Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Представник Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області (далі - позивач, орган якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб) звернувся до суду із позовом в інтересах малолітньої [PERSON] (далі - позивач) із вищевказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), підставність якого обґрунтували тим, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини було записано з її слів, у відповідності до вимог ст.135 СК України. З дня народження [PERSON] перебувала в Липовецькій центральній районній лікарні у подальшому була доставлена до інших закладів, а на даний час перебуває у Вінницькому дитячому будинку «Малятко». Мати дитини [PERSON] через розлади психіки та інвалідність з дитинства не виконує свої батьківські обов`язки, не приймають участі у вихованні дитини, не цікавляться станом її здоров`я, не дбає про її утримання, не піклуються про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються з нею, не проявляють будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо своєї дочки та не виявляють щодо неї батьківського піклування. У зв`язку з цим, орган, якому надано право на звернення до суду в інтересах неповнолітньої дитини просить суд позбавити матір батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. У визначений судом строк відповідач не надала до суду відзиву. Ухвалою суду від 01.10.2019 розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження з повідомленням викликом сторін. 04.11.2019 судом було постановлено ухвалу, якою справу призначено до розгляду по суті, а також задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що у позові наведені, просила суд позов задовольнити. Представник третьої особи - сільський голова Вербівської сільської ради надіслав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явилась, про поважність причин своєї неявки не повідомила та заяви про розгляд справи у її відсутність не надала. Зважаючи на викладене, суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною, а за відсутності згоди позивача на заочний розгляд справи, проводить його в загальному порядку, на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , на що вказує свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с.4). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.5), встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] - [PERSON] зроблено, у відповідності до приписів ст.135 СК України, зі слів матері. Згідно із повідомленням КНП Липовецький РЦПМСД від 23.07.2019 р. № 683-01-05, дитина [PERSON] , [INFO] народилася у пологовому відділенні Липовецької ЦРЛ. У віці 5 місяців дитина в супроводі сімейної медсестри Зозівської АЗПСМ та соціального працівника була доставлена у Вінницький дитячий будинок «Малятко», де перебуває на даний час. Мати [PERSON] через розлади психіки та інвалідність з дитинства не виконує свої батьківські обов`язки, станом здоров`я дитини не цікавиться, участі у її догляді та вихованні не приймає, за медичною допомогою дитині не зверталася. Відповідно до довідки КНП «Липовецька центральна районна лікарня» від 28.05.2019 р. № 328, громадянка [PERSON] на Д-обліку в КНП «Липовецька ЦРЛ» не перебуває, за медичною допомогою не зверталася. Відповідно до Акту обстеження матеріально - побутових умов [PERSON] від 20.05.2019 p., комісія встановила, що [PERSON] власного житла не має, в даний час проживає у будинку свого співмешканця, який знаходиться в аварійному стані, у будинку систематично не ведеться прибирання. За висновком комісії - умов для проживання та повернення дитини [PERSON] в сім`ю не має. Відповідно до листа КЗ «Липовецький районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» Липовецької районної ради від 08.07.2019 року № 01-09/540, сім`я [PERSON] , 1977 р.н., жительки с. Вербівка, перебуває на обліку КЗ «Липовецький РЦ СССДМ» з 21.10.2015 p., як така, що перебуває в складних життєвих обставинах. Сім`я неодноразово була під соціальним супроводом центру, проте, комплекс вжитих заходів не приніс бажаного результату. [PERSON] не бажає змінювати свій стиль життя, доньку не відвідує, станом здоров`я її та розвитком не цікавиться. Відповідно до акту складеного 22.04.2019 р. та затвердженого головним лікарем ОКЗ « Вінницький спеціалізований будинок дитини з ураженням ЦНС та порушення психіки» від 17.05.2019 р. № 1-41 [PERSON] , дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває в будинку дитини за заявою матері від 09.09.2015 р. та рішення виконкому Вербівської сільської ради Липовецького району від 09.09.2015р. №26 з 22.09.2015 року по даний час на повному державному утриманні. Мати [PERSON] , тривалий час (більше 6-ти місяців) без поважних причин не відвідує дитини, не виявляє до неї батьківського піклування і турботи, не приймає участі у вихованні та не утримує її. Близькі та родичі також дитини не відвідують та не надають матеріальної допомоги дитині. Із показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були безпосередньо допитані судом встановлено, що [PERSON] , 1977 р.н., проживає в с. Вербівка, Липовецького району, зловживає спиртними напоями, є психічно не здоровою, що проявляється у її поведінці. Після народження дитини [PERSON] лише один раз відвідала дитину [PERSON] , не проявляє до дитини жодних батьківських почуттів. Сім`я перебуває на обліку КЗ «Липовецький РЦ СССДМ» як така, що перебуває в складних життєвих обставинах та неодноразово була під соціальним супроводом центру, проте, комплекс вжитих заходів не приніс бажаного результату. [PERSON] не бажає змінювати свій спосіб життя та опікуватись дитиною. Виконавчий комітет Вербівської сільської ради Липовецького району прийняв рішення 30.05.2019 за № 22 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] », за наслідками проведеного обстеження умов життя [PERSON] надав згоду на доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] 1977 року народження, стосовно її дитини [PERSON] .. Згідно із листом Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області від 26.07.2019 р. № 4215/229/01-2019 громадянка [PERSON] по обліках Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області не значиться, утім притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП України, за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] було предметом розгляду Липовецькою райдержадміністрацією, за наслідками якого було складено висновок від 31.07.2019 відповідно до якого визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено неналежне виконання відповідачем покладених на неї законодавцем батьківських обов`язків, свідоме нехтування ними, що свідчить про протиправність поведінки по відношенню до своєї дитини та вказує на її винну поведінку. Відповідач не спростувала жодних фактів наведених вище та не навела доказів зміни своєї поведінку в кращу сторону після проведених з нею превентивних заходів впливу (бесіди та попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім`ї необхідної допомоги, притягнення до адміністративної відповідальності), здійснення соціального супроводу сім`ї. За таких обставин, таку винну поведінку відповідача суд розцінює як ухилення від виховання дитини та покладених на неї законодавством обов`язків, а отже позов в цій частині обґрунтований, тому підлягає до задоволення. Вирішуючи вимоги щодо стягнення аліментів суд виходить з такого. Представник позивача у позові просить суд присудити із відповідача аліменти на користь дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ч. 2 ст. 166 СК України). Наведене узгоджується і з приписами викладеними в ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» де передбачено, що позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку утримувати дитину. Зі змісту ст.180 СК України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ч.2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як було встановлено відповідач не надала заперечень проти позову, не повідомила про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають з`ясуванню при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів. За встановлених у ході судового розгляду обставин, обставин передбачених ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможна надавати утримання своїй дитині у частці від її заробітку (доходу), яка має складати ј частки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у цій частині підлягає до часткового задоволення, оскільки обраний позивачем спосіб стягнення аліментів у відсотках не передбачений діючим законодавством. Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: partial