Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

В серпні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 146055,00 грн. В обґрунтування вказав, що з 23.02.2000 року до 09.02.2005 року, працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача, внаслідок чого захворів на професійне захворювання. За висновком МСЕК від 04.04.2019 року, позивачу встановлено 35 % втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням та третя група інвалідності. З переоглядом в березні 2020 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички, бажання та позбавлений можливості допомагати родині, а саме: відчуває виражену задишку при незначному фізичному навантаженні, сильний кашель з утрудненим відходженням слизового, в`язового харкотиння та сухий, біль та важкість у грудній клітці, загальну слабкість, швидку втому, головний біль, запаморочення, зниження слуху на обидва вуха, шум у вухах та інше. Ухвалою від 09 серпня 2019 року, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 12 вересня 2019 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року відмовлкено в задоволенні клопотань представника відповідача про розгляд справи в порядку позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, про зобов`язання позивача або його представника надати для огляду в судове засідання оригінали доказів, на підставі яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також визнання явки позивача [PERSON] в судове засідання обов`язковою. Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Перевіривши матеріали справи, суд, встановивши між сторонами правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] [INFO] (надалі по тексту - Позивач), працюючи на посаді підземного стовбурового по обслуговуванню дозатора, на шахті імені Леніна, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». Відповідно до висновку МСЕК від 04.04.2019 року, йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності 35% та встановлено третю групу інвалідності. З переоглядом в березні 2020 року. Що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги» серії 12 ААА №054496 виданою на ім`я Позивача. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці"державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характері тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв`язку із отриманням професійного захворювання, що призвело до встановлення 35 % втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, який встановлено безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 55 000,00 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно дост.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 гривень. На підставі ст. ст.23,1167 ЦК України,ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial