Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і обґрунтовує його тим, що відповідно до укладеного договору № SUG9GІ0000004808 від 03.04.2008 року відповідач по справі отримала кредит у розмірі 151500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.04.2018 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Станом на 05.06.2013 року відповідач мала заборгованість по кредиту - 151182,14грн., яка складається з 114708,22грн. - заборгованість за кредитом, 19454,44грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3275,95грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 13743,83грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Привтбанк» та відповідач 02.04.2008 року уклали договір іпотеки №UG9GІ0000004808. Згідно з договором іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 34,80 кв.м., житловою площею 28,40 кв.м., яка розташована за адресою:м. [ADDRESS] Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 202000грн. 00коп. Згідно з ч.2 ст.39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SUG9GІ0000004808 від 03.04.2008 в розмірі 151182,14грн. звернути стягнення на квартиру загальною площею 34,80 кв.м., житловою площею 28,40 кв.м., яка розташована за адресою:[ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», виселити [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача вказані позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав, просив їх задовольнити та зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно з ст.224 ЦПК України суд вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № SUG9GІ0000004808 від 03.04.2008 року відповідач [PERSON] по справі отримала кредит у розмірі 151500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.04.2018 року (а.с.20-27). Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, що призвело до збитків позивача. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Привтбанк» та відповідач 02.04.2008 року уклали договір іпотеки №SUG9GІ0000004808. Згідно з договором іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 34,80 кв.м., житловою площею 28,40 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31-33). Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу (а.с.34). Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 202000,00коп. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають із кредитного договору та договору іпотеки та регулюються нормами ЦК України і Законом України «Про іпотеку». Так, відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», п.п.2.1.5, 4.1 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином). Отже, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В порушення зобов'язань за кредитним договором № SUG9GІ0000004808 від 03.04.2008 року відповідач [PERSON] станом на 05.06.2013 року мала заборгованість по кредиту - 151182,14грн., яка складається з 114708,22грн. - заборгованість за кредитом, 19454,44грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3275,95грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 13743,83грн. - штраф (процентна складова) (а.с.10-14). На час ухвалення рішення у справі сума заборгованості не сплачена відповідачем. Згідно з ст.35 Закону України «Про іпотеку» боржнику [PERSON] було надіслано письмову лист-претензію про усунення порушень договору та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги (а.с.15). Вимоги позивача не були виконані [PERSON] Отже, позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №SUC9GI0000004808 від 02.04.2008 року в розмірі 151182грн. 14коп., яка складається з 114708грн.22коп. - заборгованість за кредитом, 19454грн. 14коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3275грн.95коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 13743грн.83коп. - штраф (процентна складова) звернути стягнення на предмет іпотеки - належну боржнику [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 34,8 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м шляхом продажу Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» на прилюдних торгах за початковою ціною 202000грн. для подальшої реалізації з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Згідно з ч.1 ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч.2 і ч.3 цієї ж ст. 40 Закону України «Про іпотеку» законодавцем встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч.3 ст.109 ЖК України. Вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку». З роз'яснень п.43 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року вбачається, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Проте, банк не дотримався зазначеного порядку при зверненні до суду та передчасно звернувся з вимогами про виселення мешканців спірної квартири, не використавши передбачені законом засоби реалізації своїх прав щодо предмету іпотеки. Так, з матеріалів справи вбачається, що 28.06.2013 року банк направив [PERSON] поштою вимогу про добровільне звільнення в місячний термін з моменту її отримання житлового приміщення, що є предметом іпотеки, відповідачем та членами його сім'ї (а.с. 15). Але доказів вручення вимоги відповідачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] банком суду не надано. Інших доказів, які б підтверджували факт направлення банком вимоги про звільнення предмету іпотеки його мешканцями та отримання її ними, матеріали справи не містять. За таких обставин законні підстави для задоволення позову в частині виселення [PERSON], [PERSON] відсутні. Згідно з ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» стягнути 1511грн.82коп. в відшкодування судового збору.

Outcome: partial