Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

В серпні 2014 року позивач [PERSON] звернувся в Жовтневий районний суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди та просив стягнути з підприємства - відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з ушкодженням здоров'я 150 000 гривень. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач послався на те, що працював у відповідача в шахті «Ювілейна» Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка», а саме в період з 15.05.2006 по професії - підземним гірничим майстром, 29.10.2014 року звільнився за власним бажанням. Працюючи у відповідача в умовах виробництва, з перевищенням показників шкідливих факторів за вищевказаними професіями, які в наступному стали основними та відповідальними за розвиток у нього професійного захворювання. Так 11 липня 2013 року (№ 1252) Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання за діагноз: хронічне обструктивне захворювання ленегь першої-другої стадії ( пиловий бронхіт 1-2 стадії, емфізема легень 1-2 стадії), нейросенсорна приглуховатість першого ст. ( з легким зниженням слуху ). Позивач вважає, що винним в отриманні профзахворювання є Публічне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка» оскільки відповідно статті 13 Закону України «Про охорону праці» та ст.. 153 Кодексу Законів про Працю України зобов'язану було створити безпечні і нешкідливі умови праці. Вказує позивач, що на його робочому місці мало перевищення гранично - допустимі показники норми праці. Відповідно до Акту розслідування хронічного професійного захворювання причиною отримання профзахворювання явилась робота в умовах перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, а саме умови праці підземного гірничого майстра за концентраціє аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони відноситься до 3 класу 2 ступеню шкідливості, за рівнем шуму - до 3 класу 3 ступеню шкідливості. Аерозоль переважно фіброгеної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3: з вмістом кристалічного кремню діоксину у пилу від 10% до 70% - 6,0 при гранично допустиійдо 2,0.Шум,еквівалент рівню хвук, ДБА 92 при допустимому 80. Моральні та душевні страждання та переживання спричиняють позивачу наступні факти: Висновком медико - соціально експертною комісією йому первинно 21.10.2014 року встановлено 25% втрати професійної працездатності, наступне переосвідчення 21.10.2014 року. Лікарями йому встановлено противопоказання: уникати переохолодження, вимушена поза, важка праця. Позивач вказує, що переносить хронічні фізичні страждання - фізичні болі та дискомфорт, в зв'язку з болями при фізичному навантаженні, задишка, періодичне забруднення дихання, важкість та хрип у грудях, загальна слабість, зниження слуху, швидку втомлюваність. Додаткових моральних страждань та переживань спричиняє той факт, що по висновку лікарів для підтримання стану здоров'я йому рекомендовано: амбулаторне та стаціонарне лікування в період загострення, санаторно - курортне лікування в теплий період року, приймати препарати, уникати переохолодження. Це вимагає від нього додаткових зусиль для продовження активного життя та підтримання в належному стані здоров'я. Суму спричиненої моральної шкоди оцінює в розмірі 150 000 гривень, яка якимось чином зможе компенсувати перенесені ним страждання та переживання, дасть можливість пройти хороший курс лікування, що в свою чергу дасть можливість підтримувати стан його здоров'я і покращить моральний стан. У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутній, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Представник позивача - [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначив, щодо можливості розгляду справи за відсутністю його довірителя, оскільки останній, за станом свого здоров'я не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав йому, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному розмірі, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві зазначив, що з вини підприємства - Відповідача, позивачу заподіяна шкода здоров'ю, він втратив значний відсоток працездатності в розмірі 25 відсотків, отримав професійне захворювання, постійно змушений звертатися за допомогою лікарів. Представник позивача зазначив, що внаслідок отримання професійних захворювань змінився спосіб життя позивача, зменшилась активність його життєвої діяльності, він змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Представник відповідача представника - Публічне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка» в особі Павлової Н.Ф. позовні вимоги не визнала і пояснила, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, окрім цього позивач працював на шахті «Іловайська» з 1985 по 1992 р., не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Позивач є застрахованою особою і всі виплати повинен проводити Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві… включаючи і моральну шкоду, що передбачено рішенням Конституційного Суду України від 2004р. Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка» не повинно виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, згідно записів в трудовій книжці зазначено, що позивач працював на шахті «Юбілейній» з 15.05.2006 по професії - підземним гірничим майстром.29.10.2013 року - звільнений за власним бажанням. 17 вересня 2013 року (протокол № 1663) Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання за діагноз: хронічне обструктивне захворювання ленегь першої-другої стадії ( пиловий бронхіт 1-2 стадії, емфізема легень 1-2 стадії), нейросенсорна приглуховатість першого ст. ( з легким зниженням слуху ).. Комісією в складі представників: лікаря невропатолога 1 невропатологічного відділення УНДІ промислової медицини, голови профспілки, керівництва підприємства, відповідача та інших посадових осіб проведено розслідування та складено Акт розслідування професійного захворювання від 16.08.2013 року, в пункті 17 акту встановлено, що причиною отримання профзахворювання явилась робота в умовах умови праці підземного гірничого майстра за концентраціє аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони відноситься до 3 класу 2 ступеню шкідливості, за рівнем шуму - до 3 класу 3 ступеню шкідливості. Аерозоль переважно фіброгеної дії у повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3: з вмістом кристалічного кремню діоксину у пилу від 10% до 70% - 6,0 при гранично допустиійдо 2,0.Шум,еквівалент рівню хвук, ДБА 92 при допустимому 80. За висновком медико - соціально експертної комісії від 21.10.2013 року позивачеві встановлено первинно 25% втрати професійної працездатності . Відповідно до виписних епікризів встановлено, що позивачу противопоказано уникати переохолодження, вимушена поза, важка праця та рекомендовано амбулаторне та стаціонарне лікування в період загострення, санаторно - курортне лікування, приймати препарати. Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача [PERSON] заподіяна шкода, внаслідок отримання професійного захворюваня, в результаті втрати професійної працездатності, винним являється підприємство - Відповідач Публічне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка», що підтверджується Актом розслідування за формою П - 4. Позивач втратив значний відсоток працездатності в розмірі 25 відсотків. В результаті отримання професійного захворювання позивач змушений переносити хронічні фізичні болі та дискомфорт, в зв'язку з болями при фізичному навантаженні, задишка, періодичне забруднення дихання, важкість та хрип у грудях, загальна слабість, зниження слуху.. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками профзахворювань порушено звичайний для нього спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, підтримання залишкового відсотку працездатності, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. Суд вважає, що в даному випадку відповідач Публічне акціонерне товариство «Євраз Суха Балка» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу, фізичного навантаження, як одних із шкідливих факторів, що стали причиною профзахворювань позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювань, і які не оскаржило підприємство-відповідач. На підставі досліджених доказів, суд вважає, що належним Відповідачем по справі є ПАТ «Євраз Суха Балка», оскільки правовідносини сторін щодо відшкодування моральної шкоди виникли в 2013 році (встановлено профзахворювання) та при визначенні МСЕК позивачеві стійкої втрати професійної працездатності, тобто в період, коли було скасовано ст. 28 та 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», відповідно яких обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладено було на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Що стосується доводів представників ПАТ «Євраз суха Балка» про те, що Позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці» обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України суд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування. Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Ст. 237-1 кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. У відповідності зі ст. 4 Закону України "Про охорону праці" в редакції від 21 листопада 2002 року державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати Позивачу Відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується актом форми П-4 від 30 липня 2013 року, що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві та моральних страждань потерпілого. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, суд враховує стан здоров'я потерпілого, втрату 25% професійної працездатності, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. В ході судового засідання безспірно встановлено, що позивачеві заподіяна моральна шкода протиправними діями Відповідача, в результаті чого позивач був позбавлений нормального життя, не працює, це вимагає від нього додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров'я, змушений постійно проходити лікування в медичних закладах. Суд враховує на вину підприємства - відповідача ПАТ «Євраз Суха Балка» в заподіянні шкоди здоров'ю позивачу. Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працездатності позивача - 25 відсотків, стан його здоров'я, негативні наслідки, які виникли та можуть наступити, тяжкість вимушених змін в житті, в результаті отримання захворення, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві слід призначити у розмірі 12000грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача у справі звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial