Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та з урахуванням доповнень та уточнень просив суд стягнути суму депозиту за Договором 1 у розмірі 1391,11 доларів США, за Договором 2 у розмірі 2363,41 доларів США, за Договором 3 у розмірі 4180,29 доларів США, стягнути 3 % річних з прострочної суми, упущену вигоду, моральну шкоду в розмірі 25000 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 05.09.2014 року він уклав договір-заяву № 300131/103664/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті валюті. Розмір вкладу 1311,11 доларів США, на строк з 05.09.2014 року по 05.12.2014 року з процентною ставкою 11,5 % річних. 23.09.2014 року він уклав договір-заяву № 300131/110659/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 5 місяців в іноземній валюті валюті. Розмір вкладу 2360,33 доларів США на строк з 23.09.2014 року по 23.02.2015 року з процентною ставкою 12,5 % річних. 15.12.2014 року він уклав договір-заяву № 300131/147966/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті валюті. Розмір вкладу 4180,24 доларів США на строк з 15.12.2014 року по 15.03.2015 року з процентною ставкою 10,5 % річних. Після закінчення строку дії депозитів він звернувся до Банку з бажанням забрати свої гроші та нараховані по ним відсотки, на всі його звернення Банк не реагував та фактично відмовився повернути гроші. Вважає, що Банк грубо порушує його права та умови договору, просить суд стягнути суму коштів на депозитних рахунках, нараховані відсотки за депозитами, 3% річних від простроченої суми, упущену вигоду, моральну шкоду в розмірі 25000 гривень та судові витрати. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності,позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що 17.09.2015 року правлінням Національного банку України прийнято постанову № 612 «Про віднесення ПАТ «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних. На підставі цієї постанови введено тимчасову адміністрацію, діючим законодавством заборонено задоволення вимог вкладників у зазначений у позовній заяві позивачем спосіб. Натомість, положеннями ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено окремий порядок заявлення кредиторами власних вимог до банку, в який введено тимчасову адміністрацію. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд не застосовує положення ст. 224 ЦПК України, оскільки за змістом ст..224 ЦПК України, суд повинен належним чином повідомити відповідача, а не забезпечити його явку. Вказана вимога закону повністю судом була виконана, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судових повісток та заперечень, які надійшли на адресу суду. Суд дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. 05.09.2014 року позивач уклав договір-заяву № 300131/103664/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті валюті. Розмір вкладу 1311,11 доларів США на строк з 05.09.2014 року по 05.12.2014 року з процентною ставкою 11,5 % річних. 23.09.2014 року позивач уклав договір-заяву № 300131/110659/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 5 місяців в іноземній валюті валюті. Розмір вкладу 2360,33 доларів США на строк з 23.09.2014 року по 23.02.2015 року з процентною ставкою 12,5 % річних. 15.12.2014 року позивач уклав договір-заяву № 300131/147966/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті валюті. Розмір вкладу 4180,24 доларів США на строк з 15.12.2014 року по 15.03.2015 року з процентною ставкою 10,5 % річних. Депозити позивачу повернуті не були. Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. На підставі ст.ст. 1060, 1061 ЦК України банки повертають вклади /депозити/ та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківської вкладу /депозиту/ між вкладником і банком. За договором банківського вкладу /депозиту/ незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Судом встановлено, що відповідач на день звернення позивача до суду і на день збільшення позовних вимог не виконав своїх зобов'язань за договорами строкових банківських вкладів (депозитів), а саме: «Класік» № 300131/103664/3-14 від 05 вересня 2014 р., «Класік» № 300131/110659/5-14 від 23 вересня 2014 р., «Стандарт» № 300131/147966/3-14 від 15 грудня 2014 р., чим порушив взяті на себе зобов'язання, згідно ст. 1060 ЦК України. Суд, враховуючи викладене, знаходить вимоги позивача щодо стягнення вкладів за Договором 1 строкового банківського вкладу (депозиту) «Класік» № 300131/103664/3-14 від 05 вересня 2014 року, Договору 2 строкового банківського вкладу «Класік» № 300131/110659/5-14 від 23 вересня 2014 року, Договору 3 строкового банківського вкладу «Стандарт» № 300131/147966/3-14 від 15 грудня 2014 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, божник, який просточив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позовні вимоги в частині стягнення відсотків за час прострочки, за Договором 1 складає 10,43 доларів США, за Договором 2 складає 36,91 доларів США, за Договором 3 складає 58,41 доларів США підлягають задоволенню, оскільки банк не виконав умови договору. Крім того згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Не виконуючи вимоги закону та договору та не повертаючи позивачу грошові кошти, відповідач обмежив позивача у здійсненні права власності, яке захищене також статтею 41 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20 березня 1952 року. Вимоги позивача щодо стягнення упущеної вигоди є необгунтованими, оскільки позивачем не доведено, що він міг отримати реальний прибуток або дохід від коштів, які знаходились у відповідача. Твердження про неотриманий прибуток є припущеннями, які не можуть бути прийняті судом до уваги. Позивачем не надано доказів, які заходи були ним вжиті для можливого одержання доходів. Як зазначено в ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає ствердження позивача про спричинення йому моральної шкоди діями відповідача необґрунтованими, а тому позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. Відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» були порушені умови договору, банк на необґрунтованих підставах відмовляється робити виплати. Гроші залишились на депозитному рахунку проти бажання позивача. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення суми вкладів з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial