Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 14.11.2006 року, на підставі якого відповідач отримала кредит в сумі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Просить стягнути суму заборгованості за кредитом - 20502,99 гривень, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 5582,36 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10286,37 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 3181,74 грн. а також штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафу (процентної складової) в сумі 952,52 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229,40 грн. В судовому засіданні представник позивача Піскун О.Г. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Суду пояснила, що кредитний договір, укладений 14.11.2006р. між ПриватБанком та [PERSON] в письмовій формі та складається з заяви, умов і правил надання банківських послуг, тарифів. Відповідач висловила згоду про укладення кредитного договору саме в такій формі, про що свідчить її особистий підпис. Таким чином між сторонами виникли договірні відносини, що походять з кредитного договору, при укладенні якого були досягнуті усі істотні умови договору. Оскільки від відповідача заява про припинення договору не надходила, термін дії кредитного договору продовжено на новий термін. Письмової заяви про закриття контррахунку від відповідача не надходило, у зв'язку з чим на підставі умов, строк дії карти відповідача було продовжено на такий же строк. Вважає, що правовідносини між сторонами не припинялись та тривають до повного погашення клієнтом кредиту. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], що змінила прізвище на підставі свідоцтва про шлюб від 16.10.2013р., виданого Хортицьким ВРАЦС РС ЗМУЮ, в судовому засіданні позов не визнала, звернулась до суду з письмовими запереченнями за позовом, згідно яких просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» є не доведеними належним чином, розрахунок заборгованості є невірним та неналежним доказом. У відповідності до заяви [PERSON] від 14.11.2006р. з зазначенням умов кредитування питання про збільшення строку позовної давності не вирішувалось, окремо договір про збільшення позовної давності між сторонами не укладався, тому вважає, що трирічний строк позовної давності за позовом сплинув. Просить застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача [PERSON], суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що 14.11.2006 року між позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір на підставі якого відповідач отримала кредит в сумі 250 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач в обумовлені правочином строки свої зобов'язання не виконувала, станом на 31.10.2013 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 20502,99 грн., що складається з наступного: - заборгованість за кредитом в сумі 5582,36 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 10286,37 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 3181,74 грн., - штрафу (фіксована частина) в сумі 500 грн., - штрафу (процентної складової) в сумі 952,52 грн. При оформленні кредитної картки позичальник була ознайомлена і погодилась з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що підтверджується її підписом на заяві про видачу кредиту (а.с.8 зворот). Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. В заяві про відкриття банківського рахунку і отримання кредитної картки відповідач зазначила про свою згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту, Правилами користування кредитною карткою і Тарифами складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг (а.с.8). Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг, банк відкриває клієнту картковий рахунок, його вид і строк дії визначений в заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «відмітки Банку». Погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення рахунку готівкою або у безготівковому порядку. Строки і порядок погашення кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії) по платіжним карткам з встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведений у Пам'ятці клієнта, яка являється невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, і частку заборгованості по Кредиту. При порушенні строків платежів позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. і 5% від суми позову. (п.п.3.1; 3.2; 5.2; 5.3; 8.6; 9.12 Умов і правил надання банківських послуг а.с.9-12). Крім того, сторони встановили як строк дії договору - протягом 12 місяців з моменту його підписання, а якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк (п.9.12 Умов і правил), так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - до кінця місяця, наступного за звітним. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії кредитної карти, а також встановлено відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки за умовами договору погашення процентів по кредиту повинно здійснюватись позичальником щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті, тобто початок позовної давності для стягнення заборгованості необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником зобов'язання. У зв'язку з наведеним, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116 цс13. Із наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позичальник почала порушувати умови кредитного договору вже з вересня 2009 року - наступного місяця після отримання кредиту. З відповідним позовом до суду Банк звернувся 18.11.2013 року. Заперечуючи проти позову, відповідач просила про застосування строків позовної давності. Зважаючи на те, що умовами кредитного договору передбачений обов'язок позичальника щомісячно погашати кредит і відсотки, з урахуванням положень ст.ст. 261, 530, 631 ЦК України на користь кредитора підлягає стягненню та частина кредиту, що підлягала сплаті разом з нарахованими процентами, в межах позовної давності. Отже, у відповідності з умовами договору, наданого банком розрахунку з відповідача на користь банку підлягає стягненню 9590,04 грн., із яких: 551,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту, розмір якої з урахуванням строків позовної давності визначається як різниця загальної заборгованість за кредитом 5582,36 грн. і простроченої заборгованості станом на 30.10.2010 року у сумі 5030,86 грн.; 6095,94 грн. - несплачені проценти, нараховані з 30.10.2010 року і до 30.10.2013 року, які визначаються як різниця загальної заборгованості за процентами 10286,37 грн. станом на 31.10. 2013 року і загальної заборгованості за процентами станом на 30.10.2010 року в сумі 4190,43 грн.; 2009,74 грн. - комісія за користування кредитом, яка визначається як різниця між загальною сумою заборгованості за комісію станом на 31.10. 2013 року і загальної заборгованості за комісією станом на 30.10. 2010 року в сумі 1172 грн. а також штраф у загальній сумі 932,86 грн., який визначається як сума фіксованої частини у розмірі 500 грн. і 5% від боргу пропорційно частці задоволених позовних вимог, що становить 432,86 грн. У задоволенні решти позовних вимог - про стягнення сум, що підлягали сплаті боржником до 30 жовтня 2010 року банку слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 105,52 гривні. На підставі викладеного, та

Outcome: partial