Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, який уточнила заявою від 12 серпня 2015 року (а.с.18) та просила розірвати шлюб між сторонами, що був укладений 12 червня 1999 року та зареєстрований Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області, актовий запис № 36. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного розгляду порядку розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про розгляд справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідно ним правовідносини. З позовної заяви вбачається, що фактично шлюб між сторонами розпався та будь-які шлюбні стосунки між ними не підтримуються, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони у справі мають спільних дітей [PERSON], [INFO] (а.с.4) та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Правовідносини між сторонами врегульовані та відповідають наступним нормам сімейного права. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України; ч. 3 ст. 105 СК України; ч. 1 ст. 110 СК України). Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Враховуючи фактичні обставини справи, положення норм матеріального права якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову зважаючи на наступне. Як встановлено в ході розгляду даної справи, фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинені і продовження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд вважає, наявні підстави для задоволення позову в цій частині. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про залишення на її вихованні дочки [PERSON], [INFO], адже остання, на час винесення даного рішення суду, є повнолітньою особою, у звязку з чим вирішення питання про перебування її на вихованні будь-кого зі сторін є недоцільним. Також, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 200 гривень з огляду на таке. За змістом ст. 84 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про\~ надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у\~встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера,\~платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому\~недопустимими є документи, які не відповідають\~ встановленим вимогам, наприклад\~ особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Окрім цього, так як позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог на підставі приписів ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору у розмірі 243,60 гривні та витрат пов'язаних з розміщенням оголошень в друкованих засобах в розмірі 1 200 гривень, а всього 1 443,60 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial