Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що Позивач постачає електричну енергію відповідач у; 20.02.2012 з [PERSON] укладено договір про користування електричною енергією №5421127, згідно з яким відповідач користується електричною енергією на власні побутові потреби за адресою: м. Дніпро, вул. Чайковського, буд. 106. 03.02.2015 під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за зазначеною вище адресою було виявлено порушення ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» розкрадання електроенергії, а саме: використання необлікової електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електромережі поза приладом обліку скритим засобом, відгалуження від ввідного дроту на окрему розетку через автоматичний перемикач. За результатами перевірки 03.02.2015 було складено Акт про порушення Н №102010, один примірник якого вручено відповідачу, інший із записом «с актом ознакомлен, согласен» залишився у енергопостачальника. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку збитків (період розрахунку складає 03.02.2012 03.02.2015), тобто 1096 днів, відповідно до п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 №562, розмір збитку визначений в сумі 24\~920,33 грн. 11.02.2015 на засіданні комісії з розгляду актів про порушення складено протокол №12 і прийнято рішення провести нарахування в сумі 24\~920,33 грн., які отримані відповідачем, та про стягнення зазначеної сум з відповідача на користь позивача у позові й заявлено відповідну вимогу. Відповідач у відзиві просив відмовити в задоволенні позову повністю. Згідно з відзивом відповідач не причетний до вказаного порушення, оскільки самовільне підключення до електромереж було здійснено на другому поверсі в кімнаті, в якій проживав інший співвласник нерухомого майна (буд. №106 по вул. Чайковського у м. Дніпрі) син відповідача [PERSON], та саме син відповідача повинен відшкодувати завдані збитки. Разом з тим, на переконання відповідача позивачем невірно визначений розмір збитків: на переконання відповідача необхідно користуватися п.п. «б» п. 3.3 Методики від 04.052006, та в акті про порушення не всі пункти заповнені. Не вказана дозволена потужність споживання відповідно до умов Договору №5421127, не зазначено які саме технічні засоби використовувались представниками енергопостачальника для пошуку «самовільного підключення до електромережі». Позивач у відповіді на відзив позивач просив врахувати, що у енергопостачальника відсутня інформація щодо іншого співвласника будинку №106 по вул. Чайковського у м. Дніпрі, та договір про користування електричною енергією №5421127 був укладений саме із відповідачем, який не звертався до позивача з будь-якими заявами про відмову від електропостачання. Разом з тим, виходячи з положень ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм в певних частинах майном, яке становить одне ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не частиною майна в натурі, а часткою у праві власності на спільне майно в цілому. Разом з тим, позивач наголошував, що в даному випадку для визначення розміру збитків підлягає застосуванню п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, зокрема, в такій частині: «якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або доступу електроустановки споживача в експлуатацію пуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття права власності на обєкт (приміщення), але не більше трьох років. Заслухав пояснення учасників справи, допитав свідків та дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Як встановлено судом на підставі свідоцтва про право власності на житло (а.с. 22) відповідач є власником ? частини житлового будинку №106 по вул. Чайковського у м. Дніпро. Майно в цілому складається з одного будинку. 03.02.2015 було складено Акт Н №102010 (за участю споживача за договором від 20.02.2012 /а.с. 17/ [PERSON]О.), згідно з яким з боку відповідача зафіксовано порушення ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 Правил користування електричною енергією, а саме: використання необлікової електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електромережі поза приладом обліку скритим засобом, відгалуження від ввідного дроту на окрему розетку через автоматичний перемикач. Відповідно до протоколу від 11.02.2015 (а.с. 10) засідання комісії РЕМ по розгляду акті про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення зафіксовано правомірність складеного акту про порушення Правил, та на суму 24\~920, 33 грн. розрахований збиток. Відповідач не погодився із рішенням комісії та нарахуванням по акту, про що свідчить його підпис у протоколі від 11.02.2015 (а.с. 10). Збитки в зазначеному вище розмірі відповідачем не відшкодовані. Спірні правовідносини склалися із правовідносин по відшкодуванню збитків. Згідно ч. 4\~ст. 319 ЦК України\~власність зобов'язує. Відповідно до\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.\~\~До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. За змістом статей 6, 526, 626-631 ЦК України договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 27 \~Закону України «Про електроенергетику»\~ передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України, зокрема цивільну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є: порушення правил користування енергією, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 48 Правил користування електричною енергією (Постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357) для населення споживач несе відповідальність згідно з законодавством за порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку. За змістом п. 53 Правил користування електричною енергією для населення у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником. Відповідно до п. 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 р. №562, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів тощо. Суд погоджується із слушністю доводів представника позивача щодо того, що в даному випадку для визначення розміру збитків підлягає застосуванню саме п. 3.3 (абз. 2 підп. «а»), тобто якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки. Тобто в даному випадку дії відповідача підпадають під наступне визначення Методики: вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії. Відповідач посилався на те, що позивач не здійснював контрольних оглядів більш ніж 6 місяців, не виявив хоч б приблизну дату самовільного підключення, а визначив розмір збитків за весь період дії договору. Так, надані суду докази свідчать про те, що протягом усього часу договору позивач не здійснював контрольних оглядів засобу обліку. В той же час відповідно до Правил користування електричною енергією, затверджених\~постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28,\~контрольний огляд\~засобу обліку\~ виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень. В той же час технічна перевірка це виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку "Правилам устройства электроустановок" та іншим нормативно-технічним документам. Як убачається з цих визначень Правил користування електричною енергією, затверджених\~ постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28,контрольне знімання показань та технічна перевірка зовсім різні речі. Як встановлено судом, технічна перевірка за адресою відповідача не провадилась більше трьох років, а тому відповідно до\~Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення\~розрахунок повинен проводитися саме за три роки. Щодо посилання відповідача у відзиві на те, що позивач повинен був звернутися із позовом до другого власника житлового будинку №106 по вул. Чайковського у м. Дніпрі сина відповідача [PERSON], оскільки саме з його вини мало місце порушення Правил користування електричною енергією, то зазначене не випливатиме на результат розвязання виниклого спору. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач, обравши певний спосіб захисту (ст. 16 ЦК), на власний розсуд визначився також із колом відповідачів, та подав до суду позов саме до [PERSON] Клопотання позивача до закінчення підготовчого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача не надходило (ч. 1 ст. 51 ЦПК України). Підстави для застосування судом в цій справі ч. 3 ст. 51 ЦПК України відсутні. Таким чином, оскільки будинок №106 по вул. Чайковського у м. Дніпрі має двох співвласників (по ? частки) [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (син відповідача), в силу ст. 360 ЦК України, згідно з якою співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном, збитки має бути відшкодовані обома співвласниками майна. Втім,\~оскільки позовна\~вимога заявлена\~лише до\~[PERSON],\~ та\~суду не\~було надано\~доказів на\~підтвердження вчинення\~саме сином\~відповідача дій,які\~є правопорушенням\~в електроенергетиці та за які передбачена відповідальність, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки в розмірі 12\~460,17 грн. (24\~920,33 : 2). Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України: пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в більшому розміру, ніж визначений законом, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями від 20.12.2017 №2117036819, від 20.12.2017 №2117036831, від 20.12.2017 №2117036821, тому надмірно сплачений судовий збір в сумі 638 грн. має бути повернутися позивачу.

Outcome: partial