Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом, в якому просить стягнути на її користь основну суму боргу в розмірі 108513,00 грн., неустойку за невиконання зобов'язання щодо прострочення постачання меблів у розмірі 11690,87 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 18.04.2012 року між сторонами, в салоні меблів «[INFO]», розташованого за адресою: [ADDRESS], було укладено договір купівлі-продажу меблів №12-04-18/2 згідно з яким позивачка зобов'язалася сплатити відповідачу гроші в сумі 60363,00 грн. як аванс за продаж меблів фабрики TURRI. В свою чергу, поставку меблів відповідач повинен був здійснити в строк 120 календарних днів з дня здійснення попередньої оплати. Того ж дня позивачка передала кошти в сумі 60363,00 грн. 25.04.2012 року сторони уклали наступний договір купівлі-продажу меблів №12-04-25/01 фабрик MALEBRA (Італія), BONTEMPI (Італія), UFFIX (Італія), строк виконання цього договору складав 90 календарних днів з дня здійснення попередньої оплати. 25.04.2012 р. позивачка передала відповідачу кошти в сумі 48150,00 грн. 19.06.2012 року позивачка, виконуючи п. 2.12 вищезазначеного договору передала на ім'я [PERSON] (керівника салону меблів) 14406,00 грн. 14.11.2012 року позивачка, при зустрічі з відповідачем, дізналася, що оплата за меблі в Італію була здійснена в розмірі всього 1720 євро (7310,59 грн.), тобто, відповідач порушив умови договору купівлі -продажу. Відповідач, в свою чергу, надала через канцелярію суду відзив на позовну заяву про стягнення грошових коштів за невиконання договору купівлі-продажу, де вказала, що вона працювала в меблевому салоні [INFO], господарем та власником якого був [PERSON], відкривши приватне підприємство на своє ім'я, як того вимагав власник салону. За договором купівлі-продажу № 12-04-18/02 від 18.04.2012 р. авансовий платіж був прийнятий від [PERSON] 18 квітня 2012 року про що нею була складена, підписана та видана квитанція до прибуткового касового ордера без номеру на суму 60363,00 грн., але фактично в руки ці кошти отримав [PERSON] За іншим договором купівлі-продажу №12-04-25/01 від 25.04.2012 р., який нею був підписаний заздалегідь, кошти вона не отримувала, квитанцію не заповнювала, підписи та печатку не ставила, бо 25 квітня 2014 року була відсутня на робочому місці. Як вона дізналася пізніше, кошти за цим договором від [PERSON] отримав сам [PERSON] та оформив це на її підприємство, тобто квитанція до прибуткового касового ордера від 25.04.2012 року на суму 48150,00 грн. заповнена не її рукою, стоїть не її підпис, печатка підроблена. [PERSON] заперечує проти вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., адже вважає, що ця компенсація не підтверджена та необґрунтована жодними документальними доказами, також не згодна з розрахунками щодо суми штрафних санкцій та вважає, що немає підстав на розрахунок та отримання від неї суми боргу та суми штрафних санкцій за договором №12-04-25/01 від 25.04.2012 р. Позивачка до судового засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на вимоги, викладені у відзиві на позов. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18.04.2012 року було укладено договір купівлі-продажу меблів №12-04-18/2, згідно з яким позивачка зобов'язалась сплатити відповідачу гроші в сумі 60363,00 грн. як аванс за продаж меблів фабрики TURRI (а.с. 8-10). Відповідач поставку меблів повинен був здійснити в строк 120 календарних днів з дня здійснення попередньої оплати. Того ж дня, позивачка передала відповідачу кошти в сумі 60363,00 грн., згідно квитанції прибуткового касового ордера від 18.04.2012 р. (а.с.7). 25.04.2012 року сторони уклали наступний договір купівлі-продажу меблів №12-04-25/01 фабрик MALEBRA, BONTEMPI, UFFIX (а.с. 12-14). Строк виконання цього договору складав 90 календарних днів з дня здійснення попередньої оплати та 25.04.2012 року позивачка передала відповідачу кошти в сумі 48150,00 грн. згідно квитанції прибуткового касового ордеру від 25.04.2012 р. (а.