Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 03 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем. був укладений кредитний договір № 2782, відповідно до якого відповідач отримала кредит у суму 345 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 відсотків на рік, на строк до 07 серпня 2017 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом 09 листопада 2015 року становить у розмірі 349 802,39 грн., що складається із загальної суми простроченого кредиту (основного боргу) у розмірі 120 750,00 грн., загальної суми простроченого кредиту (основного боргу) у розмірі 138 000,00 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 59 510,60 грн., пені за період з 06 березня 2014 року по 09 листопада 2015 року у сумі 31 541,79 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 09 листопада 2015 року розмірі 349 802,39 грн., а також судовий збір. Під час розгляду справи по суті позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 27 жовтня 2016 року у розмірі 512 506,39 грн., що складається із загальної суми не простроченого кредиту у розмірі 57 500,00 грн., загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом у розмірі 201 250,00 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 102 162,00 грн., суми нарахованих відсотків за період з 01 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2016 року у розмірі 3 308,60 грн., загальної суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту у розмірі 30 244,52 грн., загальної суми пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 14 335,95 грн., загальної суми трьох відсотків річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу у розмірі 8 900,51 грн., загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основного боргу у розмірі 72 306,25 грн., загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам у розмірі 22 498,56 грн. (а.с. 132-140, том 1). Представник позивача Василюк Н.І. підтримала позовні вимоги. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що на теперішній час рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 7383 від 03 серпня 2012 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2782 від 03 серпня 2012 року у сумі 314 466,30 грн., яка виникла станом на 20 травня 2015 року відповідачем не виконано. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Підтримав письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 7383 від 03 серпня 2012 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2782 від 03 серпня 2012 року у сумі 314 466,30 грн., яка виникла станом на 20 травня 2015 року. У зв»язку з достроковим стягненням заборгованості за кредитним договором поза строком дії кредитного договору законом не передбачено нарахування процентів та пені. У разі задоволенні позовних вимог відповідач просила про застосування положень частини 3 ст. 551 ЦК України та зменшення розміру неустойки. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 03 серпня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 2782, відповідно до якого відповідач отримала кредит у суму 345 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 відсотків на рік на строк до 07 серпня 2017 року (а.с. 7-8, том 1). Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № 2782 від 03 серпня 2012 року станом на 09 листопада 2015 року становить у розмірі 349 802,39 грн., що складається з загальної суми простроченого кредиту (основного боргу) у розмірі 120 750,00 грн., загальної суми простроченого кредиту (основного боргу) у розмірі 138 000,00 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 59 510,60 грн., пені за період з 06 березня 2014 року по 09 листопада 2015 року у сумі 31 541,79 грн. (а.с.5-6, том 1). Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до уточненого позивачем розрахунку станом на 27 жовтня 2016 року утворилася заборгованість за кредитним договором № 2782 від 03 серпня 2012 року у розмірі 512 506,39 грн., що складається із загальної суми не простроченого кредиту у розмірі 57 500,00 грн., загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом у розмірі 201 250,00 грн., загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 102 162,00 грн., суми нарахованих відсотків за період з 01 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2016 року у розмірі 3 308,60 грн., загальної суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту у розмірі 30 244,52 грн., загальної суми пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 14 335,95 грн. загальної суми трьох відсотків річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу у розмірі 8 900,51 грн., загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основного боргу у розмірі 72 306,25 грн., загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам у розмірі 22 498,56 грн. (а.с.132-140, том 1). Представник позивача просила про стягнення станом на 27 жовтня 2016 року заборгованості за кредитним договором № 2782 від 03 серпня 2012 року, що складається,зокрема, із загальної суми не простроченого кредиту у розмірі 57 500,00 грн., загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом у розмірі 201 250,00 грн. Однак відповідач заперечувала проти утворення заборгованості по кредиту, посилаючись на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 7383 від 03 серпня 2012 року в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 2782 від 03 серпня 2012 року у сумі 314 466,30 грн., яка виникла станом на 20 травня 2015 року та складала з: 155 250,00 грн. - загальної суми не простроченого кредиту (основного боргу), 103 500,00 грн. - загальної суми простроченого кредиту (основного боргу), 36031,70 грн. - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 19 684,60 грн. - загальна сума пені (а.с.58-67, том 1). Рішенням Апеляційного суду м.Києва рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року змінено в частині визначення оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності, в іншій частині залишено без змін (а.