Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Орган опіки та піклування Великописарівської РДА 08.09.2014 року звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав подружжя [PERSON] відносно їх дітей - доньки [PERSON], 1998 року народження та сина [PERSON], 2000 року народження, стягнення з них аліментів на утримання дітей в розмірі не меншому 30% прожиткового мінімуму доходів для кожної дитини відповідно до їх віку щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що на території Рябинівської сільської ради Великописарівського району проживає сім'я [PERSON], в якій виховуються двоє дітей - неповнолітня [PERSON], [INFO], яка навчається на денній формі в ДНЗ «Охтирський центр ПТО» в м. Охтирка, та малолітній [PERSON], [INFO], який є учнем Рябинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Батьки дітей, відповідачі по справі ніде не працюють, на обліку в центрі зайнятості не перебувають, вживають алкогольні напої, не цікавляться життям дітей, не займаються їх вихованням, навчанням та іншими потребами; мати, крім того, веде аморальний спосіб життя. Поведінка відповідачів неодноразово розглядалася на засіданнях виконкому Рябинівської сільської ради, комісії з питань захисту прав дитини Великописарівської районної державної адміністрації, але позитивних наслідків дані заходи не дали, тому орган опіки та піклування звернувся до суду для захисту прав дітей, оскільки вони фактично є дітьми, позбавленими батьківського піклування, але не мають відповідного статусу та не можуть користуватися пільгами, встановленими для даної категорії дітей. 12.11.2014 року в судовому засідання представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а саме про стягнення з відповідачів /кожного окремо/ аліментів на користь дітей на їх особисті рахунки у твердій грошовій сумі по 386 гривень на кожну дитину /а.с.84/. В судовому засіданні представник позивача Кузьменко Т.Л., що діє на підставі довіреності /а.с.58/, позовні вимоги підтримала і пояснила, що сім'я [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей з 14.10.2011 року, з відповідачами постійно проводилася профілактична робота - обстежувалося місце проживання, поведінка [PERSON] розглядалася на засіданнях як виконкому сільської ради, так і комісії з питань захисту прав дитини, так як вона постійно вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя, діти не доглянуті, ночували у бабусі. [PERSON] більше року з сім'єю не проживає, теж вживав спиртні напої, періодично їздив на заробітки. Проте, вказані заходи не дали позитивних результатів, відповідачка продовжує зловживати спиртними напоями, не працює, матеріально дітей не утримує. Вихованням та утриманням дітей займається бабуся, мати відповідачки. Неповнолітня донька відповідачів [PERSON] після 9-го класу навчається в Охтирському ліцеї на 2 курсі, неповнолітній син [PERSON] навчається у 8 класі Рябинівської школи, проживає у бабусі, яка теж вживає спиртні напої. Відповідач проживає у своєї сестри в с. Іванівка Великописарівського району, дітьми не займається, матеріально їх не утримує. Аліменти прохає стягнути з відповідачів на користь та утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 386 гривні щомісячно на кожну дитину. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю в частині позбавлення її батьківських прав, та не визнала в частині стягнення аліментів і пояснила, що до 2010 року в сім'ї все було нормально, її чоловік [PERSON] їздив на заробітки, а потім перестав, грошей не було, вона теж ніде не працювала, так як не має ніякої професії, бо після 9-го класу вийшла заміж. Близько двох років як чоловік з нею не проживає, діти постійно проживають у її матері та знаходяться на її утриманні. Старша донька [PERSON] навчається в Охтирському ліцеї, додому їздить рідко, син навчається у 8 класі, бачиться з ним часто, але матеріальної допомоги ні вона, ні її чоловік дітям не надають. В неї у господарстві є корова, вона здає молоко і має від цього кошти, чоловік має земельні паї, отримує за них орендну плату, але дітям грошей не дає. Вважає, що дітям краще жити в її матері. В неї не має коштів на сплату аліментів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав визнав повністю, в частині стягнення аліментів - не визнав та пояснив, що з 1997 році проживав з відповідачкою у шлюбі, на даний шлюб їх шлюб не розірваний, але він більше півтора року з сім'єю не проживає. Від шлюбу в них народилося двоє дітей - донька [PERSON], 1998 року народження та син [PERSON], 2000 року народження. Спочатку жили нормально, займалися вихованням дітей, він їздив на заробітки до м. Харкова та м. Києва, але з часом відповідачка стала зловживати спиртним, він теж, все пішло на самотік. На даний час він живе у своєї сестри, припинив вживати спиртне. Підробляє у людей, з донькою іноді спілкується, вона влітку приїздила до нього, давав їй гроші та продукти. З сином не спілкується, так як дружина йому заборонила. Син живе у бабусі, з якої проживають ще двоє її синів, які теж вживають спиртне. На даний час він не має можливості дітей забрати до себе, так як не має постійної роботи, написав заяву на роботу штукатура, якщо буде працевлаштований, то зможе зняти собі окреме житло і забрати дітей. Коштів на сплату аліментів в нього не має. Представник третьої особи Микитенко В.