Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про примусове виселення осіб, що втратили право користування квартирою, без надання іншого житла, зняття з реєстраційного обліку та стягнення судових витрат. В обґрунтування позву зазначив, що «АГЕНСТВО НЕРУХОМОСТІ ЕСТЕЙТ-СЕРВІС» в особі директора Яркового Д. Ю. придбало у Відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS] про що між ними був укладений Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим № 471. Право продажу спірної квартири у відповідача [PERSON] виникло на підставі положень ст.. 38 Закону України «Про іпотеку» - на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 липня 2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки. При підписанні договору купівлі продажу квартири відповідач [PERSON] гарантував відсутність будь-яких обставин , що обмежували б його права , як нового власника . Однак всупереч досягнутим домовленостям та вимогам законодавства відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] порушили своє зобов'язання зі звільнення квартири та продовжують безпідставно користуватись та проживати в [ADDRESS], у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав та просить суд визнати [PERSON], [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] виселити їх зі зняттям з реєстраційного обліку та стягнути судові витрати. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання, призначені на 27.10.2016, 29.11.2016, 27.12.2016, 02.02.2017, 31.03.2017, 11.04.2017, 10.05.2017 р.р. не з'явились, про час та дату розгляду справи сповіщався заздалегідь та належним чином, шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцію на останню відому адресу місця проживання відповідачів, які повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи: "за закінченням терміну зберігання". Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, а саме «Слобідський край» від 20 квітня 2017 року , що відповідає положенням ч. 4, 9 ст. 74 ЦПК України, оскільки згідно відомостей відділу адресно -довідкового роботи ГУ ДМС України в Харківській області від 25.04.2016 року, [PERSON] зареєстрованим, або знятим з реєстрації за будь якою адресою не значиться. (а. с. 13). Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості естет - сервіс» є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим № 471 (а. с. 8-9). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано у встановленому законом поряду в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Агенство нерухомості естет - сервіс» (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» № 2253212 від 06.10.2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 85). Право продажу спірної квартири у відповідача [PERSON] виникло на підставі положень ст.. 38 Закону України «Про іпотеку», який є іпотекодержателем, шляхом продажу предмета іпотеки квартири [ADDRESS], від свого імені на підставі та на виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 липня 2015 року (а. с. 5-7). Отже, припинення права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припиняє її право та членів її сім'ї на користування спірною квартирою та проживання в неї. Таким чином, права позивача порушені та підлягають захисту усуненням перешкод позивачу в користуванні жилим приміщенням, а саме квартирою квартирі [ADDRESS] шляхом визнання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими , що втратили право користування виселення відповідачів квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] , то вони задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до положень ст.. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Частиною 1 ст. 7 вищевказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Позовні вимоги до [PERSON] позивачем не заявлялись. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує на підставі ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: partial