Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 19.11.2015 року та їх обґрунтування вказував на те, що 07.08.2006 року між сторонами був укладений кредитно-заставний договір № KRIMRX08300371, що складається із Заяви Позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт), відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1127,50 грн., в обмін на зобов'язання відповідача погашати кредит в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісією, а також інші витрати згідно Умов, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Фактично вказаний Договір є договором приєднання, згоду на укладення якого шляхом приєднання до умов встановлених банком відповідач підтвердив своїм підписом у Заяві. В порушення умов зазначеного договору та ст.ст. 526, 530 ЦК України відповідач належним чином не виконав покладених на нього зобов'язань по погашенню кредиту, у зв'язку з чим, станом на 30.10.2015 року утворилася кредитна заборгованість у загальному розмірі 20 673,43 грн., яка складається із: - заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 703,36 грн.; - заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 223,20 грн., - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15 2866,23 грн.; - штрафів відповідно до п. 5.3 Умов і Правил надання банківських послуг, а саме: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (відсоткова складова) - 960,64 грн., яку представник позивача і просив стягнути за [PERSON] та судовий збір. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На адресу його реєстрації направлялися судові повістки про виклик до суду на 29.03.2016 року та на 26.04.2016 року, 08.06.2016 року, які повернулися до суду з відміткою про отримання (а.с.25) та з відміткою «адресат тимчасово не проживає» (а.с.27,28). Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається повідомлений належними чином. За даних обставин неодноразові неявки відповідача в судове засідання суд розцінює як намір затягування розгляду справи, що суперечить вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних законних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК „ПРИВАТБАНК" (а.с. 15) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № KRIMRX08300371 (далі, - Договір), що складається із Заяви Позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) (далі, - Умови) та Тарифів (а.с. 6,7-10), згоду на укладення якого відповідач підтвердив своїм підписом у Заяві позичальника. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1127,50 грн. на строк 12 місяці, з 07.08.2006 року по 06.08.2007 року включно, в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредит, зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 2,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 18,6 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 102,5 грн. У Заяві позичальника вказано, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «1» по «5» число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 125,40 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. П. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам передбачена сплата відповідачем пені в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу при порушенні порядку та строків погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом (а.с. 10). Також п. 5.3 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 10). Позивач свої зобов'язання за договором № KRIMRX08300371 від 07.08.2006 року виконав у повному обсязі. Однак відповідач [PERSON] взяті на себе кредитні зобов'язання за вищевказаним Договором, належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 30.10.2015 року утворилася кредитна заборгованість у загальному розмірі 20 673,43 грн., яка складається з: - заборгованості по процентам за користування кредитом - 3703,36 грн.; - заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 223,20 грн., - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15286,23 грн.; - штрафів відповідно до п. 5.3 Умов і Правил надання банківських послуг, а саме: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (відсоткова складова) - 960,64 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Проаналізувавши наявні у справі докази, умови спірного кредитного договору, суд вважає, що включення позивачем до розрахунку заборгованості такого платежу як заборгованість за «комісією» у сумі 223,20 грн. не ґрунтується на умовах спірного кредитно-заставного договору та вимогах Закону, у зв'язку з чим, вважає, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Системний аналіз наведених вище норм Закону, приводить суд до переконання, що при здійсненні будь-яких кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі і в частині формулювання назв таких нарахувань, що забезпечило б прозорість і однозначність вимог банку. Але матеріали справи свідчать про існування неузгодженості між умовами спірного кредитного договору та пред'явленими позивачем вимогами. Умовами спірного кредитного договору не передбачений такий платіж як «комісія», що спростовує правомірність вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості саме за комісією у сумі 223,20 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом враховано те, що окремим щомісячним платежем, обов'язок по сплаті якого покладений на відповідача за договором, виступає «винагорода за надання фінансового інструменту» у розмірі 18,6 грн. Але дану винагороду позивач не просить стягнути з відповідача на користь позивача, будь-яких застережень стосовно тотожності даного платежу з «комісією», про яку представник позивача зазначає у своєму позові та розрахунку заборгованості - не надає, а суд з власної ініціативи позбавлений можливості вирішувати незаявлену позивачем вимогу, зважаючи на положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України та п. 3 постанови Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14, в силу чого можливість задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача на користь позивача винагороди за надання фінансового інструменту - виключається. В ході судового розгляду судом встановлено, що станом на 30.10.2015 року розмір заборгованості за пенею складає 15 286, 23 грн., в той час як заборгованість за основною сумою кредиту відсутня взагалі, а по відсоткам складає 3703,36 грн., що свідчить про часткове виконання відповідачем умов договору. Очевидним є те, що заявлений позивачем до сплати розмір неустойки є неспівмірним з розміром боргу відповідача та не відповідає визначеним п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509, ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам конституційного принципу верховенства права (Рішення Конституційного Суду України, викладеною в абз.2 п.3.2 Рішення від 11.07.2013 року у справі №7-рп/13). Враховуючи встановлену неспівмірність, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір заявленої до сплати пені до 5 286,23 грн., що кореспондується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 04.11.2015 року у справі № 6-1120цс15 та від 03.09.2014 року у справі 6-100цс14. Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14). Аналізуючи вищевикладене, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що порушення відповідачем умов кредитного договору від 07.08.2006 року є систематичним, істотним та доведеним, у зв'язку з чим з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором станом на 30.10.2015 року в загальному розмірі 10 450,23 грн., яка включає заборгованість: по процентам за користування кредитом 3703,36 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 5 286,23 грн., штрафів відповідно до п. 5.3 Умов і Правил надання банківських послуг, а саме: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (відсоткова складова) - 960,64 грн. Враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 10 450,23 грн. замість заявленої позивачем 20 673,43 грн., що складає 50,55 % від розміру позовних вимог (10 450,23 грн. * 100% / 20 673,43 грн. = 50,55 %), тому відповідно до правила пропорційності, встановленого ч.1 ст.88 ЦПК України, в рахунок часткового відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат у вигляді судового збору (а.с.1) з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню сума 615,70 грн. (1218 грн. * 50,55 % задоволених вимог / 100 % = 615,70 грн.).

Outcome: partial