Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду 17.10. 2014 року із позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю «МІК» про стягнення заборгованості із заробітної плати. В подальшому позивач збільшувала розмір позовних вимог, залучала співвідповідачів. Ухвалою суду від 14.05.2015 року в частині стягнення солідарно з ТОВ «МІК», державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Шманіної Катерини Юріївни, Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», відділу ДВС Криворізького РУЮ Дніпропетровської області, державного виконавця відділу ДВС Криворізького РУЮ Дніпропетровської області - Приходько Тетяни Миколаївни відшкодування компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 232,73 грн., 3 % річних, в порядку ст.. 625 ЦК України в розмірі 43,21 грн. та моральної шкоди в розмірі 6 090 грн., компенсацію витрат на правову допомогу, - залишено без розгляду та прийняті позовні вимоги про збільшений розмір позовних вимог щодо ТОВ «МІК». Уточнюючи позовні вимоги щодо ТОВ «МІК», позивач просила стягнути з ТОВ «МІК» заборгованість по заробітній платі при звільненні в розмірі 3646,42 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що працює в ТОВ «МІК» з 12.07.2004 року на посаді кондитера. Підприємство припинило виплачувати їй заробітну плату, заборгованість по заробітній платі становить станом на 01.12.2014 року 3646,42 грн.. Згідно довідки ТОВ «МІК», її середньомісячна заробітна плата складає 1218,00 грн.. Таким чином, вважає, що ТОВ «МІК» були порушені її права та просить стягнути з відповідача ТОВ «МІК» на її користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 3646,42 грн., середній заробіток за кожний день затримки виплати зарплати на підставі ст. 117 КЗпП України. Позивач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.103). Представники відповідача ТОВ «МІК» в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, від представника відповідача Меркулової О.А. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала (а.с.104-105). Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ст. 197 ЦПК України, через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Судом встановлено, що згідно трудової книжки (а.с.24) та наказу ТОВ «МІК» №67 від 12.07.2004 року (а.с. 22), [PERSON], яка змінила прізвище в зв'язку з укладенням шлюбу на [PERSON] (а.с. 23), прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» з 12.07.2004 на посаду кондитера, на якій відповідно до довідки №51/10 від 29.10.2014 року виданої ТОВ «МІК» працює по теперішній час (а.с. 21). Розмір невиплаченої заробітної плати, що належить [PERSON], згідно довідки № 222 від 16.12.2014 року, виданої ТОВ «МІК», за період з 01.01.2014 року по 30.11.2014 року включно складає 3646,42 грн., з яких: за січень 2014 року - 57,95 грн., лютий 2014 року - 63,08 грн., березень 2014 року - 442,43 грн., квітень 2014 року - 365,74 грн., травень 2014 року - 336,43 грн., червень 2014 року - 385,07 грн., липень 2014 року - 179,70 грн.; серпень 2014 року - 679,68 грн., вересень 2014 року - 369,98 грн., жовтень 2014 року - 640,02 грн., листопад 2014 року - 126,34 грн. (а.с.55). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" необхідно враховувати, що згідно зі ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Отже, оскільки відповідачем ТОВ «МІК» порушено право позивача на оплату її праці, то саме з ТОВ «МІК» на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 3646,42 грн. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, то в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В матеріалах справи наявна довідка №51/10 від 29.10.2014 року видана ТОВ «МІК», що [PERSON] працює на підприємстві по теперішній час. Доказів про звільнення з ТОВ «МІК» сторони не надали, а оскільки відповідно до ст. 117 КЗпП України середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку належний лише звільненому працівникові, вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позов позивача [PERSON], яка звільнена від сплати судового збору, задоволено в частині стягнення заборгованості по заробітній платі повністю, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «МІК» судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Outcome: partial