Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що між КБ „ПриватБанк та відповідачем 11 січня 2008 року було укладено договір без номера. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит, а відповідач [PERSON] взяв зобовязання щодо повернення кредиту. Відповідач свої зобовязання не виконав. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11390,56 грн., з яких заборгованість по одержаному кредиту 1086,42 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1456,02 грн., а також штрафні санкції: пеня за прострочене зобовязання в розмірі 8067,62 грн., штраф в розмірі 250 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 530,50 грн. (процентна складова) та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. До висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на імя відповідача направлялись судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, але повернулись до суду без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його імя за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2008 року між сторонами по справі укладено кредитний договір. За умовами зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 3700 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних. Відповідач зобовязувався забезпечити повернення кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобовязання не виконав. Станом на 12 червня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає по одержаному кредиту 1086,42 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1456,02 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] за даним договором, відповідач періодично здійснював сплату за договором, чим переривав перебіг строків позовної давності. У звязку з цим позивачем позов предявлено в межах строку позовної давності. Пунктом.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів (а.с.21). Але будь-яких доказів, з яких би вбачались розміри пені, що підлягають до сплати відповідачем в разі порушення зобовязання, як то тарифи банку чи інші, позивачем суду не надані. Розрахунок пені належними доказами у справі не підтверджений. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення пені необхідно відмовити за їх недоведеністю. Пунктами 1.1.5.20. та 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів. Як вбачається із заяви позивальника від 11.01.2008 року, у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-якими із грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник буде зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від ціни позову. Врахувавши вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1086,42 грн. заборгованості по кредиту, 1456,02 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 250 грн. штраф (фіксована частина) та штраф у розмірі 5% від ціни позову в сумі 139,62 грн. (1086,42 грн. + 1456,04+250) х 5%, а всього 2932,06 грн. Враховуючи часткове задоволення позову (на 26%) з відповідача на користь позивача підлягають до відшкодування понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених відносно нього вимог у розмірі 416 грн.

Outcome: partial