Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

У вересні 2014 року представник позивача звернувся в суд з зазначеним позовом. Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № 4-131102-н від 08 листопада 2013 року, який був укладений між КС "Народний кредит" та [PERSON], останній був наданий кредит в сумі 3 500,00 гривень строком на 24 місяці. Умовами Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти та частину кредитну в терміни та в розмірах не менше ніж вказано у графіку платежів. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору плата за користування кредитом на умовах дотримання графіку погашення кредиту становить тобто 0,22% денних на суму залишку по кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 3.1. Договору встановлено, що при визнанні кредиту кредитом з підвищеним ризиком вартість кредиту може бути змінена на підставі п.1.1 Додаткового договору до Кредитного договору. Згідно з п.1.1 Додаткового договору до Кредитного договору у разі прострочення кредиту та визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком та встановлюється процент у розмірі 365% річних. Пунктом 5.4.3 передбачена можливість дострокового розірвання кредитного договору у разі невиконання його умов. Станом на 03 грудня 2014 року заборгованість відповідача складає 10414 гривень 61 копійку, з яких: - 3500 гривень 00 копійок - сума боргу за тілом кредиту; - 4986 гривень 00 копійок - сума боргу за процентами; - 1750 гривень 00 копійок - штраф; - 178 гривень 61 копійка -пеня; Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Дослідивши матеріали справи та наявні докази суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення згідно з положеннями ст. 169 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач та відповідач 30 квітня 2014 року уклали кредитний договір на суму 3 500,00 грн. терміном на 24 місяці, що підтверджується наданою суду копією кредитного договору № 9-140411/н, графіком розрахунків та додатковим договором до Кредитного договору (а.с. 9-10) Умовами Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язується щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти та частину кредитну в терміни та в розмірах не менше ніж вказано у графіку платежів. Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 03.12.2014 року мала наступну заборгованість : - 3500 гривень 00 копійок - сума боргу за тілом кредиту; - 4986 гривень 00 копійок - сума боргу за процентами; - 178 гривень 61 копійка - пеня. Розрахунок зазначеної заборгованості складений Позивачем у відповідності до чинного законодаства та умов договору, а тому може бути покладений в основу судового рішення. Що стосується вимог про стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 1750 гривень, то суд, враховуючи положення чинного законодавства щодо недопустимості стягнення двох видів неустойки за одне й те саме порушення зобов'язань, вважає необхідним відмовити у його стягненні з Позичальника на рівні зі стягненням пені за ті ж порушення зобов'язань. Так, у відповідності до п.7.3 Кредитного Договору у разі своєчасного ненадходження планового платежу згідно з графіком, на суму заборгованості нараховується пеня в розмірі 0,5% щодня. Пунктом 7.4 встановлено, що у разі прийняття кредитодавцем рішення про стягнення процентів за користування кредитом суми кредиту в судовому порядку внаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань, встановлених п.2.3 та п.5.1 до Позичальника застосовується штраф у розмірі 50% від суми фактичного залишку кредиту на день прийняття кредитодавцем рішення про стягнення простроченої заборгованості у судовому порядку. Таким чином, фактичне за одне й те ж порушення позичальником договору (прострочення платежів) договір передбачає два види неустойки: і пеню, і штраф, що суперечить чинному законодавству. Інших, передбачених п.5.1, підстав для стягнення штрафу з Відповідача Позивачем не зазначено. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial