Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Либідь» про стягнення коштів, а саме: суми депозитних внесків за договором № 1622008 в розмірі 13 881,33 гривня, за договором №1862008 в розмірі 1 710,42 гривень, за договором 2052008 в розмірі 1 696,78 гривень, стягнення витрат на правову допомогу та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.09.2008 р. між ним та Кредитною спілкою «Либідь» було укладено договір № 1622008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок. Позивачем було внесено вклад в розмірі 7 902 гривні. Відповідно до умов договору спілка зобов»язувалась повернути суму внеску, а також сплатити нараховані на внесок відсотки в розмірі 21,5% річних. Строк дії договору було визначено сторонами - 3 місяці з дня внесення депозиту. 19.12.2008 р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 про зміну та доповнення договору №1622008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, відповідно до умов якої строк дії Договору було продовжено до 19.03.2009 р. 20.10.2008 р. між [PERSON] та КС «Либідь» було укладено Договір №1862008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок. [PERSON] було внесено вклад в розмірі 1 000 гривень. Відповідно до умов договору спілка зобов»язувалась повернути суму внеску, а також сплатити нараховані на внесок відсотки в розмірі 23,5% річних. Строк дії договору було визначено сторонами - 3 місяці з дня внесення депозиту. 20 січня 2009 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про зміну та доповнення Договору №1862008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, відповідно до умов якої строк дії Договору було продовжено до 20.04.2009 р. 19 листопада 2008 р. між [PERSON] та Кредитною спілкою «Либідь» було укладено Договір №2052008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс вклад в розмірі 1 000 гривень. Визначений сторонами строк дії договору становить 3 місяці з дня внесення вкладу. 19 лютого 2009 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 про зміну та доповнення Договору №2052008 про внесення депозиту на депозитний вклад, відповідно до умов якої строк дії Договору продовжено до 19.05.2009 р. 19 березня 2009 р. між [PERSON] та кредитною спілкою «Либідь» було укладено Додаткову угоду №2 про внесення змін та доповнення Договору №2052008 про внесення депозиту на депозитний рахунок. Відповідно до умов Угоди, строк дії Договору №2052008 продовжено до 19 червня 2009 р. Однак, по закінченню дії договорів відповідач не повернув депозитні внески і нараховані відсотки за користування коштами. Загальна сума заборгованості перед позивачем становить 17 288,53 гривень. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, надіславши заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та слухання справи за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіславши заперечення проти позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди. Проти задоволенні інших позовних вимог відповідач не заперчував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.09.2008 р. між [PERSON] та Кредитною спілкою «Либідь» було укладено договір № 1622008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок. Позивач вніс на депозитний рахунок кошти в сумі 7 902 гривні на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідно до умов договору спілка зобов»язувалась повернути суму внеску, а також сплатити нараховані на внесок відсотки в розмірі 21,5% річних. Строк дії договору встановлено з 19.09.2008 р. по 19.12.2008 року. Відповідно до п.1.3 Договору, за час користування коштами відповідач зобов»язаний нарахувати і виплатити відсотки за ставкою 21,5 % річних. 19.12.2008 р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 про зміну та доповнення договору №1622008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, відповідно до умов якої строк дії Договору було продовжено до 19.03.2009 р. 20.10.2008 р. між [PERSON] та КС «Либідь» було укладено Договір №1862008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок. [PERSON] було внесено вклад в розмірі 1 000 гривень. Відповідно до умов договору спілка зобов»язувалась повернути суму внеску, а також сплатити нараховані на внесок відсотки в розмірі 23,5% річних. Строк дії договору встановлено з 20.10.2008 р. по 20.01.2009 р. 20 січня 2009 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 про зміну та доповнення Договору №1862008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, відповідно до умов якої строк дії Договору було продовжено до 20.04.2009 р. 19 листопада 2008 р. між [PERSON] та Кредитною спілкою «Либідь» було укладено Договір №2052008 про внесення депозитного вкладу на депозитний рахунок, відповідно до умов якого позивач вніс вклад в розмірі 1 000 гривень. Строк договору встановлено з 19.11.2008 р. по 19.02.2009 р. 19 лютого 2009 р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 про зміну та доповнення Договору №2052008 про внесення депозиту на депозитний вклад, відповідно до умов якої строк дії Договору продовжено до 19.05.2009 р. 19 березня 2009 р. між [PERSON] та кредитною спілкою «Либідь» було укладено Додаткову угоду №2 про внесення змін та доповнення Договору №2052008 про внесення депозиту на депозитний рахунок. Відповідно до умов Угоди, строк дії Договору №2052008 продовжено до 19 червня 2009 р. Після закінчення строку дії Договорів та укладених до них Додаткових угод позивач звернувся до Кредитної спілки про повернення суми коштів, що знаходяться на депозитних рахунках та нарахованих відсотків. Однак, судом встановлено, що умови Договорів про внесення депозитних вкладів в частині повернення коштів і нарахованих відсотків, не були виконані з боку відповідача. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, сума заборгованості Кредитної спілки «Либідь» становить 17 288,53 гривень, з яких: - заборгованість за договором №1622008 від 19.09.2008 р. - 7 092 гривні, по відсоткам - 1 268,41 гривень, індекс інфляції в розмірі 108,51 гривень, 3% річних в розмірі 1 306,78 гривень, пеня - 3 295,63 гривень, разом - 13 881 гривня 33 копійки; - заборгованість за договором №1862008 від 20.10.2008 р. - 1 000 гривень, по відсоткам - 116,48 гривень, індекс інфляції в розмірі 13,40 гривень, 3% річних в розмірі 156,31 гривень, пеня - 424,23 гривень, разом - 1 710 гривень 42 копійки; - заборгованість за договором №2052008 від 19.11.2008 р. - 1 000 гривень, по відсоткам - 88,96 гривень, індекс інфляції в розмірі 13,28 гривень, 3% річних в розмірі 153,52 гривні, пеня - 413,5 гривень, разом - 1 696 гривень 78 копійок. Однак, судом встановлено, що позивач не правильно визначив загальну суму заборгованості за договором №2052008 від 19.11.2008 р. Беручи до уваги розрахунок, наданий позивачем загальна сума боргу за договором № №2052008 від 19.11.2008 р. становить 1 669,26 гривень. Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з Законом України «Про кредитні спілки», вклади (внески) членів кредитної спілки на депозитні рахунки належать членам кредитної спілки на правах приватної власності. Кожен член кредитної спілки має право отримати належні йому вказані кошти в порядку і в термін, які встановлені у відповідності з ст.10 даного Закону. Повернення вкладів проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором, статутом кредитної спілки. Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов"язку в частині повернення суми вкладів позивачу та нарахованих відсотків, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, обставини, викладені в позові, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1 751,80 гривень. Даний розрахунок не оскаржувався представником відповідача, суду не надано доказів на його спростування. В силу положень ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги те, що відповідач у встановлені в Договорі строки не виконав свої зобов»язання щодо виплати по закінченню дії Договору суми банківського вкладу та нарахованих відсотків, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості з 3 % річних, оскільки вони грунтуються на вимогах закону. Однак, не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої діями Кредитної спілки «Либідь», оскільки відшкодування даної шкоди не передбачена ні умовами спеціального закону, яким регулюються даний вид правовідносин, ні умовами договорів. Крім того, не підлягають задоволенню, на думку суду, вимоги позивача про відшкодування витрат на юридичну (правову допомогу), виходячи з наступного. Відповідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Судом встановлено, що 24.10.2013 р. між [PERSON] та ПП Власт» був укладений Договорі про надання юридичних послуг у справі з питань стягнення суми боргу за Договорами депозитного вкладу. За надані юридичні послуги позивачем були сплачені кошти в розмірі 500 гривень. Згідно з умовами Договору ПП «Власт» зобов»язалось надати консультаційні послуги, складати цивільно-правові документи та представляти інтереси Замовника з питань, визначених в Договорі. Однак, представник ПП «Власт» не приймав участь в судових засіданнях в ході розгляду даної справи, а надання консультаційних послуг та послуг зі складання документів не підлягають компенсації за рахунок іншої сторони в силу положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу». Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у справі.

Outcome: partial