С., що діє на підставі довіреності /а.с.43/, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача і надала аналогічні з представником позивача пояснення. Заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що позов підлягає повному задоволенню, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] їх батьками є - [PERSON] та [PERSON], які з 4 листопада 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.с.4-7/. Відповідно довідок Рябинівської сільської ради [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з неповнолітніми дітьми - донькою [PERSON], 1998 року народження та сином [PERSON], 2000 року народження, які фактично з матір'ю не проживають, свого нерухомого майна не має, на території сільської ради не працює, за місцем проживання відповідачка характеризується негативно як така, що не виконує своїх батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя, систематично вживає алкогольні напої, має схильність до грубості і обману /а.с.10-12/. Неповнолітня [PERSON], 1998 року народження навчається на денній формі в ДНЗ «Охтирський центр ПТО» з професії кухар з 02.09.2013 року, має позитивну характеристику станом на 12.03.2014 року та негативну станом на 11.11.2014 року, отримує стипендію у розмірі 313 гривень, проживає на найманій квартирі /а.с.13-14, 88-90/; неповнолітній [PERSON], 2000 року навчається у 8 класі Рябинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, характеризується посередньо /а.с.13, 15, 86-87/. Поведінка відповідачки [PERSON] по вихованню дітей розглядалася на засіданні виконавчого комітету Рябинівської сільської ради 17.07.2014 року, на якому прийнято рішення про попередження її про адміністративну відповідальність за невиконання батьківських обов'язків, клопотати перед комісією по соціальній роботі із сім'ями, що опинилися у складних життєвих обставинах, про розгляд стану виконання батьківських обов'язків [PERSON] та звернутися до оперувноваженого КМСД Великописарівського РВ УМВС України з клопотанням про притягнення її до адмінвідповідальності /а.с.8/. 03.09.2012 року, 29.04.2013 року та 31.07.2014 року комісією служби у справах дітей Великописарівської РДА здійснені обстеження житлово-побутових умов проживання дітей [PERSON] та [PERSON] і встановлено, що санітарний стан приміщення незадовільний, присадибна ділянка обробляється частково, є допоміжнє господарство, паливом та продуктами харчування сім'я забезпечена частково /а.с.24, 26-27/. 14.02.2012 року, 17.04.2012 року, 29.01.2013 року, 14.05.2013 року, 01.08.2014 року поведінка відповідачів розглядалася на комісії з питань захисту прав дитини Великописарівської РДА, [PERSON] письмово попереджалася 29.01.2013 року та 01.08.2014 року, а [PERSON] - 14.02.2012 року службою у справах дітей про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків /а.с.16-23/. 11.11.2014 року комісією служби у справах дітей складений акт обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього [PERSON], 2000 року народження за місцем його проживання у бабусі [PERSON] в [ADDRESS], яким встановлено, що за вказаною адресою, крім вказаних осіб, проживають два дорослих сина [PERSON], які ніде не працюють, будинок складається з 4-х житлових кімнат, з яких 2 кімнати не використовуються для житла та не опалюються. У дитини наявне окреме спальне місце та місце для навчання, одягом та взуттям дитина забезпечена відповідно до сезону. Санітарний стан приміщення задовільний, з допоміжного господарства є корова, птахи, обробляється 0,4 га земельної ділянки, продукти харчування наявні, в будинку газове опалення /а.с.85/. Згідно висновку служби у справах дітей Великописарівської РДА від 31.07.2014 року з метою захисту законних прав та інтересів дитини позбавлення батьківських прав подружжя [PERSON] є доцільним /а.с.3/. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідачка [PERSON] є її донькою, протягом двох років її онуки проживають з нею, вона їх забрала від матері, так як та постійно вживає спиртні напої. Спочатку сім'я жила нормально, поки донька не зустріла іншого чоловіка, тому [PERSON] пішов від неї, їй теж діти стали не потрібні, не готувала їжу, не доглядала за ними, постійно веде аморальний спосіб життя. Онука [PERSON] навчається в м. Охтирці, вона постійно надає їй матеріальну допомогу, передає гроші та продукти харчування, онук [PERSON] теж знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Мати іноді приходить до нього, з батьком зовсім не спілкується. Батьки матеріально дітей не забезпечують. Разом з нею проживають два її сина, рік назад помер її чоловік і залишив заповіт на молодшого сина. Будинок оформлений на померлого, тоді молодший син став вигонити її з дому, були випадки його фізичного насилля, але зараз все наладилося. Бажає оформити опікунство над онуками, щоб їх не забирали від неї. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON], яка показала, що є класним керівником [PERSON], його мати з 2011 року до школи прийшла лише 1 раз, на батьківські збори явилася теж 1 раз з 2011 року. [PERSON] має середній рівень знань, іноді пропускає уроки, але не систематично. Батько теж до школи не приходить, хоча надавав матеріальну допомогу на ремонт. Також ходила до них додому з комісією, коли діти не відвідували школу, але дітей вдома не було, вони були у бабусі, [PERSON] була вдома сама. В судовому засіданні в якості свідка була допитана [PERSON], яка показала, що працює начальником районного центра соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і знає сім'ю [PERSON] з 2012 року, так як вказана сім'я перебувала під соціальним супроводом з 12.08.2012 року по 12.08.2014 року. Взагалі супровід триває 1 рік, але для цієї сім'ї було зроблено виняток. [PERSON] не виконала умови договору, продовжувала вживати спиртне, фахівець за місцем її проживання проводив з нею роботу, але вона не виправлялася. Не бажає щоб діти проживали з нею, при обстеженні житлових умов завжди в будинку було брудно, накурено, вона знаходилася у стані алкогольного сп'яніння, з синцями на обличчі. Неодноразово вона викликалася на засідання комісії служби у справах дітей та виконкому, де розбиралося її ставлення до дітей, але результатів ніяких не має. [PERSON] коли пішов від сім'ї, то став проживати у своєї сестри, але діти йому теж не потрібні, нікуди їх забирати та нічим утримувати. У бабусі, де проживає [PERSON], теж не має нормальних умов, так як з нею проживають два її сина, які вживають спиртні напої, були випадки насилля в сім'ї. Але [PERSON] бажає жити у бабусі, з матір'ю жити не хоче. Відповідно до ст. 164 ч.1 п.1 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 16, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлювання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні доведено, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя… Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві… для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Позбавлення батьківських прав за змістом статті 166 СК України, якою передбачені наслідки позбавлення батьківських прав, безумовно є втручання у здійснення особою права на сімейне життя. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» в п. 15- позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі байдуже ставляться до своїх неповнолітніх дітей, це випливає як з їх відношення до даної справи, так і з пояснень представників і свідків. Тому в даному випадку втручання державних органів в сімейне життя є доречним і необхідним, так як інтереси дітей потребуються захисту з боку держави. Судом встановлено достатньо доказів, які підтверджують, що відповідачі не виконують свої батьківські обов'язки по відношенню до неповнолітніх дітей, хоча мають реальну можливість їх виконувати, а тому є всі підстави для позбавлення їх батьківських прав. Тому у цій частині позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач у своєму позові ставить питання про стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 386 гривень щомісячно на їх користь. Відповідно до ч. 2 ст. 6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Оскільки відповідачі офіційно не працюють, отримують нестабільний заробіток, тому доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, як передбачено ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, тобто, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною 2 статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік " прожитковий мінімум на одну особу, що втратила працездатність у 2014 року становить 949 гривень, на дітей до 6 років - 1 032 гривні, від 6 до 18 років - 1 286 гривень. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " у п. 17, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що відповідачі зобов'язані сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, але з урахуванням їх матеріального стану, фактичних обставин справи, прийшов до висновку про їх можливість сплачувати на користь дітей аліменти у розмірі меншому 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в сумі 250 гривень на кожну дитину щомісячно. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі по 243, 60 гривень з кожного.

Outcome: partial