Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

До Краматорського міського суду надійшов позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛМАЛІ», [PERSON], [PERSON], третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області в особі Територіального сервісного центру №1443 регіонального сервісного центру МВС України у Донецькій області, про визнання недійсними довіреності, договору комісії транспортного засобу, договору купівлі-продажу транспортного засобу, довідки-рахунку, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, визнання недійсною та скасування перереєстрації транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб. В позовній заяві зазначено, що за час шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON] було придбано на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу (довідка-рахунок ДПІ 854651 від 04.03.2013 року, що видана ТОВ «Богдан-Авто-Луганськ») автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE; кузов №KMHST81XCDU099065; двигун №D4HBCU733767, сірого кольору, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартість якого в теперішній час становить 100000 (сто тисяч) гривень. Право власності на даний транспортний засіб марки HYUNDAI, модель SANTA FE; реєстраційний номер [NUMBER], було зареєстровано 23.03.2013 року за [PERSON] у ВРЕР м. Алчевська Луганської області, на підставі чого даним ВРЕР 23.03.2013 року було видано свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу САО №627833. 24.07.2014 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, невстановлені особи в камуфльованому одязі, знаходячись в районі ТРК «Столица», розташованого по вулиці Гмирі у місті Алчевську Луганської області, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоровя, незаконно заволоділи належним [PERSON] на праві власності вказаним автомобілем марки HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER]. 25.07.2014 року [PERSON] звернувся з заявою про незаконне заволодіння його транспортного засобу до Алчевського МВ УМВС України в Луганській області , внаслідок чого відповідна інформація була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014130170001305 від 25.07.2014 року, попередня правова кваліфікація кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України. В липні 2014 року [PERSON] звернувся до редакції газети «РИО-Плюс», що розповсюджується на території міста Алчевськ, яка за його заявою у номері газети №31 (635) від 30.07.2014 року оприлюднила оголошення наступного змісту: «24.07.2014 г. в районе ТРК «Строитель» были похищены машина HUNDAI SANTA FE, номер 0427 и документы: на недвижимость (квартира), паспорт и права на имя [PERSON]. Просим вернуть. т.050-963-964-0». З кінця липня 2014 року на території Луганської області, зокрема на території та навколо міста Алчевськ, почались та в подальшому постійно проводились активні бойові дії за участю Збройних Сил України та озброєних представників так званої «Луганської народної республіки», у тому числі із застосуванням артилерії та реактивних систем залпового вогню, тому [PERSON] у період з липня 2014 року до серпня 2015 року не мав можливості виїхати з території міста Алчевська та звернутись до правоохоронних органів України. Лише у серпні 2015 року у [PERSON] виникла можливість виїхати з міста Алчевська на територію, що контролюється державною владою України, у звязку з чим [PERSON] знову звернувся з відповідною заявою про незаконне заволодіння його транспортного засобу, що сталося 24.07.2014 року, до Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області. За викладених обставин, матеріали досудового розслідування щодо незаконного заволодіння автомобілем [PERSON] були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015130240001880 від 26.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України (Незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене організованою групою або поєднані з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого). Дане кримінальне провадження №12015130240001880 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, перебуває до теперішнього часу в провадженні СВ Лисичанського МВ ГУМВС України у Луганській області. В теперішній час [PERSON] стало відомо, що після протиправного заволодіння належного йому автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER], що сталося 24.07.2014 року, даний транспортний засіб за підробленими (фіктивними) документами був відчужений поза його волею сторонніми особами мешканцю міста Краматорська [PERSON] ,який перереєстрував, на підставі довідки-рахунку серії ААЕ №095684 від 16.05.2015 року, виданої ТОВ «АЛМАЛІ», вказаний автомобіль на своє імя без зняття з обліку у ВРЕР м. Алчевськ УДАІ ГУМВС України в Луганській області на облік у ВРЕР м. Краматорська УДАІ України в Донецькій області та отримав нове свідоцтво про реєстрацію ТЗ СХТ 103615 та нові реєстраційні номера на даний автомобіль [NUMBER]. При цьому [PERSON] придбав вищезазначений транспортний засіб через Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛМАЛІ» (основним видом діяльності якого за кодами КВЕД є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами), яке діяло на підставі відповідного договору комісії транспортного засобу, укладеному у 2015 році між даним Товариством та громадянином [PERSON], який мешкає: АР Крим, м. Чорноморське, вул. Лазарєва, 5/1, який діяв нібито від імені [PERSON] на підставі довіреності від 30.03.2013 року, нібито посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 4812). Проте [PERSON] ніколи не уповноважував жодних осіб на володіння, користування та розпоряджання належним йому транспортним засобом марки HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER], у тому числі на передачу даного транспортного засобу на комісію, у звязку з чим не видавав нотаріально посвідчених довіреностей на право розпоряджатись належним йому автомобілем, що підтверджується відсутністю відповідної інформації у Єдиному реєстру довіреностей. Також фіктивність вищезазначеної довіреності від 30.03.2013 року, нібито посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 4812), підтверджується безпосередньо приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], яка ніколи не посвідчувала довіреностей від [PERSON]. До того ж, фіктивність вищезазначеної довіреності підтверджується наступним: -згідно змісту даної довіреності дата її видачі 30.03.2013 року, але в той же час дата її посвідчення нотаріусом 15.07.2009 року; -фактичний ідентифікаційний номер [PERSON] [NUMBER], але в той же час згідно змісту довіреності від 30.03.2013 року ідентифікаційний номер [PERSON] інший [NUMBER]; -підпис особи від імені [PERSON] у довіреності від 30.03.2013 року не відповідає фактичному підпису [PERSON], оскільки даний підпис зроблений іншою особою. За цих обставин, видача вищезазначеної довіреності від 30.03.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 4812), є правочином, який не відповідає вимогам закону, оскільки був здійснений поза волею власника транспортного засобу [PERSON], а тому ця довіреністю є недійсною. ТОВ «АЛМАЛІ», в порушення п.48 Порядку, діючи як комісіонер за договором комісії, укладеним між даним Товариством та громадянином [PERSON], який діяв нібито від імені [PERSON] на підставі довіреності від 30.03.2013 року, нібито посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 4812), не перевірили ретельно документи, що були предявлені довіреною особою комітента, хоча фіктивність даної довіреності від 30.03.2013 року була наявною по вищевказаним особливостям. Крім того, ТОВ «АЛМАЛІ», в порушення п.5, п.6 Порядку №812, не здійснили обовязкову перевірку спеціального бланку нотаріальних документів, на якому викладено текст вищезазначеної довіреності від 30.03.2013 року, нібито посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 4812). Також, ТОВ «АЛМАЛІ», в порушення Положення про Єдиний реєстр довіреностей не перевірили наявність відповідної інформації щодо довіреності від 30.03.2013 року, нібито посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 4812) у Єдиному реєстрі довіреностей. Внаслідок вказаної недбалості, ТОВ «АЛМАЛІ» не виявило наявних ознак підроблення документу вищезазначеної довіреності від 30.03.2013 року, нібито посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий номер 4812), та не повідомила невідкладно про це територіальний орган внутрішніх справ. За викладених обставин, внаслідок недбалості, ТОВ «АЛМАЛІ» безпідставно та всупереч вимог чинного законодавства України уклало у 2015 році з [PERSON] відповідний договір комісії транспортного засобу, прийняло від даної особи на комісію транспортний засіб автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE; реєстраційний номер [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON], внаслідок чого даний автомобіль був відчужений [PERSON], про що ТОВ «АЛМАЛІ» видало йому 16.05.2015 року довідку-рахунок серії ААЕ №095684. Отже, оскільки [PERSON] не мав наміру продати належний йому транспортний засіб HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер [NUMBER], а крім того не уповноважував жодних осіб на розпоряджання даним автомобілем, тому, як при укладанні вищезазначеного договору комісії транспортного засобу, так і при подальшому відчуженні даного автомобіля [PERSON] було відсутнє волевиявлення власника транспортного засобу [PERSON] на укладання цих угод. Таким чином: -як при укладанні між [PERSON], який діяв нібито від імені та в інтересах [PERSON], з однієї сторони, та ТОВ «АЛМАЛІ» з другої сторони, договору комісії транспортного засобу марки HYUNDAI, модель SANTA FE; реєстраційний номер [NUMBER]; -так і при укладанні між ТОВ «АЛМАЛІ», що діяло на підставі вищезазначеного договору комісії, та [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони, договору купівлі-продажу транспортного засобу марки HYUNDAI, модель SANTA FE; реєстраційний номер [NUMBER], на підставі довідки-рахунку серії ААЕ №095684 від 16.05.2015 року, виданої ТОВ «АЛМАЛІ», було відсутнє волевиявлення власника транспортного засобу [PERSON] та згода співвласника транспортного засобу [PERSON] на укладання іншим співвласником автомобіля [PERSON] договору купівлі-продажу вищезазначеного транспортного засобу, що суперечить нормам Цивільного Кодексу України та Сімейного Кодексу України, та є підставою для визнання даних правочинів недійсними згідно ч.1 ст.215 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Просять визнати недійсним правочин довіреність від 30.03.2013 року, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровану в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 4812, виданої [PERSON] щодо уповноваження [PERSON], яка мешкає: АР Крим, м. Чорноморське, вул.. Димитрова, 3/23 та [PERSON], який мешкає: АР Крим, м. Чорноморське, вул.. Лазарєва, 5/1, керувати, розпоряджатися (продати, здати в оренду, заставити) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО №627833, виданого 23.03.2013 року ВРЕР м. Алчевська при УДАІ УМВС України в Луганській області, автомобілем марки HYUNDAI SANTA FE, кузов №KMHST81XCDU099065, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованим ВРЕР м. Алчевська при УДАІ УМВС України в Луганській області за [PERSON]. Визнати недійсним договір комісії транспортного засобу автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, кузов №KMHST81XCDU099065, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого ВРЕР м. Алчевська при УДАІ УМВС України в Луганській області за [PERSON], укладений у 2015 році між [PERSON], який мешкає: АР Крим, м. Чорноморське, вул.. Лазарєва, 5/1, який діяв на підставі довіреності від 30.03.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 4812, від імені та в інтересах [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], з однієї сторони як комітентом, та ТОВ «АЛМАЛІ», ідентифікаційний код юридичної особи 37011416, місцезнаходження юридичної особи: 84116, Донецька область, м. Словянськ, провулок Довженка, 32, з другої сторони як комісіонером. Визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля марки HYUNDAI, модель SANTA FE, кузов №KMHST81XCDU099065, двигун №D4HBCU733767, сірого кольору, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], укладений 16.05.2015 року між ТОВ «АЛМАЛІ», ідентифікаційний код юридичної особи 37011416, місцезнаходження юридичної особи: 84116, Донецька область, м. Словянськ, провулок Довженка, 32, що діяло на підставі договору комісії транспортного засобу, укладеному даним Товаристовом у 2015 році з [PERSON], який мешкає: АР Крим, м. Чорноморське, вул. Лазарєва, 5/1, який діяв на підставі довіреності від 30.03.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованої в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 4812, від імені та в інтересах [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], та [PERSON], який мешкає: АР Крим, м. Чорноморське, вул.. Лазарєва, 5/1, який діяв на підставі довіреності від 30.03.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] К.В., зареєстрованої в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за номером 4812, з однієї сторони як продавцем та [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], з другої сторони як покупцем, що був оформлений довідкою рахунком серії ААЕ №095684 від 16.05.2015 року, виданої ТОВ «АЛМАЛІ», ідентифікаційний код юридичної особи 37011416, місцезнаходження юридичної особи: 84116, Донецька область, м. Словянськ, провулок Довженка, 32. Визнати недійсною та скасувати довідку-рахунок серії ААЕ №095684 від 16.05.2015 року, що видана ТОВ «АЛМАЛІ», ідентифікаційний код юридичної особи 37011416, місцезнаходження юридичної особи: 84116, Донецька область, м. Словянськ, провулок Довженка, 32, [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], щодо продажу легкового автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, кузов №KMHST81XCDU099065, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) САО 627833. Визнати недійсною та скасувати перереєстрацію транспортного засобу: автомобіля марки HYUNDAI, модель SANTA FE, кузов №KMHST81XCDU099065, двигун №D4HBCU733767, сірого кольору, 2013 року випуску, проведену 19.05.2015 року Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Краматорська та Дружківки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області за громадянином [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], на підставі довідки-рахунку серії ААЕ №095684 від 16.05.2015 року, що видана ТОВ «АЛМАЛІ», ідентифікаційний код юридичної особи 37011416, місцезнаходження юридичної особи: 84116, Донецька область, м. Словянськ, провулок Довженка, 32. Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу СХТ 103615 автомобіля марки HYUNDAI, модель SANTA FE, кузов №KMHST81XCDU099065, двигун №D4HBCU733767, сірого кольору, 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], на імя [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], що видане 19.05.2015 року Центром надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Краматорська та Дружківки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області. Визнати право власності на транспортний засіб автомобіль марки HYUNDAI, модель SANTA FE, кузов №KMHST81XCDU099065, двигун №D4HBCU733767, сірого кольору, 2013 року випуску, за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який проживає за адресою: [INFO]. Стягнути солідарно з [PERSON], ТОВ «АЛМАЛІ» на користь [PERSON], [PERSON] документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні представник позивачів повністю підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] з позовними вимогами не погодився в повному обсязі і суду пояснив, що 26 серпня 2015 року [PERSON] звернувя до Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області з заявою про те, що невідомі особи у м. Аличевську противоправно заволоділи його автомобілем. Нібито потім, йому стало відомо про те що після протиправного заволодіння його автомобілем, данний транспортний засіб за підробними документами був переоформлений сторонніми особами на ім»я [PERSON] У звязку з викладенним він просив суд визнати недійсними: правочин-довіреність згідно якої переоформлявся автомобіль, логовір комісії, договір купівлді-продажу автомобіля, довідку-рахунок, реєстрацію транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб. З данним позовом не згоден в повному обсязі . Відповідно до п.5 Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 812 від 05.08.2009р., обов»язковій перевірці підлягає кожний бланк,на якому викладено текст нотаріального документу. Ні у наданих до суду документах, ні у судовому засіданні так і не було встановлено куди саме подівся бланк довіреності згідно якої [PERSON] розпорядився автомобілем. Таким чином немає жодних законних підстав для визнання недійсним правочину довіренності від 30.03.2013року. Крім того неможливо визнатати недійсним договір комісії транспортного засобу автомобіля [NUMBER] тому що данний документ є віртуальним і у судовому засіданні дослиждений не був. У зв»язку з наведеним неможливо визнати недійсними та скасувати договір купівлі продажу автомобіля, довідку-рахунок, та реєстрацію транспортного засобу. У своєму зверненні до Лисичанського МВ УМВС України 26.08.2015р. [PERSON] вказує що в середині серпня 2015 року він, знаходячись по віл.Парковій у м.Краматорську Донецької області віпадково побачив свій автомобіль з іншими номерами за кермом якого знаходився незнайомий чоловік що і стало причиною звернення до міліціїї з відповідною заявою. Незрозуміло чому тоді він звернувся до правоохоронних органів лише 26.08.2015року і саме у м.Лисичанськ. Також невідомо чи був [PERSON] коли небудь у м.Краматорску Донецької області. Таким чином вважає, що [PERSON] і [PERSON] діючи умистно, заводіли грошовими коштами [PERSON] у розмірі 25\~000 долларів США. З данного приводу була подана відповідна заява в Краматорський МВ УМВД України в Донецькій області [PERSON] заява зареєстрована за № 12016050390000507 18.02.2016року та по ній ведеться провадження. При цому на неодноразові виклики до слідчого Маршук так не разу і не зявився у зв»зу з чим у найближчий час буде підійматися питання про об»яву останнього у розшук. Позивачі не довели обгрунтованність своїх позовних вимог у зв»зку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню. В судове засідання представники ТОВ «Алмалі» не зявились, просили справу розглядати без їх участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, були належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи регіонального сервісного центру МВС України в Донецькій області в особі Територіального сервісного центру № 1443 в судове засідання не зявились, надали суду заяву з проханням слухати справу без їх участі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до статті 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до ч.3 ст.1012 ЦК України, істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. Відповідно до ч.1 ст.1022 ЦК України, після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Відповідно до п. 1 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого поставною Кабінету Міністрів України №1200 від 11.11.2009 року (далі за змістом Порядок №1200), цей Порядок визначає механізм провадження торговельної діяльності у сфері … роздрібної торгівлі автомобілями,…, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку. Відповідно до п.2 Порядку №1200, дія цього Порядку поширюється на всіх суб'єктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють передачу для реалізації транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, оптову та роздрібну торгівлю ними і оформлення необхідних документів (далі - суб'єкти господарювання). Відповідно до п.12 Порядку №1200, фізична особа, яка передає для реалізації транспортний засіб у вигляді легкового автомобіля … підприємству, що здійснює комісійну торгівлю, зобовязана надати такому підприємству письмове повідомлення із зазначенням інформації про кількість легкових автомобілів…, що відчужені нею протягом поточного календарного року, складене в довільній формі та підписане власноручно цією особою. Відповідно до п.13 Порядку №1200, суб'єкт господарювання, який здійснює оптову та роздрібну торгівлю автомобілями,…,, іншими транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, зобов'язаний вести в письмовому та електронному вигляді журнал обліку надходження і реалізації або передачі для реалізації зазначених транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, виданих довідок-рахунків, актів приймання-передачі, біржових угод і відповідно номерних знаків для разових поїздок та номерних знаків "Транзит" (додаток 1). Зазначені журнали прошнуровуються, сторінки нумеруються. Кінці шнура на останній сторінці журналу фіксуються та скріплюються круглою печаткою відповідно підрозділу Державтоінспекції . Журнали зберігаються протягом 10 років. Матеріали, що стали підставою для видачі довідок-рахунків, актів приймання-передачі та біржових угод, формуються у справи, що прошиваються, скріплюються печаткою суб'єкта господарювання і зберігаються протягом п'яти років. Відповідно до п.19 Порядку №1200, на один транспортний засіб та його складові частини, що мають ідентифікаційні номери, видається по одному примірнику довідки-рахунка та акта приймання-передачі або біржової угоди. Відповідно до п.43 Порядку №1200, на комісію приймаються транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, зареєстровані або зняті з обліку в Державтоінспекції, для їх подальшої реалізації від громадян України - за наявності паспорта громадянина України чи тимчасового посвідчення громадянина України, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або свідоцтва про реєстрацію машини, свідоцтва про спадщину, рішення суду або довідки на складову частину, що має ідентифікаційний номер, виданої Державтоінспекцією. На комісію можуть прийматися складові частини, що мають ідентифікаційні номери, на підставі документів, що підтверджують законність їх придбання. Відповідно до п.48 Порядку №1200, комісіонер під час приймання на комісію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери: зобов'язаний ретельно перевірити документи, які пред'являє комітент чи довірена особа, звірити відповідність записів у них з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин. У разі виявлення ознак підроблення документів, номерів складових частин або невідповідності записів з нанесеними на них ідентифікаційними номерами комісіонер зобов'язаний невідкладно повідомити про це відповідно територіальному органові внутрішніх справ; складає акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер (додатки 3 і 6). Акт складається у двох примірниках, кожний з яких підписується комісіонером і комітентом. Відповідна інформація вноситься до журналу. Відповідно до п.55 Порядку №1200, на продані транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, комісіонер видає покупцеві: стосовно транспортних засобів, облік яких ведеться Державтоінспекцією, - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), а також на зняті з обліку транспортні засоби номерні знаки для разових поїздок; Крім зазначених документів, також видається сервісна книжка (гарантійний талон), довідка-рахунок, розрахунковий документ, який посвідчує факт купівлі транспортних засобів. Відповідно до п.5 Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №812 від 05.08.2009 року (далі за змістом Порядок №812), обов'язковій перевірці підлягає кожний бланк, на якому викладено текст нотаріального документа. Відповідно до п.6 Порядку №812, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, державні підприємства, установи, організації та інші юридичні і фізичні особи мають право доступу до відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів через веб-сайт, який ведеться адміністратором Реєстру, для пошуку та перегляду інформації про дійсні та недійсні бланки. Текст нотаріальної довіреності від 30.03.2013 року, на підставі якої діяли [PERSON] та [PERSON], викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів. Відповідно до п.5 Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №812 від 05.08.2009 року (далі за змістом Порядок №812), обов'язковій перевірці підлягає кожний бланк, на якому викладено текст нотаріального документа. Відповідно до п.6 Порядку №812, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, державні підприємства, установи, організації та інші юридичні і фізичні особи мають право доступу до відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів через веб-сайт, який ведеться адміністратором Реєстру, для пошуку та перегляду інформації про дійсні та недійсні бланки. Держінформюстом, відповідно до п. 7 Плану організаційних заходів на реалізацію постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку витрачання, зберігання, обігу спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання та опису і зразка такого бланка, затвердженого Міністерством юстиції України від 16.09.2009 року № 798/7, забезпечено створення веб-ресурсу для доступу до інформації Єдиного реєстру. Пошук інформації у Єдиному реєстрі про дійсність чи недійсність певного спеціального бланка нотаріального документа на веб-сайті можна здійснити за його серією та номером. За результатами пошуку з Єдиного реєстру надається одна з наступних сукупностей відомостей: -дата видачі бланка (якщо відомості про витрачання бланка у Єдиному реєстрі відсутні); -відомості про витрачання бланка або недійсність бланка (код та дата витрачання); -відомості про відсутність інформації про бланк у Єдиному реєстрі. Веб-сайт для доступу до відомостей Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів розміщено за адресою\~http://rnb.informjust.ua/pages/default.aspx (http://rnb.nais.gov.ua/). Крім того, відповідно до Положення про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженого наказзом Міністерства юстиції України №111/5 від 28.12.2006 року та зареєстрваного в Міністерстві юстиції України 28.12.2006 року за №1378/13252: 1.1. Це Положення установлює порядок створення, ведення та користування Єдиним реєстром довіреностей (далі - Єдиний реєстр). 1.2. Єдиний реєстр - це електронна база даних, що містить інформацію про довіреності (у тому числі їх дублікати), а також відомості про припинення їх дії. 2.1. Обов'язковій реєстрації у Єдиному реєстрі підлягають довіреності (у тому числі їх дублікати), посвідчені в нотаріальному порядку, та довіреності на право розпорядження майном, посвідчені посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, а також відомості про припинення їх дії. 2.6. Про довіреності, передбачені пунктами 2.1, 2.2 цього Положення, Реєстратором до Єдиного реєстру вносяться такі відомості: 2.6.1. Відомості про довірителя та його представників: для фізичних осіб: прізвище, ім'я та по батькові (за наявності); ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів (для представників - за наявності) або причина його відсутності; 2.6.2. Тип, номер державної реєстрації, серійний номер та опис транспортного засобу - для довіреностей щодо транспортного засобу. 2.6.4. Номери та серії спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладено текст довіреності (її дубліката), - для довіреностей (їх дублікатів), посвідчених у нотаріальному порядку. 2.6.5. Дата посвідчення довіреності. 2.6.6. Строк (термін) дії довіреності. 2.6.7. Відомості про безвідкличність довіреності. 2.6.8. Номер запису в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, за яким посвідчено довіреність (видано її дублікат). 2.6.9. Відомості про особу, яка посвідчила довіреність. 2.6.10. Відомості про передоручення. 2.6.11. Відомості про видачу дубліката довіреності. 2.6.12. Відомості про припинення дії довіреності (назва, номер та дата видачі документа, що є підставою для припинення дії довіреності (далі - документ-підстава); найменування юридичної або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, яка видала документ-підставу; відомості про нотаріуса або іншу посадову, службову особу, яка отримала документ-підставу. 2.6.13. Додаткові відомості (за необхідності). 2.6.14. Відомості про Реєстратора. 3.1. Інформація з Єдиного реєстру видається у вигляді: 3.1.1. Скорочених витягів, які містять інформацію про: реєстраційний номер і дату реєстрації довіреності (її дубліката) в Єдиному реєстрі; номери та серії спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладено текст довіреності (її дубліката) - для довіреностей, посвідчених у нотаріальному порядку; дату посвідчення довіреності (дата видачі її дубліката); строк дії довіреності; номер запису в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, за яким посвідчено довіреність (видано дублікат довіреності); відомості про особу, яка посвідчила довіреність (видала дублікат довіреності); відомості про посвідчення довіреності в порядку передоручення або відомості про припинення дії довіреності. 3.1.2. Повних витягів, які містять інформацію, передбачену пунктом 2.6 цього Положення. 3.2. Скорочені витяги з Єдиного реєстру видаються Реєстратором та Адміністратором на письмовий запит будь-яких фізичних та юридичних осіб, складений за формою, наведеною у додатку 3 до цього Положення. 3.3. Повні витяги з Єдиного реєстру видаються: Реєстратором - на письмовий запит (додаток 3) нотаріусів, осіб, щодо яких вчинялась нотаріальна дія, суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв'язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, а також Міністерства юстиції України, головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених чинним законодавством України. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє… Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.3, ч.5 ст. 203 ЦК України, \~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі… …Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України, розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.2 ст.65 СК України, дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Крім того, відповідно до розяснень п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо предметом правочину є майно, яке належить особам на праві спільної сумісної власності, інші співвласники відповідно до частини другої статті 369 ЦК до участі у справі не залучаються, оскільки правочин щодо розпорядження спільним майном вважається вчиненим за згодою всіх співвласників. За відсутності такої згоди інші співвласники відповідно до частини четвертої статті 369 ЦК можуть предявити позов про визнання такого правочину недійсним. На підставі викладеного та беручи до уваги довідку на а.с.69 приватного нотаріуса [PERSON], яка зазначила, що [PERSON],[INFO] в період з 23.03.2013 року по 13 січня 2016 року за вчиненням будь-яких нотаріальних дії до неї не звертався. Нотаріальна дія за реєстровим № 4812 в період з 2013 року по 2015 роки нею не вчинялась. Це свідчить, що позивач [PERSON] не надавав довіреності на розпорядження спірним автомобілем. Дана довіреність є недійсною. 19.05.2015 року автомобіль було перереєстровано, згідно довідки рахунку ААЕ 095684 від 16.05.2015 року, виданої ТОВ «Алмалі» на імя [PERSON]. Згідно довідки з ТОВ «Алмалі» матеріали, що стали підставою для видачі довідки- рахунку, були сформовані у справу № 5167 від 16.05.2015 року прошиті і скріплені печаткою ТОВ «Алмалі» і віддані для ознайомлення [PERSON], який їх до товариства не повернув. Суд вважає, що представник позивача довів факт того, що автомобіль вибув з володіння [PERSON] без його згоди,( волевиявлення учасника правочина не є вільним) це підтверджується зверненням його до правоохоронних органів в відповідними заявами. Також в судовому засіданні стало достовірно відомо, що він не надавав довіреність на автомобіль [PERSON] чи [PERSON], бо довіреність не посвідчувалась нотаріусом [PERSON] і її треба визнати недійсною. Після цього купівля - продаж автомобіля також не можна вважати дійсною, бо немає на це волі власника автомобілю [PERSON] Суд вважає, що посилання в позовній заяві на ті обставини, що [PERSON] не давала своєї згоди на продаж автомобілю безпідставні, бо сам [PERSON] його не продавав. Суд також не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що 18.02.2016 року до ЧЧ Краматорського ВП надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що 16.05.2015 року невідома особа шахрайським шляхом, користуючись довірою, заволоділа грошовими коштами заявника спричинивши останньому матеріальну шкоду. Заяв до поліції не спростовує того, що спірний автомобіль вибув з володіння позивача мимо його волі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене та

Outcome: partial