Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] , зареєстрованого по [ADDRESS] , в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , строком на шість місяців з дня набрання рішенням законної сили. Позовні вимоги мотивовані тим, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] у віці 90 років. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки старости с. Тишківці Городенківської міськради Коломийського району на момент смерті [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , разом з ним проживала матір позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач не цікавилася питанням спадкування та долею майна, оскільки померлий завжди акцентував увагу, що після його смерті усе успадкує [PERSON] . Крім того, на момент смерті спадкодавця, позивач не проживала з ним в одному будинку. Про те, що [PERSON] написав заповіт від 5 грудня 2008 року позивачу стало відомо вже після смерті матері [PERSON] , оскільки [PERSON] постійно проживає в м. Івано-Франківськ, через зайнятість на роботі не часто мала можливість їздити до рідного села. Позивачу відомо, що її рідний брат [PERSON] розпочав оформлення спадкового майна, однак до моменту смерті матері вони спілкувалися не часто (проживають в різних населених пунктах) і брат не розповідав про майно, що могло залишитися після смерті батька. Згідно заповіту [PERSON] , посвідченого Тишківською сільською радою, земельний пай (державний акт на право власності на земельну ділянку ІФ № 016059) померлий заповів рідному брату позивача - [PERSON] , все інше майно в рівних частинах за заповітом мають успадкувати [PERSON] та [PERSON] . Позивач вважає, що встановлений статтею 1270 ЦК України строк на прийняття спадщини, пропущений нею з поважних причин через необізнаність про наявність заповіту. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача. Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. За заповітом, посвідченим 25 грудня 2008 року секретарем виконкому Тишківської сільської ради Городенківського району, [PERSON] , [INFO] , уродженець та житель с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким - належний йому земельний пай (державний акт на право власності на земельну ділянку ІФ № 016059) заповів [PERSON] , 1952 року народження. Все інше своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати, і на що він матиме право за Законом заповів в рівних частинах [PERSON] , 1953 року народження та [PERSON] , 1959 року народження; заповіт зареєстровано в реєстрі за № 490. Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 8 жовтня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому №141 від 09.08.1989, доводиться, що [PERSON] є головою колгоспного двору, якому на праві особистої власності в цілому належить жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] у віці 90 років в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 04.07.2011 зроблено відповідний актовий запис за № 17, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 липня 2011 року виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Ч.1 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Копією Довідки № 21-32, виданою 22.02.2021 Тишківським старостинським округом стверджено, що на момент смерті [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] , [INFO] . Те, що позивач [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] стверджується копіями: свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 січня 1959 року, відповідний запис за № 4 від 02.01.1959, та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30 серпня 1980 року, з якого слідує, що позивач при укладенні шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », запис за № 13 від 30 серпня 1980 року. [PERSON] та [PERSON] були подружжям, одружилися 04.06.1949, запис за № 23 від 04.06.1949, що доводиться копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 11.01.1978. Дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] у віці 91 років в с.Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 січня 2021 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] . На день смерті останнього спадкоємець [PERSON] не проживала разом з спадкодавцем та не знала про існування заповіту [PERSON] в її користь. Відміткою в паспорті громадянина України позивача [PERSON] серії [NUMBER] , підтверджено, що її зареєстрованим місцем проживання з 19.12.1984 є [ADDRESS] . Дізнавшись про заповіт, позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Городенківської районної нотаріальної контори С.В.Капріян № 301/02-31 від 19 березня 2021 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що належало її батькові [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Відповідно до роз`яснень, зазначених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року). Позивач [PERSON] своєчасно не прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] через те, що не знала про існування заповіту в її користь. Відсутність відомостей про існування заповіту суд вважає поважними причинами пропуску позивачем строку прийняття спадщини. Позов визнається відповідачем, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON] слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Що стосується заявлених вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців, позивачем така значна тривалість додаткового строку не обґрунтована, на теперішній час карантинні обмеження, діючі на території України через спалах коронавірусної хвороби, пом`якшені, позивач проживає у м. Івано-Франківськ, а отже за таких умов суд дійшов висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню та вважає, що додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці є достатнім для реалізації спадкових прав. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1222-1223, 1233, 1268-1270, 1272 ЦК України,

Outcome: partial