Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексу інфляції. В обґрунтування позову зазначила, що 16.09.2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. В шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Доглядом, вихованням та розвитком дитини займається тільки позивач, в зв'язку з чим вона позбавлена можливості працювати. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає на власний розсуд та нерегулярно, інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, непрацездатних осіб на утриманні не має. Оскільки добровільно сплачувати аліменти відповідач не бажає, позивач вимушена звернутися до суду з дійсним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимог та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в розмірі 400,00 грн. Пояснив, що дійсно є батьком [PERSON], [INFO], матір'ю якого є позивач. Зазначив, що працює без офіційного працевлаштування на ринку «Барабашова» та має у зв'язку з цим нерегулярний та нестабільний дохід. Також пояснив, що до останнього часу надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі приблизно 500-600 грн. на місяць. Позивач в судовому засіданні підтвердила, що до останнього часу відповідач надав їй допомогу на утримання дитини приблизно в такому розмірі, як зазначено вище, а також що позивач має нерегулярний та мінливий дохід і працює на ринку "Барабашова". Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставин суд вважає встановленим, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], а також що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід і до останнього часу надавав позивачу в добровільному порядку грошові кошти на утримання сина в розмірі 500-600 грн. щомісяця. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею ч. 1 ст. 184 СК Кодексу України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи наведене вище, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 600,00 грн. щомісяця з індексацією вказаної суми відповідно до закону. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів в розмірі 800,00 грн. на місяць суд відмовляє, оскільки позивач, якій було роз'яснено вимоги ст. 10, 11, 60 ЦПК України, всупереч вказаних положень законодавства не надала суду доказів на підтвердження наявності у відповідача такого розміру доходу, який дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі 800,00 грн. на місяць. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, тобто з 20 жовтня 2014 року. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленою частини вимог. Враховуючи, що розмір судового збору по вказаній справі складає 243,60 грн., вказаний судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Outcome: partial