Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 07 жовтня 2010 року. Від даного шлюбу сторонимають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 13.11.2006 року на користь позивача були стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини, в розмірі ? частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, щомісячно, починаючи з 24.10.2006 року. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач не має можливості забезпечити дитину всім необхідним, оскільки дитина постійно хворіє, а її лікування потребує додаткових витрат. А тому позивач, враховуючи матеріальне становище відповідача, який являючись приватним підприємцем, має дохід, який повністю витрачає на власні потреби, звернулася до суду із позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини та просила стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] підтримали позовні вимоги. Просила змінити розмір стягуваних аліментів із частки від доходів та стягнути аліменти у розмірі 1 000 грн. щомісячно, оскільки на утримання дитини вона витрачає в середньому 2 500 грн. щомісяця. Вказувала, що відповідач має мінливий дохід, який є достатнім для сплати такого розміру аліментів, інших утриманців він не має, однак не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, витрати на яку весь час зростають пропорційно віку дитини. У судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] визнали позовні вимоги частково та пояснили, що не відповідає дійсності той факт, що він ухиляється від утримання своєї дочки, так як постійно перераховував кошти на ім'я колишньої дружини, однак в даний час він офіційно не працює, має дохід, розмір якого постійно коливається, оскільки отримав контузію під час участі в бойових діях в зоні проведення АТО, а тому не має змоги офіційно працевлаштуватися, а група інвалідності на даний час йому не встановлена, тому просив суд стягувати з нього розмір аліментів, що не перевищує 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше ніж по 600 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторін, вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав: Із свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON], народилася [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 10, та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]; Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 13.11.2006 року з [PERSON], стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття щомісячно. Згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 07.10.2010 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачці залишено дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] про зміну розміру аліментів підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач по справі [PERSON] має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, яка потребує витрат пов'язаних з лікуванням, оскільки перебуває на «Д» обліку, та на даний час він отримує мінливий дохід. При цьому суд враховує обставини, що передбачені ч.1 ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальний стан на даний час відповідача, а також матеріальне становище позивача, що в середньому становить 2 500 грн. Водночас, визначений позивачем розмір аліментів у вигляді 1 000 грн. - належить зменшити, враховуючи, що на час розгляду справи судом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 01 травня 2016 року становить 1 531 грн., а з 01 грудня 2016р. становитиме 1 637 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дитини обоє батьків, але при цьому суд, визначаючи розмір аліментів враховує й ту обставину, що відповідач не має стабільного заробітку та має незадовільний стан здоров'я, що стверджується медичними документами, а тому визначає до сплати суму в розмірі 700 грн. щомісячно. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: partial