Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

У вересні 2019 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги. В обґрунтування вимог зазначено, що з 1999 року Міністерством охорони здоров`я України позивачу встановлено інвалідність II групи, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Печерського району у м. Києві» від 25 січня 2019 року. З 23 травня 2001 року позивач є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER], виданим управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі міста Києва. У зв`язку з наявністю хронічних захворювань (сахарний діабет 2-ї групи), позивач потребує постійного лікування, на яке потрібні кошти. Станом на день звернення до суду позивач отримує пенсію за віком та інвалідністю ІІ-групи у розмірі 2022,08 грн., яка є на цей час єдиним доходом. [PERSON] не працює та інших джерел доходів не має, її матеріальне становище є вкрай нужденним, а тому позивач була вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просила суд стягнути з відповідача на її користь, як на утримання непрацездатної матері аліменти в розмірі 3000 гривень щомісячно і довічно. Ухвалою судді від 27 вересня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Від позивача до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Просила позов задовольнити. Відповідач з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась. Відзив на позов не подала. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є донькою позивача, дана обставина встановлена рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2019 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER], та має другу групу інвалідності, хворіє на діабет другого типу, що підтверджується випискою амбулаторного хворого. Згідно довідки, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.03.2019 №4363/03 позивачка у березні 2019 отримала пенсію в розмірі 2022,08 грн. Інших доходів позивачка не має і такі дані матеріали справи не містять. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що відповідач є працездатною особою та може надавати їй матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Статтею 205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги те, що позивач є непрацездатною особою, вік позивача 79 років, отримує пенсію в розмірі 2022,08 грн. на місяць, має незадовільний стан здоров`я, однак на підтвердження витрат, які позивач несе щоденно на лікування не було надано доказів під час судового розгляду. Разом із тим, судовим розглядом встановлено, що позивач отримує аліменти на її утримання від сина [PERSON] у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку. З огляду на це, суд вважає за можливе позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 грн., на утримання матері, починаючи з дня подачі позову і довічно. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі ст. 202, 205 СК України та

Outcome: partial