Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

Позивач пред»явив до суду позов до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 жовтня 2009 року у розмірі 15342, 86 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21 жовтня 2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором не виконує, внаслідок чого станом на 05 березня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 15 342, 86 грн., яка включає: 202, 96 грн.- заборгованість за кредитом; 10 648, 17 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3284, 93 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 706, 80 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився у матеріалах справи міститься клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився без поважних причин та не подав відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 21 жовтня 2009 року [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" уклали договір, за яким відповідач отримав кредит у виді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 900 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складає анкета-заява [PERSON], Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку(а.с. 8, 9, 10-15). Відповідно до частини першої статті 626, статей 627 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти(стаття 1054 ЦК України). Статтями 526 та 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до п. 6.5 Умов і правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За несвоєчасність виконання зобов'язань Тарифами передбачено сплату пені, штрафів. Відповідно до пункту 5.3. Умов і Правил надання банківських послуг банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Пунктом 5.2 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому у разі невиконання боржником своїх боргових зобов'язань. Вказана умова договору узгоджується з частиною другою статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинами позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості(а.с. 6-7), який не оспорений відповідачем вбачається, що відповідач не вносив у встановленому договором розмірі кошти на погашення боргу по кредиту, станом на 05 березня 2017 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 202, 96 грн., та 3284, 93 грн. - заборгованість за пенею. Вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Суд частково стягує борг за відсотками, оскільки розрахунок боргу, наведений позивачем в цій частині, не узгоджується з умовами договору. Так, за період з 21 жовтня 2009 року до 31 липня 2014 року слід стягнути 71, 40 грн. відсотків за період з 01 серпня 2014 до 05 березня 2017 року підлягають стягненню відсотки в розмірі - 160, 34 грн.(202, 96грн.*30*948:360:100). Всього за період з 21 жовтня 2009 року до 05 березня 2017 року слід стягнути 231, 74 грн. відсотків. Щодо нарахованих банком, відповідно до п. 8.6. Умов і правил надання банківських послуг штрафів: 500 грн. фіксована частина та 706, 80 грн. процентна складова, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Нарахування Банком і пені за порушення строків погашення заборгованості, і штрафу за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором на строк понад 30 днів є фактично подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення суд, тому відмовляє позивачу у задоволенні позову, в частині стягнення з відповідача штрафів у розмірі 1206, 80 грн.. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою за наслідками розгляду справи № 6-2003цс15. Таким чином стягненню підлягає борг у розмірі 3719, 63 грн.. Відповідно до частини першої статті141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 640 гривень.

Outcome: partial