Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

У липні 2019 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір застави транспортного засобу б/н від 17.08.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 1976, щодо транспортного засобу BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] та зобов`язати ДП «Національні інформаційні системи» вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним записом № 53177784 по зазначеному договору застави, а також солідарно стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору та правничої допомоги. В обґрунтування своїх вимог посилається не те, що їй на праві власності належить транспортний засіб BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Однак, 17.08.2017 року між ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2017/08/17 (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 541 483,05 грн. Даний договір було 17.08.2017 року було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстровано в реєстрі № 1975. Відповідно до п. 8.1. Договору зобов`язнаня [PERSON] щодо своєчасного повернення позики та сплати відстоків за користування позикою забезпечується заставою транспортного засобу BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Згідно п. 8.3. Договору [PERSON] підтверджує, що майно, яким здійснюється забезпечення виконання за Договором належить їй на праві власності, не обмежене в обігу, під заставою у третіх осіб не перебуває. 17.08.2017 року між ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено договір застави б/н, за умовами якого [PERSON] передала в заставу ТОВ «ФК «АРКС-КАПІТАЛ» автомобіль BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] (далі - Договір застави). Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстровано в реєстрі № 1976. 17.08.2017 року до Держаного реєстру обтяжень рухомого майна нотаріусом був внесений запис за реєстраційним номером 53177784 про обтяження вказаного транспортного засобу. У березні 2019 року [PERSON] отримала лист із ухвалою Голосіївського районного суду у справі № 752/23781/18 від 07.12.2018 року, якою накладено арешт на автомобіль BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності. Дана ухвала була скасована ухвалою Київського апеляційного суду від 23.05.2019 року. Під час даного судового розгляду позивачці стало відомо про кримінальне провадження № 12017100080011149 від 19.12.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України. За версією органу досудового розслідування, автомобіль, що належить позивачці, був використаній у злочинній схемі та незаконно переданий у заставу. 03.07.2019 року позивачку було визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні. Оскільки договір застави транспортного засобу між ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» та [PERSON] був укладений відносно належного позивачці на праві власності майна і згоди на укладення зазначеного договору вона, як власник майна, не надавала, просить визнати вказаний договір недійсним, оскільки він не відповідає вимогам закону, а також зобов`язати ДП «Національні інформаційні системи» вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за реєстраційним записом № 53177784 по зазначеному договору застави. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. від 01.08.2019р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 58). 28.08.2019 року представником відповідача ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» було подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого проти позову заперечує, з огляду на те, що на його думку відповідачем не було допущено жодного порушення прав позивачки, зокрема не було здійснено звернення стягнення на предмет та застави та не обмежено позивачку у праві користування транспортним засобом, що був предметом застави (а.с. 61-63). 27.08.2019 року представник третьої особи - ДП «Національні інформаційні системи» надав суду письмові пояснення у яких зазначив, що відповідно до Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим Постановою Кабінету Мінінстрів України від 05.07.2004 року № 830 державна реєстрація приватних обтяжень рухомого майна проводиться будь-яким нотаріусом або його помічником, які відповідно до законодавства отримали ідентифікатор доступу до реєстру, а також адміністратором реєстру та його філіями на підставі відповідного договору. Після припинення обтяження обтяжував самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з реєстру. При цьому ДП «Національні інформаційні системи» не наділене повноваженнями щодо здійснення правової оцінки відомостей, що містяться в заявах, а також жодним чином не уповноважений на прийняття будь-яких рішень щодо обтяження рухомого майна, змін чи припинення такого обтяження по відношенню до будь-якої фізичної чи юридичної особи (а.с. 78-82). На підставі розпорядження керівника апарату Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року № 522 у даній справі було проведено повторний автоматизований розподіл між суддями у зв`язку із відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя визначено суддю Кириленко Т.В. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 204). Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Кириленко Т.В. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 214-215). В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві. Відповідачка [PERSON] та 3-тя особа в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається із матеріалів справи, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.06.2015р. [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 29). 