Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

У березні 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вищевказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень, просили стягнути з [PERSON], ПрАТ «Український Страховий Дім» на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди - 24 200,22 грн., на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 24 000 грн. та за проведення експертного дослідження - 705,60 грн. В обґрунтування позову зазначили, що 05 червня 2013 року о 16 год. 50 хв. на проспекті Московському в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21121», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Chevrolet Аveo», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], під керуванням [PERSON], внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Chevrolet Аveo». Позивачі [PERSON], [PERSON] ушкоджень не отримали. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 6057 від 26.07.2013 року, складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля «Chevrolet Аveo», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження після ДТП складає 24 200 грн. 22 коп. Крім того, під час ДТП [PERSON] зазнав моральної шкоди, яка виразилася у психічних переживаннях, що викликали стрес, безсоння, знервованість, порушення звичного стану життя у зв'язку з відсутністю автомобіля на час його ремонту, так як він є інвалідом ІІ групи з порушенням опорно-рухового апарату і автомобіль для нього - це необхідний засіб пересування, а також у зв'язку з необхідністю відвідувати органи ДАІ, суду, адвокатів і доводити свою правоту. Відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачі звернулися до ПрАТ «Український Страховий Дім» із заявою про страхове відшкодування, проте до теперішнього часу відшкодування збитків страховою компанією так і не було здійснено. Оскільки відповідачі відмовляються у добровільному порядку відшкодовувати завдану шкоду, позивачі змушені звернутися до суду із позовом. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали заяви у яких просили розглядати справу за їх відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заперечення на позов, у якому зазначив, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, оскільки його цивільна-правова відповідальність на час ДТП була застрахована СК «Український Страховий Дім», тому відповідачем у справі повинна бути страхова компанія. Відповідач ПрАТ «Український Страховий Дім» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. 05 червня 2013 року о 16 год. 50 хв. на проспекті Московському в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-21121», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та «Chevrolet Аveo», державний номерний знак [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON], під керуванням [PERSON], внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Chevrolet Аveo». Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини. Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.07.2013 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і притягнуто до адміністративної відповідальності. (а.с. 3) Відносно іншого водія протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним Правил дорожнього руху України встановлено не було. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 6057 від 26.07.2013 року, складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля «Chevrolet Аveo», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок його пошкодження після дорожньо-транспортної пригоди складає 24 200 грн. 22 коп. (а.с. 6-14). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-прпавова відповідальність відповідача [PERSON] бува застрахована в ПрАТ «Український Страховий Дім» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ № 2454837. (а.с. 4) Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За статтею 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що після ДТП у відповідності до вимог ст. 33 Закону № 1961-IV [PERSON] своєчасно письмово повідомив ПрАТ «Український Страховий Дім» про настання страхового випадку. Згідно полісу АЕ/2454837 страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 50 000,00 гривень. З огляду на викладене, завдана [PERSON] шкода підлягає відшкодуванню страховиком ПрАТ «Український Страховий Дім» у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Виплата моральної шкоди потерпілому страховиком у зв'язку з пошкодженням його майна не передбачена, у полісі про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між його сторонами не узгоджувалася. А тому вимога позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди ПрАТ «Український Страховий Дім» задоволенню не підлягає. Проте, у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення ії прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме: наявність вини особи, яка завдала таку шкоду. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Позивач [PERSON] згідно посвідчення [NUMBER], виданого 24.03.2003 року є інвалідом дитинства 2 групи. (а.с. 20) У зв'язку з тривалою відсутністю автомобіля на час його ремонту після ДТП позивач [PERSON] зазнав моральної шкоди, яка виразилася у психічних переживаннях, що викликали стрес, безсоння, знервованість, порушення звичного стану життя, так як він є інвалідом ІІ групи з порушенням опорно-рухового апарату і автомобіль для нього - це необхідний засіб пересування. Виходячи з наведеного, суд вважає що позивачу спричинена моральна шкода в розмірі 1000 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON], як особи, яку визнано винною у скоєнні ДТП, підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] є інвалідами ІІ групи, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: partial