Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Виклад позиції позивача. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час проживання у шлюбі мають спільних дітей, сина [PERSON] та дочку [PERSON] , [INFO] , батьком яких у їх свідоцтвах про народження записаний відповідач [PERSON] . Згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 21.01.2020 року з відповідача [PERSON] визнано батьком дітей. Окрім того рішенням Немирівського районного суду від 02.07.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі по 1500 гривень на кожну житину щомісячно,однак, відповідач [PERSON] аліменти не сплачує з часу їх присудження. Позивач стверджує, що у звязку зі збільшенням рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку цих стягуваних коштів не достатньо для утримання дітей, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Крім того стан здоровя позивача погіршився, тому що у листопаді 2020 року позивач мала значні проблеми зі спиною та вимушена була звертатися до медичного закладу. Незабаром діти підуть до школи і це також потягне значні матеріальні витрати на навчання дітей купівлю одягу, книжок та інших витрат тощо. У доньки виявилися хронічні захвороювання чере послаблення зору, а тому вона вимушена носити окуляри з періодичним корегуванням та зміною лінз, окрім того дитина страждає на побутову алергію, що потребує лікування та посиленого догляду. Самостійно позивач не може забезпечити матеріально своїх із відповідачем дітей, а також виконувати інші обовязки повязані з їх утриманням. На прохання до відповідача збільшити виплати на дітей матеріальної допомоги , останній не реагує, а тому вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Окрім того відповідач навмисно приховує свій дохід, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище по вихованню спільних дітей. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог скориставшись пропозицією суду викладену в ухвалі про відкриття провадження від 06.09.2021 року. Відповідно до поданого відзиву відповідач зазанчає, що 16.09.2021 року він поштою отримав ухвалу суду від 06.09.2021 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі скориставшись своїм правом подав відзив на позовну заяву, що в межах встановленого законодавством строку. Позовні вимоги відповідач не визнає з наступних підстав. Як зазначає [PERSON] з нього стягується сума аліментів на утримання дітей в розмірі 1500,00 гривень на кожну дитину згідно рішенням Немирівського районного суду Вінницької області по цивільній справі №140/1633/19. Позивач [PERSON] в позовній заяві в обґрунтування необхідності змінити розмір аліментів на утримання дітей зазначила, що у неї погіршилося здоров`я, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку змінюється і між сторонами не досягнуто згоди відносно виконання відповідачем обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, а тому позивач вважає за доцільним збільшити розмір стягуваних з мене аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі до 6000 гривень, тобто по 3000,00 гривень на кожну дитину. Позивач, звертаючись з позовом про зміну розміру аліментів, не наводить у позові доказів про своє матеріальне становище, покращення або погіршення його. Відповідачу відомо, що позивач має офіційне працевлаштування та працює бухгалтером в Немирівському закладі дошкільної освіти №3 «Дзвіночок» Немирівської міської ради код ЄДРПОУ 26228433 та отримує заробітну плату близько 8000,00 грн, але жодних даних про це в позові немає. Відповідач працює в Немирівському ВП ГУНП у Вінницькій області, розмір його оплати праці, дійсно з урахуванням податків складає 13800 грн., але на руки він отримує після відрахування податків 12000 грн. З суми заробітної плати він за домовленістю з позивачкою сплачує аліменти в сумі 3000 грн. та в його користуванні залишається сума заробітної платні - 9000 грн. Сума щодо стягнення з нього 6000 грн. на утримання дітей нічим не обґрунтована, окрім бажанням позивачки збільшити свої надходження. Відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти в сумі 6000 грн. на місяць на утримання дітей, тому що сам має незадовільний стан здоров`я, маю гіпертонічну хворобу II ст., варикозну хворобу нижніх кінцівок та інші захворювання, йому рекомендований диспансерний нагляд, що підтверджується довідкою за №2924 від 27.09.2021 р. Комунального підприємства «Немирівського міського центру первинної медико-санітарної допомоги». Відповідач постійно вимушений витрачати значні кошти на лікування та підтримання стану здоров`я, щоб мати можливість працювати та забезпечувати своїх дітей. За домовленістю відповідач постійно приймає участь в додаткових витратах на дітей, пов`язаних з їх розвитком, навчанням, відпочинку, придбанні одягу та інших необхідних речей. Просив у позові [PERSON] до нього про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітній дітей відмовити з огляду на те, що за станом його здоров`я та матеріального становища він не може сплачувати збільшений розмір аліментів, який просить позивач. Заяви, клопотання позивача, відповідача Заяв та клопотань від позивача та відповідача судового розгляду повзаних із розглядом справивід до суду від них не надходило Представником відповідача адвокатом Шеремет Г.А. було здійснено запит до директора Немирівського закладу дошкільної освіти № 3 "Дзвіночок" Немирівської міської ради про про розмір заробітної плати позивача за останні шість місяці Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали суду від 06.09.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи на 05.10.2021 року без повідомлення (виклику) сторін, розяснено сторонам, що у випадку наявності клопотання про виклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки, запропоновано відповідачеві у пятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву Судом здійснювався запит до відділу УДМС України у Вінницькій області з метою встановлення місця проживання відповідача, а тому ухвалу суду від 02.09.2021 року було направлено на адресу відповідача разом з копією позовної заяви, додатками до неї та повісткою про виклик до суду. Згідно отриманої відповіді відповідач [PERSON] проживає за заначеною адресою у позові перешкод для належного повідомлення позивача не існує. Тому судову повістку та копію матеріалів позову було надіслано на адресу відповідача зі зворотним поштовим повідомленням. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою суду від 05.10.2021 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення, немає. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Подала відповідь на відзив, згідно з якою виклала свої заперечення, які обгрунтовує своїм незадовільним станом здоровя, недостатністю коштів заробітної плати, що залишаються для покриття власних потреб. Суду пояснила, що в даний час прожитковий мінімум на дитину відповідного віку збільшився, діти пішли до школи, що потребує додаткових фінансових витрат, а відповідач не бажає утримувати дітей. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що він не заперечує щодо збільшення розміру аліментів стягуваних на дітей, однак сума в розмірі 6000 гривень на обох дітей, яку просить збільшити позивач занадто велика. Згоден на збільшення розміру аліментів до 5000 гривень. Судом встановлено за час перебування у шлюбі сторони по справі мають спільних дітей, сина [PERSON] та дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.9,10) Судом встановлено, що згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 21.01.2020 року відповідача [PERSON] визнано батьком дітей (а.с.11-12). Рішенням Немирівського районного суду від 02.07.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі по 1500 гривень на кожну житину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття ( а.с.13). Діти зарахованні на навчання до НВК Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 2- Ліцей Немирівської міської ради та потребують додаткового матеріального забезпечення(а.с.17). Позивач хворіє та періодично відвідує курси реабілітації (а.с.18,19,20,21). З отриманих у судовому засіданні пояснень наданих сторонами суд дійшов до висновку, що діти потребують матеріального забезпечення з боку батька, відповідача по справі у більшому розмірі ніж отримує позивач за рішенням Немирівського районного суду, Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково та згоден на збільшення розміру стягуваних аліментів у меншій сумі ніж просить позивач, а тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України , суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 150 та ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 51 Конституції України , ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України ). Тобто, в будь-якому випадку, право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України . З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Позовні вимоги про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення ґрунтуються на зміні законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів на утримання дитини, недостатності фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дітей. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено в 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також обставини, на які посилалась позивач, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми 3000 гривень на 5000 гривень від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є достатнім та буде відповідати встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам Сімейного кодексу України . Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності. Пунктом 23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Висновки суду Враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав збільшення розміру стягуваних аліментів, тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] щодо зміни розміру аліментів підлягає до часткового задоволення так як обставини, на які посилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом лише у неналежному матеріальному забезпеченні дітей. При цьому суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мають тоді, коли утримуються обома батьками та отримують надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, які б знаходилися на його утриманні, матеріальне становище позивача та дітей, а також те, що відповідач заперечує щодо збільшення розміру аліментів в сумі 6000 гривень, а згоден на менший розмір аліментів, подав відзив на позов, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 5000 гривень тобто по 2500 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дитини. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Що стосується судових витрат на правову допомогу, які просить стягнутти позивач, суд приходить до наступного. В ч. 3 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При постановленні рішення Європейський суд з прав людини (Справа Побегайло проти України, заява № 18368/03) 29 березня 2004 року зазначив, що для компенсації затрат в суму, присуджену у відповідність зі статтею 41 Конвенції, повинно бути встановлено, що ці затрати були необхідними та фактично понесені, з метою запобігання порушення або отримання відшкодування за визнане порушення Конвенції, і якщо вони були розумними відносно їхнього розміру. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах . Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року. Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу не надано на огляд суду жодних доказів понесення таких витрат, а тому в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу слід відмовити.

Outcome: partial