Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Комунальним підприємством „Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради 09 квітня 2014 року до Жовтоводського міського суду було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті за послуги по водопостачанню та водовідведенню за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Маяковського, буд.№133 кімната №14. Однак ухвалою судді від 07 травня 2014 року у видачі судового наказу було відмовлено з посиланням на те, що із доданих документів вбачається спір про право(а.с.20). У звязку з чим 08 вересня 2014 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду із зазначеним позовом та збільшивши позовні вимоги, просить ухвалити судове рішення, яким стягнути на свою користь із відповідача [PERSON] заборгованість за надані ними послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.02.1999 року по 01.12.2015 року у розмірі 3124,08 грн. При цьому позивач посилався на те, що їх підприємство надає послуги по центральному водопостачанню та водовідведенню за адресою Маяковського [ADDRESS] в м. Жовті Води де мешкає відповідач, який не своєчасно та не в повному обсязі оплачує надані йому комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості та змусило підприємство звернутися до суду. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у своїй письмовій заяві\~ просив позов задовольнити та розглянути справу без його\~ участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштові конверти, направлені на адресу відповідача з повідомленням про день, час та місце судового засідання, повертаються з відміткою "За закінченням терміну зберігання". У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленом законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність неявки його до суду, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без участі відповідача та постановити рішення на підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами, на думку суду, склалися правовідносини в області надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення з одного боку, та споживання цих послуг з іншого. Ці правовідносини врегульовано\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами по наданню послуг з централізованого\~\~опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які було затверджено\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг», а також нормами\~Житлового кодексу України. Так, квартира [ADDRESS] є приватною власністю. Правовідносини між боржником та ЖРЕД №6, яке обслуговує даний мікрорайон, базувалися на відкритому на імя [PERSON] особовому рахунку №60054.(а.с.6). 11.04.2013 року між КП «Жовтоводський водоканал» ДОР та [PERSON] укладено договір №7402147/25859 на подачу питної води та відведення стічних вод житлового фонду міста за яким позивач взяло на себе обовязок надавати [PERSON] та членам його сімї послуги по водопостачанню та водовідведенню, а відповідач в свою чергу зобовязується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги на умовах договору(а.с.7-9). Відповідно до п.3.6 зазначеного Договору у випадку виникнення у споживача заборгованості за надані послуги будь яка оплата (незалежно від вказаного в платіжному документі періоду оплати) відноситься на погашення заборгованості». 16.04.2013 року [PERSON] та КП «Жовтоводський водоканал» ДОР уклали додаткову угоду №438 щодо погашення заборгованості у розмірі 1729,89 грн. по оплаті за водопостачання протягом 8 місяців по 216,24 грн. додатково до щомісячних поточних платежів , однак взяті на себе зобовязання відповідач не виконав в повному обсязі (а.с.10). З досліджених судом розрахунків заборгованості, що виникла у відповідача перед позивачем, судом безспірно встановлено, що в період часу з 01.02.1999 року по 01.12.2015 року за відповідачем дійсно утворилася заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 3124 грн. 08 коп. (а.с.55-58). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник приміщення це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, зареєстроване в установленому законом порядку. Згідно п.23 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.1997 року (які діяли раніше), розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. У відповідності ж з п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач повинен своєчасно та у повному обсязі, за встановленими тарифами оплачувати послуги з водопостачання та водовідведення, які було надано по квартирі. Водночас, суд зважає на те, що на час виникнення (з 01 грудня 2000 року) спірних правовідносин діяв ЦК України 1963 року, і тому до правовідносин, що існували між сторонами до 01 січня 2004 року (до дня введення в дію нового ЦК України, прийнятого у 2003 році) слід керуватися нормами ЦК України 1963 року, а до правовідносин, що тривають з 01 січня 2004 року - діючим ЦК України. Тож, вирішуючи спір, суд виходить з того, що, як за ст. 71 ЦК України 1963 року, так і у відповідності зі ст. 256 ЦК України 2003 року, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому як за ст. 71 ЦК України 1963 року, так і за ст. 257 ЦК України 2003 року загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Однак, згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі (а у даному випадку про її застосування сторонами заяв не зроблено). Натомість, відповідно до\~\~ст. 75 ЦК України 1963 року позовна\~\~давність обов'язково застосовується\~\~судом, незалежно від заяви сторін, а згідно ст. 80 ЦК України 1963 року закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову\~\~є підставою для відмови в позові. Передбачених же ст.ст. 78, 79 ЦК України 1963 року підстав для зупинення чи переривання перебігу строків позовної давності у даному випадку не вбачається, і про такі підстави, як і про поновлення строку давності позивачем не заявлено. Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості, що утворилась за період з 01 лютого 1999 року по 01 січня 2004 року і становить згідно розрахунку 103 грн. 88 коп., слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню - у частині стягнення заборгованості, яка утворилася з 01 січня 2004 року по 01 грудня 2015 року, а це становить 3020,20 грн. (3124,08 грн. 103,88 грн.). У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позивач поніс судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. (а.с. 1-2), із відповідача на користь позивача слід стягнути 235,6 грн. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: partial