Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

У грудні 2016 року до суду надійшла заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей. Позивачка зазначила, що 2008 року між позивачкою [PERSON], та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстровано 20 вересня 2008 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї за актовим записом № 2586, про що зроблений актовий запис № 2586. Від шлюбу народилося двоє малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON]. Шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано 12.12.2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, справа № 761/28791/15- ц, про що зроблено актовий запис № 2586. Діти проживають на сьогоднішній день разом з Позивачем, у квартирі батьків Позивача, які фактично утримують сім'ю. Після розірвання шлюбу і на час подання позовної заяви відповідач не брав належної участі у вихованні дітей. Як зазначила позивач в своїй позовній заяві відповідач має нерегулярний, мінливий високий дохід, проте витрати Відповідача на потреби дітей мінімальні, до 3700 грн. на місяць. Позивач не може самостійно забезпечити належний рівень життя двох дітей, необхідний для фізичного, розумового і соціального розвитку з огляду на особливості хвороби дітей - абсансну епілепсію у [PERSON] та субфібрильні судоми у [PERSON] Позивач тимчасово втратив роботу, оскільки роботодавці відмовляються тримати на роботі Позивача, який часто перебуває на лікарняному. На підставі викладеного позивачка просить: Стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 10 000 грн. з можливою індексацією в наступні періоди, але не менше мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, визначеного законодавством, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. В своїх письмових запереченнях відповідач частково заперечує проти позовних вимог позивача, щодо стягнення з нього аліментів в твердій сумі у розмірі 10000 тисяч грн., на користь [PERSON], на утримання їх не повнолітніх дітей, [PERSON], та [PERSON]. При цьому зазначає що, після припинення сумісного проживання він фактично продовжував та продовжує брати значну участь в утримуванні своїх дітей, підтвердженням цього є квитанції про переказ коштів на банківські картки Позивача. Загальний розмір фінансової допомоги за період із 11.2014 р. по 01.2017 р. склав 78 200 грн. (сімдесят вісім тисяч двісті гривень), не враховуючи оплати навчання у гуртках. На які він витрачає час. відведений йому для спілкування з дітьми, зазначений у графіку, затвердженому Комісією Служби у справах дітей Подільської РДА. Також відповідач відвідує з своїми дітьми та оплачує послуг лікаря на їх оздоровлення, закупає ліки, одяг дітям, іграшки, книжки, шкільне приладдя. Тому вважає позивач всі заяви Позивача та викладені нею доводи стосовно того, що жодної матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, не відповідають дійсним обставинам справи, а відповідно й вимога Позивача про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки відповідач зазначає що це йог рідні діти, яких він любить та буде матеріально допомагати їм на максимально можливому для нього рівні. Щодо тверджень Позивача стосовно того, що відповідач не бере належної участі у вихованні дітей до винесення Шевченківським районним судом м. Києва рішення про передачі справи про визначення місця проживання дітей та встановлення порядку спілкування з дітьми на розгляд Служби у справах дітей Подільскої районної в місті Києві державної адміністрації, відповідач зазначає що, Позивач сама вирішує коли дозволити дітям знаходитися разом зі відповідачем, під час епізодичної згоди Позивача До того ж відповідач зазначає, що він має на утриманні громадянську дружину [PERSON], яка перебуває у декретній відпустці, за доглядом за його малолітнім сином [PERSON] [INFO], який народився в громадянському шлюбу. Також відповідач надає матеріальну допомогу своєї матері, яка не працює та отримує мізерну пенсію зі віком. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, з підстав, викладених в позовній заяві та додатково пояснила наступне а саме те що вона з 10 грудня 2017 року, працює в Фінансовому Ліцеї м. Києва, за адресою м. Київ, пр. Гонгадзе 32 «Е», на посаді вчителя англійської мови, за хвороби дітей вісім годин на тиждень, з окладом заробітна плата 2 100 грн., в місяць. Позивачка проживає з батьками за адресою [ADDRESS]. ЇЇ мати [PERSON] [INFO], працює Фінансовий Ліцей м. Києва, посада вчитель географії, заробітна плата 10 0000 тис. в місяць, її батько [PERSON], [INFO], тобто діти проживають на сьогоднішній день разом з Позивачем, у квартирі батьків Позивача, які фактично утримують сім'ю. Відповідач в судовому засіданні частково заперечив проти позовних вимог позивача та додатково зазначив, що він ніколи не ухилявся від належної участі у вихованні своїх дітей та належної матеріальної їм допомоги. На даний час проживає з своєю громадянською дружиною [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з тим що у них з громадянською дружиною народилась спільна дитина - син [PERSON], [INFO], [PERSON], знаходиться в декретній відпустці по уходу за дитиною та не працює. Також на його утриманні знаходиться його стара мати [PERSON], [INFO], яка проживає в його квартирі [ADDRESS], є пенсіонером з пенсією в розмірі 1300 гр. Відповідач в судовому засіданні зазначив що він є фізична особа підприємець, та працює в напрямку технічного вимірювання торгівля. Має «нерегулярний мінливий високий дохід», пояснивши, що нерегулярність його доходу викликана сезонним характером діяльності та може залежить не тільки від пори року, але й від температури навколишнього середовища або наявності опадів. Відповідач робить усе можливе, щоб надати допомогу дітям наперед, оскільки не має впевненості щодо того, чи отримає він прибуток наступного місяця взагалі, тому іноді сплачує допомогу дітям виходячи з того, що це є більше ніж на місяць тобто на перед. Так за 2016 рік відповідач сплатив позивачці 38200 грн., що в середньому складає 3400 грн., на місяць, що на його думку перевищує встановлений чинним законодавством України мінімальний прожитковий мінімум на кожну дитину, та ця сума складає максимально можливу для нього суму і навіть її перевищує, та обмежена лише його фінансовими можливостями. Як зауважив позивач в судовому засіданні його середній валовий дохід в місяць за 2016 рік склав 32 тисячі грн. Відповідач в судовому засіданні приблизно розбив свій заробіток по місяцям 2016 року а саме: січень - 0, лютий - 20 000 тисяч грн., березень - 20 000 тисяч грн., квітень - 10 000 тисяч грн., травень - 15 000 тисяч грн., липень - 20 000 тисяч грн.,, червень - 25 000 тисяч грн., серпень - 25 000 тисяч грн., вересень - 25 000 тисяч грн., жовтень - 15 000 тисяч грн., листопад - 15 000 тисяч грн., грудень - 15 000 тисяч грн. Відповідач додатково зазначив що в 2017 році січень, лютий, йому не надав заробітку жодних грошей. Тому враховуючи вище викладене, як зазначив відповідач він сплачував матеріальну допомогу на дітей нерегулярно але робить усе можливе, щоб надати цю допомогу наперед, оскільки не має впевненості щодо того, чи отримаю він прибуток наступного місяця взагалі, іноді сплачує допомогу виходячи з того, що це є більше ніж на місяць. Суд, заслухавши пояснення позивачки заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи між позивачкою [PERSON], [INFO], та відповідачем [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, який зареєстровано 20 вересня 2008 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї за актовим записом № 2586, про що зроблений актовий запис № 2586. Від шлюбу народилося двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано 12.12.2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, справа № 761/28791/15- ц, про що зроблено актовий запис № 2586. Діти проживають на сьогоднішній день разом з Позивачем, у квартирі батьків Позивача, які фактично утримують сім'ю. Після розірвання шлюбу і на час подання позовної заяви відповідач не брав належної участі у вихованні дітей та матеріальному їх забезпеченню. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва визначено місце проживання дітей та встановлення порядку спілкування батька з дітьми. Як встановлено судом 2008 року між позивачкою [PERSON], та відповідачем [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстровано 20 вересня 2008 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім'ї, про що зроблений актовий запис № 2586, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу народилося двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER], про що 19 березня 2009 року, зроблений актовий запис № 525, (а.с. 06 ) та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія [NUMBER], про що 06 липня 2012 року, зроблений актовий запис № 1291 (а.с. 07 ). Шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано 12.12.2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва, справа № 761/28791/15- ц (а.с. 08 ). Діти проживають на день винесення судом рішення разом з матерю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], у квартирі батьків Позивачки, які фактично утримують сім'ю. Відповідно до ч.2 та ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Звертаючись до суду із позовом про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей [PERSON], зазначила що батько дітей відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу не брав належної участі у вихованні дітей, та нерегулярно сплачував матеріальну допомогу на утримання дітей. Протягом останнього часу Відповідач з позивачкою не проживає та не надає матеріальної допомоги на підтримання дитини та не бажає в добровільному порядку цього робити. Відповідач, батько дитини, ухиляється від покладеного на нього обов'язку, у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, утримувати свою неповнолітню дитину, а саме не надає матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дитини, витрачає грошові кошти лише на власні потреби. Тому просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь, аліменти на утримання не повнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій сумі у розмірі 10 000 грн., з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом, до досягнення дітьми повноліття або зміни матеріального стану сторін. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства " кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, грального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Досліджуючи обставини справи, судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 20 вересня 2008 року, від якого народився їх діти сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. З пояснень позивачки та відповідача в судовому засіданні судом встановлено, та це неоспорюється сторонами по цивільній справі, що на даний час подружжя дійсно не проживає однією сім'єю. Позивачка проживає з дитиною у квартирі своїх батьків, за адресою [ADDRESS] та знаходиться на їх утриманні. ЇЇ мати [PERSON] [INFO], працює Фінансовий Ліцей м. Києва, посада вчитель географії, заробітна плата 10 0000 тис. в місяць, її батько [PERSON], [INFO]. Позивач з 10 грудня 2017 року, працює в Фінансовому Ліцеї м. Києва, за адресою м. Київ, пр. Гонгадзе 32 «Е», на посаді вчителя англійської мови, за хвороби дітей вісім годин на тиждень, з окладом заробітна плата 2 100 грн., в місяць, інших доходів не має. Відповідач [PERSON], є фізичною особою підприємець, та працює в напрямку технічного вимірювання торгівля. Має «нерегулярний мінливий валовий дохід», який зауважив позивач в судовому засіданні становить в середньому складав в місяць за 2016 рік 32 тисячі грн. Проживає з своєю громадянською дружиною [PERSON], [INFO], та їх спільним малолітнім сином [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з тим що у них з громадянською дружиною народилась спільна дитина - син [PERSON], [INFO], [PERSON], знаходиться в декретній відпустці по уходу за дитиною та не працює інших доходів не має. Також на утриманні відповідача знаходиться його стара мати [PERSON], [INFO], яка проживає в його квартирі [ADDRESS], є пенсіонером з пенсією в розмірі 1300 гр. За змістом положень ст. ст. 80, 84 СК України суд визначає розмір аліментів на одного із подружжя у випадках передбачених, зокрема ч.2 та ч.4 ст. 8 СК у частці від заробітку (доходу) другого подружжя або у твердій грошовій сумі за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, При цьому, як вже зазначалось аліменти стягуються незалежно від того, чи працює мати дитини та незалежно від її матеріального становища. Оскільки відповідач є батьком двох його малолітніх дітей, двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, а діти залишилась з матір'ю, відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на дітей. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 ч.2 СК України). При цьому, виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивачка звернулась до суду за захистом прав її неповнолітніх дітей, що перебуває на її утриманні, зазначивши, які витрати вона несе щомісяця на утримання дитини. При визначені розміру аліментів суд з врахуванням ст. 182, 183 Сімейного кодексу України дійшов висновку, що достатньо стягнути а тому підлягає стягненню з відповідача аліменти на дітей в твердій сумі у розмірі 7 500 ( сім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., щомісячно, з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом, починаючи з 12 грудня 2016 року, до досягнення дітьми повноліття або зміни матеріального стану сторін. Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 80, 84, 154, 180, 182, 183, Сімейного Кодексу України, та

Outcome: partial