с.4-6, том 2). Виходячи з наведеного, за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 7383 від 03 серпня 2012 року станом на 20 травня 2015 року заборгованість складала з: 155 250,00 грн. - загальної суми не простроченого кредиту (основного боргу), 103 500,00 грн. - загальної суми простроченого кредиту (основного боргу) на загальну суму 258 750,00 грн., та відповідно до уточненого позивачем розрахунку станом на 27 жовтня 2016 року утворилася заборгованість за кредитним договором № 2782 від 03 серпня 2012 року, що складає із загальної суми не простроченого кредиту у розмірі 57 500,00 грн., загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом у розмірі 201 250,00 грн. на загальну суму 258 750,00 грн. Отже, заборгованість складається із суми не прострочених та суми прострочених платежів, однак загальна сума заборгованості є незмінною, тому при вирахуванні із суми заборгованості станом на 27 жовтня 2016 року суми заборгованості станом на 20 травня 2015 року (258 750,00 грн. - 258 750,00 грн. = 0 грн.), суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми не простроченого кредиту у розмірі 57 500,00 грн., суми прострочених платежів за кредитом у розмірі 201 250,00 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги про загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 102 162,00 грн. та суми нарахованих відсотків за період з 01 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2016 року у розмірі 3 308,60 грн. Однак відповідач заперечувала проти стягнення заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, оскільки рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором № 7383 від 03 серпня 2012 року, тому нарахування процентів та пені законом не передбачено. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У справі, яка переглядається, кредитним договором передбачено сплату процентів на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-157цс16 від 25 травня 2016 року, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Судом перевірено розрахунок відсотків за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: загальна заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом становить у розмірі 102 162,00 грн. та заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 01 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2016 року становить у розмірі 3 308,60 грн. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту у розмірі 30 244,52 грн. та пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 14 335,95 грн. Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 5.1 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,0493 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Судом перевірено розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту та встановлено, що розрахунок зроблено з урахуванням умов кредитного договору: пеня за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту становить у розмірі 30 244,52 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом становить у розмірі 14 335,95 грн. Відповідач просила про застосування положень частини 3 ст. 551 ЦК України та зменшення розміру неустойки. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що загальна сума заборгованості за тілом кредиту складає у сумі 258 750,00 грн., заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 102 162,00 грн. та суми нарахованих відсотків за період з 01 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2016 року - 3 308,60 грн., суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені. Відповідачем також не доведено наявність інших обставин, які мають істотне значення. Позивач просить про стягнення інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основного боргу у розмірі 72 306,25 грн., інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам у розмірі 22 498,56 грн. За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур'єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Тому за прострочення виконання зобов'язання щодо повернення кредиту за період з грудня 2013 року по вересень 2016 року, з урахуванням суми заборгованості за кредитом грн. та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 72 306,25 грн. Також судом перевірено розрахунок інфляційних втрат по відсоткам та встановлено таке. За прострочення виконання зобов»язання по сплаті відсотків за користування кредитом за період 31 жовтня 2013 року по 30 вересня 2016 року, з урахуванням суми заборгованості за відсотками та індексів інфляції сума інфляційних втрат становить у розмірі 22 498,56 грн. Позивач просив стягнути три відсотки річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу у розмірі 8 900,51 грн. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Так, з урахуванням суми щомісячного платежу за кредитом у розмірі 5 750,00 грн. та строку прострочення - за період з 05 листопада 2013 року по 05 жовтня 2016 року три відсотки річних складають у розмірі 8900,51 грн. З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково: стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (код ЄДРПОУ 09322277, МФО 322669, р/р № 37392500606756 в територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10026/0187 філії - Головного управління по місту Києву та Київській області Акціонерного товариства «Ощадбанк» місцезнаходження за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-а) заборгованість за кредитним договором № 2782 від 03 серпня 2012 року станом на 27 жовтня 2016 року, що становить у розмірі 253 756 (двісті п'ятдесят три тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 39 коп., що складається із загальної суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 102 162,00 грн., суми нарахованих відсотків за період з 01 жовтня 2016 року по 26 жовтня 2016 року у розмірі 3 308,60 грн., загальної суми пені за несвоєчасну сплату основного боргу по кредиту у розмірі 30 244,52 грн., загальної суми пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 14 335,95 грн. загальної суми трьох відсотків річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу у розмірі 8 900,51 грн., загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основного боргу у розмірі 72 306,25 грн., загальної суми інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам у розмірі 22 498,56 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 7 689,66 грн. (а.с.4,136) відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру за подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором, виходячи з такого розрахунку. Оскільки загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі у розмірі 253756,39 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 3766,95 грн. (253756,39 грн. х 100 : 512 506,39=50%х7 689,66 грн.). Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 3766,95 грн. Також позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 грн. за подання апеляційної скарги. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: partial