Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

Позивач в особі ПрАТ «Просто-Страхування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування. В ході розгляду справи до участі по справі було залучено в якості співвідповідача ПрАТ «СК «Інкомстрах», як страховика [PERSON] Позивач мотивує свої вимоги тим, що 26 травня 2013 року о 10 годині 15 хвилин на пр. Повітрофлотському в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Просто-Страхування», під керуванням [PERSON], та автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах». В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Хюндай». Постановою Солом»янського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Згідно Звіту № 8113/75705 товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 03 червня 2013 року, вартість збитку завданого автомобілю «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 4 752 грн. 29 коп., виплата якої здійснена позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 16977 від 14 червня 2013 року в сумі 2 643 грн. 04 коп. В судовому засіданні представник позивача Брусника А.М., діючий на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити: стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Просто-Страхування» 2 643 грн. 04 коп. - витрат, пов"язаних із виплатою страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що його цивільно-правова відповідальність на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах», а тому матеріальні збитки, завдані ним, мають бути відшкодовані його страховиком. Відповідач ПрАТ «СК «Інкомстрах», який був залучений до участі по справі в якості співвідповідача згідно ухвали суду від 14 липня 2014 року (а.с.43), в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 26 травня 2013 року о 10 годині 15 хвилин на пр. Повітрофлотському в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Просто-Страхування», під керуванням [PERSON], та автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах» (а.с.3, 4, 5, 6, 7, 8, 37). В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Хюндай» (9-26). Постановою Солом»янського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.8). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Звіту № 8113/75705 товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 03 червня 2013 року, вартість збитку завданого автомобілю «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, та становить 4 752 грн. 29 коп., виплата якої з урахуванням вартості автотоварознавчого дослідження здійснена позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 16977 від 14 червня 2013 року в загальній сумі 2 643 грн. 04 коп. (а.с.9-26) У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою потерпілому у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача, а оскільки його цивільна відповідальність була застрахована, збитки мають бути стягнуті з ПрАТ «СК «Інкомстрах», як страховика [PERSON] Суд вважає безпідставними вимоги позивача спрямовані до [PERSON], як такого, цивільно-правова відповідальність якого на час ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Інкомстрах» з нульовим розміром франшихи (а.с.). Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу Звіт товарознавчого дослідження, на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. Статтею 29 зазначеного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст. 1191 ЦК України ст. 27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial