Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

У квітні 2017 року Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовула тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між сторонами не розірвано, між тим шлюбні відносини фактично припиненні, проживають окремо та малолітній син проживає з позивачкою, яка повністю його утримує та виховує. Оскільки відповідач останім часом самоусунувся від надання коштів на утриманні сина, який знаходится на утриманні позивачки та грошових коштів постійно не вистачає, остання була вимушена звернутися до суду із цим позовом. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні частково заперечував проти позову, а саме у визначеному позивачем розмірі аліментів на утримання дитини. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 28 січня 2012 року було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (а.с. 4). Від цього шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що зроблено відповідний актовий запис №206 від 01.03.2012 року), та його батьками записані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.5). Згідно пояснень позивача на даний час сторони проживають окремо та кошти на утримання дитини відповідач не надає, тому син [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON] За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Судом встановлено, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, матеріально не допомагає у необхідному для нормального життя дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги, що відповідачем частково було визнано позов, а саме його згода на сплату аліментів, крім того [PERSON], як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, враховуючи стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, який є фізично та психічно здоровим,. Судом також прийнято до уваги те, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Отже, на підставі викладеного,

Outcome: partial