Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом. В позові вказує, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання вказаної дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 26.12.2016 року, і до закінчення навчання. В судове засідання сторони не явилися, позивач просила справу розгялдати без її участі. При цьому, у минулому судовому засіданні відповідач позов не визнав, вказуючи на те, що дитина сторін не проживає з позивачем. Через ненадання відповідачем, який не має статусу підприємця, інформації щодо його адреси відповідна судова повістка була йому надіслана за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Отже, у порядку ст. 223 ч.3 п. 1 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності учасників справи. У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно до вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [PERSON], [INFO], є повнолітньою дитиною відповідача та позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] При цьому, дитина сторін навчається у Інституті філології Київського національного університету ім. Т.Г. Шевченка, є студентом 2 курсу, що підтверджується довідкою з місця її навчання від 19.09.2017 року. Наразі, [PERSON] проживає окремо від батьків у м. Києві, де й зареєстрована, що не оспорювалося сторонами та узгоджується із відомостями паспорта [PERSON] При цьому, третя особа власними письмовими поясненнями підтвердила вказане, зазначаючи, що проживає у іншому місці через навчання, поза межами якого проживає з позивачем, на безпосередньому утриманні якої й знаходиться. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача є обґрунтованими та законними, зважаючи на те, що суду не було надано доказів того, що відповідач об'єктивно позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу своїй доньці. Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. При визначені їх розміру суд враховує матеріальне становище, стан здоров'я сторін, їх дитини (доказів інвалідізації, обмеження працездатності чи перебування когось на лікарському обліку або наявності захворювань суду надано не було), а тому вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, зважаючи на рівний обов'язок батьків щодо їх участі у утриманні дитини, на достатність, на думку суду, вказаного розміру та й на те, що розмір стягуваних аліментів не буде становити чи перевищувати й половини заробітку (доходу) відповідача. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви ( ч.1 ст. 191 СК України). Натомість, стороною позивача суду не було надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати ( ч.2 ст. 191 СК України), тому суд не присуджує аліменти за минулий час. На підставі викладеного,

Outcome: partial