Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

В травні 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], 2014 р.н ., який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З липня 2014 р. фактичні відносини між позивачкою та відповідачем припинені, спільного господарства вони не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Також позивачка зазначала, що на теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в звязку з чим потребує також коштів на власне утримання. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь: аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту подачі позову; аліменти на власне утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років; примусити відповідача відшкодувати позивачці витрати на утримання дитини у період з 01.08.2014 р. до моменту подачі позову. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась , повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Відповідно до заяви просила суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує проти стягнення 400 грн. щомісячно на утримання дитини. Проти стягнення коштів на утримання дружини заперечує, оскільки має малу заробітну плату, винаймає житло та не має змоги надавати допомогу. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] Малолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою м.Феодосія, с. Насипне, вул.. Жовтнева,57. Як вбачається з матеріалів справи, на теперішній час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення". Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 19.05.2015 р. до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексу інфляції. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.ст.10,11, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідач наполягав, проте не надав суду доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Дослідивши надані докази в сукупності, суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її утримання підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку в розмірі 200 грн. 00 коп. щомісяця. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачкою не надано доказів того, що вона зверталась з відповідною вимогою до відповідача, або вчиняла інші дії, спрямовані на отримання аліментів. Відтак в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial