Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про усунення від спадкування та визнання права власності на частину домоволодіння. Позовна заява мотивована тим, що 27 вересня 1975 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від цього шлюбу народилися двоє дітей - позивач [PERSON] та [PERSON] . Позивачу відомо, що його прабабця [PERSON] , її донька бабуся позивача [PERSON] , потім її чоловік його дідусь [PERSON] побудували домоволодіння, яке в подальшому було зареєстроване за [PERSON] та дідом позивача [PERSON] на підставі рішення Виконавчого комітету Амур-нижньодніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпропетровська № 159/7 від 27.03.1981 р. та видано їм свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15.04.1981 р., згідно з якими 1/2 частина домоволодіння [ADDRESS] належала [PERSON] , а 1/2 частина цього домоволодіння належала діду позивача [PERSON] .. [INFO] [PERSON] помер, який за життя залишив заповіт на користь батьків позивача - [PERSON] та [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] у встановленому діючим законодавством порядку оформили свої спадкові права та зареєстрували своє право власності. Так, сім`ї позивача належало по 1/4 частині вищевказаного домоволодіння. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] . Заповіту вона за життя не залишила. Єдиною спадкоємицею після її смерті залишилась її донька - бабуся позивача [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась фактично спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] , яку вона прийняла, але не встигла оформити свої спадкові права. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] залишився її син [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] , яка була зареєстрована за ним в органах БТІ, та 1/2 частини вищевказаного домоволодіння, яку він фактично прийняв, але не оформив свої спадкові права, що в цілому складає 3/4 частини вищевказаного домоволодіння. Крім позивача спадкоємцями 1-ї черги є його мати [PERSON] , сестра [PERSON] , та позашлюбний син його батька відповідач [PERSON] . Позивач зазначає, що вже після смерті батька під час оформлення спадщини йому стало відомо, що у батька був позашлюбний син [PERSON] - відповідач по справі, з яким він ніколи не бачився та його батько з ним не спілкувався. У передбачений діючим законодавством строк мати позивача [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після свого чоловіка. Позивач прийняв фактично спадщину, будучи зареєстрованим з ним на день смерті [PERSON] . Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 лютого 2020 року було встановлено факт родинних відносин між бабусею позивача [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] , встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON] , встановлено факт, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] , шлюб з яким зареєстровано 27.09.1975 року, та визнано за [PERSON] право власності на 3/8 частини домоволодіння [ADDRESS] .Дншрі в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . На підставі вказаного рішення суду за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на 3/8 частин спірного домоволодіння. З урахуванням прийнятої раніше спадщини від [PERSON] матері позивача належить 5/8 частин вказаного вище домоволодіння (1/4 частина - спадщина від [PERSON] + 3/8 частин - спадщина від [PERSON] ). Після реєстрації за [PERSON] права власності позивач звернувся до 4-ї Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва, як особа, яка прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК України. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що є інший спадкоємець після смерті [PERSON] . [PERSON] , який не з`являвся до нотаріальної контори, не прийняв спадщину і не відмовився від неї, у зв`язку з чим нотаріус не може визначити частки спадкоємців, про що була винесена відповідна постанова від 14.04.2020 р. Позивач зазначає, що [PERSON] ніколи не спілкувався з батьком [PERSON] , не підтримував його, не допомагав йому, коли той хворів, потім з кожним днем його стан здоров`я погіршувався, а згодом він був у безпорадному стані і помер. Відповідач спадщину не прийняв, до нотаріальної контори не звертався, на похоронах він не був присутнім, участі в похованні батька він не брав. Позивач вважає, що хоча він має право на обов`язкову частку після смерті свого батька, однак його необхідно усунути від спадкування саме з тих підстав, що він не піклувався батьком, коли той хворів, не підтримував його, не з`являвся, коли той потребував допомоги, батько взагалі не хотів також спілкуватися і бачити відповідача. Також при оформленні спадкових документів позивачем було виявлено, що у його батька прізвище було перекладене на українську мову не вірно - замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». В подальшому всі документи батька позивача [PERSON] були видані на підставі його паспорту, тобто з орфографічною помилкою. За життя батька [PERSON] не виправляв вказану помилку, не отримував новий паспорт та не змінював всі документи, видані на підставі паспорту (окрема правовстановлюючі документи на наше домоволодіння), і помер. У всіх родичів (бабусі, дідуся, матері та ін.) правильно записане прізвище, як « [PERSON] », тому позивач вважає, що прізвище батька було помилково неправильно переведене. Враховуючи вище викладене позивач просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] , є його батьком. Усунути від спадкування [PERSON] , [INFO] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за ним, право власності на 3/8 частин домоволодіння [ADDRESS] [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини не явки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона не знала про існування позашлюбної дитини [PERSON] та підтримала позовні вимоги. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце повідомлялась у встановленому законом порядку, надала до суду заяву у якій підтримала позовні вимоги та просила суд слухати справу у її відсутність. Представник третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, просив винести рішення відповідно до діючого законодавства.. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що він є рідним братом [PERSON] та дядьком позивача [PERSON] , у своїх свідченнях зазначив, що у його сестри з покійним чоловіком від шлюбу двое дітей [PERSON] та [PERSON] , у весь час до смерті чоловіка вони перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали однією сім`єю, повідомив, що йому не було відомо про третю позашлюбну дитину покійного, [PERSON] ніколи про неї не згадував, також повідомив що [PERSON] не хворів та помер раптово. Свідок [PERSON] повідомив, що він живе по сусідству з сім`єю позивача, та добре спілкувався із покійним [PERSON] , повідомив, що покійний у весь час проживав із своєю дружиною та дітьми [PERSON] та [PERSON] , про існування третьої дитини йому було не відомо, оскільки покійний або будь хто із членів його родини не говорили про нього та й сам [PERSON] ніколи не приїздив до батька. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1975 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від зазначеного шлюбу мають двох дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.10)) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження(а.с.6,9). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини домоволодіння [ADDRESS] , яка була зареєстрована за ним в органах БТІ (а.с. 17), та 1/2 частини вищевказаного домоволодіння, яку він фактично прийняв, але не оформив свої спадкові права, що в цілому складає 3/4 частини вищевказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім позивача спадкоємцями 1-ї черги є його мати [PERSON] , сестра [PERSON] , та позашлюбний син його батька відповідач [PERSON] . [PERSON] не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та на час смерті не проживала із спадкодавцем. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після свого чоловіка(зворотна сторінка а.с.105). Позивач прийняв фактично спадщину, будучи зареєстрованим з ним на день смерті [PERSON] , що підтверджується копією паспорту( зворотній бік а.с.34), копією домової книги (а.с. 25-27). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 лютого 2020 року (а.с.36-44) було встановлено факт родинних відносин між бабусею позивача [PERSON] та її матір`ю [PERSON] , встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] , встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON] , встановлено факт, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] , шлюб з яким зареєстровано 27.09.1975 року, та визнано за [PERSON] право власності на 3/8 частини домоволодіння [ADDRESS] .Дншрі в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . На підставі вказаного рішення суду за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на 3/8 частин спірного домоволодіння. З урахуванням прийнятої раніше спадщини [PERSON] належить 5/8 частин вказаного вище домоволодіння (1/4 частина - спадщина від [PERSON] + 3/8 частин - спадщина від [PERSON] ). 14 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Четверої дніпровської Держаної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.178). Постановою Државного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Писарєвої Н.С. від 14 квітня 2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що є інший спадкоємець після смерті [PERSON] , а саме [PERSON] , який не з`являвся до нотаріальної контори, не прийняв спадщину і не відмовився від неї, у зв`язку з чим нотаріус не може визначити частки спадкоємців (а.с.177). Позивач вважає, що оскільки відповідач [PERSON] ніколи не спілкувався з батьком [PERSON] , не підтримував його, не допомагав йому, коли той хворів, потім з кожним днем його стан здоров`я погіршувався, а згодом він був у безпорадному стані і помер. Також спадщину не прийняв, до нотаріальної контори не звертався, на похоронах він не був присутнім, участі в похованні батька він не брав. Позивач вважає, що хоча він має право на обов`язкову частку після смерті свого батька, однак його необхідно усунути від спадкування саме з тих підстав, що він не піклувався батьком, коли той хворів, не підтримував його, не з`являвся, коли той потребував допомоги, батько взагалі не хотів також спілкуватися і бачити відповідача. Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тому підлягає встановленню факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через тяжку хворобу та потреба спадкодавця в допомозі цієї особи. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Однак позивачем не надано суду доказів того, що спадкодавець [PERSON] не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування чи звертався до відповідача такою за допомогою, а останній таку допомогу не надавав. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. З огляду на викладене, суд доходе висновку, що для задоволення позовних вимог відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Враховуючи, що в судовому засіданні доведений тільки факт того, що померлий [PERSON] не підтримував із відповідачем будь-яких стосунків добровільно та не доведені факти того, що [PERSON] тяжко хворів і знаходився в безпорадному стані, потребував допомоги саме відповідача [PERSON] та того, що останній ухилився від надання допомоги [PERSON] , суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині усунення від спадкування [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на 3/8 частини домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Також при оформленні спадкових документів було виявлено, що у паспорті спадкодавця [PERSON] прізвище було перекладене на українську мову не вірно - замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». В подальшому всі документи [PERSON] були видані на підставі його паспорту, тобто з орфографічною помилкою. За [PERSON] не виправляв вказану помилку, не отримував новий паспорт та не змінював всі документи, видані на підставі паспорту (окрема правовстановлюючі документи на наше домоволодіння), і помер. У всіх родичів (бабусі, дідуся, матері та ін.) правильно записане прізвище, як « [PERSON] », тому позивач вважає, що прізвище батька було помилково неправильно переведене. Відповідно до п.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Отже, суд вважає, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження та повністю доведений родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а саме, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial