Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Представниця позивачки звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 9000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.10.2016 по 10.04.2020. Шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народилася спільна дитини [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, після припинення шлюбних відносин, припинив спілкування з дитиною, матеріально сина не утримує, будь-якої фінансової допомоги не надає. Позивачці відомо, що відповідач періодично виїжджає на заробітки до Чеської Республіки, де в 2020 році він отримав сукупний річний прибуток у сумі 214985 чеських крон, що еквівалентно 277348,58 грн. Відповідач є працездатною людиною за віком та станом здоров`я, не має інших утриманців, аліменти з нього на користь інших осіб не стягуються, має стабільний прибуток та здатен сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 9000,00 грн. Ухвалою суду від 02.06.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 30.08.2021, відзив [PERSON] на позовну заяву повернуто відповідачу без розгляду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Представниця позивачки зазначає, що шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2021. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 05.09.2019 за вих. № 19.03.03-21/І/7438/19, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Представниця позивачки зазначає, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, після припинення шлюбних відносин, припинив спілкування з дитиною, матеріально сина не утримує, будь-якої фінансової допомоги не надає. Позивачці відомо, що відповідач періодично виїжджає на заробітки до Чеської Республіки, де в 2020 році він отримав сукупний річний прибуток у сумі 214985 чеських крон, що еквівалентно 277348,58 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, внесено зміни до Сімейного кодексу України, де частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2021 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджет на 2021 рік", для дітей від 6 до 18 років: з 01 січня 2021 року пo 30 червня 2021 року - 2395 грн., з 01 липня 2021 року пo 30 листопада 2021 року - 2510 грн., з 01 грудня 2021 року - 2618 грн. Відповідно до довідки про оподаткований дохід з трудової діяльності, авансові внески з податку на доходи та податкові пільги з Чеської Республіки, [PERSON] , за період з 01.01-31.12.2020, сума розрахункових доходів з трудової діяльності, що оподатковується в Чеській Республіці становить 80 000,00 чеських крон, що складає орієнтовно 99000,00 грн. на рік, тобто 8250 грн. 00 коп. в місяць; сума розрахункових доходів з трудової діяльності, що оподатковується в Чеській Республіці становить 134985,00 чеських крон, що складає орієнтовно 167000,00 грн. на рік, тобто 13900,00 грн. в місяць. Представницею позивачки долучено до матеріалів справи податкові накладні та рахунки - фактури щодо замовлення [PERSON] товарів, проте, вказані докази судом не беруться до уваги, оскільки вони не мають відношення до дійсної справи. При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Беручи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дитини на користь позивачки у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в зазначеному розмірі судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи всі зібрані докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп..

Outcome: partial