с. 11). При передачі коштів відповідачу був присутній [PERSON], який, з його слів, був керівником салону меблів «[INFO]», де був укладений договір купівлі-продажу меблів, а також здійснював підприємницьку діяльність та приймав безпосередню участь в отриманні від позивачки коштів для придбання меблів. 19.06.2012 року [PERSON] разом з [PERSON] попросили позивачку виконати п. 2.2 Договору купівлі-продажу №12-04-18/02, відповідно до якого [PERSON] передала на ім'я ФО-П [PERSON] 14406,00 грн., що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру від 19.06.2012 року, підписаного ФО-П [PERSON] (а.с. 15). 14.11.2012 року позивачка, при зустрічі з відповідачем, дізналася, що оплата за меблі в Італію була здійснена в розмірі всього 1720 євро (7310,59 грн.) за Договором купівлі-продажу №12-04-18/2. Однак, офіційного підтвердження цього факту немає. Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доводи відповідачки, за договором купівлі-продажу № 12-04-25/01 від 25.04.2012 року, що був підписаний нею заздалегідь, за яким коштів вона не отримувала, квитанцію не заповнювала, підписи та печатку не ставила, перевірялись судом, призначалась відповідна експертиза, однак, неможливість її виконання зумовлена невиконанням клопотання експерта [PERSON], ненаданням експериментальних зразків підписів і почерку, несплатою рахунку вартості робіт. Отже, визнання цього факту, для з"ясування якого призначалась експертиза здійснюєтья судом з урахуванням оцінки доказів, аналізу правової позиції цієї особи та того результату, якого вона домогається. Фактично суд виходить з припущення, що особа ухиляється від участі в експертизі, оскільки побоюється її результатів, а тому не визнає факт, який треба було встановити експертизою, доведеним. При цьому суд виходить із сукупності інших доказів, що викривають у протилежному, а саме : - Договорів № 12-04-18/02 від 18.04.2012 року та № 12-04-25/01 від 25.04.2012 року у, що укладались між фізичною особою підприємцем [PERSON] - Продавцем та [PERSON] - Покупцем, у відповідності до яких Продавець зобов"язується передати покупцю у власність, а Покупець прийняти і оплатити на умовах цього договору партії товарів. - додаткової угоди № 3 до Договору суборенди нежитлового приміщення № 18/12/09 від 22.12.2009 року, яка підтверджує, що ФОП [PERSON] є орендарем приміщення за адресою : [ADDRESS]. Договір діє до 30 листопада 2012 року. Статтею 4.8 договорів купівлі-продажу меблів № 12-04-18/2, № 12-04-25/01 передбачено компенсацію в розмірі 0,2 % за кожен прострочений банківській день від суми фактичного платежу за не постановлені в строк товарні позиції. Виходячи з умов договору купівлі-продажу №12-04-18/02 від 18.04.2012 р. п. 4.8 при затримці поставки товару понад термін, вказаний в п. 3.1 цього договору, Покупцю виплачується компенсація в розмірі 0,02 % за кожен прострочений банківський день від суми фактичного платежу за непоставлені в строк товарні позиції цього договору. Враховуючи те, що за договором № 12-04-18/02 від 18.04.2012 року авансовий платіж був внесений 18.04.2012 року в сумі 60363,00 грн., а строк поставки товару складає 120 календарних днів з моменту отримання авансового платежу, то продавцем порушені строки з 18.08.2012 року по 27.09.2013 р. (день подачі позову до суду), тобто 407 днів *0,02 % (0,02 %*60363,00 =12,7) = 5168,90 грн.; за договором №12-04-25/01 від 25.04.2012 р. авансовий платіж був внесений 25.04.2012 р. в сумі 48150,00 грн., а строк поставки товару складає 90 календарних днів з моменту отримання авансового платежу, то продавцем порушені строки з 25.07.2012 р. по 27.09.2013 р. (день подачі позову до суду), тобто 429 днів *0,02 % (0,02 %*48150,00 =9,63) = 4131,27 грн. Приписами ч.1 ст.624 ЦК України передбачено, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Сума неустойки за невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо прострочення постачання товарів за вказаними договорами купівлі-продажу складає 9300,17 грн. На підставі ППВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходячи з вимог виваженості, розумності, справедливості суд, ураховуючи моральний стан позивачки, оцінює суму, яка б могла частково загладити її моральні страждання в 1000,00 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial