючи доводи позивача [PERSON] щодо розвитку професійних захворювань під час перебування сторін в трудових відносинах акцентує увагу суду, що в п. 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 23.12.2019 року зазначено, що хронічне професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів - важкості праці та пилу фіброгенної дії. В Інформаційній довідці про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння), затвердженій 10.10.2019 року ГУ Держпраці у Донецькій області зазначено перелік підприємств, на яких працював [PERSON] : ДВАТ шахта 1-3 Новогродівка, учень гірника підземного, з 25.03.1997 р. - 21.12.1997 р., 0 р. 08 міс. 27 дн.; ГОАО шахта ім. А.Г. Стаханова, гірник з ремонту гірничих виробок, з 20.01.1998 р. - 11.12.200 р., 02 р. 10 міс. 22 дн.; ГХК «Краснолиманська», гірник з ремонту гірничих виробок, з 18.12.2000 р. - 27.10.2002 р., 01 р. 10 міс. 10 дн.; ГХК «Краснолиманська», учень машиніста гірничих виїмкових машин, машиніст гірничих виїмкових машин, з 28.10.2002 р. - 28.05.2005 р., 02 р. 07 міс. 01 дн.; ВАТ «ВК «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», машиніст гірничих виїмкових машин, з 06.06.2005 р. - 09.08.2007 р., 02 р. 02 міс. 03 дн.; ТОВ «Донвуглепоставка», машиніст гірничих виїмкових машин, з 14.09.2007 р. - 15.06.2010 р., 02 р. 09 міс. 02 дн.; ДВАТ шахта 1-3 Новогродівська, машиніст гірничих виїмкових машин, з 19.07.2010 р. - 23.09.2010 р., 0 р. 02 міс. 04 дн.; ТОВ «Донвуглепоставка», машиніст гірничих виїмкових машин, з 04.10.2010 р. - 09.06.2011 р., 0 р. 08 міс. 06 дн.; ОП «Шахта Стаханова» ГП «Красноармійськвугілля», машиніст гірничих виїмкових машин, з 16.06.2011 р. - 22.05.2015 р., 03 р. 11 міс. 07 дн.; ДП ВК «Краснолиманська», машиніст гірничих виїмкових машин, з 04.08.2015 р. - 25.12.2016 р., 01 р. 04 міс. 22 дн., ТОВ «Шахтобудівельна компанія», машиніст гірничих виїмкових машин, з 28.12.2016 р. - 03.07.2019 р., 02 р. 06 міс. 06 дн. (а.с. 22-24). Відповідно до довідки № 02/1280 від 10.04.2020 року [PERSON] дійсно працював в ТОВ «Шахтобудівельна компанія» з 28.12.2016 року по 03.07.2019 рік та фактично перебував у підземних умовах та здійснив у загальній кількості 460 робочих змін (а.с. 55). З огляду вказаного, ТОВ «Шахтобудівельна компанія» наголошується, що позивачем отримано професійні захворювання саме з причини тривалої (понад 23 роки) роботи на інших вугільно-добувних підприємствах. Така позиція сторони відповідача підлягає відхиленню. Так, в судовому засіданні не добуто доказів про те, що [PERSON] захворів професійними захворюваннями під час роботи на інших підприємствах вугільної промисловості, з якими перебував в трудових відносинах. В Інформаційній довідці про умови праці, затвердженої 10.10.2019 року ГУ Держпраці у Донецькій області (п. 8) зазначено, що відсутня характеристика факторів виробничого середовища і трудового процесу, умов праці [PERSON] на ДВАТ шахта 1-3 Новогродівська, ДП ВК «Краснолиманська», ОП «Шахта «Стаханова», ДП «Красноармійськвугілля», ТОВ «Донвуглепоставка», ВАТ «ВК «Шахта «Красноармійська-Західна № 1»; інформаційних даних, повний перелік робіт, які виконував [PERSON] працюючи на цих підприємствах в якості гірника ремонту гірничих виробок, гірника підземного, машиніста гірничих виїмкових машин, також щодо інформаційних даних по атестації робочих місць з проведенням санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища та трудового процесу інформаційних даних о параметрах впливу шкідливих виробничих факторів, об`ємах виконуваних робіт за даними професіями підприємствами не представлено (а.с. 22-24). З вказаного вбачається, що посилання відповідача про перебування [PERSON] під впливом шкідливих умов праці в період трудових відносин з підприємствами вугільної промисловості до працевлаштування на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» ґрунтуються виключно на припущеннях. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 23.12.2019 року зафіксовано, що саме на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» допущено порушення законодавства про охорону праці (п. 13 Акту «Висновок про наявність шкідливих умов праці»). Враховуючи вказане, суд приходить до переконання, що підстави для солідарного стягнення моральної шкоди за ушкодження здоров`я з підприємств вугільної промисловості, з якими [PERSON] перебував в трудових відносинах, на чому наполягає відповідач ТОВ «Шахтобудівельна компанія» - відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 169 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний за свої кошти органiзувати проведення попереднього (при прийняттi на роботу) i періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядiв працiвникiв, зайнятих на важких роботах, роботах iз шкiдливими чи небезпечними умовами працi або таких, де є потреба у професійному доборi, а також щорiчного обов`язкового медичного огляду осiб вiком до 21 року. Відповідно до частини 5 статті 6 Закону України «Про охорону праці» працівника, який за станом здоров`я відповідно до медичного висновку потребує надання легшої роботи, роботодавець повинен перевести за згодою працівника на таку роботу на термін, зазначений у медичному висновку, і у разі потреби встановити скорочений робочий день та організувати проведення навчання працівника з набуття іншої професії відповідно до законодавства. Відповідно Правил безпеки у вугільних шахтах, затверджених наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 22.03.2010 р. № 62 (НПАОП 10.0-1.01.10) підземні працівники вугільних шахт за станом здоров`я повинні відповідати нормам фізичної та психофізіологічної придатності для виконання даної роботи; вони зобов`язані проходити попередній (під час приймання на роботу) і періодичні (на рідше одного разу на рік) медичні огляди; якщо в процесі медогляду або профдобору встановлено, що працівник за станом здоров`я не може продовжувати роботу за професією, директор шахти забов`язаний надати йому іншу роботу відповідно до діючого законодавства. З матеріалів справи вбачається, що за час роботи на ТОВ «Шахтобудівельна компанія» (з 28.12.2016 р. - по 03.07.2019 р.) [PERSON] неодноразово перебував на лікарняному, в тому числі: 02.05.2019 року - 10.05.2019 року - гострий бронхіт, 20.05.2019 року - 29.05.2019 року - гострий бронхіт, 30.05.2019 року - 12.06.2019 року - хронічний обструктивний бронхіт, 13.06.2019 року - 21.06.2019 року - гострий зовнішній отит з права, 22.06.2019 року - 01.07.2019 року - хронічний бронхіт 1 ступеня. Разом з тим, роботодавцем ТОВ «Шахтобудівельна компанія» не вжито заходів переведення [PERSON] , на іншу, менш шкідливу або менш важку працю, що не виключно б могло попередити розвиток професійних захворювань. Суд не приймає викладене в відзиві на позовну заяву посилання відповідача про те, що позивачем не доведено наявність причинного зв`язку між спричиненою моральною шкодою та діями ТОВ «Шахтобудівельна компанія». Так, згідно ст. 76 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сукупність наданих позивачем доказів: трудова книжка позивача, медичний висновок Центральної лікарсько-експертної комісії клініки професійних захворювань Акт розслідування хронічного професійного захворювання, довідки МСЕК, виписки із медичної картки стаціонарного хворого - підтверджують факт завдання позивачу моральної шкоди. Згідно роз`яснень Конституційного Суду України у рішенні від 27 січня 2004 року № 10рп\\2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 23.12.2019 року засвідчено, що професійне захворювання виникло у звязку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів - важкості праці та пилу фіброгенної дії, при цьому випадок професійного захворювання взято до обліку ТОВ «Шахтобудівельна компанія», що відповідає Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України № 337 від 17.04.2019 року (п. 109: у разі коли хворий працював на кількох підприємствах (в установах, організаціях), де були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), або за кількома професіями, під час роботи за якими були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння), повідомлення за формою П-3 надсилається на останнє підприємство (в установу, організацію), де він працював за професією, під час роботи за якою були умови для розвитку хронічного професійного захворювання (отруєння). Суд, сумуючи вищевикладене, дійшов висновку про наявність у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров`ю. При цьому, суд враховує, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування (позивачу компенсується лікування, виплачуються щомісячні страхові виплати), що узгоджується з положенням ч. 3 ст. 23 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про охорону праці». Згідно роз`яснень Конституційного Суду України у рішенні від 27 січня 2004 року № 10рп\\2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Суд вважає, що з причини професійних захворювань, позивач зазнав фізичну біль, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, лікування позивача вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, як наслідок беззаперечно настали зміни у його життєвих і виробничих зв`язках, неможливість їх поновлення. Відповідачем ТОВ «Шахтобудівельна компанія» позов визнано частково, а саме розмір моральної шкоди, завданої [PERSON] оцінюється в сумі 6800,00 гривень. Суд, при визначенні розміру моральної шкоди виходить з того, що життя і здоров`я людини найвища соціальна цінність, невід`ємні два поняття. Оскільки, якщо втрачене здоров`я, то немає того повноцінного життя, як того бажає сама людина. Немає вартості життю людини та вартості втраченому здоров`ю. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі « Абдулазіз , Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства», але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. При визначенні розміру моральної компенсації, судом не враховуються аргументи [PERSON] та ТОВ «Шахтобудівельна компанія» в частині доцільності застосування до спірних відносин судової практики судів першої інстанції (справи № 226/1210/19, № 235/712/20, № 235/1281/20). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судова практика дійсно може бути врахована, однак виключно з урахуванням ч. 4 ст. 263 ЦПК України, положенням якої передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення стану здоров`я, ступінь втрати професійної працездатності на 65 % досить в молодому віці (44 роки), встановлення 3 групи інвалідності, яка у відповідності до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затв. Постановою КМУ № 1317 від 03.12.2009 р. встановлюється у разі функціональних порушень в організмі помірної важкості, в зв`язку з чим позивач не обмежений здійснювати трудову діяльність, а також вимоги розумності, виваженості і справедливості, - вважає необхідним частково задовольнити вимоги щодо компенсації моральної шкоди, стягнувши з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 35000,00 гривень. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Так, позивач [PERSON] , в порядку п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судових витрат, тому передбачений ст. 4 вказаного закону розмір мита підлягає стягненню в дохід держави з ТОВ «Шахтобудівельна компанія» (розмір визначено з урахуванням дати подачі позову до суду та пропорційності задоволення позивних вимог). Відповідно до ст. 1167 ЦК України, ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial