Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, в якому у них народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, та 25 листопада 2019 року шлюб між ними розірвано дитину залишено проживати з нею. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, вона самостійно займається його вихованням та матеріальним забезпеченням, однак у зв`язку із зростанням цін зросли витрати на його утримання і вона не має змоги самостійно утримувати дитину. Зазначає, що відповідач є працездатним, офіційно не працює, однак має доходи від сезонних робіт в Україні та за кордоном, інших утриманців немає. В зв`язку з виниклими обставинами, просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково та зазначив, що не має постійного заробітку, його доходи мінливі та залежать від тимчасових підробітків. Він постійно бере участь у вихованні дитини, однак батьки позивачки, на вихованні яких фактично перебуває дитина перешкоджають йому у спілкуванні із сином. Відповідач зазначив, що згідний на стягнення з нього аліментів у розмірі по 1\~400 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 25 листопада 2019 року розірвано. Від спільного проживання у них народився син: [INFO] , який проживає з матір`ю, окремо від батька (а.с. 3). В силу\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів", від 15 травня 2006 року, зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач, який відповідно до ст. ст.\~180,\~181 СК України\~зобов`язаний надавати утримання своїй неповнолітній дитині до досягнення нею повноліття, є здоровим та працездатним чоловіком, малолітня дитина сторін проживає окремо від батька і потребує матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, тому суд вважає доцільним стягувати аліменти, однак у дещо меншому розмірі, ніж просить позивачка, що буде об`єктивним і справедливим. На підставі наведеного та\~ст. 15 ЦК України, ст.ст.\~180-182,\~184,\~191 СК України,

Outcome: partial