Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва на утримання неповнолітньої доньки з 500 грн. до 2000 грн. на дитину, до досягнення нею повноліття. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на виховання та утримання дитини надає лише в обсязі аліментних зобов`язань. Їй відомо про те, що матеріальний стан відповідача поліпшився, він на протязі декількох років виїжджає за кордон на заробітки, де отримує стабільний дохід, який в повному обсязі витрачає на власні потреби. У відповідача, крім їхньої доньки, інших дітей немає, він знаходиться у працездатному стані. На теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною від другого шлюбу, до досягнення дитиною трирічного віку. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги визнає частково. Не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача на утримання їх спільної доньки аліменти у розмірі 1015 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що він не працює, у зв`язку з чим немає змоги сплачувати аліменти у більшому розмірі. Твердження відповідач про те, що він працює за кордоном не відповідає дійсності. Крім того, на його утриманні перебувають його батьки, які є людьми похилого віку та потребують постійного догляду та лікування. Крім сплати аліментів, він з 2014 року постійно надавав допомогу у вигляді посилок з одягом, взуттям та продуктами харчування, медикаменти. Постійно пересилав на картковий рахунок позивачки грошові кошти, на літніх канікулах минулого року донька проживала у нього та перебувала на його утримання, проте, аліменти він перераховував. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача разом з відзивом надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково у розмірі 1015 грн. 00 коп. Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2007 року. Шлюб між сторонами розірвано 03.04.2012 року на підставі рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.04.2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утримані. Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 03.04.2012 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Городенка, Городенківського району, Івано-Франківської області на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.10.2011 року до її повноліття. Позивач зазначає, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на підтвердження зазначеного суду надано свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач в своїх вимогах посилається на те, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки їй відомо про те, що відповідач працює за кордоном та його матеріальний стан поліпшився. Відповідач в своєму відзиві зазначає, що твердження позивача щодо його працевлаштуванні за кордоном не відповідає дійсності. Судом твердження позивача про те, що відповідач працевлаштований за кордоном, не береться до уваги, оскільки на підтвердження зазначеного сторонами не долучено до матеріалів справи письмових доказів. Клопотань про витребування доказів від позивача не надходило. Як вбачається з трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , на теперішній час відповідач офіційно не працює. 17.06.2015 року надано одноразову виплату допомоги про безробіттю для організації під підприємницької діяльності. Відповідач в своєму відзиві на позовну заяву посилається на те, що на його утриманні перебувають батьки [PERSON] та [PERSON] , які є людьми похилого віку та потребують постійного догляду та лікування, на підтвердження зазначеного суду надано: довідку комунального підприємства «Городенківський некомерційний центру первинної медичної допомоги» Городенківської районної ради від 07.05.2019 року за вих. № 261; довідку комунального підприємства «Городенківський некомерційний центру первинної медичної допомоги» Городенківської районної ради від 07.05.2019 року за вих. № 262; довідку з Управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації від 13.05.2019 № 399, відповідно до якої вбачається, що [PERSON] дійсно отримує допомогу компенсаційну виплату особі, яка здійснює догляд за інвалідом 1 групи або особою, яка досягла 80 років [PERSON] , [INFO] з 02.11.2018 року по даний час. Згідно довідки Городенківської міської ради від 07.05.2019 № 772 батько [PERSON] та матір [PERSON] , племінник [PERSON] проживають за одною адресою в [ADDRESS] разом із відповідачем [PERSON] . Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу вказаних норм чинного законодавства вбачається, що для збільшення /зменшення розміру аліментів або зміни способу їх стягнення потрібна наявність певних умов, зміна матеріального стану платника або одержувача аліментів, зміна стану здоров`я, тощо. Позивачем не зазначено жодної з підстав передбачених приписами статті 192 СК України які б свідчили про можливість збільшення аліментів та не надано належних доказів у підтвердження таких підстав у разі їх існування. В той же час слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України, де частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2019 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджет на 2019 рік", дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Позивач вказує, що коштів які стягуються рішенням у сумі 500 грн. на місяць дуже мало та не вистачає для гармонійного розвитку дитини. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючі надані позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, що не порушує права дитини та є необхідним та достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп..

Outcome: partial