Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач у грудні 2015 року звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Обґрунтовуючи позовну заяву зазначала, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 09.11.1996 року, від шлюбу подружжя має трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З огляду на те, що діти проживають разом з позивачем, а відповідач не надає належної матеріальної допомоги, просила суд стягнути на її користь з нього аліменти на малолітнії дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 30% від його місячної заробітної плати з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дружини в розмірі 1500 гривень щомісячно. з дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] трьох років, оскільки вона отримує тільки щомісячну допомогу на дитину. У судове засідання позивач не з'явилась, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження від 31.05.1997 року, 25.03.2005 року та від 29.01.2015 року відповідно (а.с.4-6). Спору між сторонами щодо місця проживання дітей немає, вони проживають разом з матір'ю. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно наданих відоцтв про народження малолітніми дітьми є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тоді як [PERSON], [INFO], вже є повнолітнім. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, які заслуговують на увагу суду, не здобуто таких доказів і у ході судового розгляду справи, зокрема відповідачем надано суду доказів наявності постійного (офіційного) місця роботи. Як вбачається зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 вересня - 1455 гривень. З огляду на викладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, що буде справедливим та достатнім порівнюючи обов'язки кожного із батьків щодо спільних дітей, оскільки і позивач у справі зобов'язана також утримувати дітей матеріально. В частині пред'явлених позивачем вимог про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення [PERSON] трьох років суд виходить з наступного. Частиною 2 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень. З огляду на викладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 750 гривень щомісячно, що буде справедливим та достатнім, виходячи з розрахунку середньої місячної заробітної плати (доходу) відповідача та прожиткового мінімуму на одну працездатну особу встановленого законом. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial