Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Саксаганської районної у місті ради про встановлення факту родинних відносин, визначення часток у спадщині та надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, його мати [PERSON], народилася 31.11.1938 року. ЇЇ матірю була [PERSON], [INFO]. [PERSON] одружилася та взяла прізвище чоловіка [PERSON]. Однак ні свідоцтво про народження [PERSON], ні свідоцтво про її шлюб з громадянином [PERSON] не збереглися. 22.10.1967 року народився він, позивач [PERSON] В свідоцтві про його народження батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON] 30.07.1993 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS], видане Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому. При цьому власність є спільною сумісною, без визначення частки кожного з співвласників. 08.12.2004 року [PERSON], яка є його бабусею, померла. Про її смерть він дізнався лише з листа отриманого 02.06.2013 року. 05.04.2013 року померла його мати [PERSON] Він не знав, що його мати не прийняла спадщину після смерті бабусі [PERSON] Після смерті матері та бабусі відкрилася спадщина у вигляді часток квартири, яка знаходиться в м. Кривому Розі, по бульвару Вечірньому, 2/122. З метою оформлення спадщини після бабусі [PERSON], він звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою від 05.12.2016 року йому відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що неможливо встановити місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, що прийняли спадщину після померлої, та наявність заповіту посвідченого від її імені; відсутній факт прийняття спадкового майна (спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, не надав документів, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), відсутній факт родинних відносин зі спадкодавцем. В звязку\~з чим,\~позивач просив\~суд встановити\~факт родинних\~відносин між\~[PERSON],\~яка померла\~08.12.2004\~року та\~[PERSON],\~яка померла\~05.04.2013\~року,\~а саме,\~що [PERSON]\~доводиться [PERSON]\~матірю.\~Визначити що\~частки [PERSON],\~яка померла\~08.12.2004\~року та\~[PERSON],\~яка померла\~05.04.2013\~року у\~спільній сумісній\~власності двокімнатної\~квартири за\~адресою:\~[ADDRESS],\~загальною площею\~48,3\~кв.м.,\~житловою площею\~29,0\~кв.м.,\~кожної окремо,\~становили по\~1/2\~частки.\~Надати [PERSON]\~додатковий строк\~три місяці\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини,\~у вигляді,\~1/2\~частки двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,3 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання ним чинності цією редакцією Кодексу. За клопотанням представника позивача [PERSON], в судовому засіданні 12.10.2018 року, допитано свідків [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] суду показала, що з 1985 року по 1993 рік перебувала у шлюбі з позивачем [PERSON] Спочатку проживали з мамою чоловіка - [PERSON] по вул. Космонавтів, в м. Кривому Розі. Потім переїхали до бабусі позивача [PERSON] [PERSON] за адресою: бульвар Вечірній, 2/122, в м. Кривому Розі. [PERSON] була матірю [PERSON] Відносини між [PERSON] та [PERSON] були дуже добрі. З позивачем [PERSON] у них є син [PERSON], котрий спілкувався з [PERSON] та [PERSON] Вона знає, що [PERSON] і зараз мешкає за адресою бульвар Вечірній, 2/122, в м. Кривому Розі. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] її колишня сваха, мати її зятя [PERSON] [PERSON] це бабуся [PERSON] Син [PERSON] [PERSON], забрав останню в Ізраїль. [PERSON] з [PERSON] жив за адресою: бульвар Вечірній, 2/122, в м. Кривому Розі, де раніше мешкала [PERSON] Вона підтверджує, що [PERSON] була матірю [PERSON] та бабусею [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до зали судового засідання не з'явились. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача, Саксаганської районної у місті ради, до зали судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та прийняттям рішення на розсуду суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 20 липня 2017 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області провадження у цивільній справі зупинено в звязку з направленням компетентному органу м. Ашдод, Ізраїль, доручення про виконання окремих процесуальних дій. 22 листопада 2017 року на адресу суду надійшла частина документів в результаті виконання доручення. 20 серпня 2018 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області поновлено провадження по справі. 12 жовтня 2018 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено, та витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті [PERSON], яка помер 08.12.2004 року. 20 грудня 2018 року на адресу суду надійшла відповідь приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] щодо виконання ухвали про витребування доказів від 12.10.2018 року. 28.01.2019 року на адресу суду повернулися матеріали судового доручення. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Відповідно свідоцтва про народження № 08760, [PERSON] народилася 30.11.1938 року, її батьками вказані [PERSON], [PERSON] [PERSON] Абрамівна (а.с. 26). 25.12.1960 року [PERSON] зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON], та після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР № 923152 (а.с. 38). Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №602918, позивач [PERSON] народився 22.10.1967 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). 08.12.2004 року померла [PERSON] в м. Ашдод, держава Ізраїль, що підтверджує завірений апостилем офіційний переклад свідоцтва про смерть, здійсненим нотаріусом [PERSON] від 30.04.2013 року(а.с. 8, 9). Згідно поштового штемпеля відправлення надісланого з держави Ізраїль відправником [PERSON] адресату [PERSON], останній отримав лист і з перекладом свідоцтва про смерть [PERSON] 02.06.2013 року (а.с. 10). 05.04.2013 року померла [PERSON], актовий запис № 551, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 509920 (а.с. 7). Згідно довідки ЖЕО № 35 від 15.04.2013 року № 518, [PERSON], [INFO] року була зареєстрована за адресою: [INFO], б-р. Вечірній, 2/122 з 15.11.1988 року по день смерті 05.04.2013 року. На день її смерті за даною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 12). За життя [PERSON] та [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло № 8750 від 30.07.1993, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому (а.с. 5). Оскільки в свідоцтві про народження позивача [PERSON], прізвище його матері вказане як [PERSON], а в свідоцтві про смерть як [PERSON], то факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлою [PERSON] встановлений рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 214/2900/13-ц від 30.07.2013 року. Згідно змісту резолютивної частини якого встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та його матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Встановивши факт родинних відносин з померлою матірю [PERSON], позивач [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.10.2016 року на належну спадкодавцю 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, б-р. Вечірній[ADDRESS] (а.с. 43). 05.12.2016 [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті своє бабусі [PERSON] Постановою приватного\~нотаріуса Криворізького\~міського нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області [PERSON]\~від 05.12.2016\~року відмовлено\~[PERSON]\~у заведені\~спадкової справи\~та у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~після \~смерті бабусі\~[PERSON] [PERSON],\~громадянки держави\~Ізраїль,\~померлої 08.12.2004\~року,\~оскільки неможливо встановити місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, що прийняли спадщину після померлої, та наявність заповіту посвідченого від її імені; відсутній факт прийняття спадкового майна (спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, не надав документів, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), відсутній факт родинних відносин зі спадкодавцем (а.с. 16-16-зворот). Як зазначено в листі приватного нотаріуса № 910/01-16 від 20.12.2018 року наданого на виконання ухвали про витребування доказів, спадкова справа до майна померлої 08.12.2004 року [PERSON] не заводилась. За даними спадкового реєстру інформація про заведення нотаріусами спадкової справи до майна померлої відсутня. З заявою про прийняття спадщини за законом до майна померлої 08.12.2004 року [PERSON] звернувся онук спадкодавця [PERSON] , якому відмовлено у заведені спадкової справи (а.с. 115). Під час виконання судового доручення на адресу суду надійшла заява [PERSON] від 16.07.2017 року, завірена апостилем, офіційний переклад якої, здійснений нотаріусом [PERSON] від 16.07.2017 року. Згідно якої [PERSON], будучи спадкоємцем після смерті його матері [PERSON] [PERSON] ([PERSON]), яка померла 08.12.2004 року, відмовився від спадщини як по заповіту, так і по закону, яка залишилася після смерті [PERSON] [PERSON] ([PERSON]), в тому числі від всіх прав на квартиру за адресою: б-р . Вечірній[ADDRESS], м. Кривий Ріг. Спадщину в Ізраїлі не відкривав та відкривати не буде (а.с. 64, 64, 66). Факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] [PERSON] ([PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯВ №485058 (а.с. 67, 68). В іншій частині судове доручення повернулося без виконання (а.с. 118-131). Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). В звязку з втратою документів, які б підтверджували зміну прізвища бабусі позивача з [PERSON] на [PERSON], окрім судового захисту шляхом ухвалення відповідного рішення, неможливо документально підтвердити родинні відносини між померлою [PERSON] Абрамівною та померлою [PERSON]. Відсутність документів, що підтверджують родинні звязки, перешкоджає позивачу в реалізації його права на спадкування. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] допитаними в судовому засіданні, які кожна окремо, підтвердили, що померла 08.12.2004 року [PERSON] є матірю померлої 05.04.2013 року [PERSON], та відповідно бабусею позивача [PERSON] Окрім показів свідків, факт родинних відносин між вище вказаними особами підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, з якого видно, що воно видане [PERSON] та членам її сімї, а саме [PERSON] Також, в свідоцтві про народження Чєпєплєвої (дошлюбне прізвище [PERSON]) Л.П. матірю вказана [PERSON] [PERSON] Абрамівна. З аналізу свідоцтва про право власності та свідоцтва про народження слідує, що в обох документах співпадає імя та по батькові [PERSON] Абрамівни, які вказані тотожно, різними є лише прізвища. Перелічені докази кожен окремо, та в співставленні з іншими доказами по справі, свідчать про спільне проживання та родинні звязки [PERSON] та [PERSON] Суд також враховує, що свідоцтва про народження, про шлюб, про право власності на житло, заповнені як російською так і українською мовами, що впливає на написання прізвище [PERSON] Встановлення даного факту позивачу необхідно для оформлення спадщини. В звязку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] в частині встановлення фату родинних відносин між померлою 08.12.2004 року [PERSON], яка є матірю померлої 05.04.2013 року [PERSON] Щодо позовної вимоги про визначення часток [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності квартиру [ADDRESS], суд вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Разом з тим, відповідно до ст.\~370\~ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників. Крім того, згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. В судовому засідання під час дослідження матеріалів справи встановлено, що на підставі свідоцтва № 8750 про право власності на житло від 30.07.1993 року, яке видане органом Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 5). Таким чином, суд вважає за можливе визначити, що частка [PERSON] померлої 08.12.2004 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/2 частину вищезазначеної квартири. При цьому суд враховує, що на 1/2 частку вказаної квартири, яка належала померлій [PERSON], позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 43). В звязку з чим, підстав для визначення частки у спільному майні померлої [PERSON] суд не вбачає, оскільки її частка квартири успадкована позивачем з отриманням відповідного документа. Розглядаючи вимогу про надання позивачу додаткового строку три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до норм ст. ст. 1218, 1220 ЦК України, внаслідок смерті особи, відкривається спадщина на усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1270 ч.1 ЦК України вказує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу її відкриття. Стаття 1269 ЦК України вказує, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Таким чином, суд приймає до уваги твердження позивача, що 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 08.12.20004 року, було пропущено з поважних причин, а саме, в звязку з тим, що про її смерть він дізнавався після спливу цього строку, лише 02.06.2013 року, з листа отриманого від сина спадкодавця [PERSON] відправленого з держави Ізраїль (а.с. 10). Крім того, суд звертає увагу, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є мати позивача [PERSON], яка померла 05.04.2013 року в звязку з чим, право на спадкування у позивача виникло лише після її смерті. Також судовим розглядом встановлено, що позивач постійно проживає в [INFO], фактично вступив у володіння спадковим майном, сплачує нараховані за вказаною адресою комунальні платежі (а.с. 17, 27-32). Враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд вважає за можливим позовні вимоги [PERSON] в частині надання додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити, та визначити останньому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його бабусі [PERSON], яка померла 08.12.2004 року. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial