Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] Посилаючись на те, що відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим за вищезазначеною адресою, більше п'яти років у зазначеному будинку не проживає, просить визнати його такими, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.01.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] що стверджується свідоцтвом на право власності на жилий будинок 15.05.1990 року (а.с.6). Як вбачається з будинкової книги за адресою: [ADDRESS] зареєстрований в тому числі син позивача [PERSON] (а.с.9-18). Відповідно до актів комісії Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 22.11.2017 року та 11.12.2017 року [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [ADDRESS], однак більше як рік фактично не проживає, місце його проживання невідоме (а.с.7,8). Відповідно до ст. 71 та ст. 163 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї жиле приміщення за ними зберігається протягом шести місяців. Відсутність за місцем проживання зазначеної особи без поважних причин понад встановлені строки є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житлом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON] у житловому будинку позивача без поважних причин не проживає, із заявою про продовження цього строку не звертався, тому після спливу цього строку втратили право користування вказаним жилим приміщенням. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Щодо вимоги про зняти відповідача [PERSON] з реєстрації місця проживання, то вказана вимога до задоволення не підлягає, оскільки зняття з реєстраційного обліку є наслідком встановлення судом зміни місця проживання, втрати права на користування житлом відповідачем, і тільки після цього можуть бути порушені такі процедурні питання як зняття з реєстраційного обліку. Оскільки позивач просив залишити судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. за ним, судом не вирішується питання про стягнення їх з відповідача відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст.16, 391, 405 ЦК України,

Outcome: partial