Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачки про зменшення розміру стягуваних аліментів, посилається на те, що рішенням суду від 12.12.2008 року з нього стягуються аліменти в користь відповідачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не меньше 30% від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Він працював охоронником СТОВ "Степ-Агро", аліменти сплачував постійно і в достатньому розмірі, але 12.01.2016 року був змушений звільнитись з постійного місця роботи та стати на облік, як особа яка доглядає за громадянкою похилого віку, інвалідом ІІ групи, де йому було призначено соціальну допомогу. Його мати після операції по ампутації кінцівки не в змозі обслуговувати себе самостійно, є особою похилого віку, тому він звільнився з роботи та оформив догляд за матір'ю, тобто втратив можливість отримувати постійний та стабільний заробіток. Просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів, встановивши їх розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. щомісячно, до\~ досягнення донькою повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що на даний час не працює, доглядає за матір'ю інвалідом, отримує допомогу у розмірі 140,00 грн. у зв'язку з чим не має можливост щодо надання матеріальної допомоги більше 300,00 грн. Просить задовольнити позов. Відповідач із позовом не погодилась, пояснила, що витрачає на утримання дитини близько 1500 грн. в місяць, тому зменшення розміру аліментів означатиме порушення прав дитини. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін і дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, у зв'язку із наступним. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обовязків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. Як визнали сторони й це підтверджено письмовими матералами справи, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], на утримання якої позивач в користь відповідачки сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від своїх доходів, розмір стягуваних аліментів становить близько 774,00 грн. у місяць (а.с.17). Відповідно до частин 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України), а відповідно до ст.182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку з покращенням матеріального становища платника аліментів чи інших обставин мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ж до ст.ст. 183,184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, так як можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися його разовим здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тому, на думку суду, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише ст.192 СК України, а й низка інших норм щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, ст.ст 182-184 цього Кодексу (обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів; визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини; визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). В суді ж встановлено, що позивач [PERSON] не має постійного заробітку, 12.01.2016 року звільнився з постійного місця роботи та став на облік, як особа яка доглядає за громадянкою похилого віку, інвалідом ІІ групи, де йому було призначено соціальну допомогу, так як його матері було проведено операцію з ампутації правої нижньої кінцівки. Мати позивача після операції не в змозі обслуговувати себе самостійно, є особою похилого віку, в зв'язку з чим позивач звільнився з роботи та оформив догляд за матір'ю, тобто втратив можливість отримувати постійний та стабільний заробіток. Ст.182 СК України передбачено, що при визначенні аліментів серед іншого судом враховується наявність у платника аліментів інших дітей, тощо, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.7 ЗУ про Державний бюджет на 2016 рік» з травня 2016 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 1531 грн. Тобто, розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим ніж 459,30 грн. (1531 х 30 : 100 = 459,30). За таких обставин, оцінивши докази у справі в їх сукупності та виходячи з принципу розумності та справедливості й інтересів дитини, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Новоукраїнськорго районного суду від 12.12.2008 р., та стягувати їх з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно до її повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: partial