Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із указаним позовом в якому просили суд визнати за кожним з них право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року та встановити факт належності квартири померлому батьку. В обґрунтування позову вказали, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2016 року у справі №295/16522/15-ц за позовом [PERSON] до Житомирської міської ради, треті особи - [PERSON], [PERSON], ЖБК «Полісся», визнано за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] Решта ? квартири є спадщиною. Проте, 12.11.2015 року нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру через відсутність правовстановлюючих документів. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник Житомирської міської ради у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, справу №295/16522/15-ц , матеріали спадкової, №02-31, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3.ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2016 року у справі №295/16522/15-ц за позовом [PERSON] до Житомирської міської ради, треті особи - [PERSON], [PERSON], ЖБК «Полісся» встановлено наступні обставини: [INFO] року помер [PERSON], який є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.08.1980 року, копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, а саме на квартиру [ADDRESS] 12.11.2015 року нотаріусом відмовлено позивачу та третім особам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно довідки ЖБК «Полісся» №34 від 17.11.2015 року власник квартири [PERSON] повністю виплатив вартість квартири, а саме 50 033,93 грн. у 1993 році. Перший внесок за квартиру здійснено у 1988 році. Вищевказана квартира набута [PERSON] за час перебування у шлюбі з [PERSON] та є їхньою спільною сумісною власністю, частки квартири [PERSON] та [PERSON] є рівними, у зв'язку з чим суд визнав за [PERSON] право власності на ? частину вищевказаної квартири. Таким чином, решта квартири - 1/2 є спадщиною, яка підлягає спадкуванню, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], спадкоємцями першої черги, якими є позивачі у справі та зареєстровані і проживають у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідками з адресного бюро. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статей 1297, 1278 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на встановлені обставини належності на праві приватної власності померлому [PERSON] квартири №77, що знаходиться по вулиці Небесної Сотні,108/56а в м. Житомирі; визнання судом права власності за дружиною померлого на ? вищевказаної квартири як належної їй на праві спільної сумісної власності подружжя; прийняття позивачами спадщини та відсутності інших спадкоємців на майно померлого окрім його дружини та синів, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання права власності на спадкове майно за кожним із спадкоємців по 1/6 частини вищевказаної квартири, яка належала померлому [PERSON] В решті вимог відмовити, оскільки у рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2016 року у справі №295/16522/15-ц встановлено належність вищевказаної квартири подружжю [PERSON] на праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial