Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості № б/н від 17.06.2015\~року відповідач отримав кредит у розмірі 24 154,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом в угоді. Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 20.04.2016\~року має перед Банком заборгованість у розмірі 46 154,71 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 24 154,22 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 3 731,81 грн., заборгованість за пенею та комісією 6 259,28 грн., штраф 12\~009,40 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ\~КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 46 154,71 грн. за кредитним договором №\~б/н від 20.04.2016 року та судові витрати в сумі 1 378,00 грн. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив провести розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, зясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.06.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода). Вказана угода укладена між сторонами з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобовязань за кредитними договорами № DNQ1RX200810080 від 22.12.2007 року та №\~SAMDN50000020454885 від 14.03.2008 року (а.с. 5). Відповідно до п.п.1.1.2.,\~1.2.2. п. 1 Генеральної угоди сторони домовилися, що заборгованість відповідача перед Банком за кредитним договором від 22.12.2007\~року становить 6\~974,99 грн., а за договором від 14.03.2008 року - 19\~179,23\~грн. Пунктом 2.1. Генеральної угоди визначено, що Банк надає позичальнику строковий кредит на строк 36 місяців з 17 червня 2015 року до 30 червня 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в розмірі 24\~154,22 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Датою останнього погашення заборгованості визначено 30 червня 2018 року (а.с. 5). Підписавши Генеральну угоду, відповідач погодився, що ця угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між ним та Банком кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст. 1049 параграфа 1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, згідно з п. 2.1 Генеральної угоди погашення заборгованості позичальником здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця рівними частинами у сумі 876,32 грн. Банк свої зобовязання виконав в повному обсязі та в обумовлений в договорі термін. В свою чергу відповідач свої зобовязання не виконує, допускаючи прострочення платежів, у звязку з чим, станом 20.04.2016\~року має перед Банком заборгованість у розмірі 46 154,71 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 24 154,22 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 3 731,81 грн., заборгованість за пенею та комісією 6 259,28 грн., штраф 12\~009,40 грн. Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). Згідно з ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.\~549\~ЦК\~України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Положеннями пунктів 1.1.5.21, 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг визначена відповідальність позичальника за неналежне виконання обовязків відповідно до законодавства України та умов договору у вигляді пені (а.с. 16, 28). Крім того, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, визначених даною угодою, більш ніж на 31 день позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 13 441,14 грн. (а.с. 5). Враховуючи вищевикладене та норми статті 549 ЦК України,\~штраф і пеня є одним видом\~\~цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання\~\~положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України,\~щодо заборони подвійної\~\~цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова\~\~ ВСУ від 21 жовтня 2015 року\~\~ № 6-2003-цс15).\~\~ Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 12\~009,40 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 34\~145,31\~грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 24 154,22 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 3 731,81 грн., заборгованість за пенею та комісією 6 259,28 грн., що утворилась в результаті невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань перед Банком. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, судові витрати у справі включають судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви у розмірі 1\~378,00 грн. Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню в сумі 34\~145,31\~грн., що складає 74% від розміру заявлених вимог, суд стягує з відповідача на користь ПАТ\~КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1 019,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial