Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Сурсько-Литовська сільська рада, [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення та зняття з реєстрації за місцем проживання. Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» задовольнені. Визнано [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Усунуто перешкоди в користуванні житловим будинком [ADDRESS] ПАТ «Банк Восток» шляхом виселення та зняття з реєстрації [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з житлового будинку [ADDRESS]. В апеляційній скарзі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просять рішення суду скасувати, та ухвалити нове про відмову у задоволені позову у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2004 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №148/14-04/в, відповідно до умов якого Банком було надано [PERSON] грошові кошти у сумі 67000,00 доларів США. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору цільовим використанням кредиту було набуття у власність нерухомості. Грошові кошти за Кредитним договором були направлені в рахунок оплати за договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідченого 17.11.2004 року приватним нотаріусом [PERSON], відповідно до якого [PERSON] набув у власність домоволодіння [ADDRESS]. 17 листопада 2004 року (в день укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна) між Банком та [PERSON] укладено Іпотечний договір, відповідно до якого у якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором [PERSON] передав у іпотеку домоволодіння [ADDRESS]. У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань за Кредитним договором Банк звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - домоволодіння [ADDRESS]. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2009 року визнано право власності за Банком на домоволодіння [ADDRESS]. 07 травня 2010 року КП Дніпропетровського району "Бюро технічної інвентаризації" було зареєстровано право власності на Домоволодіння за Банком, та отримано Державний акт на земельну ділянку за вказаною адресою Таким чином, Банк набув право власності на домоволодіння [ADDRESS] на підставі рішення суду в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. У спірному домоволодінні, згідно довідки Сурсько-Литовської селищної ради від 20.06.2013 року №735, зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] 10 липня 2013 року на адресу мешканців домоволодіння [ADDRESS], Банком було направлено повідомлення про виселення вих.№04/1212, відповідно до якого мешканцям надавався час протягом місця виселитися зі спірного домоволодіння №18а, та здійснити зняття з реєстрації місця проживання, відповідачі отримали вказане повідомлення, але до теперішнього часу вимоги Банку не виконали. За вказаних обставин районний суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про виселення відповідачів із спірного домоволодіння та зняття їх з реєстрації, на підставі вимог ст.ст. 319, 321, 383 ЦК України, згідно яких власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, та ст. 150 Житлового кодексу України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Але колегія суддів не може погодитись з висновком районного суду про визнання відповідачів особами, що втратили право користування спірним домоволодінням на підставі ст.405 ЦК України. Висновок суду про те, що житлові права членів сім'ї власника квартири є похідними від прав власника житла, тому припинення права власності особи на домоволодіння припиняє право членів його сім'ї на користування цим домоволодінням - є помилковим. Відповідно до вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів цивільної справи та не заперечується сторонами спору відповідачі до теперішнього часу проживають у спірному домоволодінні, добровільно виконати вимогу Банку про виселення не бажають, а тому підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням немає. Не може бути підставою, для скасування рішення суду наявність реєстрації та проживання малолітніх дітей у спірному домоволодінні, оскільки, як правильно зазначив суд у своєму рішенні, дітей було зареєстровано у спірному домоволодінні вже після того, як право власності на нього перейшло до Банку, без згоди останнього на таку реєстрацію (про що свідчать дати народження дітей). Таким чином, рішення суду підлягає частковому скасуванню, в частині визнання відповідачів особами, які втратили право користування спірною квартирою, а в решті рішення підлягає залишенню без змін.

Outcome: partial