Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивачка звернулась 16.11.2017 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 16 890 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач уникає надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Відповідач працює моряком та регулярно ходить у закордонні відрядження, а тому на думку позивача має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Адвокат позивачки підтримала заявлені позовні вимоги і просила суд задовольнити їх повністю, розглянувши справу за відсутності сторін. Відповідач надав суду відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що вимоги позивачки визнає частково, повідомивши, що має нерегулярний дохід, а тому заявлена позивачем сума занадто значна, крім цього відповідач вказує, що регулярно надає матеріальну допомогу дочці, купує одяг та коли відповідач не в рейсі дитина постійно проживає з ним. Відповідач також наголошує, що згідно сімейного законодавства, в утриманні дитини мають приймати участь обоє з батьків і вважав достатнім оплату аліментів на утримання дочки у розмірі 5500 гривень. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Дочка сторін проживає разом з позивачкою, однак зареєстрована у будинку матері відповідача разом з відповідачем, і, згідно відзиву від 26.11.2018 року, на який позивачка у передбачений строк пояснення не надала, у той час, коли відповідач знаходиться вдома, дочка проживає разом з ним та повністю на його утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак на думку позивачки, коштів які вона отримує від відповідача, недостатньо для нормального забезпечення дочки всім необхідним. Відповідач є спеціалістом судноводіння, 02.08.2018 року йому присвоєно знання Капітана далекого плавання, працює моряком за контрактами на судах з іноземними судновласниками не на постійній основі і має мінливі заробітки, достатні для сплати аліментів у розмірі по 5500 гривень, що визнано відповідачем. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \Частина третя статті 181 в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017\. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Частина друга статті 182 в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017\. Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. \Частина друга статті 184 в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. \Частина перша статті 191 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню у визнаному відповідачем розмірі 5500 гривень, який суд вважає достатнім для утримання малолітньої дитини та її , - з урахуванням обов'язку іншого з батьків витрачати кошти на утримання дитини у такому ж розмірі. Необхідність витрат на утримання дитини понад 11 тисяч гривень позивачкою не обґрунтована, доказів на підтвердження таких витрат до суду не надано, матеріали справи не містять доказів розміру доходів відповідача за укладеними контрактами, які б перевищували 34 тисяч гривень щомісячно. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин вимоги позивача підлягають частковому задоволенню - у розмірі, визнаному відповідачем. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК Українита згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 гривень 80 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial