Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зобовязання зняти її з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. 23 травня 2007 року його онука [PERSON] зареєстувалася у вищевказаній квартирі, але ніколи за вказаною адресою не проживала. На теперішній час у квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, до цього часу продовжує бути прописана, хоча взагалі ніколи в ній не проживала, що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов, складеним 08 червня 2015 року комісією Асканія-Нова селищної ради, у якому зазначено, що [PERSON] фактично мешкає за межами селищної ради з 2007 року, а також письмовими поясненнями його сина [PERSON] та [PERSON]. Реєстрація відповідачки у вказаній квартирі порушує його інтереси, на його неодноразові звернення до [PERSON] з проханням добровільно виписатися позитивної відповіді він не отримав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, та через газету «Наддіпрянська Правда» № 1 від 06 січня 2017 року про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник третьої особи виконавчий комітет Асканія-Нова селищної ради в судове засідання не з'явились, але надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та не заперечували проти задоволення позову. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 вересня 2007 року комунальним підприємством «Каховське БТІ» було зареєстровано право приватної власності позивача на вказану квартиру, що підтверджується витягом реєстру прав на нерухоме майно № 15784750 від 03 вересня 2007 року. Згідно акта обстеження матеріально побутових умов, складеним 08 червня 2015 року комісією Асканія-Нова селищної ради, що [PERSON] з 2007 року, в смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херснської області не проживає. За змістом ч.І ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.І ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] є позивач по справі [PERSON], відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15784750 від 03 вересня 2007 року. Вимоги позивача щодо відсутності відповідачки [PERSON] та не проживання останньої в спірному будинку, підтверджується показами позивача та актам її непроживання, тому виходячи із встановлених обставин по справі та враховуючи наведені положення закону, відповідачка [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням. Щодо вимог позивача про зняття відповідачки з реєстраційного обліку, то суд виходить з наступного. Згідно із абз. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналіз вказаної норми закону «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» дає підстави вважати, що зняття з реєстрації місця проживання проводиться відповідним органом реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення, що набрало законної сили, а не судом. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial