Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Укрлісекспорт», та просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі за березень 2014 року у розмірі 780,32 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 12217,92 грн. та матеріальні затрати у розмірі 100 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що після звільнення відповідач не провів з нею розрахунки по заробітній платі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення по обставинам справи. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повному обсязі, надав письмові заперечення на позовну заяву, просив відмовити в задоволені позовної заяви в повному обсязі. Судом встановлено, що 02.12.2013 року позивач була прийнята на роботу Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Укрлісекспорт», що підтверджується трудовою книжкою [PERSON], серії [NUMBER]. 20 березня 2014 року позивач була звільнена з роботи Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «Укрлісекспорт», за власним бажанням на підставі п. 4 ст. 36 УЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою [PERSON], серії [NUMBER]. Відповідно до довідки № 25 виданої 01.12.20014 року Дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями «Укрлісекспорт» встановлено, що загальна сума доходу [PERSON] за період з 02.12.2013 року по 20.03.2014 рік становить 4821,12 грн., та сума заробітної плати за березень 2014 року становить 437,68 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно із ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у день звільнення, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як вбачається з матеріалів справи, на момент звільнення позивача, відповідач мав перед ним заборгованість по заробітній платі у розмірі 780 грн. 32 коп. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд визначає зазначену суму без утримання прибуткового податку з громадян та інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за березень 2014 року позивачу нараховану частково заробітну плату в розмірі 437,68 грн., іншу частину заробітної плати відраховано в рахунок оплати за виготовлені дерев'яні двері позивача що підтвердила представник відповідача в судовому засіданні, але факти отримання позивачем дверей в кількості 2 штук наявними в матеріалах документами не підтверджується, в свою чергу позивач в судовому засіданні підтвердила факт отримання дверей та зазначила, що виплатила в повному обсязі вартість дверей, а тому відповідач не в повному обсязі виплатив заробітну плату позивачці. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 780,32 грн. заробітної плати та середній заробіток в зв'язку з невиплатою заробітної плати, який становить 12217 грн. 92 коп. Вимоги щодо стягнення з відповідача 100 грн. за надання виписки по рахунку позивачки не підлягають задоволенню, оскільки не виникають з трудових правовідносин. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 243,60 гривень судового збору.

Outcome: partial