17.08.2017 року між ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено договір позики № 2017/08/17, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» надає [PERSON] грошові кошти у розмірі 541 483,05 грн. Даний договір було 17.08.2017 року було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстровано в реєстрі № 1975 Відповідно до п. 8.1. Договору зобов`язнаня [PERSON] щодо своєчасного повернення позики та сплати відстоків за користування позикою забезпечується заставою транспортного засобу BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Згідно п. 8.3. Договору [PERSON] підтверджує, що майно, яким здійснюється забезпечення виконання за Договором належить їй на праві власності, не обмежене в обігу, під заставою у третіх осіб не перебуває (а.с. 35-39). 17.08.2017 року між ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено договір застави б/н за умовами якого [PERSON] передала в заставу ТОВ «ФК «АРКС-КАПІТАЛ» автомобіль BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] . Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. та зареєстровано в реєстрі № 1976 (а.с. 31-34). Із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. зареєстроване обтяження № 16425355 стосовно заборони відчуження даного транспортного засобу на підставі договору застави транспортного засобу б/н від 17.08.2017 року, укладеного між ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» та [PERSON] (а.с. 30). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/23781/18 від 07.12.2018 року накладено арешт на автомобіль BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності (а.с. 18-24). Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.05.2019 року скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва та в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешт на автомобіль BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , щона праві власності належить [PERSON] відмовлено (а.с. 12 - 17). Із змісту вказаних ухвал вбачається, що у провадженні СУ ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 12017100080011149 від 19.12.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України. За версією органу досудового розслідування, автомобіль, що належить позивачці був використаній у злочинній схемі та незаконно переданий у заставу. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, та складається з правомочностей власника щодо права володіння, права користування і права розпорядження. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" (далі - Конвенція про захист прав людини), закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] під час укладення договору застави б/н від 17.08.2017 року, відповідно до якого автомобіль BMW X5, 2014 року випуску, VIN: [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] був переданий у заставу у якості забезпечення виконання її зобов`язання перед ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» не була власником даного транспортного засобу. Також їй не надавалась згода власниці майна [PERSON] на укладення такого правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Таким чином, під час укладення оспорюваного правочину не було дотримано вимог ст. 583 ЦК України, так як в заставу було передано транспортний засіб, який не належав заставодавцю [PERSON] , а також за відсутності згоди позивачки [PERSON] як власника транспортного засобу, а тому суд вбачає наявність правових підстав для визнання договору застави транспортного засобу б/н від 17.08.2017р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «АРС Капітал» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотарільного округу Сімоновою О.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за номером 1976 недійсним на підставі ч.1 ст. 215 ЦК України як такого, що суперечить Цивільному Кодексу України, зокрема, статті 583. Відповідно до п.п. 3 п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим Постановою Кабінету Мінінстрів України від 05.07.2004 року № 830 після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору відповідну заяву для припинення обтяження та виключення його з Реєстру. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема витягу із Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 59969386 від 25.05.2019 року, обтяжувачем за реєстраційним записом № 16425355 від 17.08.2017 року, про вилучення якого просить [PERSON] , є ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ», а реєстратором виступав приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Сімонова О.Ю. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині зобов`язання третьої особи ДП «Національні інформаційні системи» вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційний запис № 16425355, які є передчасними, оскільки ДП «Національні інформаційні системи» виконує суто технічну функцію по веденню реєстру, а визначений законодавцем алгоритм вилучення записів з реєстру є обов`язковим для виконання усіми суб`єктами правовідносин. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З наданого представником позивача розрахунку вбачається, що витрати на правничу допомогу становлять 16 000 грн. На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги представником позивача - адвокатом АО «ЕЛА», в особі виконавця Ярук О.В. надано акт виконаних робіт, підписаний їх клієнтом - позивачкою [PERSON] . Таким чином, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивачки підлягає стягненню сплачений позивачкою судовий збір та понесені витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог, а саме: ((16 000 грн./2) = 8000 грн.) + 768,40 грн. = 8768, 40 грн.; 8768,40 грн./2 = 4384,20 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial