Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач ККП «Маріупольтепломережа» звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, які в остаточній редакції зводяться до наступного: відповідачі є зареєстрованими у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , є споживачами теплової енергії. У зв`язку з несплатою за спожиту теплову енергію за період з 01.05.2014 року по 01.01.2021 року мають заборгованість в сумі 45586,77 грн., у добровільному порядку заборгованість не погашають. За період з 01.01.2020р. по 01.01.2021р. заборгованість складає 5004,39грн., 3% річних у розмірі 19,78грн. та інфляційні витрати у сумі 80,67грн. Крім основного боргу відповідачі мають сплатити на користь позивача суму інфляційних витрат за весь час прострочення зобов`язання, яка складає 15051,05 грн., та 3 % річних, які складають 4992,60 грн. Просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь загальну суму заборгованості у розмірі 67551,42 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00грн. Представник позивача Кучерявих С.В., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні уточнені вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, пояснила, що відповідачі є споживачами теплової енергії, за споживання якої не сплачують, зі скаргами відповідачі не зверталися. Клопотання про застосування позовної давності не визнає, оскільки строк переривається сплатою. Відповідач вказує, що субсидія за спірною адресою становить 6920,35грн. Вони не нараховували пеню відповідачам. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за період з 01.05.2014 року по 01.01.2021 року в сумі 45586,77 грн., суму інфляційних витрат за весь час прострочи зобов`язання 15051,05 грн., та 3 % річних - 4992,60 грн., позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив застосувати строк позовної давності, погодився сплатити заборгованість лише за останні три роки. Пояснив, що він є власником вказаної квартири. В спірній квартирі зареєстровані: він, [PERSON] та [PERSON] . Якийсь спір з ККП «Маріупольтепломережа» в нього був, щось з нього стягували, однак конкретно він не пам`ятає. З 01.10.2017р. він вважає що потрібно застосовувати строк позовної давності, вірогідно з даного часу вони не платили ККП «Маріупольтепломережа». Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що вони погоджуються сплатити заборгованість з 01.10.2017р. по 01.10.2020р. у сумі 30990грн. та інфляційні витрати у сумі 1432грн. і 3% річних у сумі 2097грн. У січні-березні 2017р. вона три рази сплачувала ККП «Маріупольтепломережа» за опалення, за гарячу воду, а до цього вона з 2014р. не платила. Субсидія у них була два чи три місяці у 2015 році, яка була оформлена на [PERSON] . Просила застосувати строк позовної давності. Уточнений позов не визнала, оскільки позивачем збільшено пеню, однак позивач 5 разів не приходив до суду, тому за цей період заборгованість не сплачена не з їх вини. Вважають, що повинні сплатити біля 35000,00грн. боргу, т.я. перед [PERSON] у Пенсійного фонду наявна заборгованість, вважає, що інфляційні та 3% річних не повинні нараховуватися. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ухвали суду від 27.11.2019 року по справі відкрито провадження у справі за правилами\~глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження. 17.12.2019р. винесено заочно рішення по справі. 20.01.2020р. та 21.01.2020р. відповідачами подані заяви про перегляд заочного рішення по справі. 03.02.2020р. по справі винесено ухвалу, якою скасовано заочне рішення, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. 02.10.2020р. представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. 05.10.2020р. по справі винесено ухвалу, якою залучено до участі у справі [PERSON] 23.11.2020р. по справі винесено ухвалу, якою задоволено клопотання про витребування доказів. 04.12.2020р. представником позивача подано до суду доповнення. 25.01.2021р. представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. 21.05.2021р. відповідачем [PERSON] до суду надано клопотання про застосування строку позовної давності. 30.06.2021р. представник позивача надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що держава надає пільгу в розмірі 50% на послуги з центрального опалення тільки на31,5 квадратних метра опалювальної площі, решту 14,8 квадратних метра, споживач повинен оплачувати в повному обсязі. Опалювальна площа квартири, яка належить відповідачу, (житмасив [ADDRESS] ), складає 46,3 квадратних метра. Постачання гарячої води: 1,6 куб. метра- держава надає пільгу у розмірі 50%, решту споживач повинен оплачувати в повному обсязі, а саме: 3,06(норма)-1,6(пільга)=1,46 куб.м; 2*3,06+1,46= 7,58 куб.м(норма витрат гарячої води на місяць). Суд, вислухавши представника позивача, відповідачів [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.\~\~\~\~\~ Законом України "Про житлово-комунальні послуги"\~визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. До комунальних послуг, згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносяться в тому числі послуги з центрального опалення, постачання гарячої води. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно сплачувати квартирну плату та плату за комунальні послуги. За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань приладів обліку води і теплової енергії, або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документу. Судом встановлено, що згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг ММР від 19.11.2019 № 099-29.02-00668, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 17.07.2007 по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг ММР від 19.11.2019 № 099-29.02-00669, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 25.02.2000 по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно з довідкою відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг ММР від 05.12.2019, [PERSON] , зареєстрована з 17.07.2007р. по теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя № 0541/3342/2012 від 25.05.2012р., скасовано судовий наказ Приморського районного суду м. Маріуполя від 25.04.2012р., яким стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість з оплати теплової енергії за період з 01.02.2010р. по 01.03.2012р. в сумі 6561,56грн., інфляційні витрати 741,08грн. та судовий збір. Згідно з повідомленням про призначення субсидії від 20.01.2017р., [PERSON] , за адресою [ADDRESS] призначено субсидію з грудня 2016р. по квітень 2017р., в тому числі ККП «Маріупольтепломережа» за опалення 1439,65грн. та за гаряче водопостачання 353,62грн. (а.с. 142). Також відповідачами до суду надані квитанції про сплату ККП «Маріупольтепломережа» за отримані послуги у 2012р.-2013р., за січень-лютий 2014р., за період за який в даній справі спір відсутній (а.с. 144-153). Виходячи з наведених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачі мають перед позивачем зобов`язання вносити плату за спожиту теплову енергію, оскільки відповідачами отримувалися надані позивачем послуги, та між сторонами існували фактичні договірні відносини, які регулюються зокрема Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, п. 18 яких передбачений обов`язок споживача сплатити надані йому послуги в термін не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. На зазначені правовідносини поширюється і дія Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі № 638/11034/15-ц. Відповідно до поданого позивачем розрахунку відповідачі мають заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.05.2014 року по 01.01.2021 року в сумі 45586,77 грн. (а.с. 130). Відповідачами заявлено про застосування строку позовної давності. Вирішуючи питання про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто упродовж дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Чинне цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Спеціальна позовна давність установлюється законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - п. 1 ч.2\~ст.258 ЦК України. Частиною 3\~статті 267 ЦК України\~визначено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Таким чином, позовна давність, як загальна, так і спеціальна є диспозитивною, а не імперативною в застосуванні. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях\~252,\~255 ЦК України. Таким чином початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Інфляційні втрати та три відсотки річних за своєю правовою природою мають гарантувати право стягувача від знецінення невчасно одержаного ним виконання зобов`язання через прострочення боржника, і не є неустойкою (штрафом, пенею). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч.1, 3\~ст.264 ЦК України). При цьому слід враховувати, що переривання строку позовної давності можливе лише тоді, коли такий строк не закінчився. З наданої позивачем роздруківки особового рахунку № [NUMBER] (а.с. 130) та реєстру оплат за послуги за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с. 119) вбачається, що відповідачами у серпні 2016р. було здійснено останні платежі за послуги теплопостачання, а позивач звернувся до суду із позовом 11.11.2019р., тобто в даному випадку ККП «Маріупольтепломережа» пропущений строк подання позовної давності в три роки. У зв`язку з пропуском позивачем подачі до суду позовної заяви, в частині стягнення заборгованості за період з 01.05.2014 року до 11.11.2016 року, то суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги у цій частині, у зв`язку з пропуском такого строку. Суд, оцінюючи зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги ККП «Маріупольтепломережа» підлягають частковому задоволенню, а саме шляхом стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги за період з 11.11.2016 року по 01.01.2021 року в сумі 28606,00 грн. Доказів на спростовування наявності зазначеної заборгованості за період з 11.11.2016 року по 01.01.2021 року відповідачами не надано, а судом не аналізуються надані відповідачами докази на отримання пільг у 2014-2015р.р., т.я. заборгованість за вказаний період є поза межами строку позовної давності. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо позовних вимог в частині стягнення суми 3% річних за період з 11.11.2016 року по 01.01.2021 року у розмірі 2421,99гривень, а також інфляційних витрат за період з 11.11.2016 року по 01.01.2021 року в сумі 1894,48 гривень, суд приходить до висновку про необхідність їх стягнення, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого\~\~індексу інфляції за весь час прострочення,\~\~а також три проценти річних\~відпростроченої\~суми,\~якщо інший\~\~розмір процентів не встановлений договором або законом (а.с. 131-132). Так, судом встановлено, що відповідачі користувалися послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, однак суму заборгованості яка виникла у процесі користування не сплатили, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає солідарно стягненню сума заборгованості за період з 11.11.2016 року по 01.01.2021 року у розмірі 28606,00 гривень, 3% річних у сумі 2421,99 гривень та інфляційні витрати у розмірі 1894,48 гривень. Посилання відповідачів на те, що 3 % річних та інфляційні витрати нараховані за час перебування позовної заяви на розгляді в суді безпідставно, не з їх вини, а з вини позивача суд до уваги не бере, оскільки основний спір, до уточнення позовної заяви мав період заборгованості по 01.11.2019р., тому відповідачі не позбавлені обов`язку своєчасно сплачувати чергові поточні платежі за користування послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Крім того, суд не бере до уваги необґрунтоване посилання відповідачів на наявність заборгованості у Пенсійного фонду України перед [PERSON] (а.с. 179), у зв`язку з чим пеня споживачу не нараховується, оскільки позивачем не було нараховано пеню, а тільки 3 % річних та інфляційні витрати. Крім того, посилання відповідачів на те, що згідно зі ст. 258 ЦК України\~може застосовуватися спеціальна позовна давність, з моменту надання субсидії, суд до уваги не бере, оскільки вона не ґрунтується на законі, оскільки ст. 258 ЦК України\~передбачено. що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення\~неустойки\~(штрафу,\~пені); про спростування недостовірної\~інформації, поміщеної у\~засобах масової інформації. У цьому разі позовна давність обчислюється від дня поміщення цих відомостей у засобах масової інформації або від дня, коли особа довідалася чи могла довідатися про ці відомості; про переведення на співвласника прав та обов`язків покупця у разі порушення переважного права купівлі частки у\~праві спільної часткової власності\~(стаття 362 цього Кодексу); у зв`язку з недоліками проданого товару (стаття 681 цього Кодексу); про розірвання\~договору дарування\~(стаття 728 цього Кодексу); у зв`язку з перевезенням вантажу,\~пошти\~(стаття 925 цього Кодексу); про оскарження дій виконавця\~заповіту\~(стаття 1293 цього Кодексу); про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог 45586,77/ 32922,47 =72,22%, а саме судовий збір (1921*72,22%=1387.35) в розмірі 1387 грн. 35 коп., в рівних частках, по 462,45грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial