Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом у якому просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 107 033,52 грн. та судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 19.06.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 234342-CRED, відповідно до якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 30 000,00 грн. з терміном користування до 18.06.2009 року. Для забезпечення виконання [PERSON] умов кредитного договору, між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 234342-CRED, відповідно до умов якого [PERSON], як поручитель, зобов'язалася нести відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 234342-CRED від 19.06.2008 року. Банк свої зобов'язання перед [PERSON] відповідно до укладеного кредитного договору виконав в повному обсязі. Проте [PERSON] умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого станом на 30.12.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 107 033,52 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 20 639,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 81 059,38 грн. та штрафи відповідно до умов договору, що складаються із фіксованої частини штрафу у розмірі 250,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 5 084,93 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суду подана заява з проханням розглянути справу без участі представника позивача, у заяві зазначив, що позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, 19.06.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 234342-CRED, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 30 000,00 грн. з терміном користування до 18.06.2009 року та сплатою 32 % річних (надалі по тексту - кредитний договір, а.с. 7-8). Відповідно до п. 2.2.3 кредитного договору, позичальник зобов'язується проводити погашення кредиту в порядку та строки відповідно до графіку погашення кредиту і процентів, приведеного в додатку № 1, який являється невід'ємною частиною даного договору. Згідно із п. 3.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник платить проценти в розмірі 32,000 % річних. Розрахунок нарахованих процентів проводиться з моменту зарахування коштів на картковий рахунок в розмірі суми, зазначеної в п. 1.3. даного договору, до дати погашення кредиту відповідно графіку і п.п. 2.4.1., 3.3., 3.4. даного договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку з невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за вище вказаним правочином позивачем відповідно умов кредитного договору станом на 30.12.2015 року нарахована заборгованість у розмірі 107 033,52 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 20 639,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 81 059,38 грн. та штрафи відповідно до умов п. 5.10 кредитного договору, що складаються із фіксованої частини штрафу у розмірі 250,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 5 084,93 грн. Для забезпечення виконання умов кредитного договору 19 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки № 234342 П відповідно до умов якого [PERSON], як поручитель, зобов'язалася нести відповідальність перед кредитором за виконання у повному обсязі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 234342-CRED від 19.06.2008 року (а.с. 11). Пунктом 2 договору поруки визначено, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідно до п. 4 договору поруки, у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно частини першої статі 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як роз'яснено у пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адресу відповідачів надсилалися листи від 22.01.2016 року із зазначенням наявної суми заборгованості (а.с. 4-6). Як зазначено у п. 11 договору поруки, сторони дійшли згоди, що строк (позовна давність) в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом п'яти років. Умовами кредитного договору обумовлено строк погашення кредиту 18.06.2009 року. Проте з даним позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося 19.02.2016 року, тобто після спливу визначеного договором поруки строку позовної давності. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в межах даного спору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред'явило вимоги до [PERSON], як поручителя, після закінчення строку встановленого договором поруки, у зв'язку з чим договір поруки вважається припиненим, тому у частині заявлених вимог до відповідача [PERSON] слід відмовити. Разом з тим, вимоги до відповідача [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» також підлягає стягненню сплачені позивачем судовий збір у розмірі 1 605 грн. 50 коп. (а.с. 20).

Outcome: partial