Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги мотивував тим, що 27.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON]) було укладено кредитно-заставний договір № DN81AR13190136, відповідно до якого відповідач отримала у кредит грошові кошти в сумі 103394 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.06 % на рік та строком користування до 26.02.2015 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, її заборгованість за кредитом станом на 10.12.2013 року становить 274901,36 грн. Оскільки рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.12.2009 року було стягнуто заборгованість за вказаним договором в сумі 68141,58 грн., позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № DN81AR13190136 від 27.02.2008 року за період з 13.08.2009 року по 10.12.2013 року в розмірі 206759,81 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Гамма М.Ф. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, справи № 2-1451/2009р., надані суду докази, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 27.02.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № DN81AR13190136, відповідно до якого відповідач отримала у кредит грошові кошти в сумі 77214 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9.06 % на рік та строком користування до 26.02.2015 року. Відповідно до відомостей Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області № 1668/04-01-13 від 22.10.2013 року, [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на "[PERSON]". Відповідно до п. 17.1.3 Договору, метою кредиту є: а) частина кредиту в розмірі 68000 надається з метою придбання позичальником автомобіля; б) частина кредиту в розмірі 3740 грн. надається з метою оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту; в) частина кредиту в розмірі 34 грн. надається з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі; г) частина ркедиту в розмірі 5440 грн. надається з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту. Пунктом 17.8 договору визначено, що щомісяця в період сплати позичальник зобов'язаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 1657,30 грн. для погашення заборгованості за кредитом, винагородою та процентами за користування ним. У зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитно-заставним договором № DN81AR13190136 від 27.02.2008 року, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 10.12.2013 року становить 274901,36 грн. та складається: - заборгованість за кредитом - 67225,62 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 45901,27 грн.; - заборгованість по комісії за користування кредитом - 19396,41 грн.; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 131340,29 грн., - штраф (фіксована частина) становить 250 грн. та штраф (процентна складова) - 10787,77 грн. Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором № DN81AR13190136 від 27.02.2008 року, укладеним між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], який суд вважає належним доказом позовних вимог. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21.12.2009 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг станом на 13.08.2009 року в сумі 68141,58 грн., що складається: суми боргу за кредитом - 65865,62 грн., заборгованість по процентам - 1882,65 грн.; заборгованість по комісії - 365,97 грн.; пеня - 27,31 грн. За таких обставин, з урахуванням вказаного рішення суду заборгованість [PERSON] за договором від 27.02.2008 року за період з 13.08.2009 року по 10.12.2013 року становить 206759,81 грн. та складається: заборгованість за кредитом - 1360 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 44018,62 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 19030,44 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 131312,98 грн.; штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 10787,77 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Визначаючи розмір заборгованості яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача за кредитним договором № DN81AR13190136 від 27.02.2008 року суд виходив із наступного. Розділом 14 кредитно-заставного договору від 21.02.2008 року визначено відповідальність сторін за у разі порушення умов договору. Пунктами 14.2, 14.3 даного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів та винагород за користування ним. Пунктом 14.9 договору сторонами також передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником будь-якого грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Згідно правової позиції Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України за результатами розгляду справи № 6-116цс13, у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами ст. 549 ЦК України пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). За таких обставин включення для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону. Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, з урахуванням положень ч.3 ст.551 ЦПК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі заборгованості за кредитом - 1360 грн. Отже, оскільки на момент розгляду справи відповідач не виконує своїх зобов'язань перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № DN81AR13190136 від 27.02.2008 року за період з 13.08.2009 року по 10.12.2013 року в розмірі 76806,83 грн., що складається: заборгованість за кредитом - 1360 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 44018,62 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 19030,44 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 1360 грн.; штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 10787,77 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768,07 грн.

Outcome: partial