Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення з відповідача 2000 гривень додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] , також просила стягнути аліменти на її користь у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення донькою 3-х років, а саме до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 20 вересня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданого Приморським районним у м. Одесі Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2199. У шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 192. На теперішній час спільне проживання між сторонами припинено, в Суворовському районному суді м. Одеси перебуває справа про розірвання шлюбу. Після припинення шлюбних відносин донька проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Як зазначила позивачка в своєму позові, з того часу відповідач не виявляє належної турботи про доньку, життям та розвитком малолітньої дитини не цікавиться, нормальних стосунків з нею не підтримує. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дівчинки. Позивачка звернулась до суду 30 березня 2020 року та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, до [INFO] включно, просила також стягнути з відповідача 2000 гривень додаткових витрат до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] включно. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 21 квітня 2020 року, було прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 42,43). 27 травня 2020 року відповідачем через свого представника-адвоката Бєлосевича Олега Богдановича надано відзив на позовну заяву. (а.с. 49-54). В судовому засіданні від 01 грудня 2020 року відповідачем через свого представника-адвоката Бєлосевича Олега Богдановича надано письмові пояснення. (а.с. 143-147). Загалом відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . В поданих поясненнях зазначив, що не має змоги платити ні додаткові витрати на доньку, а також аліменти на її матір, оскільки його щомісячних дохід складає лише 5000 гривень, тому він не має фінансової можливості платити додаткові витрати на дитину та аліменти на утримання колишньої дружини. Також зазначив, що позивач не довела наявність додаткових витрат на доньку Дар,ю, оскільки надала лише квитанції на оплату харчування та купівлю одягу, а зазначені витрати не є додатковими. Позивачка надала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та наполягала на його задоволенні. (т.2, а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача-адвокат Бєлосевич О. Б. надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в відзиві та поясненнях на позовну заяву. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд встановив, що 20 вересня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданого Приморським районним у м. Одесі Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2199. (а.с. 8). У шлюбі у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 192. (а.с. 9). Позивачка звернулась до суду 30 березня 2020 року та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, до [INFO] включно, просила також стягнути з відповідача 2000 гривень додаткових витрат до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] включно. Постановою Одеського апеляційного суду від 30.04.2021р. по справі №523/1433/20 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки сторін в розмір 4000,00 грн. щомісячно ,з урахуванням індексації, до її повноліття. Правилами ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обов`язком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За правилами ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У ч. 1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв`язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Згідно довідки, що надана 29.09.2021 року КНП «Дитяча міська поліклініка №5» №736/вих., дитина [PERSON] , [INFO] спостерігається лікарем неврологом зазначеної організації [PERSON] та дитині встановлений діагноз: Мінімальна мозкова дисфункція. Церебральна ангіодистонія. Гіпертенійно-лікворний синдром». (а.с. 33). Згідно довідки КНП Авангардівська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини від 29.09.2021 року [PERSON] перебуває на «Д» обліку в КНП «АЗПСМ» з діагнозом «Атопічний дерматит». (а.с. 36). Згідно довідки медичного будинку «Odrex» від 28.09.2021 року [PERSON] консультована дитячим неврологом в АПВ №2 «Дома медицини» 07.03.2020 року. (а.с. 37). Таким чином, доводи сторони позивача щодо того, що її донька [PERSON] потребує додаткових витрат у зв`язку з необхідністю її лікування знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Щодо доводів відповідача про те, що він не має матеріальної можливості виплачувати додаткові витрати на утримання доньки, суд їх відхиляє, оскільки згідно наданих АТ «Приватбанк» виписок по рахункам [PERSON] з 27.12.2018 по 07.09.2020 року вбачається, що рух коштів по зазначених рахункам суттєвий та значний, що свідчить про отримання доходів не лише з офіційних джерел (посада водія в ФОП [PERSON] ). (а.с. 202-281). Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення донькою 3-х років суд зазначає наступне. Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. В силу ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. При цьому відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Як встановлює ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до вимог статті 84 СК України «Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років». Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заявлених вимог та присудження з відповідача аліментів у розмірі 500 гривень щомісячно на утримання позивача до досягнення донькою, [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] . Окрім того, на думку суду з відповідача підлягає стягненню 2000 гривень додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] до її повноліття, з обґрунтувань, що зазначені раніше. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial