Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, якому просить суд стягнути з [PERSON], на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на період навчання до досягнення ним двадцяти трьох річного віку, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду та до 15 березня 2022 року. Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 08 липня 2010 року розірвано. В даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 травня 2014 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року з відповідача проводилося стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Згідно із довідкою № 021 від 10 березня 2017 року виданою національним університетом «Львівська політехніка», [PERSON] навчається в національному університеті «Львівська політехніка» на I курсі денної форми навчання, інженерної механіки та транспорту. Позивач працює медсестрою фізкабінету в Бориславській центральній міській результаті чого отримує невеликий дохід, якого ледь вистачає їй та сину. Відповідач - [PERSON] є працездатним, здоровим та заможним чоловіком. Працє директором ТзОВ «Сляв'ян-Будсервіс», одночасно являючись його засновником часткою в статутному капіталі 100 %. Одночасно він являється співзасновником ТзОВ «Едельвейс». Окрім того володіє на праві приватної власності земельною ділянкою комерційно призначення на якій розташована нежитлова будівля, в якій відповідач здає через свого представника приміщення в оренду. Не має більше неповнолітній дітей та відповідно нікому аліменти не сплачує. За таких умов позивач вважає, що відповідач [PERSON] має можливості надавати матеріальну допомогу сину на навчання, а тому зобов'язаний утримувати свого сина на період навчання до досягнення ним двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивач не з'явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у справі [PERSON].в судовому засіданні не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності у суд не надійшло, тому, суд розглядає справу на підставі наявних в ній доказів та постановляє заочне рішення по справі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється батьком сина [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 травня 2014 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року з відповідача проводилося стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Згідно із довідкою № 021 від 10 березня 2017 року виданою національним університетом «Львівська політехніка», [PERSON] навчається в національному університеті «Львівська політехніка» на I курсі денної форми навчання, інженерної механіки та транспорту. Закінчує навчання 30 червня 2020 року. При вирішенні спору, суд враховує вимоги ст. 199 Сімейного Кодексу України - якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 цього Кодексу - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial