Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 26579 грн. 28 коп., вказуючи, що відповідно до договору № б/н, укладеного 14 жовтня 2010 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 300.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 14 жовтня 2010 року, станом на 31 січня 2017 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 1582грн. 41 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 19985 грн. 30 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3269 грн. 70 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1241 грн. 87 коп., а всього 26579 грн. 28 коп., а також відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 1600 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився, просив у позовній заяві розглянути справу за його відсутності (а.с. 3 зворот), також надав письмові пояснення з додатками (а.с. 118-129), згідно яких позивач позов підтримав в повному обсязі, зазначив, що процентна ставка за кредитним договором була збільшена узгоджено та відповідно до умов договору та наказів банку. Вказав, що у разі нормалізації ситуації банком буде розглядатися питання про зниження ставок. Відповідач [PERSON], її представник [PERSON] в судове засідання не з*явилися, при цьому представник звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно письмової заяви від 27 грудня 2017 року (а.с. 112) з позовом в частині стягнення суми тіла кредиту погоджуються, проти задоволення решти позовних вимог заперечують та просять перерахувати суму відсотків за користування кредитними коштами, нараховану позивачем. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON]був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви від 14 жовтня 2010 року (а.с. 6), довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 7-8) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 9-32), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% за користування кредитом на залишок заборгованості та сплатою інших платежів на умовах договору (а.с. 7). Сторони узгодили розмір щомісячних платежів, які включають плату за використання кредитних засобів в обліковому періоді, складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості (а.с. 7). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк залишає за собою право у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов*язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку невиконання зобов*язань за договором на вимогу банку клієнт зобов*язаний виконати зобов*язання з повернення кредиту (в тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В силу п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів клієнт зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Пунктом 1.1.7.12 передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 4-5) станом на 31 січня 2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 14 жовтня 2013 року складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 1582 грн. 41 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 19985 грн. 30 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3269 грн. 79 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1241 грн. 87 коп., а всього 26579 грн. 28 коп. Факт укладення кредитного договору, користування кредитними коштами та невиконання належним чином зобов*язань з погашення кредитної заборгованості та сплати відсотків фактично відповідачем не оспорюється, що вбачається з письмової заяви (а.с. 112). При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року проценти за кредитною заборгованістю відповідача нараховувались позивачем у збільшеному розмірі, а саме у розмірі більше ніж 2,5% на місяць, що підтвердив представник позивача у письмових поясненнях (а.с. 118-199). В той же час, довідка про умови кредитування, яка б містила узгоджені сторонами умови такого збільшення та з якою був би ознайомлений позичальник, у матеріалах позову відсутня. Витребуваний судом за клопотанням представника відповідача розрахунок заборгованості за базовою процентною ставкою (а.с. 114), а так само доказів у підтвердження поінформування відповідача про її збільшення - позивачем суду не надано. Таким чином, при визначенні розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом суд виходить з погодженої сторонами процентної ставки по кредиту 2,5 % на місяць (0,083 % на день) на залишок заборгованості за довідкою про умови кредитування: за період з 01 вересня 2014 року по 31 січня 2017 року включно, сума процентів за цей період - 840 днів х 0,083 % х 1582,41 грн. = 1103,25 грн., а також сума процентів, нарахована позивачем виходячи із процентної ставки 2,5% на місяць до 01 вересня 2014 року у розмірі 656 грн. 58 коп., загальний розмір процентів за користування кредитом складає - 1759,84 грн. Також, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка Донецької області було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області. При цьому, як вбачається з позовної заяви позивач зазначає, що у відповідача по кредитному договору утворилася заборгованість з пені та комісії в сумі 3269,70 грн. У розрахунку заборгованості (а.с. 4-5) позивачем вказану суму розміщено у колонці «сума пені та комісії», в т.ч. накопичувальним підсумком, однак серед матеріалів позову відсутній документ, який містить розрахунок даних сум із розмежуванням складових, а так само підтверджує підстави їх нарахування. Наведене унеможливлює перевірку судом правильності розрахунку заборгованості в цій частині, тому підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією з відповідача у розмірі 3269,70 грн. у суду відсутні. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 31 січня 2017 року без врахування нарахованих штрафних санкцій складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 1582 грн. 41 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою у розмірі 1759 грн. 84 коп., а всього 3342 грн. 25 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: partial