Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, про розірвання договору, стягнення грошових коштів, неустойки та моральної шкоди за невиконання умов договору. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21 жовтня 2017\~року року\~між нею,\~ [PERSON] ,\~та фізичною\~особою-підприємцем\~ [PERSON] був\~укладений договір\~№ SV/SP\~-\~0013.\~Відповідно до\~п.\~1.1\~договору Продавець,\~зобов`язується\~передати у\~власність Покупцеві,\~товар в\~асортименті та\~в кількості,\~встановленому договором,\~а Покупець\~зобов`язується\~прийняти цей\~товар і\~сплатити за\~нього певну\~грошову суму\~визначену договором\~(ціну).\~Згідно п.1.2\~договору -\~асортимент,\~кількість,\~ціна одиниці\~товару та\~загальна сума\~угоди визначаються\~в Переліку\~№ 1\~(специфікації),\~що є\~невід`ємною\~частиною цього\~договору.\~Пункт 2.1.1\~договору зазначає\~вартість товару\~у розмірі\~16969,00\~грн.\~Завдаток становив\~3716,00\~грн./п.2.1.2./\~Відповідно п.3.1.1\~продавець зобов`язаний\~передати Покупцеві\~товар,\~належної якості\~і в\~обумовленому цим\~Договором асортименті.\~Не пізніше\~31\~робочих днів\~забезпечити відвантаження\~і доставку\~товару за\~адресою Покупця,\~або іншого\~вантажоодержувача,\~зазначеного Покупцем\~у Договорі\~після виконання\~п.\~п.3.2.1,\~3.2.2,\~які передбачають\~обов`язок\~покупця оплатити\~вартість товару,\~що становить\~16969,00\~грн.,\~оплата за\~придбаний товар\~здійснюється протягом\~20\~календарних днів\~з дня\~внесення завдатку.\~ Крім\~договору між\~нею та\~відповідачем було\~укладена специфікація\~№ SV/SP\~-\~0013\~від 31.10.2017 року договору, яка передбачає характеристику, кількість, назву і загальну вартість товару у вигляді профілю ПВХ-конструкції загальною вартістю 16969,00 грн. Відповідно товарних чеків про сплату боргу від 22.11.2017 р.,21.10.2017 р., 24.01.2018 р., 20.12.2017 р. нею сплачено борг за товар в повному обсязі у сумі 16969,00 грн. Після повної оплати нею вартості замовленого товару товар не був їй поставлений [PERSON] На протязі цього часу вона неодноразово зверталась до відповідача з вимогою виконання зобов`язань по договору № SV/SP\~-\~0013\~від 21.10.2017 року, але відповідач продовжує не виконувати свої обов`язки за договором. 08.08.2018 року вона звернулась до Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області з заявою про протиправні діяння [PERSON] відносно невиконання їм обов`язків по договору № SV/SP-0013\~від 21.10.2017 року кримінальне провадження № 12018040790000814. 14.08.2019 року позивач отримала висновок, що її відносини з відповідачем відносяться до цивільно-правових правовідносин. Їй рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. На даний час металопластикові вироби, які були позивачем замовлені по договору №SV/SP\~-\~0013\~від 21.10.2017 року відповідачем їй не передані та не встановлені. Просить суд розірвати договів, стягнути грошові кошти, неустойку та моральної шкоди за невиконання умов договору. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 серпня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ФОП Павлюченко С.О. в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 16 жовтня 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд,\~вивчивши матеріали\~справи та\~всебічно проаналізувавши\~обставини в\~їх сукупності,\~дав оцінку\~зібраним по\~справі доказам,\~виходячи зі\~свого внутрішнього\~переконання,\~яке ґрунтується\~на повному,\~об`єктивному та\~всебічному з`ясування\~обставин справи,\~прийшов до\~висновку,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21 жовтня 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] було укладено договір № SV/SP - 0013, згідно якого відповідач зобов`язався передати у власність позивача товар в асортименті та в кількості, встановлених договором, а позивач зобов`язалася прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму, визначену договором. Пунктом 1.2 договору було передбачено, що асортимент, кількість і ціна товару та загальна сума угоди визначаються в Переліку № 1 (специфікації), що є невід`ємною частиною договору. (а.с.10-11) Пунктом 2.1.1. договору визначено, що вартість виробів становить 16969,00 грн. Відповідно до п. 3.1.2. вищезазначеного договору, після виконання пункту 3.2.1 і 3.2.2. договору (сплати вартості виробів) виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені конструкції не пізніше 31 робочих днів. На виконання умов договору позивач передала відповідачу грошові кошти в сумі 16969,00 грн., а саме: 21 жовтня 2017 року внесла аванс в розмірі 3716,00 гривень (товарний чек від 21 жовтня 2017 року № 0013); 22 листопада 2017 року сплатила 3253,00 грн. (товарний чек від 22 листопада 2017 року № SV/SP - 0013); 20 грудня 2017 року сплатила 5000,00 грн. (товарний чек від 20 грудня 2017 року № SV/SP - 0013); 24 січня 2018 року сплатила 5000,00 грн. (товарний чек від 24 січня 2018 року SV/SP -0013).(а.с.12) Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися правовідносини, які виникають із договору підряду. Зобов`язання, взяті на себе позивачем за цим договором виконані нею, грошові кошти сплачені у повному обсязі. Відповідач ФОП Павлюченко С.А. в свою чергу порушив умови укладеного договору підряду, фасадне утеплення стін у строк обумовлений договором не виконав, відмовляється від виконання покладених на нього обов`язків, грошові кошти сплачені позивачем не повертає. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За вимогами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Згідно зі ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Вказаними нормами матеріального права передбачено право суду розірвати укладений договір, таким чином зважаючи на викладене позовні вимоги в частині розірвання договору № SV\від 21.10.2017 року підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 865 ЦК України, до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Отже, невиконання виконавцем роботи згідно договору відповідно до положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує на те, що за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. При визначенні розміру штрафних санкцій (пені) необхідно врахувати положення ст. 551 ЦК України, згідно якої, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто ця сума є неустойкою. Позивач просить стягнути з відповідача ФОП Павлюченко С.А., на її користь сплачені ним грошові кошти за договором № SV\від 21.10.2017 року в розмірі 16969,00 гривень, а також стягнути інфляційне нарахування на суму боргу в розмірі 1938,80 гривень та 3% річних від простроченої суми в розмірі 792,20 гривень. Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем, вважає вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів за договором, стягнення інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних від простроченої суми такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалі справи, [PERSON] повністю виконала належним чином покладені на неї зобов`язання за вказаним Договором сплативши всю вартість замовлених конструкцій (метало-пластикових вікон), проте, як зазначила позивач у позові, товар так і не був поставлений ФОП [PERSON] у строк, встановлений п. 3.1.2. Договору - протягом 31 робочих днів після повної сплати товару, а саме до 25 лютого 2018 року (повна оплата відбулася 24 січня 2018 року). Позивач акцентувала увагу суду, що станом на час подання позову 27 серпня 2019 року товар також не поставлений. Як зазначила позивач , вона неодноразово намагалась вирішити питання у позасудовому порядку, однак телефон ФОП [PERSON] не відповідає, за місцем розташування офісу ФОП також не знаходиться. Згідно з ч. 1\~ст. 571 ЦК України\~якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Як встановлено в судовому засіданні, ФОП [PERSON] (кредитор) порушив зобов`язання забезпечене завдатком, а саме у встановлений Договором строк не поставив [PERSON] товар - металево-пластикові вікна, тобто не виконав його взагалі, а тому ФОП [PERSON] повинно бути сплачено позивачу [PERSON] повна вартість замовленого товару в сумі 16969 грн. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами\~ст.10 ЦПК України\~передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Крім того, відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.\~Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу\~з\~урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Окрім того, статті\~552\~і\~625 ЦКУ\~закріплюють принцип повного відшкодування збитків. Отже, збитки (прямі та упущена вигода) підлягають відшкодуванню з урахуванням офіційного індексу інфляції. До відшкодування суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції застосовується позовна давність тривалістю у три роки відповідно до ч. 1\~ст. 257 ЦК України. Відповідні індекси розраховує Державний комітет статистики України (раніше - Міністерство статистики України), починаючи із серпня 1991 року щомісячно, і вони публікуються, зокрема, у газеті «Урядовий кур`єр». Повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на Державний комітет статистики України ці показники згідно зі ст.\~19,\~21\~і\~22 Закону України «Про інформацію»\~є офіційними і можуть використовуватись для визначення розміру завданих збитків (Роз`яснення Вищого арбітражного суду від 12.05.99 № 02-5/223). Для здійснення перерахунку грошових сум потрібно використовувати тільки офіційні показники індексу інфляції. Визначення індексу інфляції за період заборгованості здійснюється шляхом перемноження щомісячних індексів за цей період.\~(Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ.\~Лист Верховного суду України №62-97 від 03.04.1997р., Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань. Постанова Пленуму Вищого господарського суду №14 від 17.12.2013 року). Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції розраховується таким чином: [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] х[Індекс інфляції] /100% - [Сума боргу]. Індекси інфляції за період прострочення («УК» газета «Урядовий кур`єр») Індекс інфляції за лютий 2018 року складає 100,90 % (Урядовий кур`єр» №49 від 14.03.2018 року. Індекс інфляції за березень 2018 року складає 100,10 % (Урядовий кур`єр» № 70 від 12.04.2018 року. Індекс інфляції за квітень 2018 року складає 100,80 % (Урядовий кур`єр» № 89 від 12.05.2018 року. Індекс інфляції за травень 2018 року складає 100,00 % (Урядовий кур`єр» № 109 від 12.06.2018 року. Індекс інфляції за червень 2018 року складає 100,00 % (Урядовий кур`єр» № 129 від 13.07.2018 року. Індекс інфляції за липень 2018 року складає 99,30 % (Урядовий кур`єр» № 150 від 11.08.2018 року. Індекс інфляції за серпень 2018 року складає 100,00 % (Урядовий кур`єр» № 170 від 12.09.2018 року. Індекс інфляції за вересень 2018 року складає 101,90 % (Урядовий кур`єр» № 191 від 11.10.2018 року. Індекс інфляції за жовтень 2018 року складає 101,70 % (Урядовий кур`єр» № 213 від 13.11.2018 року. Індекс інфляції за листопад 2018 року складає 101,40 % (Урядовий кур`єр» № 235 від 12.12.2018 року. Індекс інфляції за грудень 2018 року складає 100,80 % (Урядовий кур`єр» № 6 від 11.01.2019 року. Індекс інфляції за січень 2019 року складає 101,00 % (Урядовий кур`єр» № 28 від 12.02.2019 року. Індекс інфляції за лютий 2019 року складає 100,50 % (Урядовий кур`єр» № 49 від 12.03.2019 року. Індекс інфляції за березень 2019 року складає 100,90 % (Урядовий кур`єр» № 70 від 11.04.2019 року. Індекс інфляції за квітень 2019 року складає 101,00 % (Урядовий кур`єр» № 87 від 11.05.2019 року. Індекс інфляції за травень 2019 року складає 100,70 % (Урядовий кур`єр» № 109 від 12.06.2019 року. Індекс інфляції за червень 2019 року складає 99,50 % (Урядовий кур`єр» № 131 від 12.07.2019 року. Індекс інфляції за липень 2019 року складає 99,40 % (Урядовий кур`єр» № 153 від 13.08.2019 року. Враховуючи викладене вище, суд погоджується із наданими позивачем розрахунками, та визначив, що інфляційні витрати складають суму 1938 грн. 80 коп. Крім того, згідно із частиною 2\~ст. 625 ЦКУ\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Для зобов`язання сплатити три проценти річних застосовується позовна давність тривалістю у три роки відповідно до ч. 1\~ст. 257 ЦК України. Розмір 3-х відсотків річних розраховується за формулою: [Відсотки] = [Сума боргу] * [Процентна ставка] /100% / 365 днів* [Кількість днів]. Враховуючи викладене вище, три проценти річних\~792 грн. 20 коп. Таким чином, ФОП [PERSON] С [PERSON] А. були порушені істотні умови Договору, а саме: останній не виконав у визначений договором строк своїх зобов`язань, а тому повинен відшкодувати [PERSON] повну вартість товару в сумі 16969 грн., інфляційні втрати 1938,80 грн. та 792,20 грн. 3% річних, а всього 19700 грн. Згідно\~статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких Фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.» Відповідно до\~ст. 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом, свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як зазначила позивач у судовому засіданні, невиконанням ФОП [PERSON] зобов`язань згідно Договору, їй завдано моральної шкоди. Моральна шкода, полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із переживанням, що її ввели в оману та не повернуть більше грошові кошти. Вона перебувала у стані жертви, приниження. Відповідно до положень п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди»\~розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити\~із\~засад розумності, виваженості та справедливості. Зважаючи на викладене, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Outcome: partial