Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

У квітні 2020 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що 07.10.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Opel» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Mersedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП, належний [PERSON] автомобіль «Mersedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] , було пошкоджено. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2019, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього штраф. Відповідно до Звіту № 22/10-ТЗ від 30.10.2019 про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Mersedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] складає 358 453, 00 грн. Відповідно до Звіту № 22-1/10-ТЗ від 30.10.2019 про оцінку транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля «Mersedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані становить 71 076, 33 грн. Виходячи з різниці вартості пошкодженого автомобіля на момент ДТП (803 743, 84 грн.) та вартості автомобіля у пошкодженому стані (358 453, 00 грн.), сума матеріального збитку, завданого відповідачем, становить 287 376,67 грн. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована полісом серії ЕР №176220314 в АТ "СГ ТАС". 31.05.2018 позивачем було отримано на особистий рахунок страхове відшкодування в сумі 120 000, 00 грн. Таким чином, сума збитку, з урахуванням вже виплаченої суми відповідачем, становить 167 376, 67 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь. Окрім цього, позивачем також були понесені витрати на оцінку збитку у розмірі 2100 грн., витрати на доставлення пошкодженого автомобіля на стоянку евакуатором у сумі 1000 грн., витрати на послугу дефектування пошкоджень у сумі 2 479,84 коп. а також витрати на правову допомогу- 5000 грн., які позивач також просить стягнути на його користь. Також, позивач заявив вимогу про відшкодування моральної шкоди, яку оцінив у 25000,00 грн., обґрунтовуючи тим, що він позбавлений можливості використання власного транспортного засобу, через його значні пошкодження. Так, тещя позивача є інвалідом і потребує стронього догляду та допомоги, враховуючи неможливість скористатися автомобілем, [PERSON] зазнав моральних страждань, пов`язаних з неможливістю допомогати матері дружини, відвозити її до закладів охорони здоров`я. В тому числі, позивач зазначає, що його місце роботи знаходиться на значній відстані від місця проживання та, після знищення авто, він був змушений змінити звичний ритм життя, пересуватися громадським траспортом, відмовитися від частини звичок та бажань. Усі ці обставини, а також введення в України, зокрема в м. Києві, карантинних заходів, відповідно до яких встановлено обмеження на користування міським та міжгороднім транспортом, вимагають від позивача та його сім`ї витрачати власний час та зусилля на відновлення попереднього стану автомобіля, докладати зусиль на відстоювання своїх прав у суді, що наносить негативний відбиток у життєвих і виробничих стосунках та завдає додаткових моральних страждань. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.04.2020 було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, однак представником позивача було подано заяву щодо розгляду справи без участі позивача та його представника, у якій вимоги позову підтримав, проти ухвалення заочного рішення також не заперечив. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз`яснено право подати в зазначений строк відзив на позовну заяву. Відповідач відзив до суду не подав, заяв щодо участі у справі також не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 07.10.2019 року о 20 год. 00 хв. в м. Києві по пр. Бажана - ст. метро «Харківська», керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. [NUMBER] , залежно від швидкості руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mersedes - Benz», д.н.з. [NUMBER] , який від удару здійснив зіткнення з автомобілем «Ssang Yong», д.н.з. [NUMBER] водій [PERSON] , що призвело до пошкодження даних транспортних засобів, чим в результаті порушено п. 12.1, 13.1 ПДР. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.12.2019 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 13). Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок ДТП, належний [PERSON] автомобіль «Mersedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] , було пошкоджено. Відповідно до Звіту № 22/10-ТЗ від 30.10.2019 про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Mersedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] складає 358 453, 00 грн. (а.с. 14-18). Відповідно до Звіту № 22-1/10-ТЗ від 30.10.2019 про оцінку транспортного засобу, ринкова вартість автомобіля «Mersedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] у пошкодженому стані становить 71 076, 33 грн (а.с. 45-49). З розрахунку позивача вбачається, що сума матеріального збитку, завданого відповідачем, становить 287 376,67 грн., виходячи з різниці вартості пошкодженого автомобіля на момент ДТП (803 743, 84 грн.) та вартості автомобіля у пошкодженому стані (358 453, 00 грн.). Оскільки, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована, 31.05.2018 позивачу було перераховано на особистий рахунок страхове відшкодування в сумі 120 000, 00 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а.с. 57). Таким чином, сума збитку, з урахуванням вже виплаченої суми відповідачем, становить 167 376, 67 грн. Крім того, відповідно до квитанції від 22.10.2019 (а.с. 12), позивачем було сплачено 2100 грн. для проведення автотоварознавчого дослідження, понесено витрати на послугу дефектування пошкоджень у сумі 2 479,84 коп., згідно квитанції від 14.02.2020 (а.с. 56), а також 1000 грн. за послуги евакуатора, що також підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 58). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували зазначену суму матеріального збитку, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Позивач також зазначає, що йому було завдано моральних страждань, а тому просить суд стягнути на його користь з відповідача моральному шкоду, яку він оцінив у 25000 грн. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, тієї обставини, що вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, при цьому його діями нанесена моральна шкода позивачу, суд вважає можливим задовольнити вимогу про стягнення моральної шкоди частково, а саме в розмірі 5000,00 грн. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, які частково знайшли підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1 979, 56 грн. (а.с. 44,45) та документально підтвердженні витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн (а.с. 62). Зважаючи на викладене,

Outcome: partial