Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з даним позовом до суду посилаючись на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1997 року. Під час їх спільного проживання у них народилися діти : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Оскільки їх сімейні відносини погіршились, нею, позивачем подано до суду заяву про розірвання шлюбу. Вказує, що на сьогоднішній день відповідач, як батько дітей не надає матеріальної допомоги та коштів на утримання неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Вважає, що відповідач є працездатним чоловіком, має доходи, оскільки як їй відомо здійснює перевезення пасажирів, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати немає, тому вважає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. У зв'язку з тим, що їй одній важко утримувати трьох неповнолітніх дітей, забезпечувати їх усім необхідним, харчуванням, одягом, ліками , тощо , змушена звернутись до суду з даним позовом . Вважає, що звільнення відповідача з постійного місця роботи після зверення її до суду з даним позовом, викликане умисним небажанням утримувати своїх троїх дітей. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, подав до суду письмове заперечення, котрого підтримав та пояснив, що до середини січня місяця 2014 року вони з позивачкою проживали однією сім'єю та матеріальним забезпеченням сім'ї займався тільки він. Вказує, що звільнився з місця роботи через погіршення стану здоров'я, є інвалідом 3 групи з діагнозом цукровий діабет І тип. Щоденно приймає ліки - інсулін, періодично 2-3 рази в рік лікується стаціонарно, що потребує значних коштів. Крім того, неможе знайти сталої роботи, щоб мати постійний заробіток. Умови, які на сьогоднішній день склалися для нього, відповідача, стверджують про його неспроможність сплачувати аліменти більше ніж 40% з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця дружині на утримання дітей, крім того із довідки МСЕК вбачається про встановленння йому інвалідності 3 групи загального захворювання з висновком про умови та характер праці - протипоказана робота, пов язана з порушенням режиму харчування. Вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину є непосильними та нереальними для нього на даний час та у найближче майбутнє. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Крім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 листопада 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження виданого 15 листопада 1997 року (а.с.3) Під час спільного проживання позивача з відповідачем як подружжя у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 4,5,6 ). Як вбачається із довідки № 102, виданої 16 січня 2014 року виконкомом Печеніжинської селищної ради Коломийського району неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають з матір'ю, позивачкою [PERSON] (а.с.7) Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 02216339 відповідач [PERSON] являється інвалідом ІІІ групи (а.с.23) Довідкою № 164, виданої Коломийською ЦРП підтверджено що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у лікаря ендокринолога в Коломийській ЦРП (а.с.25). Відповідно до витягу з історії хвороби № 2707, виданої Коломийською районною лікарнею, відповідач [PERSON] хворіє на цукровий діабет І тип .(а.с.26) З'ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Суми прожиткового мінімуму на 2014 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і на даний час прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн., де прожитковий мінімум -це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи, що відповідач [PERSON] на своєму утриманні інших непрацездатних членів сімї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного Кодексу України немає, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання та згідно довідки до акту огляду МСЕК йому протипоказана робота, що пов'язана з порушенням режиму харчування, зважаючи на майновий стан позивача та відповідача, враховуючи, що позивачкою не надано суду підтверджуючих доказів щодо можливості сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, беручи до уваги, що частка заробітку (доходу) матері, батька, розмір твердої грошової суми, котра буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, суд вважає, що позов слід задоволити частково та присудити до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі по 350 (триста п'ятдесят ) гривень на кожну дитину щомісячно , до досягнення дітьми повноліття, а в решті позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial