Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.09.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1121488000, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 105 000, 00 Євро, а відповідач зобов»язався повернути грошові кошти у строк до 13.09.2017. З метою забезпечення виконання договору 13.09.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №141226. Разом з тим, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором в повній мірі не виконує, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 41 279, 26 євро, нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту та проценти в розмірі 56 872, 74 грн. Посилаючись на викладені обставини просить стягнути солідарно з відповідачів суму боргу та сплачені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився , про день та час розгляду справи повідомлений , причину неявки не повідомив . Відповідач [PERSON] та його представники проти позову заперечували , пред»явили зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим. В обгрунтування зустрічного позову посилаються на те, що внаслідок укладення Додаткової угоди № 1 до кредитного договору від 13.09.2007 збільшено обсяг відповідальності поручителя, на що свою згоду поручитель не надавав, а відтак наявні підстави для визнання поруки припиненою. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 13.09.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 105 000 євро, при цьому у відповідності до п.п.1.3.1. за користування кредитними коштами процентна ставка встановлюється у розмірі 10,1% річних. Згідно до п.п. 1.3.2. Кредитного договору, Банк може змінити розмірі процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення Позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов цього Договору та/або умов договорів, за якими надано забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за цим Договором). Згідно п.10.2. вказаного вище Кредитного договору було передбачено можливість зміни Банком в односторонньому порядку процентної ставки в і сторону збільшення у випадку настання обставин, передбачених п.п. а,б, в п. 10.2. цього договору. При цьому, конкретний розмір збільшених відсоткових ставок основним Кредитним договором передбачено не було. З метою забезпечення виконання договору 13.09.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №141226 відповідно до якого Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Банком, що виникли із Кредитного договору. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Додатковою угодою №1 до Договору про надання споживчого кредиту від 13 вересня 2007 року, сторони погодили доповнити пункт 10.2. новим абзацом, згідно до якого у випадку настання обставин, передбачених підпунктами «а» та «б» пункту 10.2 Договору - процентна ставка встановлюється у розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1. Договору. Таким чином, вказаною вище ДОдатковою угодою до Договору про надання споживчого кредиту внесено зміни до Основного зобов'язання в частині регламентації «штрафної процентної ставки» у розмірі 20,2% річних. Тим самим, внаслідок внесення вказаних вище змін було збільшено обсяг відповідальності поручителя. У відповідності до п. 2.1 Договору поруки Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Під «згодою Поручителя» Сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем Додаткової угоди до Договору поруки щодо внесення відповідних змін. Разом з тим, згоди на нові умови Договору поруки, пов'язані зі збільшенням обсягу відповідальності Поручителя, [PERSON] не надавав. Порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори . Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Зважаючи на викладені вище обставини справи, слід дійти висновку, що внаслідок укладення додаткової угоди №1 до Кредитного договору було збільшено обсяг відповідальності Поручителя без згоди останнього на такі зміни, що є підставою для припинення Договору поруки на підстав ч. 1 ст. 559 ЦК України та п. 2.1. Договору поруки, а відтак зустрічний позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує в повному обсязі, в зв'язку з чим має заборгованість по наданому кредиту станом на станом на 02.12.2015р. в розмірі 41 279,26 Євро , з яких: -38 314, 85 Євро - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з березня 2015 - 10 809, 51 доларів США; -2 964,41 євро - заборгованість по процентам. Заборгованість [PERSON] по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 02.12.2015 року складає 56 872, 74 грн, з яких: -47 039, 64 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; -9 833, 10 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 16 501, 27 грн. судового збору. З позивача на користь відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене і

Outcome: partial