Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Бірюков І.Ю., звернулися до суду з позовом до Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення родинних зв`язків, посилаючись на наступне. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є рідними братами, їх батько - [PERSON] помер [INFO] , та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.6247 га., к.н. 4424886500:02:006:0121, вартістю 167996.08 грн. та земельної ділянки площею 8.3380 га., к.н. 4424886500:02:006:0122, вартістю 183801.23 грн. Вказують, що документи які підтверджують право власності на вказані земельні ділянки були знищені в результаті пожежі, що трапилася за місцем проживання батька, в результаті якої загинув і сам спадкодавець. 24 травня 2019 року позивачі звернулися до приватного нотаріусу Станично - Луганського районного територіального округу Лінькової О.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримали відмову, мотивовану відсутністю документів, що підтверджують право власності на вказані земельні ділянки. Крім того, позивачі зазначають, що в їх прізвищах є розбіжності з прізвищем померлого батька, а саме прізвище позивачів пишеться як [PERSON] , а батька - [PERSON] . А тому, позивачі вимушені звернутися до суду з наявним, в якому просять суд: - встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; - визнати за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку площею 6.6247 га., к.н. 4424886500:02:006:0121, та земельну ділянку площею 8.3380 га, к.н. 4424886500:02:006:0122, в рівних частках. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні присутнім не був, просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , бланк якого заповнений російською мовою, виданого на і`мя позивача /мовою оригіналу/ « [PERSON] », дата народження « [INFO] », місце народження «с. Чугинка Станично-Луганский район», його батьком вказано « [PERSON] », матірю - « [PERSON] »/а.с.05/. Ксерокопією паспорта позивача [PERSON] підтверджується, що його прізвище українською мовою пишеться, як « [PERSON] », російською мовою - « [PERSON] », дата його народження « [INFO] », місце народження «с. Чугинка Станично-Луганського району Луганської області» /а.с.03/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , бланк якого також заповнений російською мовою, виданого на і`мя позивача /мовою оригіналу/ « [PERSON] », дата народження « [INFO] », місце народження «с. Чугинка Станично-Луганский район», його батьком вказано « [PERSON] », матірю - « [PERSON] » /а.с.08/. Ксерокопією паспорта позивача [PERSON] підтверджується, що його прізвище українською мовою пишеться, як « [PERSON] », російською мовою - « [PERSON] », дата його народження « [INFO] », місце народження «с. Чугинка Станично-Луганського району Луганської області» /а.с.06/. Із паспорту батька позивачів - [PERSON] йдеться, що його прізвище, ім`я та по батькові українською мовою зазначено як: [PERSON] , рік народження: [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] . Російською мовою в паспорті прізвище, ім`я та по батькові вказано як « [PERSON] » /а.с.10/. Рішенням Станично-Луганського районного суду Луганської області від 20 грудня 2010 року було розірвано шлюб зареєстрований 25 червня 1988 року Чугинською сільською радою Станично-Луганського районну між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є батьками позивачів /а.с.24/. Актом депутата Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської областівід 20 серпня 2019 року підтверджується, що [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , з 1987 по 2010 роки, зі своєю дружиною [PERSON] , [INFO] , та синами [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується довідкою №710, виданою 20 серпня 2019 року виконавчим комітетом Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області /а.с.20, 21/. Таким чином, судом встановлено, що при заповненні та видачі паспортів позивачам українською мовою було вказано їх прізвище, як « [PERSON] », російською - « [PERSON] », а при заповнені паспорта їх батька, українською було вказано прізвище « [PERSON] », а російською так само як і у позивачів - « [PERSON] » /а.с.3,6,10/. Незважаючи на вказані помилки під час оформлення документів, факт їхніх родинних відносин підтверджується записом про батьків у свідоцтвах про народження, а також місцем народження позивачів, яке співпадає з місцем проживання батька позивачів. Наведене вказує, що розбіжність у написанні прізвищ позивачів та прізвища померлого батька виникли внаслідок невірної транслітерації їхнього прізвища з російської мови на українську, у своїй основі, через недбалість осіб, які ці документи складали та видавали. Усі в сукупності наведені докази дійсно підтверджують факт того, що позивачі є рідними синами померлого [PERSON] . Що стосується визнання права власності на спадкове майно, то з цього приводу слід зазначити таке. Зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07 вересня 2018 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] /а.с.09/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Луганської області від 06 лютого 2020 року № 29-12-0.223-770/2-20, спадкодавець був власником сертифікатів на земельні ділянки з кадастровими номерами 4424886500:02:006:0121 та 4424886500:02:006:0122 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населених пунктів, на території Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області /а.с. 17/. Листом начальника Головного управління Держгеокадастру у Луганської області від 26 червня 2020 року за № 9-12-0.62-4674/2-20 підтверджується, що за життя батькові позивачів, як члену КСП "Чугинське", було видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0026911, який зареєстровано 23.12.1996, про що у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) було зроблено запис за № 480. Також, 11.04.2003 йому було передано право на земельну частку (пай) на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАЕ № 323893, шляхом внесення змін до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0026782, який зареєстровано 13.12.1996, про що у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) було зроблено запис за № 199. На підставі розпоряджень голови Станично-Луганської РДА №370 та № 371 від 20.11.2017 була виготовлена Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) № [NUMBER] (рілля) та № [NUMBER] (рілля) на ім`я [PERSON] , власника вказаних сертифікатів на право на земельні частки (паї), земель колишнього КСП «Чугинське», розташованих за межами населених пунктів, на території Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області. Згідно з даними національної кадастрової системи, на підставі розробленої землевпорядної документації, було сформовано земельні ділянки та визначено кадастрові номери: ділянка № [NUMBER] - 4424886500:02:006:0121; ділянка № [NUMBER] - 4424886500:02:006:0122 /а.с. 115/. Розпорядженням голови Станично - Луганської районної державної адміністрації № 564 від 11 вересня 2018 року передано в приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 6,6247 га, к.н. 4424886500:02:006:0121 /а.с. 25/. Розпорядженням голови Станично - Луганської районної державної адміністрації № 565 від 11 вересня 2018 року передано в приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 8,3380 га, к.н. 4424886500:02:006:0122 /а.с. 26/. З витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки к.н. 4424886500:02:006:0121 вбачається, що грошова оцінка земельної ділянки становить 167996,08 грн. /а.с. 12,13/. З витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки к.н. 4424886500:02:006:0122 вбачається, що грошова оцінка земельної ділянки становить 183801,23 грн. /а.с. 15,16/. 02 вересня 2018 року, о 02 год. 20 хв., за місцем проживання [PERSON] було виявлено пожежу, в результаті якої знищено шиферне покриття та дерев`яне перекриття даху, дерев`яна підлога, внутрішнє оздоблення стін, хатні речі та меблі, на місці пожежі було виявлено загиблого [PERSON] , що підтверджується актом про пожежу від 04 вересня 2018 року /а.с. 18/ Згідно довідки №7, виданої 05 лютого 2019 року виконавчим комітетом Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, [PERSON] на день смерті та на протязі шести місяців мешкав та був зареєстрований один /а.с. 70/. Заповіти та спадкові договори, після померлого [INFO] [PERSON] відсутні, що вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №60014232 від 15 квітня 2020 року/а.с.61/. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №60014221 від 15 квітня 2020 року підтверджується, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 12/2019, за номером у Спадковому реєстрі 63759043, відомості щодо виданих на її підставі свідоцтв про право на спадщину відсутні /а.с.62/. З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті батька /а.с.64,78/. Отже, з наведеного слідує, що оскільки позивачі звернулися до нотконтори з заявами про прийняття спадщини, вони вважаються такими, що прийняли спадщину. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 121/02-31 від 24 травня 2019 року, вбачається, що позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки документи, які підтверджують право власності померлого на спадкове нерухоме майно надано не було /а.с.19/. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Спадкуванням, згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В ч.1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на правах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] за життя мав саме право на земельні частки (паї) на підставі сертифікатів на земельні ділянки з кадастровими номерами 4424886500:02:006:0121 та 4424886500:02:006:0122 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населених пунктів, на території Чугинської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, державні акти на ім`я [PERSON] не реєструвалися і не видавалися, дане право успадковане фактично позивачами, тому вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на вказані земельні частки (паї) задоволенню не підлягають. Беручи до уваги те, що позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса, спір про спадкове майно відсутній, суд дійшов висновку, що право позивачів на спадщину підлягає захисту шляхом визнання права на спадкове майно. За таких обставин, суд вбачає за можливе визнати за позивачами право на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: partial