Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем за законом померлого [INFO] [PERSON]. Зазначає, що після смерті останнього відкрилася спадщина на його спадкове майно, тобто житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS], який він прийняв у відповідності до ч. 1 ст.549 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року, як спадщину померлої [INFO] тітки [PERSON].Вказує, що оформити свої спадкові права на вказане майно не має можливості, оскільки втрачені оригінали документу, що посвідчували право померлої на зазначене спадкове майно, в зв'язку з чим просить суд встановити факти належності права житловий будинок з господарськими спорудами [PERSON] та [PERSON] та визнати за позивачем право на вказану земельну ділянку у порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON]не з"явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON]не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. В судове засідання представник відповідача Хорольської міської ради Полтавської області Бибик В.В. не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, з»ясувавши позицію сторін, взявши до уваги, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб розглядаються в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25.07.2017 року по справі № 548/897/16-ц (набрало законної сили 25.07.2017 року) встановлено, що померла [INFO] [PERSON] була власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] що складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 40,5 кв.м., житловою 25,2 кв.м., сараю літ. «Б», убиральні літ. «В», огорожі №1. Згідно копії актового запису про смерть, [PERSON] померла від гіпертонічної хвороби II ступені [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина розташована за адресою: [ADDRESS], що складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 40.5 кв.м., житловою 25,2 кв.м., сараю літ. «Б», убиральні літ. «В», огорожі № 1. За життя 06.04.1989 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Хорольської нотаріальної контори, яким заповіла на випадок її смерті належний їй житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] та грошовий вклад з належними процентами по рахунку [NUMBER] в відділенні Ощадбанку № 3108 м.Хорол своєму племіннику [PERSON]. Оскільки [PERSON] померла у 1991 році, то правовідносини щодо спадщини, яка відкрилася після її смерті, регулюються ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до статті 549 ЦК України (1963р.), дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Батько позивача [PERSON] [PERSON], який з 1988 року по день смерті ([INFO] року) постійно проживав у вищевказаному будинку та користувався ним, що в розумінні п. ч.1 статті 549 ЦК України (1963р.) є тими діями, що свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ в управління і користування спадковим майном. Таким чином [PERSON] у 1991 році прийняв спадщину у виді спірного будинку згідно заповіту та проживання у ньому до дня смерті. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] і на час його смерті [INFO] року була неповнолітньою - 18 років виповнилося [INFO]. Відповідно до ч.4 статті 1268 ЦК України неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадку відмови від прийняття спадщини за згодою батьків (ч.3 ст.1273 ЦК України), незалежно від її місця проживання. За станом на [INFO] [PERSON] була неповнолітньою і від спадщини не відмовлялася, отже спадщина після смерті батька, утому числі у виді спірного будинку, належить їй з часу відкриття спадщини. Факт належності померлій [INFO] [PERSON] спадкового майна - житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS], доводиться рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 25.07.2017 року по справі № 548/897/16-ц (набрало законної сили 25.07.2017 року). Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, а спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи, що спірне майно є спадковим, інших спадкоємців немає, а тому відповідно до положень ст.ст. 1217, 1261, 1277 ЦК України за позивачем слід визнати у порядку спадкування право власності на зазначену земельну ділянку. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. На підставі наведеного,

Outcome: partial