Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивачка в травні місяці 2015 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її [PERSON]- користь заборгованість по заробітній платі у сумі 2462,73 грн. за період листопад, грудень місяці 2013 року - січень місяць 2014 року, середній заробіток за час вимушеного прогулу 139700,31 грн. Після збільшення позовних вимог в судовому засіданні позивачка вимагала стягнути з ОСББ «Еверест» заборгованість по заробітній платі в сумі 2462,73 грн і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 192764,77 грн. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнав. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив: [PERSON] з 10.10.2013 року працювала на посаді головного бухгалтера ОСББ «Еверест». 18 листопада 2013 року [PERSON] залишила роботу. 12 грудня 2013 року поштою [PERSON] направила на адресу ОСББ «Еверест» заяву про звільнення з підстав «за згодою сторін». [PERSON] до заяви про звільнення додала вимогу про виплату їй заробітної плати за період з 10.10.2013 року по день звільнення з урахуванням індексу інфляції, зазначивши номер карткового рахунку, на який належало перерахувати грошові кошти. 9 лютого 2014 року на картковий рахунок позивачки ОСББ «Еверест» перерахувало заробітну плату за жовтень і листопад місяці 2013 року (з 10.10. по 15.11.2013 року) в сумі 3683,9 грн, 17 лютого 2014 року компенсацію за невикористану відпустку в сумі 238,23 грн. Наказом голови правління ОСББ «Еверест» №01\\1 від 10.1.2014 року [PERSON] звільнено з посади головного бухгалтера з 15.11.2013 року з підстав п.4 ч.1 ст.40 КЗпП за прогул без поважних причин. Позивачка стверджує, що за період з 10.10.2013 року по 10.01.2014 року ОСББ «Еверест» виплатив у лютому місяці 2014 року заробітну плату не в повному обсязі і не повністю нарахував і виплатив компенсацію за невикористану відпустку. За розрахунком [PERSON] борг підприємства складає 2067,6 грн заробітна плата, 395,13 грн компенсація за невикористану відпустку. Оскільки відповідач не виплачує їй заборгованість по заробітній платі, [PERSON] звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути не тільки заборгованість по зарплаті, але і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що складає на думку позивачки192764,77 грн. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалась на такі докази: наказ про прийняття її на роботу на посаду головного бухгалтера ОСББ «Еверест», заяву про звільнення і заяву про перерахунок заробітної плати на картковий рахунок з письмовими доказами направлення на адресу відповідача, розрахунок заборгованості, копії звернень до ДПІ, прокуратури, державної інспекції з питань праці з копіями відповідей на ці звернення. Представник відповідача, не визнаючи позов, не заперечував, що [PERSON] була прийнята з 10.10. 2013 року на посаду головного бухгалтера в ОСББ «Еверест» з зарплатою 4300 грн. Разом з тим представник ОСББ «Еверест» пояснив, що останнім робочим днем [PERSON] є 15 листопада 2013 року, коли позивачка самовільно залишила роботу без пояснення будь-яких причин та забрала свою трудову книжку. 2.12.2013 року на адресу ОСББ надійшла письмова заява [PERSON] про звільнення з підстав за згодою сторін з 12.12.2013 року. У відповідь ОСББ направило розяснення щодо відсутності правових підстав звільнити [PERSON] за згодою сторін, та вимогу щодо пояснень причин відсутності на роботі з 18 листопада 2013 року. Не отримавши від [PERSON] пояснень щодо причин відсутності на роботі 10.01.2014 року адміністрація ОСББ видала наказ про звільнення [PERSON] з посади головного бухгалтера з підстав, визначених п.4 ч.1 ст.40 КЗпП. Копія наказу позивачці була направлена за адресою, вказаною нею у заяві про звільнення. 28.01.2014 року адміністрація ОСББ удруге запропонувала [PERSON] зявитися до бухгалтерії і отримати розрахунок у звязку зі звільненням. Отримавши 4.02.2014 року від [PERSON] номер карткового рахунку адміністрація ОСББ у лютому 2014 року перерахувала позивачці заробітну плату за період з 10.10.2013 року по 15.11.2013 року та компенсацію за невикористану відпустку. Представник відповідача пояснив, що 19.11.2013 року усі оригінали документів фінансово-господарської діяльності, реєстраційна документація, штамп і печатка ОСББ були вилучені слідчим та долучені до матеріалів кримінального провадження відносно [PERSON] колишнього голови правління ОСББ «Еверест», підозрюваним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 ККУ. У звязку з чим, адміністрація ОСББ після звільнення позивачки не мала можливості на правити позивачці розрахунок у звязку зі звільненням на другий день після видання наказу. На обґрунтування своїх доводів представник відповідача посилався на копії платіжних доручень від 09.02.2014 року і від 17.02.2014 року, акт від 12.12.2013 року про відсутність фінансово-господарської документації, кадрових документів, реєстраційної документації, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24.10.2013 року про відсторонення [PERSON] від посади голови правлення ОСББ «Еверест», акти про відсутність [PERSON] на робочому місті. При вищенаведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст. 47 КЗпПУ, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ст. 116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. При цьому, підприємство повинно утримати з суми розрахунку всі необхідні податки та видати на руки працівнику належну йому суму. У статті 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. За нею в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у встановлені строки при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган має сплатити зазначене відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці"). У даному випадку наказ про звільнення працівника адміністрація ОСББ видала 10.01.2014 року, а розрахунок з працівником зробила 09.02.2014 року, тобто має місце затримка розрахунку при звільненні на один місяць і за цей місяць адміністрація ОСББ «Еверест» зобовязана сплатити [PERSON] середній заробіток. Оскільки заробітна плата позивачки згідно штатного розкладу складає 4300 грн, саме цю суму за відрахуванням належних податків, адміністрація ОСББ зобовязана сплатити [PERSON] В іншій частині позов [PERSON] є безпідставним і не підлягає задоволенню.

Outcome: partial