Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] та просить в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, завдану злочином на загальну суму 30000 (тридцять тисяч) гривень, посилаючись на те, що 10 липня 2017 року в приміщенні магазину «Вацак», що розміщений на вулиці Ринок в м.Копичинці Гусятинського району Тернопільської області гр. [PERSON], спричинила їй тілесні ушкодження В результаті дій відповідачки вона змушена була терпіти сильний фізичний біль, головний біль, було дуже важко морально, вона лишилась без роботи, адже із-за цього конфлікту власник звільнив мене з роботи, не розібравшись хто був винен у даній ситуації. Отже, діями відповідачки в результаті вчинення нею злочину їй завдано значну моральну шкоду, оскільки вона змушена була терпіти біль на протязі тривалого часу. Погіршився значно звичний спосіб життя, необхідно докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав, нераціональне витрачання свого часу, додаткові поїздки в смт.Гусятин в правоохоронні органи, поїздки в Чортківський районний суд ,які потягнули залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів і дотепер вимагають додаткових можливостей для їх подолання. 25 березня 2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого сторона відповідача посилається на те, що позивач [PERSON] робить повторну спробу видати повторне поступлення в Копичинську лікарню 11.08.2018 року, як наслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень, але висновком додаткової судово-медичної експертизи, яка проводилося Тернопільським обласним бюро судово-медичної експертизи за клопотанням представника потерпілої [PERSON], спростовуються доводи останньої про причинний зв'язок її повторного поступлення в лікарню 11.08.2017 року з заподіянням їй тілесних ушкоджень 10.07.2017 року, що підтверджується викладеним у описовій частині вироку суду. Саме призначення та проведення експертизи призвело до затягування розгляду справи, яке позивачка намагається необгрутовано поставити в провину відповідачу. На думку відповідача, звільнення з роботи не пов'язане із згаданим конфліктом. Заявлений [PERSON] розмір моральної шкоди, явно виходить за межі вимог розумності і справедливості, як цього вимагає закон.(а.с.26) . 01.04.2019 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив, в обгрунтування якого позивач посилається на те, що відповідач по даній справі дійсно завдала та продовжує завдавати їй значну моральну шкоду тим, оскільки не вважає себе винною в тому, що вчинила злочин. Жодного прояву розкаяння чи намагання якось визнати свою помилку в неї немає і ніколи не було. Діями відповідача в результаті вчинення нею злочину відносно завдано значну моральну шкоду, оскільки вона змушена була терпіти біль на протязі тривалого часу і до цього часу його носить в собі із -за її зухвалого відношення щодо скоєного відносно неї злочину. Позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, додатково пояснили, що розмір заподіяної [PERSON] моральної шкоди визначити важко, але відповідач має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести та витрати повязані з відновленням її психічного стану, відпочинком від усього що сталося з нею. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя, а також моральних страждань, повязаних з завданням їй тілесних ушкоджень, просили позов задовольнити. Представник відповідач адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, вважає, що завдана моральна шкода не відповідає фактичним обставинам справи та відповідач [PERSON] готова сплатити моральну шкоду в сумі 5000 грн. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, їх представників, дослідивши докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 30.11.2018 року по справі №596/1710/17 [PERSON] визнано винуватою за ч.1 ст.125 КК України і призначено їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Звільнено обвинувачену [PERSON] від відбування призначеного покарання внаслідок амністії та стягнуто з останньої на користь потерпілої [PERSON] 6500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.(а.с.4-6). Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди не заявлявся. Зазначений вирок суду набрав законної сили та відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок. Як встановлено при розгляді зазначеного кримінального провадження, 10 липня 2017 року біля 13-ї години 30 хвилин в приміщенні магазину «Вацак», що знаходиться по вул. Ринок в м. Копичинці Гусятинського району Тернопільської області, між продавцями зазначеного магазину, а саме обвинуваченою [PERSON] та потерпілою [PERSON] виникла словесна суперечка з приводу недоліків у роботі. В ході цієї суперечки обвинувачена [PERSON] двома руками схопила потерпілу [PERSON] за плечі, стиснувши їх та штовхнула потерпілу. В результаті цього на тілі потерпілої [PERSON] утворились тілесні ушкодження в вигляді одного синця на правому плечі та одного синця на лівому плечі. В результаті такого поштовху потерпіла [PERSON] впала в приміщення кладової, де обвинувачена [PERSON] знову руками схопила потерпілу за плечі, від чого на лівому плечі останньої утворився синець та нанесла чотири удари ногами в ділянку живота потерпілої [PERSON], від чого на животі утворились чотири синці. (а.с.4-6). Згідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право також на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. З пояснень позивача слідує, що моральні страждання полягають у тому, що [PERSON] перенесла значний дискомфорт, який супроводжувався болісними відчуттями, значним емоційним стресом, що посилювався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження людської гідності, тривоги, страху за здоровя. Також, вищевказані обставини спричинили негативні зміни у її житті, а саме щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючих обставин злочину, тимчасову відірваність від активного соціального життя, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, приниження гідності, що супроводжувалося постійним больовим відчуттям в тілі. Наслідки події, що мала місце з вини відповідача, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, що вимагають компенсаторних можливостей для їх подолання. Суд при вирішенні справи відповідно до положень ч.4 ст. 10 ЦПК України застосовує Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. Та, як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року "Білуха проти України", в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі. Разом з тим, з огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 30 000 гривень є завищеним. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Враховуючи викладене, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та вважає, що грошова сума у розмірі 8 000 гривень є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. Також позивач [PERSON] звернулась до суду з клопотанням про стягнення з відповідача процесуальних витрат в сумі 2 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Як встановлено, 05 лютого 2019 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладено договір про правову допомогу. Згідно додатку № 1 до договору про правову допомогу, розрахунку часу, витраченого на правову допомогу від 11.02.2019 року, Актів виконаних робіт від 11.02.2019 року, від 15.04.2019 року та квитанцій від 11.02.2019 року, від 15.04.2019 року, [PERSON] здійснено оплату на виконання умов договору на суму 2500 грн..(а.с.8-12). За таких обставин суд приходить до висновку за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2 500 (2 тисячі пятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до ст.137 ЦПК України.

Outcome: partial