Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2001 року по жовтень 2016 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] В добровільному порядку відповідач не надає допомоги на утримання малолітніх дітей. Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, аліменти на утримання інших дітей не сплачує. Щомісячний дохід відповідача є значним, оскільки крім регулярного заробітку за місцем роботи у приватного підприємця, він має додаткові доходи від надання послуг по перевезенню. У звязку з цим він має мінливий дохід, а тому аліменти з відповідача мають стягуватися у твердій грошовій сумі. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у звязку з наданням правової допомоги. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, суду пояснила, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно. Крім того, представник відповідача суду пояснила, що твердження позивачки та її представника про те, що [PERSON] окрім роботу у приватного підприємця, надає послуги з автоперевезень, не відповідають дійсності. Дійсно на імя відповідача в ПАТ КБ «Приватбанк» відкрита картка, на яку періодично зараховуються грошові кошти. Проте, зазначені грошові кошти є коштами на здійснення відряджень, в які [PERSON] направляється за місцем роботи, а не його доходами. Просить суд позов задовольнити частково. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.09.2001 року до жовтня 2016 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Діти мешкають з матірю позивачкою [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх неповнолітніх дітей, тобто між ними існує спір з цього питання. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка. дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] працює у фізичної особи-підриємця [PERSON] на посаді водія, отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати (а.с. 30). Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, інших неповнолітніх дітей, утриманців не має. [PERSON] [PERSON] здоровий, самостійних доходів не має. [PERSON] [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у гастроентеролога з діагнозом «Рефлюкс гастрит», самостійних доходів не має. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що в даному випадку правові підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі відсутні, оскільки судом встановлено, що відповідач має постійну роботу у звязку з чим регулярно отримує дохід у вигляді заробітної плати. Ані позивачкою, ані її представником не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач додатково надає послуги з автоперевезень у звязку з чим отримує додатковий дохід. З наданої ПАТ КБ «Приватбанк» інформації про рух грошових коштів по основному картковому рахунку, відкритому на імя [PERSON] у вказаній банківській установі, вбачається, що періодично на його рахунок надходять грошові суми, які витрачаються, в основному, на харчування, послуги АЗС та телекомпослуги (а.с. 42-44). Основним платником, який здійснював поповнення даної карти є [PERSON] Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, робота відповідача повязана з відрядженнями за межі м. Луцька та Волинської області, на вищевказану карту відповідача перераховуються грошові кошти для здійснення таких відряджень. Згідно зі ст. ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Представником позивачки та позивачем вищевказане твердження представника відповідача належними та допустими доказами не спростовано, доказів іншого суду не надано. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти з відповідача мають бути стягнуті у визнаному ним розмірі - ? частина всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів 09 грудня 2016 року. Таким чином, аліменти на користь позивача на утримання дітей підлягають стягненню починаючи з дня звернення до суду (09.12.2016 року) та до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. За правилами\~ст.79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Разом з тим, стягненню підлягають лише документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), фінансові документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 р.,\~\~№ 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах"). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~(далі - Закон). Згідно зі\~ст. 1 Закону\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 % встановленої\~законом\~мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачкою та її представником розрахунок витрат на правову допомогу не наданий, а тому вимоги позивачки про стягнення таких витрат задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі 640 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: partial