Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ,мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі , після розірвання шлюбу дитину залишено на проживання та виховання з нею. Відповідно до рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.04.2013 року постановлено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітної дитини в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивач зазначила, що відповідач є працездатною, молодою людиною, має постійне місце праці. Добровільно додаткову матеріальну допомогу дитині не надає на придбання одягу, оплату додаткових освітніх послуг та інших необхідних для дитини речей. Просила суд при визначенні нового розміру аліментів на утримання дитини врахувати те , що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на дитину розмір витрат на їх утримання значно зріс, вона самостійно змушена нести всі витрати, вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2360 грн. на дитину щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, попередньо подавши заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримала, просила задоволити (а.с 13). В судове засіданні відповідач не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи без його участі (а.с.42)., а також подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вимоги позову визнав частково, вказав, що його сукупний дохід у місяць становить 4000 грн., він є єдиним годувальником у сім`ї, на його утриманні знаходяться ще дві неповнолітні дочки, одна з яких потребує систематичного медичного обстеженя та лікування, оскільки має вроджену ваду сечовидільної сиситеми та хвороба нирки, на підтвердження чого долучив виписками із медичної картки (№3652/19 від 26.04.2019 №9131/19 від 27.09.2019; №12580/19 від 20.12.2019; ) зазначив, що його дружина є інвалідом 3-ї групи з дитинства і довічно, не працює. Просив суд при визначенні нового розміру аліментів врахувати його матеріальне становище та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ст.76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.04.2013 року постановлено рішення , яким стягуються з відповідача [PERSON] аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітної дитини- [PERSON] [INFO] аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.3-5). У відповідності до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів з врахуванням положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суд враховує при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд при визначенні розміру аліментів зазначає, що при визначенні розміру аліментів він керується нормами Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» щодо визначення прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, оскільки відповідно до ч.3ст.3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв`язку із змінами, внесенимизаконом№2037-VIII від 17.05.2017у редакцію ч.2ст. 182 Сімейного кодексу України,визначений рішенням суду від 14.04.2014 розмір аліментів, є нижчим, ніж встановлено законом, згідно з яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить : з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів (минуло більше семи років) до часу звернення до суду з даним позовом, змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає. За твердженням позивачки, аліментів визначених рішенням суду від 25.04.2013р. в розмірі 500грн. в місяць, не вистачає для повноцінного забезпечення потреб та інтересів дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує підтвердження рівня матеріального становища відповідача, який на даний час має постійне місце роботи, сталий дохід. Згідно з довідкою про доходи, яку надав відповідач, його сукупний дохід за шість календарних місяців ( 1.09.2019 по 29.02.2020) становить 26832,40 грн. ( а.с. 24), на його утриманців є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 22-23), одна з яких потребує систематичного медичного обстеженя та лікування, оскільки має вроджену ваду сечовидільної сиситеми та хвороба нирки, на підтвердження чого долучив виписками із медичної картки (№3652/19 від 26.04.2019 №9131/19 від 27.09.2019; №12580/19 від 20.12.2019; ). А також те, що його дружина - [PERSON] є інвалідом 3-ї групи з дитинства і довічно ( а.с. 25), не працює. Так, ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки утримувати дитини є обопільним обов`язком батьків, тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти у новому розмірі з відповідача [PERSON] в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] , в твердому грошовому розмірі по 1150 грн. щомісячно, що становить 50 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, а відтак позов підлягає до часткового задоволення. На думку суду вказаний позивачем розмір аліментів є справедливими та достатнім на час постановлення рішення саме для забезпечення прав дітей в даній справі. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840,80грн. судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial