Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що 03 березня 2008\~року між Акціонерним товариством «Індекс Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» та [PERSON] був укладений\~кредитний договір № 080/701080, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 23150,00 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,68% на рік на термін до 02.03.2015 року. 02.07.2009 року між сторонами укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору, відповідно до якого, строк користування продовжено до 01.03.2018 року. В забезпечення виконання зобовязання за договором № 080/701080 між Акціонерним товариством «Індекс Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» та [PERSON] 03.03.2008 року було укладено договір поруки. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит [PERSON], натомість відповідач не виконує свої обов'язки за кредитним договором, внаслідок чого станом на 21 жовтня 2015 року виникла заборгованість 9670,99 (Долар США), що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 21.988927 грн. Вказана заборгованість складається із заборгованості по кредиту в розмірі 7774,40 (Долар США), прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 1245,03 (Долар США), нараховані відсотки в розмірі 55,45 (Долар США), прострочені відсотки в розмірі 351,84 (Долар США), а також нарахована пеня в розмірі 244,27 (Долар США). Позивач з урахуванням позовних вимог просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість по кредитному договору № 080/701080 від 03.03.2008 року в сумі 9670,99 (Долар США), що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 21.988927 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 3325, 69 грн. В судове\~засідання представник позивача не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник відповідачів [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідачів, проти задоволення позову заперечував та клопотав про стягнення витрат по відшкодуванню юридичної допомоги в сумі 3825,00грн. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобовязальних правовідносинах. Так, між Акціонерним товариством «Індекс Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 080/701080, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 23150,00 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,68% на рік на термін до 02.03.2015 року (а.с.5,6). 02.07.2009 року між сторонами укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору, відповідно до якого строк користування продовжено до 01.03.2018 року (а.с.8). В забезпечення виконання зобовязання за договором № 080/701080 між Акціонерним товариством «Індекс Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Креді [PERSON]» та [PERSON] 03.03.2008 року було укладено договір поруки (а.с.12). Відповідно до умов кредитного договору позивач зобовязаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобовязання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобовязувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобовязання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході судового розгляду справи відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, передбачені кредитним договором, тобто не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та не повертає суми отриманого кредиту, не погашає всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору. Судом також встановлено, що відповідач належним чином ознайомлений зі змістом кредитного договору, що засвідчується його особистим підписом; його умови ним не спростовуються. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобовязань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Станом на 21 жовтня 2015 року виникла заборгованість 9670,99 (Долар США), що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 21.988927 грн. Вказана заборгованість складається із заборгованості по кредиту в розмірі 7774,40 (Долар США), прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 1245,03 (Долар США), нараховані відсотки в розмірі 55,45 (Долар США), прострочені відсотки в розмірі 351,84 (Долар США), а також нарахована пеня в розмірі 244,27 (Долар США). Що стосується розрахунку розміру заборгованості за кредитним договором, то відповідачами не надано належних, допустимих та переконливих доказів, відповідно до вимог ст.ст.\~10,\~11,\~57-61 ЦПК України, які б спростовували доводи позивача. Кредитний договір між сторонами по даній справі про отримання позичальником кредиту в іноземній валюті не суперечить положенням\~ст. 524 ЦК України\~та умовам зазначеного договору від 03 березня 2008\~року, з якими під час укладання погодився [PERSON] Відсутні відомості про те, що даний договір визнано недійсним, розірвано або припинено. Відповідно до положень п.10 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. №5\~Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин\~передбачено, що згідно зі\~ст. 99 Конституції України\~грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а\~ст. 192 ЦК України передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК. Згідно із\~ст. 192 ЦК, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України\~гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземною валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч.1,3 ст. 533ЦК). Судом встановлено, що зобов`язання сторін у спірному кредитному договорі виражені в іноземній валюті\~доларах США. Відповідно до\~ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Стаття 2 Закону визначає терміни «кошти» - як гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Згідно із ч.1\~ст. 49 ч.1 цього Закону, як кредитні у цій статті розглядаються операції, зазначені у п.3 ч.1 та у п.п.3-7 ч.2\~ст. 47 цього Закону. Відповідно до частини першої\~статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 № 15-93валюта\~України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов`язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України. Відтак вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України). Крім того, як вже зазначалось, стягнення заборгованості, в т.ч. боргу по кредиту, відсотків за користування кредитними коштами може відбуватись в іноземній валюті з дотриманням вимог Декрету КМУ\~Про систему валютного регулювання та валютного контролю\~від 19.02.1993р. №15-93. Зазначене кореспондується з вимогами п. 5.2. кредитного договору. Що стосується вимог щодо стягнення пені, то вони підлягають до стягнення у національній валюті гривні, оскільки вищезазначені положення Декрету КМУ не підлягають до застосування при вирішенні цього питання. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Стосовно вимоги про солідарне стягнення заборгованості з боржника і поручителя суд зазначає наступне. За положеннями\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до змісту ст. ст.\~559,\~598 ЦК України\~припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. В розумінні указаних норм до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Згідно з матеріалами справи 02.07.2009 року між кредитором та боржником [PERSON] укладено договір про внесення змін і доповнень до кредитного договору, відповідно до якого строк користування кредитними коштами продовжено до 01.03.2018 року. Тобто збільшився період виконання зобов`язання, а отже і обсяг відповідальності поручителя. Згоди на таку зміну зобов`язання поручитель [PERSON] не надавала. Припинення договору поруки з мотивів збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди передбачено законом і не потребує додатково судового рішення, в зв'язку з чим, враховуючи договір поруки припиненим суд вважає, що у стягненні з [PERSON] боргу по кредиту від 03 березня 2008\~року як із поручителя, слід відмовити. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Креді [PERSON]» підлягає стягненню судовий збір в розмірі -3325,69 грн., оскільки відповідно до п. 10 ч. 1 ст.10 Про судовий збір від сплати судового збору звільнені позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а [PERSON] не є позивачем у даній справі, відтак звільненню від сплати судового збору не підлягає. Стосовно клопотання представника відповідачів про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст.. 84 ЦПК витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги\~адвоката\~або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] 2000,00 грн. за надану юридичну допомогу, що підтверджується відповідною квитанцією № 4 від 29.01.2016 р. Розрахунок затраченого часу по веденню даної цивільної справи судом перевірено, встановлено, що він є обґрунтованим. Крім того в матеріалах справи містяться договір про представництво в цивільному процесі від 29.01.2016 р. та додаткова угода до нього, ордер серії ЧК №033216 від 29.01.2016 р. Відтак оскільки в задоволенні позову в частині вимог до [PERSON] судом було відмовлено, то витрати на правову допомогу понесені відповідачкою підлягають стягненню з позивача. Разом з тим, оскільки позовні вимоги до [PERSON] задоволені повністю, то витрати понесені ним на правову допомогу компенсації не підлягають. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 6, 526, 527, 530, 627, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial