Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 63835 грн. 46 коп. та сплачені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач згідно кредитного договору без номеру, укладеного між сторонами 24.09.2014 року, отримав кредит у розмірі 6700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, заборгованість за договором станом на 31 жовтня 2016 року складає 63835 грн. 46 коп., з яких 13184 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом, 44684 грн. 65 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2450 грн. - пеня та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3015 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Від представника відповідача до судового засідання надійшла заява, згідно якої позовні вимоги вона не визнає, просила суд застосувати строк позовної давності щодо стягнення пені. Разом з цим просила суд слухання у справі провести за її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 24 вересня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]укладено договір за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2.9 % на місяць на залишок заборгованості. Також сторони домовились, що заява позичальника з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Свою згоду [PERSON] висловив у своїй анкеті-заяві пор приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яку власноручно підписав (а.с. 8). Відповідач свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 31 жовтня 2016 року, згідно доданого до справи розрахунку заборгованості за договором (а.с. 6), становить 63835 грн. 46 коп., з яких 13184 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом, 44684 грн. 65 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2450 грн. - пеня та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3015 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). Пунктом 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с. 15). Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік. У разі непогашення суми простроченого кредиту та у разі виникнення прострочених зобов'язань відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов, відповідач сплачує банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобов'язання та може змінюватись у відповідності до п.1.1.3.2.3. Умов Крім того, Умови та правила надання банківських послуг передбачають, зокрема, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити баку штраф в розмірі 500 грн. +5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуваням нарахованих та прострочених процентів та комісій - п. 2.1.1.7.6 (а.с. 16 зворот). Відповідно до п.п. 2.1.14.2 та 2.1.1.12.11 Умов та правила надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у анкеті-заяві ( а.с.8). Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11 ЦК України) (ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За характером, укладений договір, є договором приєднання. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач, підписавши 24 вересня 2014 року заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був повідомлений про зміст цих Умов та Правил, про що зазначено у самій анкеті-заяві. Крім того, відповідачем не оспорюється факт підписання заяви-анкети, отримання кредиту у розмірі 6700 грн. та факт укладення та підписання ним даного правочину. Розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи, також відповідачем не спростований та підтверджує наявну заборгованість за кредитним договором (а.с. 6, 64-66). За таких обставин, суд вважає, що право позивача є порушеним та підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 р. "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З огляду не те, що представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] пені за прострочення сплати кредиту, суд виходячи з вимог ст. 258, 267 ЦК України, при вирішенні питання про стягнення з відповідача суми пені вважає за необхідне застосувати до даних позовних вимог строк позовної давності в один рік. Розрахунок суми заборгованості за кредитним договором зроблено позивачем станом на 31 жовтня 2016 року (а. с. 6). З позовом до суду позивач звернувся 19 грудня 2016 року. Отже пеню слід нараховувати в межах річного строку позовної давності, що передує дню звернення до суду з позовом - за період з 19 грудня 2015 року до 31 жовтня 2016 року (дата розрахунку суми заборгованості, зробленого позивачем), в межах заявлених позовних вимог щодо стягнення пені. Виходячи із розрахунку заборгованості за договором, за період з 27 серпня 2014 року до 30 червня 2015 року до стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 1100 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки невиконанням взятого на себе зобов'язання, відповідачем порушується право позивача на повернення суми наданого кредиту, отримання відсотків за користування кредитом та комісійної винагороди, а саме в сумі 62485 грн. 46 коп., з яких 13184 грн. 84 коп. - заборгованість за кредитом, 44684 грн. 65 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1100 грн. - пеня та комісія, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3015 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складатиме 1357,75 грн.

Outcome: partial