Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

В квітні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньою донькою. В обґрунтування позовних вимог вказав, що від шлюбних відносин сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . 30 травня 2017 року рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу шлюб між сторонами було розірвано. Дитина залишилася проживати з матір,ю і проживає окремо від нього. Відповідачка чинить перешкоди в його спілкуванні з дитиною, не відповідає на його телефонні дзвінки, також не відповідає на дзвінки його батьків, приховує від нього доньку, не надає можливості з нею побачитись, поговорити, приховує інформацію про стан здоров`я дитини, розвитку, її потреб та інше. В зв`язку з чим позивач просить визначити спосіб його участі у вихованні доньки [PERSON] , наступним чином: побачення щоп`ятниці з 18.00 години до 20.00 години неділі за місцем його проживання ( [ADDRESS] ), а також під чай його щорічної відпустки. Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 16 червні 2020 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала, просила відмовити в повному обсязі у задоволенні позову. Вказала, що відповідач не має свого житла, де міг би спілкуватись з малолітньою донькою. За адресою в якій він бажає спілкуватись [ADDRESS] мешкає громадянка [PERSON] , яка постійно хворіє на невиліковні хвороби. З метою зменшення розміру аліментів на дитину позивач оформив фіктивне опікунство на цю особу з метою отримати після її смерті житло з подальшою передачею цього житла у секту « Сироїдів ». Позивачка підозрює, що позивач умисно намагається забрати малолітню дитину з метою завдання шкоди її здоров`ю через контакт з хворою людиною. Після рішення суду про стягнення аліментів на доньку, відповідач продовжував відмовлятися надавати матеріальну допомогу на її утримання. Крім того, намагався відповідачку та їхню малолітню доньку примусити вступити в секту «Сироїдів», забороняв їм пити кип`ячену воду, їсти варену їжу, робити планові та протигрипозні медичні щеплення для дитини, так як це суперечить його релігійним уподобанням. З метою захисту доньки відповідачка розірвала шлюб, донька залишилася мешкати з нею. Перебування позивача у секті «Сироїдство» може негативно може вплинути на життя та здоров`я їхньої п`ятирічної доньки, оскільки сира їжа без будь-якого впливу на них вогню або пари, некип`ячена вода та сирі продукти харчування можуть завдати шкоду їхній доньці, яка страждає на алергію і гостро реагує на певні білкові речовини, які лише при термічній обробці змінюються настільки, що імунна систем алергіка на них не реагує і їжа перетравлюється без ускладнень. Сироїдіння не може застосовувати у дітей, оскільки не забезпечує надходження повноцінних білків, як і є у молоці, яйцях, рибі, м`ясі і організм перебуває у стані хронічної білкової недостатності, наслідком якої може виникнення багатьох патологічних станів та хвороб, отже дії відповідача загрожують життю та здоров`ю дитини. 19 травня 2020 року відповідачка [PERSON] звернулася із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування, посилаючись на аналогічні обставини, викладені у відзиві, вказала, що дії батька та його спосіб життя і харчування за способом «сироїдіння» створюють загрозу життю та здоров`ю їх доньки. Крім того, відповідач не проявляє батьківської турботи до доньки, не піклується про неї, не приймає участь у її вихованні та утриманні, не цікавиться життям та здоров`ям доньки. Станом на кінець 2019 року відповідач заборгував по аліментам 60972 грн.54 коп., при цьому жодних додаткових коштів на лікування та виховання доньки він не надає. З метою зменшення сплати аліментів на утримання дитини, відповідач взяв опіку над іншою особою, що не є членом їхньої родини. Ухвалою суду 09 липня 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою суду 04 листопада 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог орган опіки та піклування виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради. Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним - [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, вказавши, що на теперішній час ним погашено більшу частину боргу по аліментам, крім того він регулярно сплачую поточні нарахування. Бажає спілкуватись з дитиною, проводити з нею час, усвідомлює, що дитина має хронічні захворювання і їй протипоказано харчування сирими продуктами. Зустрічний позов [PERSON] про позбавлення його батьківських прав не визнав в повному обсязі, просив відмовити в його задоволенні. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним - [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вимог первісного позову, вказавши, що дитина батька не знає, не пам`ятає, і вона як мати боїться за життя та здоров`я доньки, оскільки позивач доглядає за літньою хворою людиною, яка може завдати шкоди їх дитині. Крім того, позивач харчується сирими продуктами, що категорично заборонено за станом здоров`я їх дитині, тому вона категорично проти зустрічей батька і дитини. Просила задовольнити зустрічний позов, позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дитини, посилаючись на обставини викладені у відзиві та зустрічному позові. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради в судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав заперечували, просили рішення по справі прийняти з урахуванням висновку виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, вважали недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] . Представник третьої особи - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу до судового засідання не з`явися, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просили рішення по справі прийняти з урахуванням висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 21.09.2013 року, а/з 463 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітньою доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 жовтня 2014 (а.с.6). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.11.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на неповнолітню дитину-доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 28 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 28 вересня 2016 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] ,трирічного віку.(а.с.65-67). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 61). Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради за №2276 від 06.02.2020 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 02.12.2014 року по теперішній час. (а.с.69). Згідно акту обстеження умов проживання від 12.06.2020 року, складеного спеціалістом служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу та фахівцем із соціальної роботи Криворізького центру соціальних служб для сім,ї, дітей та молоді за адресою проживання: [ADDRESS] створені належні умови для дитини, [PERSON] . Для дівчинки виділене окреме ліжко для сну, є місце для навчання, книжки, іграшки, одяг відповідного віку та сезону, дитячі гігієнічні засоби, в наявності приготовані страви (а.с.109). Відповідно до довідки Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10 грудня 2019 року за № 13.13.34/13303 по виконавчому листу №2/212/2832/16 від 27.12.2016 року виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.02.2020 року наявна заборгованість у загальному розмірі 60972,54 грн. (а.с. 64). Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення в Металургійному районі м. Кривого Рогу від 06.03.2020 року, [PERSON] перебуває на обліку в Металургійному УПСЗН м. Кривий Ріг та отримує на [PERSON] , [INFO] виплати працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом І групи з 19.11.2018 року по 28.02.2044 р. включно у розмірі 33,73 грн. (а.с.107). Вирішуючи заявлені зустрічні позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав позивача за первісним позовом, оскільки їх задоволення повністю виключає задоволення первісного позову, суд виходить з наступного. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаних вимог позивачем не надано належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача щодо умисного злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків. Також позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Відповідно висновку служби у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті Кривому Розі ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , управління служби у справах дітей вважає за не доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с.119). Суд приймає до уваги вказаний висновок органу опіки і вважає його належним чином вмотивованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Як вбачається із вказаного висновку, батько [PERSON] повністю усвідомив своє помилкове ставлення до виховання дитини, з ним проведено профілактично - роз`яснювальну роботу з питань відповідального батьківства та неприпустимості нав`язування своїх ідей іншим людям насильником способом. Проаналізувавши всі надані докази в обґрунтування зустрічного позову у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батьком щодо належного виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Вирішуючи позовні вимоги за первісним позовом щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, суд вважає їх такими, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати і батько дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Зі ст. 57 СК України вбачається, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до змісту ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Частина 3 ст.11 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства » передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось відповідачкою за первісним позовом, що [PERSON] дійсно чинить перешкоди батьку у спілкуванні з дитиною, категорично не бажаючи надавати батьку можливість зустрічей з донькою з підстав страху за життя та здоров`я дитини. У зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між сторонами і така ситуація не надає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі. Це зумовлює необхідність вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку одного з батьків дитини. Суд вважає, що спілкування батька з донькою буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні доньки та регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу від 01.07.2020 року № 7/01-29/2198 відповідно до якого органу опіки та піклування вважав за доцільне визначити наступний порядок участі батька [PERSON] у вихованні, спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , а саме: кожну п`ятницю по 2 години разом з матір`ю. Суд погоджується із вказаним висновком та вважає його таким, що відповідає якнайкращим інтерсексам дитини, а зустрічі дитини з батьком мають відбуватись виключно у присутності матері з огляду на малий вік дитини, особливості її стану здоров`я та тривалий час відсутності спілкуванні з батьком. За таких підстав, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання дитини, при цьому судом встановлено, що батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею підлягають частковому задоволенню та з урахуванням забезпечення інтересів дитини, суд визначає спосіб участі [PERSON] у вихованні доньки - [PERSON] , наступним чином: побачення щоп`ятниці з 18.00 години до 20.00 години у присутності матері у місці мешкання дитини або у місці мекання батька, за його вибором. На підставі викладеного,

Outcome: partial