Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на садовий будинок з відповідними будівлями та спорудами [ADDRESS], площа будинку 41,4 кв.м., житлова 20,2 кв.м. Позовні вимоги мотивовані тим, що спадкодавець - [PERSON] помер [INFO], а за життя не оформив належним чином право на садовий будинок. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом, проте не може оформити право власності на вказане майно, через відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач повідомлений належним чином в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу заочно, на підставі наявних у ній доказів, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали та відповідно до ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснивши особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попередивши їх про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяючи здійсненню їхніх прав, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом достовірно встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.11.2011 року [INFO] Позивач є онуком спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.09.1961 року [INFO], свідоцтвом про укладення шлюбу від 24.04.1987 року [INFO], свідоцтвом про народження від 30.05.2006 року [INFO], свідоцтвом про зміну імені від 30.05.2006 року. 27.10.2011 року [PERSON] склав заповіт на ім'я позивача, згідно якого все своє майно заповів позивачу. Позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 13.11.2012 року реєстр. №18-1490, згідно якого спадщина, на яку видане це свідоцтво складається із земельної ділянки, площею 0,06 кадастровий №3221486900:03:001:0096, для ведення садівництва в садовому товаристві «Озерний», яка розташована: Порадівська сільська рада, Васильківського району, Київської області, яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ№016118/18488. Рішенням Державного реєстратора від 06.11.2014 року № 17024294 відмовлено в державній реєстрації права власності на садовий будинок, що розташований [ADDRESS] за позивачем. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2014 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на садовий будинок з відповідними будівлями та спорудами [ADDRESS] Згідно довідки Садового товариства «Озерний» від 18.10.2014 року № 77 позивач є членом Садового товариства «Озерний». 18.09.2014 року виготовлено технічний паспорт на садовий будинок [ADDRESS]. Вказаний будинок за інвентаризовано на ім'я позивача. Як вбачається з положень ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець здійснила реконструкцію зазначеного будинку, проте за життя не встигла оформити права на спірний будинок. Положеннями ч. 3 ст. 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно абз. 1 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 №7 "Про судову практику у справах про спадкування" якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, до спадкоємця (позивачки) переходить права й обов'язки забудовника-спадкодавця. Враховуючи той факт що позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, та той факт, що садовий будинок [ADDRESS] не введено в експлуатацію за життя спадкодавця і позивач має намір завершити будівництво спірного будинку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial