Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог, з урахуванням їх уточнень, посилається на те, що 06 січня 2015 року близько 15 години на перехресті вул. Леніна та вул. Чкалова в м. Дніпропетровську водій [PERSON] керуючи автомобілем Опель державний номер 446 64 АВ, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. Своїми діями відповідач спричинив матеріальну шкоду позивачу. [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2015 року винним у даній ДТП було визнано відповідача. Матеріальна шкода спричинена протиправними діями відповідача становить 63 881,21 грн. Обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальність відповідача, користувача наземного транспортного засобу, перед третіми особами здійснюється ПАТ «СК «Дніпроінмед». Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого, та визначено суму франшизи в розмірі 1 000,00 грн. 12 червня 2015 року страхова компанія перерахувала позивачу страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн. за вирахуванням франшизи (1 000 грн.). Таким чином страхова компанія виконала покладенні на неї обов'язки. Сума збитків завданих позивачу становить 63 881,21 грн., з яких страхова компанія відшкодувала - 49 000 грн., а отже з відповідача підлягає стягненню 14 881,21 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь. Окрім матеріальної шкоди позивачу діями відповідача також було спричинено моральну шкоду яку він оцінює в 5 000 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не погодився з розміром спричиненої шкоди. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. [PERSON] ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. [PERSON] ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1188 ЦК України передбачає,що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 06 січня 2015 року близько 15 години на перехресті вул. Леніна та вул. Чкалова в м. Дніпропетровську водій [PERSON] керуючи автомобілем Опель державний номер 446 64 АВ, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. /а.с.7/ [PERSON] - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2015 року винним у даній ДТП було визнано [PERSON] /а.с.11/. [PERSON] приписам п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, які мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Транспортний засіб Сітроєн державний номер [NUMBER], на праві приватної власності належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 594185 /а.с. 8/. Матеріальна шкода спричинена протиправними діями відповідача становить 63 881,21 грн../а.с. 12/. Обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальність відповідача, користувача наземного транспортного засобу, перед третіми особами здійснюється ПАТ «СК «Дніпроінмед», що підтверджується полісом АС /8929360, який був дійсний на момент ДТП. [PERSON] №АС/8929360 та ст. 9 Закону України про обов'язкове страхування, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого, та визначено суму франшизи в розмірі 1000,00 грн. 19 червня 2015 року страхова компанія перерахувала позивачу страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн. за вирахуванням франшизи (1 000 грн.), що підтверджується повідомленням та квитанцією банківської установи AT «УКРСИББАНК» від 12 червня 2015 року /а.с.35/. Відповідно п. 4 [PERSON] Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Отже, враховуючи вищезазначені докази та надані суду документи, матеріальна шкода завдана [PERSON] становить 63 881,21 грн., з яких страхова компанія відшкодувала - 49 000 грн., а отже з відповідача підлягає стягненню 14881,21 грн. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача спричиненої моральної шкоди суд виходить з наступного. [PERSON] ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз*яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди ", обов*язковому з*ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв*язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювана та вина останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору». Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивач в позовній заяві та під час судового розгляду не надав належних доказів наявності моральної шкоди на підтвердження факту заподіяння позивачу відповідачем моральних страждань. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial