Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь банку 148357,07 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 01.03.2006 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.03.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки зі сплатою відсотків у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості. При цьому, погодили, що кредитний ліміт [PERSON] має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у звязку із чим виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 148357,07 грн., з яких: 5496,67 грн. заборгованість за кредитом; 170924,18 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.07.2016 року з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.03.2006 року у розмірі 29889 грн. 68 коп., з яких: 5496,67 грн. заборгованість за кредитом; 21643,01 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2750,00 грн. заборгованість за пенею. Тому відповідач просить стягнути з позивача заборгованість по кредитному договору, віднявши суму заборгованості, стягненої вказаним рішенням суду, і яка дорівнюватиме 148357,07 грн. Позивач свого представника у судове засідання не направив. Матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, й дає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомив суд про поважність його неявки в судові засідання, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2006 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 6000 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, погодили, що кредитний ліміт [PERSON] має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.19). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат згідно Умов. Однак, зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує. У звязку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 28.02.2018 року утворилась заборгованість у розмірі сумі 178246,75 грн., з яких: 5496,67 грн. заборгованість за кредитом; 170924,18 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.9-18). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.07.2016 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість станом на 31.12.2015 року за кредитним договором № б/н від 01.03.2006 року у розмірі 29889 грн. 68 коп., з яких: 5496,67 грн. заборгованість за кредитом; 21643,01 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2750,00 грн. заборгованість за пенею, а також судові витрати у розмірі 1378,00грн. Вказане рішення набрало законної сили 30.08.2016 року (а.с.7, 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обовязки відповідно до договору. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України у справі № 6-157цс16. З урахуванням встановлених по справі обставин, положень закону, умов договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за відсотками за користування Кредитним договором б/н від 01.03.2006 року, які нараховані за період, що не врахований вказаним вище заочним рішенням від 22.07.2016 року та в межах наданого позивачем розрахунку, а саме з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року та скаладає 148357,07 грн. При вирішенні питання щодо інших вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками за користування кредитом станом на 31.12.2015 року суд виходить з наступного. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Оскільки досліджене вище заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22.07.2016 року ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, зокрема, вказаним рішенням вже стягнуто заборгованість за кредитним договором від 01.03.2006 року, яка складається з тіла кредиту в розмірі 5496,67 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом, нарахованих до 31.12.2015 року в розмірі 21643,01 грн., і цей же кредитний договір є підставою даного позову, то провадження у справі в частині зазначених вимог необхідно закрити. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором від 01.03.2006 року б/н в сумі 148357,07 грн., яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (а.с.2) На підставі викладеного,

Outcome: partial