Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності на підставі договору дарування від 06 лютого 2014 року. У спірній квартирі зареєстрований [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, не оплачує комунальні послуги та не бере участь в утриманні квартири, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою. У судовому засіданні позивач позов підтримав з тих же підстав, просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 213 (5342) від 15.11.2014 року. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду заяву, в якій просять розглядати справу у відсутність їх представника. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача та представника третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що спірне жиле приміщення являє собою однокімнатну квартиру, жилою площею 16,70 кв.м, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Дана квартира належить позивачу на праві власності відповідно до договору дарування квартири від 06 лютого 2014 року (а.с. 3). У спірній квартирі зареєстровано дві особи, що підтверджується довідкою форми № 3 виданою КП "Куренівське Подільського району м. Києва" від 12.09.2014 року № 6043 а саме: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Позивач у судовому засіданні пояснив, що відповідач [PERSON] спірною квартирою не цікавиться, витрат по ній не несе, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не створював. Замки в спірній квартирі не змінював. Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У ч. 1 ст. 405 ЦК України зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 406 ЦК України визначено, що право користування чужим майном припиняється у разі припинення обставин, які були підставою для встановлення такого права. Виїхавши з квартири на інше постійне місце проживання, відповідач втратив підставу для встановлення йому права на користування житлом як це передбачено ст. 406 ЦК України, а відтак позивач підставно ініціює питання про визнання [PERSON] таким, що втратив право користуватися її квартирою. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідача порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в цій частині, а [PERSON]. потрібно визнати таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS] Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку, оскільки така вимога стосується третьої особи, а не відповідача, та дане питання не віднесене до компетенції суду та може бути предметом судового розгляду лише в разі відмови відповідних органів зняти [PERSON] з реєстрації на підставі даного рішення відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання». На підставі наведеного,

Outcome: partial