Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

ПАТ «Банк Національний Кредит» звернувся з позовом про стягнення заборгованості, за кредитним договором, посилаючись на те, що 12.10.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Національний кредит» правонаступником якого є ПАТ «Банк Національний Кредит» та відповідачем-1 [PERSON] укладено кредитний договір №211/05/2-1, відповідно до якого позивач надав відповідачу-1 кредит в сумі 25 000,00 гривень, який збільшено на 5 000,00 гривень відповідно до угоди №1 від 27.12.2007 року про внесення змін до кредитного договору. Відповідно до п.2.2 кредитного договору за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 16 % річних, яка відповідно до договору про внесення змін №1 від 07.08.2009 року встановлена на рівні 25 % річних, а з 29.06.2010 р. згідно договору про внесення змін та/або доповнень №2, процентна ставка встановлена на рівні 27% річних з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 11.10.2012 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 12.10.2007 року між позивачем та відповідачем -2 [PERSON] укладено договір поруки №213/05/1-4, згідно умов якого відповідач -2 зобов»язався перед позивачем солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 у повному обсязі зобов»язань за кредитним договором. Також, з метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, 12.10.2007 року між позивачем та відповідачем -3 [PERSON] укладено договір поруки №214/05/1-4, згідно умов якого відповідач -3 зобов`язався перед позивачем солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором. Боржником та поручителями було порушено умови укладеного кредитного договору та графік платежів, сума кредиту та відсотки систематично не сплачувалися. Станом на 08.08.2014 року, заборгованість по вказаному кредитному договору становить 85 723,96 грн., а саме: - 19 880,00 грн. - заборгованість по кредиту; - 10 908,72 грн. - нараховані несплачені проценти; - 3 980,21 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; - 10 734,51 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 782,83 грн. - 3%річних від простроченої суми процентів; - 33 897,05 грн. - 48 % річних від простроченої суми кредиту; - 1 599,40 грн. - індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів; - 3 941,24 грн. - індекс інфляції за час прострочки по кредиту. В судове засідання від представника позивача надійшло письмове клопотання, в якому він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Банк Національний Кредит» 85 723,96 грн. заборгованості та судовий збір. Відповідачі [PERSON] і [PERSON], в судове засідання не з`явились без поважної причини, хоча про день,час і місце слухання справи були належним чином повідомлені,про що свідчать розписки , які є в матеріалах справи. Відповідачка [PERSON] подала до суду письмове клопотання ,в якому просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги не визнала, вказала, що є поручителем, однак оскільки позивач -кредитор, не звернувся належним чином до неї протягом 6-ти місяців з вимогою про повернення боргу, відповідно договір поруки щодо неї є припиненим. Просить у позовних вимогах відмовити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та пояснення відповідачки [PERSON], приходить до наступних висновків. 12.10.2007 року між Акціонерним комерційним банком «Національний кредит» правонаступником якого є ПАТ «Банк Національний Кредит» та відповідачем-1 [PERSON] було укладено кредитний договір №211/05/2-1, відповідно до якого позивач надав відповідачу-1 кредит в сумі 25 000,00 гривень, який в подальшому було збільшено на 5 000,00 гривень відповідно до угоди №1 від 27.12.2007 року про внесення змін до кредитного договору. Відповідно до п.2.2 кредитного договору за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 16 % річних, яка відповідно до договору про внесення змін №1 від 07.08.2009 року встановлена на рівні 25 % річних, а з 29.06.2010 р. згідно договору про внесення змін та/або доповнень №2, процентна ставка встановлена на рівні 27% річних з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 11.10.2012 року. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 12.10.2007 року між позивачем та відповідачем-2 [PERSON] було укладено договір поруки №213/05/1-4, згідно умов якого відповідач-2 зобов`язався перед позивачем солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором. Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 12.10.2007 року між позивачем та відповідачем -3 [PERSON] було укладено договір поруки №214/05/1-4, згідно умов якого відповідач -3 зобов`язався перед позивачем солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором. Боржником та поручителями було порушено умови укладеного кредитного договору та графік платежів, сума кредиту та відсотки систематично не сплачувалися. Станом на 08.08.2014 року, заборгованість по вказаному кредитному договору становить 85 723,96 грн., а саме: - 19 880,00 грн. - заборгованість по кредиту; - 10 908,72 грн. - нараховані несплачені проценти; - 3 980,21 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; - 10 734,51 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; - 782,83 грн. - 3%річних від простроченої суми процентів; - 33 897,05 грн. - 48 % річних від простроченої суми кредиту; - 1 599,40 грн. - індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів; - 3 941,24 грн. - індекс інфляції за час прострочки по кредиту. 19.01.2011 року відповідачу-1 вручено лист-повідомлення №31.3-06 від 19.01.2011 р. про наявність простроченої заборгованості по кредиту та процентам, яку відповідач-1 повинен був протягом 30 днів з моменту отримання повідомлення погасити.У зв`язку з невиконанням вимоги, 19.02.2011 року наступив строк сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом, процентами за користування ним та неустойки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і у встановлений законом строк. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов"язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність (оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей такого ж роду і якості. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року № 6-18цс11 зазначено, що за змістом ст.ст. 559, 598 ЦК припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право й кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Уживаний законодавцем термін «порука» використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. За змістом ч. 1 ст. 559, ч. 1 ст. 598 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК, оскільки це суперечило б положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу (постанова Верховного Суду України від 21 листопада 2012 р. у справі № 6-134цс12). З конструкції ст. 554 ЦК випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу). Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення і визначається він роками, місяцями та тижнями, днями. У відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного кредитного зобов`язання, не пред`явить вимоги до поручителя. Як вбачається з кредитного договору, який є в матеріалах справи (а.с.4), п.2.3. даного договору передбачає кінцевий термін повернення кредиту - 11 жовтня 2012 року., тобто строком виконання договору є 11 жовтня 2012 року. Однак позивач не надав суду жодних доказів - претензії, яка б свідчила про те,що банк звертався до поручителів протягом 6-ти місяців з дня закінчення строку - терміну повернення кредиту. За таких обставин в позовних вимогах щодо стягнення заборгованості з поручителів, слід відмовити. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та підлягають до часткового задоволення. Наведене підтверджується копією кредитного договору, копією угоди №1, копією договору про внесення змін №1 від 07.08.2009 р., копією договору про внесення змін від 20.11.2009 року, копією договору про внесення змін та/або доповнень №2 від 29.06.2010 року, копією листа-повідомлення від 19.01.2011року, розрахунком заборгованості, копією видаткового касового ордеру №601 та №602, випискою по особових рахунках, копією договору поруки №213/05/1-4 від 12.10.2007 року та №214/05/1-4 від 12.10.2017 р., копіями паспорта та ідентифікаційного коду відповідачів. На підставі наведеного та

Outcome: partial