Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

У квітні 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та розірвання шлюбу, пояснюючи це тим, що\~ вони разом з відповідачем 17.06.2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис - № 850. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №106525, відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис - №2417 від 04.10.2007 р. Позивач зазначає, що на протязі останніх двох років сімейне життя з відповідачем не склалось. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. Зі слів позивач, в даний час син\~ проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їхнього сина добровільно у достатньому розмірі. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, позивач змушена була\~ звертатися до суду з даним позовом. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 500,00 грн. та щомісячно аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання їхнього сина [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі зареєстровали шлюб 17.06.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис - № 850, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БК № 004772 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві від 17.06.2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БК №106525, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис - №2417 від 04.10.2007 р. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від\~\~ 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. \~За приписами ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~\~Згідно з ч.1\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. \~Відповідно до норми ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов [PERSON] пред'явлено 22.04.2016 року, а тому аліменти суд присуджує саме з цього дня. Що стосується вимог позивачки про стягнення додаткових витрат на малолітню доньку, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом\~ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно\~з ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи позивачка просить стягнути з відповідача\~ [PERSON] на її користь додаткові витрати на лікування дитини [PERSON] у розмірі 500,00 грн. починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст.ст.\~57,\~58,\~59,\~60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У п.18\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства\~та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня\~2006 року\~роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.\~ В силу положень\~глави 15 СК України\~\~стягнення додаткових витрат на дитину можливе у разі здійснення таких витрат на неповнолітню дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~суд присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 551,20 грн. Згідно з положеннями п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи навищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial