Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі ТОВ "Кредитні ініціативи") звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог вказавши, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством « Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку « ТАС Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1,2.2. [PERSON] відступає Факторингу свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржникам, право на вимогу якої належить банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками, щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги, щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Разом із тим, 28.11.2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1,2.2. [PERSON] Клієнт ( ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору ( ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржникам, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржниками, щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги, щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора саме ТОВ « Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/ стягувача за договором від 11.04.2008 № 0321/0408/45-024 позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до умов Кредитного договору, [PERSON] зобовязується надати Боржнику кредит у сумі 41 200 доларів США, а відповідач зобовязується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. [PERSON] неналежно виконує взяті на себе зобовязання, чим грубо порушує істотні умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.10.2013, має прострочену заборгованість, що складає 41 200 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 643 495,73 гривень. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за Кредитним договором, 11.04.2008, між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено Іпотечний договір № 0321/0408/45-024-Z-1, відповідно до якого остання передала банку в іпотеку майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 60,8 кв. м, житловою площею 37,2 кв.м, розташовану за адресою : [ADDRESS], що належить відповідачу [PERSON]. На день укладення договору предмет іпотеки оцінений сторонами в 46\~534 долари США, що за курсом НБУ на день укладення договору становить у еквіваленті 208 479,15 гривень. В звязку з невиконанням умов [PERSON] № 0321/0408/45-024 від 11.04.2008, просять звернути стягнення на предмет іпотеки, квартиру за адресою [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0321/0408/45-024 від 11.04.2008. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено в повному обсязі. 08 грудня 2016 р. до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від відповідача [PERSON]надійшла заява про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою суду заочне рішення скасовано справу призначено до судового розгляду. 30.03.2017 року до суду надійшла заява про зміну позовних вимог за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Остаточно просили стягнути з Відповідача на користь на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ 35326253, п/р 26507010332001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, юридична адреса 04655, м. Київ, вул. Хвойки, 21), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0321/0408/45-024 від 11.04.2008 року, яка станом на 11.10.2013 складає 643495,73 (Шістсот сорок три тисячі чотириста дев'яносто п'ять гривень 73 копійки) грн., а саме:за кредитом - 322 904,89 (Триста двадцять дві тисячі дев'ятсот чотири гривні 89 копійок) грн.;по відсотках - 171 254,26 (Сто сімдесят одна тисяча двісті п'ятдесят чотири гривні 26 копійок) грн.;пеня - 149 336,58 (Сто сорок дев'ять тисяч триста тридцять шість гривень 58 копійок) грн., Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. В поданих письмових запереченнях позов не визнали, зазначили, що слід стягувати в будь-якому випадку в межах трирічного строку позовної давності, та спеціального 12 місяців для пені. Вважають, що суд повинен врахувати правові позиції ВСУ, так як цей строк слід обраховувати щодо кожного щомісячного платежу. матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, що до позивача за договором про відступлення права вимоги перейшли права попереднього кредитора, саме в якому розмірі, зокрема щодо залишку основного боргу станом на день відступлення прав вимоги, та щодо оплати новим кредитором вартості переданих прав вимог первісному кредитору. За таких обставин вважає, що боржник має право не виконувати новому кредитору свого обовязку відповідно до норм ст.ст. 514,517 ЦК України. Крім того, зазначає, що позивачем належними і допустимими доказами не доведено наявність заявленого розміру заборгованості та не надано доказів часткового виконання зобовязання, в звязку з чим неможливо визначити дійсний розмір наявної заборгованості, підтверджений бухгалтерськими документами. До того ж, вона не отримувала вимог про дострокове погашення заборгованості, а отже звернення передчасне. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Матеріалами справи встановлено, що 11.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту № 0321/0408/45-024, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 41 200,00 доларів США, строк повернення коштів - 11.04.2028 рік на умовах платності -12,5 % річних (а.с. 5-11). Згідно п.3.1 [PERSON] відповідач [PERSON] зобов'язана щомісячно проводити повернення кредиту. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором 11.04.2008, укладено Іпотечний договір № 0321/0408/45-024-Z-1, відповідно до якого [PERSON] передала банку в іпотеку майно, а саме: квартиру під номером 18, що складається трьох житлових кімнат, загальною площею 60,8 кв. м, житловою площею 37,2 кв.м, яка знаходиться за адресою : Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кропивницького, будинок 95, що належить відповідачу [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири з розстрочкою платежу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, порушила графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Відповідно до розрахунку станом на 11.10.2013 року, заборгованість за кредитом складає за курсом НБУ на дату розрахунку 643 495,73 гривень, а саме: за кредитом 322 904,89 гривень; по відсотках -171 254,26 гривень; пеня -149 336,58 гривень. Таким чином, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимоги у відповідача [PERSON] дострокового повернення кредитних коштів та процентів за користування ними, пені за рахунок іпотечного майна відповідно до п.6.1.3 Кредитного договору. З довідки грошових надходжень вбачається, що остання часткова оплата тіла кредиту здійснена 11 липня 2009 року (а.с.184) 18.05.2012 року між ТОВ «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Вектор Плюс», а ТОВ «Вектор Плюс» зобовязувалось відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами перелік яких міститься в додатку №1 до договору відступлення. Вказаний договір є чинним. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Вектор Плюс» відступило право грошової вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобовязання повністю виконали - ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти, а ТОВ «Вектор Плюс» відступило свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до договору відступлення, серед яких зазначений і кредитний договір з [PERSON] Що стосується контр доводів [PERSON] та її представника надавши їм оцінку, суд приходить до висновку про їх часткову обґрунтованість, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події (ст. 1078 ЦК України). Згідно\~ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобовязань або відповідальності перед боржником у звязку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до\~ст.1084 Цивільного Кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження у ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до боржника [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки в повній мірі спростовуються наявними в справі доказами. Так, відповідач стверджує, що зі змісту договору купівлі-продажу кредитного портфелю неможливо вставити обсяг заборгованості відповідача, який існував на день передачі права вимоги за кредитним договором, а позивачем не надано інших належних і допустимих доказів залишку основного боргу станом на день відступлення права вимоги. Тому відповідно до ст. 514, 517 ЦК України відповідач має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові ТОВ «Кредитні ініціативи. Ці твердження є безпідставними, оскільки, як вбачається із наданих позивачем доказів, згідно витягу з реєстру (Додаток 1Б) до договору факторингу від 28 листопада 2012 року становить 68 263,93 доларів США, прострочена сума основного боргу становить 40 398,46 доларів США, нараховані проценти в сумі 16 683,79 доларів США, (а.с.43). Таким чином, розмір основного боргу на день відступлення права вимоги доведений належними і допустимими доказами. Посилання [PERSON] на відсутність доказів оплати новим кредитором ТОВ «Кредитні ініціативи» вартості переданих прав вимоги первісному кредитору ТОВ «ВЕКТОР ПЛЮС», що є підставою для перехову прав та обовязків не беруться до уваги, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема повідомленням ТОВ «ВЕКТОР ПЛЮС» про підтвердження здійснення розрахунку ТОВ «Кредитні ініціативи» з ТОВ «ВЕКТОР ПЛЮС» в повному обсязі та в порядку встановленому умовами договору (а.с.33). Доводи про те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає дійсності, суд відкидає, оскільки тягар доказування своїх заперечень щодо предявленого позову лежить саме на відповідачеві. Однак, будь-яких належних і допустимих доказів про наявність іншого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а тому її доводи не беруться до уваги, оскільки носять характер припущень. Що стосується доводів про застосування строків позовної давності то надавши їм оцінку, суд приходить до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з наступного. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). [PERSON] є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Із встановлених по справі обставин вбачається, що по кредитному договору було встановлено конкретний розмір мінімальних щомісячних платежів,\~а тому порядок здійснення погашення заборгованості в даному випадку регулюється 3.1.-3.3., відповідно до яких\~фіксований платіж, який повинен здійснюватися не пізніше 10 числа місяця у відповідному платіжному періоді в розмірі 468,53 доларів США. З довідки грошових надходжень вбачається, що остання часткова оплата тіла кредиту здійснена 11 липня 2009 року (а.с.184). Суд, проаналізувавши умови спірного кредитного договору та враховуючи норми матеріального права, прийшов до висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу\~та обраховуватися по кожному черговому платежу окремо. Дані висновки відповідають правовим позиціям, сформульованим в постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року у справі № 6-20 цс14, від 19 листопада 2014 року в справі № 6-160цс14, від 03 червня 2015 року в справі № 6-31цс15). Окрім того, суд звертає увагу на те, що оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом, неустойка та комісія підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності\~(постанови ВСУ від 02.12.2015 року у справі № 6-249цс15, від 29.06.2016року у справі № 6-1188цс16). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосується в один рік (ст. 258 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Нормами статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязана лише із наявністю про це заяви сторони. Таким чином суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність (незалежно від її виду). До аналогічних висновків прийшов ВСУ, висловивши відповідну правову позицію в постанові від 18 березня 2015 року у справі № 6-25 цс15. Суд встановив, що відповідач до винесення рішення у справі судом першої інстанції подала до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності (а.с.171-172; 176). Із встановлених у справі фактичних обставин вбачається, що останній платіж проведено в червні 2009 року. Строк дії кредитного договору встановлено до 11 квітня 2028 року. З позовом до суду позивач звернувся в грудні 2013 року. Відповідач до винесення рішення у справі судом першої інстанції подала до суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності з 1 вересня 2009 року по 2 грудня 2010 року. Суд дії в межах відповідної заяви, а саме її строків , з вересня 2009 року по листопад 2010 року (15 місяців). За обставин викладених вище, суд вважає, що наслідки спливу як загальної, так і спеціальної позовної давності підлягають застосуванню. Таким чином, позовні вимоги про стягнення розміру щомісячних платежів та після закінчення строку дії договору відсотків за користування кредитними коштами і комісії за управління підлягають задоволенню в межах трирічного строку позовної давності, тобто починаючи з листопада 2010 року по 02 грудня 2013 року (межі предявлених позовних вимог) . Розмір щомісячних платежів складає 468,53 долари США * на 15 місяців (строк позовної давності за цими вимогами сплив) дорівнює 7027,95 доларів США (зобовязання по основному платежу термін виконання сплинув і про застосування строку давності було заявлено вимогу). Від суми заборгованості 40 398, 46 доларів США - 7027,95 доларів США= 33 370,51 доларів США * 7,9930 (курс на день розрахунку) = 266 730,49 гривень підлягає стягненню за тілом кредиту.. Розрахунок здійснених нарахувань після закінчення строку дії договору, надано позивачем: так пеня за 21 місяців до звернення до суду складає 69 028,67 гривень, по відсотках 127 141,77 гривень (а.с.192-193), будь-яких належних і допустимих доказів про наявність іншого розрахунку заборгованості відповідачем не надано. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial