Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» звернувся до суду з позовом, де вказав на те, що 07. 06. 2013 року між Банком та відповідачкою укладений кредитний договір № 25307-ФО/2013/85, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 200 000 грн. під процентну ставку, встановлену договором, з терміном повернення 06 червня 2018 року. Для забезпечення виконання усіх вимог з виконання договору між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 07. 06. 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS], що належить відповідачці на праві власності, а також земельна ділянка кадастровий номер 2310400000:12:016:0109 площею 0,06 га, що розташована під вказаним домоволодінням. Відповідачкою порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів за його користування, і станом на 18. 06. 2014 року заборгованість перед Банком складає: заборгованість за кредитом - 190 000 грн.; процентів за користування кредитом - 21 685,06 грн., з яких прострочено 20 579,68 грн.; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 3880,01грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 2 537,33 грн., а всього 218 102,41 грн. У рахунок погашення заборгованості Банк просить звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок і земельну ділянку шляхом їх реалізації на прилюдних торгах, визначивши початкову ціну на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також виселити усіх зареєстрованих у будинку мешканців, стягнувши з відповідачки судовий збір. Представник позивача за довіреністю С. А. Білосорочка до суду не явився, у заяві просить розглядати справу без представника Банку, у разі відсутності відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] до суду не явилася, про день слухання справи сповіщена, причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не надала, і суд зі згоди позивача на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України розглядає справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з копії договору 07. 06. 2013 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та [PERSON] укладений кредитний договір № 25307-ФО/2013/85, відповідно до якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 200 000 грн. на поточні потреби під процентну ставку, встановлену договором, з терміном повернення 06 червня 2018 року. За умовами пп. 8. 1 договору відповідачка зобов'язалася здійснювати повернення кредиту відповідно до вказаних у графіку термінів, який є додатком до кредитного договору. Відповідачкою порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів за його користування, і станом на 18. 06. 2014 року заборгованість перед Банком складає 218 102,41 грн. З метою забезпечення виконання усіх вимог з виконання договору між Банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 07. 06. 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого предметом іпотеки є житловий будинок [ADDRESS], що належить відповідачці на праві власності, а також земельна ділянка кадастровий номер 2310400000:12:016:0109 площею 0,06 га, що розташована під вказаним домоволодінням. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Житловий будинок, що є предметом іпотеки, належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 24. 05. 2013 року. Земельна ділянка, що є предметом іпотеки, належить відповідачу на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу [PERSON] 06. 11. 2010 року та на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 707280 від 16. 07. 2007 року. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов»язаний сплатити неустойку відповідно до ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 525 цього ж Кодексу одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач в обґрунтування позову надав розрахунки заборгованості за кредитним договором № 25307-ФО/2013/85 від 07. 06. 2013 р., договір іпотеки. В цій частині позову він підлягає задоволенню. Позивач також просить виселити з будинку усіх зареєстрованих у ньому мешканців, при цьому не надав даних про наявність таких осіб, що і зареєстровані, і мешкають у будинку. Крім того, суд враховує вимоги п. 43 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30. 03. 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», яка передбачає, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Матеріали справи не місять у собі вимоги Банку до відповідача або інших осіб, що мешкають у житловому будинку, про добровільне звільнення приміщення, тому ці вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial