Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

До Краматорського міського суду надійшов позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства « Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів, стягнення суми депозиту, процентів, відшкодування збитків. В позовній заяві зазначено, що між позивачкою та відповідачем 10 січня 2014 року було укладено Договір-заяву № 335816/370/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) на 370 днів в іноземній валюті - долар США. Відповідно договору позивачкою було внесено 23900 доларів США. 27 січня 2014 року було додатково зроблено вклад ще на 100 доларів США. Строк дії договору з 10 січня 2014 року по 10 січня 2015 року. Відповідно до цього договору Банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 11,00% річних. 15 січня 2015 року позивачка звернулась до Банку з заявою про повернення грошових коштів у зв'язку із закінченням строку вкладу. Банк кошти не повернув. Банк самостійно перевів грошовий вклад на інший рахунок з № [NUMBER] на № [NUMBER]. Внаслідок невиконання банком своїх зобов'язань її завдано майнової шкоди. Просить стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, бо невиплата депозиту погіршила майновий стан сім»ї позивачки, з'явилися проблеми зі здоров'ям. Крім того просить стягнути суму вкладу 24000 доларів США, пеню в розмірі 255,43 долара США, відсотки за користування депозитом -2114,89 доларів США,три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 860,71 доларів США . В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не з'явився , про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. В судове засідання надав заперечення проти позову. В якому зазначено, що 15.01.2015 року Банком було отримано заяву вкладника про повернення грошової суми вкладу по закінченні строку дії Договору про банківський вклад. Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 01.12.2014 року за № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово - кредитному та валютному ринках України» та Постанови Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року банки зобов'язані обмежити видачу готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. Отже, Банк ніяким чином не міг одномоментно повернути кошти позивачу. На підставі п.5.2. Основних умов, по закінченню строку депозиту Банком була нарахована сума вкладу та сума процентів на рахунок на вимогу, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 10.01.2014 р. по 22.04.2015 р. Також нараховані проценти по Договору про банківський вклад і перераховано на картковий рахунок позивача № [NUMBER], відкритий у Банку.. Банком остаточно виконані зобов'язання щодо сплати суми вкладу та процентів у повному обсязі за цим Договором, банк вважає, що оскільки вклад було перераховано на рахунок платника на вимогу, прострочення виконання зобов'язань Банку, яке нібито було на думку позивача . відсутнє. Також не погоджується з виплатою пені,бо вважає прострочення виконання не було. Крім того договором, укладеним між позивачем та відповідачем не передбачена можливість відшкодування моральної шкоди. Просить в задоволенні позовних вимог повністю відмовити. Суд,заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши заперечення відповідача, матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ст 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст 64 Конституції України, права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно ст 1058 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. Згідно ст 1060 ч. 2 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ст. 1061 ч.5, 6 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ст 1066 ч. 3 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджатися рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Судом встановлено, що: 10 січня 2014 року було укладено Договір-заяву № 335816/370/370-14 про банківський строковий вклад( депозит) на 370 днів в іноземній валюті - долар США. Відповідно договору позивачкою було внесено 23900 доларів США. 27 січня 2014 року було додатково зроблено вклад ще на 100 доларів США. Строк дії договору з 10 січня 2014 року по 10 січня 2015 року. Вказані договори за формою та змістом відповідають вимогам ст.ст. 633, 1058-1060 ЦК України, має необхідні реквізити, підписаний сторонами, підпис представника юридичної особи засвідчена печаткою банку. Згідно зі п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516, та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. З огляду на те, що строки депозитних договорів закінчилися, а вклади та проценти вкладнику позивачці виплачені не були, то права позивача слід поновити, стягнувши на його користь з АТ « Банк»Фінанси та Кредит» суму вкладу за договором №335816/370/370-14 в розмірі 24000 доларів США.; проценти за користування депозитом за період з 10.01.2014 року по 15.01.2015 року в розмірі 2114,89 доларів США згідно розрахунку позивача. Згідно ст 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеного, з АТ « Банк»Фінанси та Кредит» на користь позивачки за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 15.01.2015 року по 13.05.2015 року слід стягнути 3% річних в розмірі 860,71 доларів США .Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Пунктом 2 ст 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Проаналізувавши позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, конкретні обставини даної справи та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про недоведеність посилань позивачки щодо заподіяння їй моральних страждань, враховуючи відсутність доказів, які б об'єктивно свідчили про наявність у позивачки душевних хвилювань з приводу невиконання відповідачем своїх зобов'язань, погіршення стану її здоров'я тощо. В даному випадку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав, прямо передбачених Законом України «Про захист прав споживачів», для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди у зв'язку з тим, що позивач мав душевні хвилювання з приводу неправомірної поведінки відповідача, погіршення стану його здоров'я, тощо. Інші позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, вони не передбачені дійсним законодавством. Відповідно до ст 88 ЦПК України на відповідача слід покласти сплату судових витрат в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: partial