Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, вказавши, що з 26.11.2011 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Посилаючись на те, що в даний час подружжя спільне господарство не веде, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, син знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання не надає, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви, до повноліття дитини, а також кошти на особисте утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення сином трирічного віку. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що проти задоволення позову про стягнення аліментів не заперечує, а платити кошти на утримання дружини не має змоги, оскільки отримає невелику зарплату. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі такого. Відповідно до ст.ст.180, 181, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обов'язку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 того ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька своєї дитини до досягнення дитиною трьох років; право на таке утримання дружина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З відповідного свідоцтва судом встановлено, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], який на час розгляду справи не досяг трирічного віку. З довідки №803, виданої 04.03.2014 р. ЖЕК №1, вбачається, що малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. З довідки без дати та номеру судом встановлено, що позивач працює інструктором-методистом в Комунальноиу закладі Білоцерківської міської ради ДЮСШ "Олімп" та отримує середньомісячний дохід в розмірі 2264 грн. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обов'язку утримувати дитину та дружину. Доказів того, що стан здоров'я та матеріальне становище відповідача чи наявність інших обставин перешкоджають йому платити аліменти у розмірі, який зазначила позивач, відповідач суду не надав, тому суд стягує з нього аліменти на сина у розмірі, вказаному позивачем. Частково задовольняючи вимоги позивача про стягнення коштів на її утримання в розмірі 1/7 частини, суд виходить з того, що матеріальне забезпечення відповідача не є достатнім. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial