Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати незаконним і скасувати висновок органу опіки та піклування, а також рішення виконавчого комітету Знам'янської міської ради №451 від 12.12.2014 року про затвердження зазначеного висновку органу опіки та піклування про визначення місцем проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON], Одночасно просить визначити місце проживання дитини з ним, як з батьком. Вимоги обгрунтував тим, що 30.01.2009 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року вони проживають окремо у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, однак згоди щодо місця проживання дитини між ними не досягнуто. Після розірвання шлюбу у листопаді 2014 року дитина залишилася проживати з ним та перебуває на його утриманні і вихованні. Відповідач зловживає спиртними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, лікувалась від алкогольної залежності в Кіровоградському наркологічному диспансері. Рішенням виконавчого комітету Знам'янської міської ради від 12.2.2014 року № 451 затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] з матір'ю. Вважає рішення та висновок протиправними та такими, що шкодять інтересам дитини, оскільки відповідач не працює, свідомо ухиляється від виховання та утримання сина, не піклується про його духовний і фізичний розвиток, негативно впливає своєю поведінкою на психоемоційний стан дитини, у зв'язку із чим просив суд визнати незаконними і скасувати рішення виконавчого комітету Знам'янської міської ради від 12.12.2014 року № 451 та висновок про визначення місця проживання дитини з матір'ю, визначивши місце проживання дитини разом з батьком. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судовому засіданні, що відбулось за часом раніше, позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Позивач пояснив суду, що після ухвалення судом попереднього рішення, відповідач забрала дитину проживати до [INFO] разом з донькою від іншого шлюбу. Але оскільки відповідач знову почала вживати спиртні напої, її донька подзвонила йому і попросила забрати їх з малолітнім братом. Відтак, син знову проживає з ним, пішов в школу у м. Знам'янка. Відповідач турботи по відношенню до дитини не проявляє, його життям з тих пір не цікавиться. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Представник виконавчого комітету Знамянської міської ради як орган опіки та піклування у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, причина його неявки суду не відома. При цьому у судовому засіданні, що відбулося за часом раніше позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини з ним підтримав у повному обсязі. Заслухавши позивача, його представника, а також представника Органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінал медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] за № 4166/14 з КЗ "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.01.2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року сторони проживають окремо у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, однак згоди щодо місця проживання дитини між ними не досягнуто. З довідки голови правління ОСББ від 06.09.2016 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], з березня 2016 року проживає з батьком [PERSON] [ADDRESS] і перебуває на його утриманні. Навчається [PERSON] у 2-В класі НВК «Знам'янська ЗШ І-ІІІ ступенів №2 ліцей. З результатів діагностичного обстеження здійсненого відділом освіти виконавчого комітету Знам'янської міської ради 06.06.2016 року вбачається, що [PERSON] добре йде на контакт, до завдань проявляє стриману цікавість. При аналізі сімейної ситуації визначено її як сприятливу. При цьому, у дитини спостерігається емоційний конфлікт та приховане невдоволення сімейною ситуацією. Дитина намагається ідеалізувати сімейні стосунки, уникаючи розмов про неприємні для нього моменти. Хлопчик добре ставиться до батька, брата та сестри. Мама в його житті займає дуже вагоме місце, він за нею сумує. Але при цьому помітне занепокоїння дитини перебування поруч та якістю спілкування з нею. Відповідно до довідок та діагнозів, хлопчик має вроджену аномалію розвитку шлунково-кишкового тракту та являється інвалідом дитинства, потребує лікування 2 рази на рік та постійного спостереження лікарів. Батько дитини згідно з характеристиками, які надані з місця проживання та роботи, проживає за адресою: [INFO]. На його утриманні перебуває його син [PERSON], [INFO]. [PERSON] відзначається загальною культурою, моральними якостями, що слугують прикладом для наслідування. Користується повагою сусідів, жителів будинку, ввічливий, спокійний, не зловживає спиртними напоями. З 2007 року працює у Шевченківській вагонній дільниці на посаді провідника пасажирського вагону. За період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони. В колективі характеризується позитивно. Дисциплінарних стягнень та зауважень не має, Приймає участь у суспільному житті колективу. Його особисті суттєві риси: добросовісний, відповідальний, доручену роботу виконує сумлінно. Одружений. Його заробітна плата за період січень - серпень 2016 року складає 42903 грн. 04 коп. Знам'янським відділом поліції ГУНП в Кіровоградській області 24.03.2015 року за заявою [PERSON] про нанесення їй [PERSON] 15.03.2015 року тілесних ушкоджень, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене кримінальне провадження за №120151201160000534. Правова кваліфікація ч.1 ст.125 КК України. Рішення про закриття провадження чи направлення його до суду слідчим до теперішнього часу неприймалося. Мати дитини, як вбачається з карти стаціонарного хворого №4166/14 в період з 10.10.2014 року по 27.10.2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» одноразово з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання алкоголю. Також мати дитини - [PERSON], знаходиться на диспансерному обліку в Кіровоградському обласному наркологічному диспансері з 2010 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, постійне вживання, неодноразово лікувалась стаціонарно (7 разів), востаннє з 15.05.2014 року по 27.05.2014 року. На стаціонарне лікування зверталася самостійно. Повний курс лікування не закінчувала, виписувалась з відділення весь час в звязку з покращенням стану та відмовою від подальшого лікування. Згідно з актом обстеження умов проживання відповідача [PERSON] від 29.09.2016 року, остання проживає [INFO], у приватному будинку з господарськими зручностями. Умови проживання задовільні, відповідають санітарно-гігієнічним нормам, є умови для проживання дитини. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON], [INFO], свекруха відповідача, пенсіонер; [PERSON], [INFO], чоловік відповідача, військовослужбовець, [PERSON], [INFO], відповідач. Будинок належить [PERSON] В оселі пічне опалення, підведене водопостачання, всі кімнати вмебльовані. Перенісши тяжку хворобу, а саме ІПМК за геморогічним типом, відповідач знаходиться на інвалідному візку. Зі слів свекрухи [PERSON], в такому стані вона з червня поточного року. Не може взагалі обійтися без сторонньої допомоги, потребує подальшого лікування. Найбличжим часом родина має намір оформити їй групу інвалідності. На підтвердження вказаного вище захворювання [PERSON] до акту обстеження умов проживання долучено довідку Комунального закладу «Миргородський центр первинної медико санітарної допомоги від 31.08.2016 року, виписки з медичної картки стаціонарного хворого №11260 за 2016 рік, №607/6470. Довідка ТДВ «Миргородський хлібзавод» свідчить про те, що [PERSON] працювала у вказаному товаристві укладальником хлібобулочних виробів протягом трьох років, наказом від 21.04.2016 року звільнена за прогул на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Виконавчим комітетом Знамянської міської ради Кіровоградської області 23 листопада 2016 року з урахуванням стану здоров'я [PERSON], прийнято рішення, яким місце проживання малолітнього [PERSON] визначено разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обовязків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. За ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України). Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Перебування відповідача на обліку в Кіровоградському обласному наркологічному диспансері з 2010 року, з діагнозом: «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, постійне вживання» та не зняття її з обліку на час розгляду справи, свідчить про наявність у неї схильності до алкогольної залежності, що є виключною обставиною. З огляду на це та з урахуванням тих обставин, що наразі остання внаслідок тяжкого захворювання не може самостійно пересуватися і сама потребує стороннього догляду, тож не зможе самостійно піклуватися про дитину, а відповідач забезпечений житлом, має самостійний дохід, характеризується позитивно, син проживає разом з ним, суд, враховуючи інтереси дитини, приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком. Рішення виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області від 12.12.2014 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матірю [PERSON], як і сам висновок, суд вважає такими, що винесенні свого часу на підставі наданих та зібраних органом опіки та піклування доказів та висновків. Так, на час розгляду заяви про визначення місця проживання дитини, хлопчик постійно проживав разом з матірю за попередньою домовленістю з батьком. Для дитини були створені всі умови для розвитку, санітарний стан житла задовільний. Дослідженням методиста міського відділу освіти було встановлено, що у [PERSON] сформовано до матері позитивні взаємостосунки. Встановлені наразі судом обставини не можуть спростовувати рішення міськвиконкому, яке було прийнято відповідно до обставин, що склалися на той час та органу опіки не були відомі стосовно матері, які стали відомі під час розгляду справи. Крім того, позов у матеріальному змісті - це вимога до суду, яка стосується тих претензій, які пред'являються до особи, яка порушує або оспорює права позивача, право позивача має бути порушене конкретною особою відповідачем. Позов має бути адресним, тобто спрямованим проти конкретного відповідача, який згідно з вимогами законодавства має нести відповідальність за порушення прав позивача. У даному спорі виконавчий комітет Знам'янської міської ради має органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (ст. 45 ЦПК України), відповідачем є [PERSON] Таким чином оскільки зі змісту позову не вбачається порушення саме відповідачем прав позивача, зазначене є додатковою підставою для відмови у позові в цій частині. Також слід відзначити, що оспорюване рішення виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області на даний час є не актуальним, оскільки як відзначалось вище рішенням виконавчого комітету Знам'янської міської ради від 23.11.2016 року № 320 з урахуванням нових обставин затверджено висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з батьком. Суд відзначає, що майбутнє проживання дитини за місцем проживання батька, не впливає на обсяг прав матері та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Мати й надалі залишається законним представником дитини і має такий же обсяг прав. Відповідно до ч.1, 2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Outcome: partial