Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач звернулася до\~ суду\~ із\~ позовом в якому просить суд визнати [PERSON], [INFO] батьком, народженої 26 червня 2014 року, [PERSON] та стягнути з нього на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі\~1/3\~частини від заробітку(доходу) відповідача. В судовому засіданні\~ позивач пояснила, що\~з жовтня 2013 року вона та відповідач перебували в тісних стосунках, проживали разом у квартирі її батьків та мали намір створити сімю. В жовтні 2013 року позивач завагітніла і вони почали спільно готуватись до народження дитини, весь час у них був спільний сімейний бюджет, відповідач піклувався про позивача, її дітей від попереднього шлюбу, під час вагітності відвідував з нею лікарів, як батько майбутньої дитини, забирав свою новонароджену дочку з пологового будинку. Оскільки на момент реєстрації народження доньки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, то запис про батька дитини було зроблено на підставі ст. 135 СК України. З часом стосунки сторін погіршилися і з кінця 2015 року вони стали проживати окремо, [PERSON] припинив утримувати свою дочку. Просить позовні вимоги задовольнити, визнати відповідача батьком [PERSON] та стягнути з нього на користь позивача, аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі\~1/3\~частини від усіх видів його доходу. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, відзиву чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, у звязку з чим справа розглянута, відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що є матірю позивача, вона добре знає [PERSON], оскільки він перебуваючи в цивільному шлюбі проживав разом з її дочкою у іхній квартирі, від спільного проживання у них народилася дочка, яку відповідач визнавав своєю, турбувався про неї, деякий час матеріально утримував, вважав себе її батьком. Свідок [PERSON], яка є рідною сестрою позивача, в судовому засіданні дала аналогічні показання. Заслухавши\~ пояснення\~ позивача, свідків, дослідивши\~ матеріали\~ справи,\~ суд\~ приходить до\~ наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до\~пункту 4\~Постанови Пленуму\~ВСУ\~ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК); З свідоцтва про народження дитини та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, що маються в матеріалах справи на а.с. 10, вбачається, що [PERSON] народилася 26 червня 2014 року, її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON], відомості про батька зазначені, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 05 вересня 2018 року судом було призначено судово-генетичну експертизу для вирішення питання чи являється [PERSON] біологічним батьком [PERSON] але її було повернуто без виконання по причині неодноразового неприбуття відповідача на виклики експерта для відібрання зразків. Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не є батьком [PERSON] Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На\~ підставі\~ викладеного, позивачем доведено та підтверджено показаннями свідків, проживання сторін спору однією сімєю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання в позивача народилася донька, відповідно до свідоцтва про народження батьком дитини записаний [PERSON], що співпадає з імям та по-батькові відповідача, який на проведення судово-генетичної експертизи для встановлення кровного споріднення не зявився, а тому суд при вирішенні спору виходив із наявних у матеріалах справи доказів та показань свідків. Оскільки відповідач разом із позивачем не проживає, матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання доньки. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.\~ За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Проаналізувавши наявні докази суд вважає з відповідача підлягає стягненню 1/4 частина його доходу на утримання дитини, з врахуванням доходів та витрат сторін, а також інтересів та потреб в матеріальному забезпеченні дитини. Від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). Виходячи з наведеного, оскільки на момент звернення до суду з позовом позивач була звільнена від сплати судового збору в частині однієї з вимог, то з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок на користь\~ позивача за вимогу про визнання батьківства та 704 гривні 80 копійок у дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

Outcome: partial