Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, вимоги якої підтримав у судовому засіданні та обґрунтовує, тим що в січні 2015 року звернувся до ПП [PERSON], за адресою: [ADDRESS], з метою замовлення туристичних послуг, а саме - проведення туристичного туру до Шрі-Ланки, який повинен був відбутися в період з 19.01.2015 року по 27.01.2015 року. 13 січня 2015 року між позивачем та турагентом в особі ПП [PERSON] було укладено договір, за яким Турагент - ПП [PERSON] зобов'язувався відповідно до заявки забезпечити надання комплексу туристичних послуг (п. 1.1 Договору). Пунктом 2.1.2 Договору встановлено обов'язок Турагента забезпечити бронювання туристичних послуг відповідно до заявки, пунктом 2.1.3 - забезпечити необхідними документами: ваучер, страховий поліс, авіаквитки на авіарейси згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним в заявці. Вартість послуг відповідно до укладеного Договору склала 35350 грн. 00 коп. Після підписання договору, позивач передав ПП [PERSON] грошові кошти в якості передоплати у розмірі 3000,00 грн. для бронювання зазначеного туру, а потім ще 32350.00 грн., після чого було надано Додаток 1 з відміткою про оплату. 17 січня 2015 року позивачу зателефонували від ПП [PERSON] та повідомили, що на сайті ТОВ «Ньюз Тревел», яке виступало як туроператор, з'явилася інформація про відміну туру, та запропонували приїхати до них для повернення сплачених за тур коштів. Але коли позивач приїхав, обіцяні кошти не повернули, а повідомили, що їх начебто, буде повертати ТОВ «Ньюз Тревел». ПП [PERSON] надав підтвердження від ТОВ «Ньюз Тревел» про те, що ними, начебто, була оформлена заявка №287171 на надання туристичних послуг позивачу та його дружині, вартість яких складала 1813.00 доларів США, після чого [PERSON] склав письмові заяви на ім'я ПП [PERSON] та ТОВ «Ньюз Тревел» про повернення грошей, які відповідно до відомостей на сайті ТОВ «Ньюз Тревел» мали б бути повернуті протягом 14 днів з дня отримання заяви. Така заява на ім'я директора ТОВ «Ньюз Тревел» про повернення коштів була отримана адресатом 26 січня 2015 року, однак на цей час позивачу не повернуто жодної копійки. Також не було запропоновано альтернативного туру. Окрім того, повернувши своєчасно кошти, позивач мав би змогу витратити їх на відпочинок зі своєї дружиною, як це планувалося. Замість цього на час відпустки він з дружиною вимушені були залишитися вдома без грошей на відпочинок. Таким чином ані турагент ПП [PERSON], ані туроператор ТОВ «Ньюз Тревел» не виконали свої зобов'язання згідно укладеного Договору. Підтвердженням договірних відносин є також додаток до договору про надання туристичних послуг №1, укладений з позивачем. В цьому додатку перелічені всі істотні умови туристичного туру, а саме: дата заїзду, дата від'їзду (кількість днів відпочинку), назва готелю, умови харчування та розташування, загальна вартість туру, оплата вартості туру, ім'я, прізвища та паспортні дані клієнтів. ПП [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав, обумовлену договором та додатком до договору послугу не надав, грошові кошти на повернув, у зв'язку з чим у ПП [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 35350,00 грн., яка до цього часу не погашена. Позивач вважає, що діями ПП [PERSON] було завдано матеріальної та моральної шкоди, що відобразилась у невиконанні ним своїх зобов'язань та неповерненні грошових коштів. Крім того враховуючи складну політичну та економічну ситуацію в країні, наслідком яких є різкі коливання кусу валют відповідно до гривні та суттєве зростання цін, позивач вважає, що сума заборгованості ПП [PERSON] перед ним на сьогоднішній день повинна розраховуватися з урахуванням зміни курсу долара США та бути еквівалентна тій сумі, яка вказана у заявці ТОВ «Ньюз Тревел» №287171, а саме 1813,00 доларів США. Разом з тим позивачу завдано моральну шкоду, яка полягала в суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з невиконанням договору про надання туристичних послуг, поглиблених відсутністю будь-якої інформації про причини невиконання своїх зобов'язань за договором. Моральні страждання збільшувалися тоді, коли працівники відповідача неодноразово, протягом місяця, в грубій формі відмовляли в поверненні грошей, а потім взагалі почали ігнорувати. Крім того позивач так і не зміг відпочити протягом своєї відпустки у зв'язку з тим, що всі гроші, які тривалий час збиралася на відпочинок, незаконно знаходяться у відповідача. Свої моральні страждання позивач оцінює в розмірі 20000,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ПП [PERSON] на його користь матеріальних збитків на суму 48693 грн. 76 коп., та моральну шкоду на суму 20000 грн. 00 коп. Захисник відповідача позовні вимоги визнав частково, згоден, про повернення 10 % вартості туру. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги задовольнити частково. 13 січня 2015 р. між ПП [PERSON] (турагент) та [PERSON] (турист) укладено договір про надання комплекту туристичних послуг /а.с.6/. Згідно п. 2.1.2, 1.1.3 даного договору, турагент зобов'язується забезпечити бронювання туристичних послуг відповідно до заявки туриста, забезпечити туриста необхідними документам: ваучером, страховим полісом, авіаквитками на авіарейси, згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним в заявці. Відповідно додатку № 1, маршрут туру: Київ-Коломбо-Київ, термін перебування 8 ночей, з 19.01.2015 р. по 27.01.2015 р., кількість туристів - 2 чоловік, ПІБ, паспортні дані: [PERSON], [INFO], [NUMBER], [PERSON], [INFO], [NUMBER], готель - Hibiscus-Beach Hotel 3*, номер Deluxe/2B3P, харчування НВ /а.с.6/. З врахуванням вимог п. 2.2.3, [PERSON] сплатив повну вартість туристичних послуг у розмірі 35 350 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Частиною 1 ст. 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування, у тому числі ресторанного господарства, несуть відповідальність, зокрема, за порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частинами 1, 2, 9 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] (турист) зі своєї сторони виконав вищевказані умови договору, зокрема: сплатив ПП [PERSON] (турагенту) кошти за комплекс туристичних послуг в розмірі 35 350 грн. та умови п.3.6 Договору. Проте, відповідач вищезазначені умови договору та закону не виконав, та не забезпечив туриста необхідними документами, зокрема, ваучером, страховим полісом, авіаквитками на авіарейсах згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаними в заявці. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про туризм» договір на екскурсійне обслуговування укладається за правилами, визначеними цивільним законодавством, у тому числі шляхом видачі ваучера. Статтею 23 Закону України «Про туризм» передбачено, що ваучер - форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону. У договорі на туристичне обслуговування, укладеному шляхом видачі ваучера, мають міститися такі дані: найменування та місцезнаходження суб'єкта туристичної діяльності, номер ліцензії на відповідний вид діяльності, юридична адреса; прізвище, ім'я (по батькові) туриста (при груповій поїздці прізвища, імена (по батькові) членів групи); строки надання і види туристичних послуг, їх загальна вартість; назва, адреса та номер телефону об'єкта розміщення, його тип та категорія, режим харчування; розмір фінансового забезпечення відповідальності туроператора (турагента) або межі відповідальності суб'єкта туристичної діяльності за договором агентування; інші дані, обумовлені характером угоди, складом групи тощо; дата видачі ваучера. Порядок оформлення ваучера та його використання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері туризму та курортів. Згідно Опису бланка ваучера затвердженого Наказом Державної туристичної адміністрації України від 6 червня 2005 р. N 50 (у редакції наказу Міністерства культури і туризму України від 3 березня 2011 р. N 16) розмір бланка ваучера - 1/3 аркуша формату А4. Ваучер має містити такі дані: найменування документа - "Ваучер"; найменування та місцезнаходження суб'єкта туристичної діяльності, який реалізує послуги, номер ліцензії на відповідний вид діяльності; найменування, місцезнаходження, номер телефону суб'єкта туристичної діяльності, який надає послуги; розмір фінансового забезпечення цивільної відповідальності туроператора (турагента) або межі відповідальності суб'єкта туристичної діяльності за договором; прізвище та ім'я туриста (при груповій поїздці - прізвище та ім'я керівника групи, чисельність групи з доданням списку туристів, завіреного печаткою суб'єкта туристичної діяльності, що видає ваучер); строки надання і види туристичних послуг, їх загальна вартість; назва, адреса та номер телефону об'єкта розміщення, його тип та категорія, режим харчування (у разі надання послуги з розміщення); до ваучера можуть включатися додаткові дані, обумовлені характером угоди, складом групи тощо та які необхідні для обслуговування туристів; дата видачі ваучера; місце для печатки - М. П. На лицьовому боці бланка ваучера може бути розміщено логотип суб'єкта туристичної діяльності. Тобто ваучер є формою письмового договору на туристичне обслуговування, який повинен містити реквізити, що необхідні для його ідентифікації як відповідного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Підтвердження заявки № 287171 від 14 січня 2015 року вищезгаданим вимогам закону не відповідає (а.с. 9). Враховуючи викладене, суд вважає стягнути з відповідача повну вартість туристичних послуг у розмірі 35 350 грн. Вимога [PERSON] про стягнення на його користь вартості послуг з урахуванням зміни курсу долара США, а також різке коливання курсу валют, у розмірі 48 693 грн. 76 коп., суд вважає не обґрунтованим. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Встановлено, що спір між сторонами регулюється цивільним законодавством про надання послуг та про захист прав споживачів. Відповідно до п. 5 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року з послідуючими змінами та доповненнями споживачі мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках, передбачених законом. Разом з тим, ні норами ЦК України, ні Законом України «Про захист прав споживачів» не передбачено відшкодування моральної шкоди в даних спірних відносинах. Крім того, умовами договору, укладеного між сторонами, також не передбачено, що моральна шкода відшкодовуються винною стороною. Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак суду не надано належних доказів про те, що позивачу винними діями відповідачем завдано моральної шкоди. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача в цій частині. Також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 353 грн. 50 коп.

Outcome: partial