Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на такі обставини. 26 червня 2007 року між ВАТ Комерційний банк „Надра", правонаступником якого є ПАТ „Комерційний банк „Надра" та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 8/2007/980-К/872-АП про надання кредиту у сумі 45680,00 грн. в порядку та на умовах встановлених договором. За договором поруки [PERSON] зобов'язалась відповідати перед банком за виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Відповідач неналежним чином виконував умови договору і виникла загальна заборгованість станом на 20 серпня 2014 року в сумі 66391,13 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 33539 грн. 15 коп. заборгованість за процентами - 20311 грн. 13 коп. пеня - 7972 грн. 85 коп. штрафи - 4568 грн. 00 коп. Просить суд стягнути з відповідачів солідарно 66391,13 грн., а також стягнути пропорційно судовий збір у розмірі 663,91 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно заяви просить справу слухати у його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] надав суду зачву, в якій позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволені позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором, оскільки ПАТ «КБ «Надра» пропущено строк пред'явлення до них позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 26 червня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» (назву було змінено на ПАТ КБ «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір «Автопакет» № 8/2007/980-К/872-АП. (а.с. 5-12) Відповідно до умов договору ВАТ «КБ «Надра» надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності кредит у сумі 45680,00 грн. в порядку і на умовах, визначених цим договором, зі строком повернення кредиту до 15 червня 2012 року. (а.с. 5) ВАТ «КБ «Надра» виконав свої зобов'язання за укладеним кредитним договором і [PERSON] отримав 45680,00 грн. (а.с. 13) В забезпечення виконання зобов»язання за договором, 26 червня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] було укладено поруку (п.3.3. договору), за умовами якої [PERSON] поручається перед ПАТ «КБ «Надра» за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору, в разі невиконання боржником зобов'язань, поручитель відповідає перед ПАТ «КБ «Надра» всім належним йому майном та грошовими коштами. (а.с. 8) В зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] умов кредитного договору, згідно до розрахунку заборгованості, станом на 20.08.2013 р. заборгованість за кредитним договором становить 66391,13 грн., а саме заборгованість по тілу кредиту в розмірі 33539,15 грн., заборгованість по відсотках в розмірі 20311,13 грн., заборгованість по пені в розмірі 7972,85 грн., заборгованість по штрафах в розмірі 4568,00 грн. (а.с. 14). Згідно з зазначеного розрахунку заборгованості за кредитним договором остання дата оплати є 20.06.2012 рік. (а.с. 14.). Матеріали справи не містять досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Доказів про відправлення ПАТ «КБ «Надра» досудових вимог та отримання їх відповідачами матеріали справи не містять. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України). Із договору, укладеного ПАТ «КБ «Надра» з [PERSON] 26.06.2007 року (п. 3.2 договору) вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржниками своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України. У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань, не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. В зв'язку з викладеним суд приходить до думки, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідач [PERSON] просив застосувати строки позовної давності. Згідно ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку позовної давності починається з 29.03.2012 року, з дати останнього платежу, та спливає 30.03.2015 року, а тому зважаючи на звернення позивача з заявою до суду у жовтня 2014 року, строк не є пропущеним. Тому немає підстав для застосування спливу позовної давності та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову банку з цих підстав. Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial