Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

КП «Компанія «Вода Донбасу» звернулось до суду в інтересах Добропільського ВУВКГ з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, мотивуючи тим, що відповідно до діючого законодавства, позивачем, в особі Добропільського ВУВКГ в період з 01.04.2015 року по 01.03.2020 року надавалися послуги з питного водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідач плату за надані послуги повинні були здійснювати щомісяця, але вказані обов`язки по оплаті послуг належним чином не виконували, в результаті чого утворилась заборгованість за вказаний період в розмірі 16176,14 грн. Позивач, посилаючись на вимоги Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року та на вимоги ст..ст.67-68 ЖК України, просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості за надані послуги за період з 01.04.2015 року по 01.03.2020 року та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Причину своєї неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Враховуючи вишевстановлені обставини, суд вважав можливим, на підставі ст.280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. Між сторонами виникли відносини з надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, які регулюються відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст.10 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , яка згідно інформації відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області № 16-23/236 від 26.03.2020 року є зареєстрованою за адресою [ADDRESS] з 06 лютого 2004 року. Інформацією відділу реєстрації Добропільської міської ради від 08.04.2020 року №16-23/268, підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] , з 17.10.2013 року значиться зареєстрованим [PERSON] , [INFO] . Випискою з особового рахунку № [NUMBER] абонента [PERSON] підтверджується, що з квітня 2015 року за адресою [ADDRESS] нараховувалися суми за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення виходячи з двох проживаючих за даною адресою осіб. Відповідно до п.24,25 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що затверджені постановою КМУ №690 від 5 липня 2019 року (далі Правила), споживач здійснює оплату за спожиті послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення договору. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. До матеріалів справи було долучено розрахунок заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого заборгованість відповідача за період з 01.04.2015 року по 01.03.2020 року склала 16176,14 грн. Судом встановлено, що вказаний розрахунок заборгованості позивачем здійснювався на підставі тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу», які були затверджені постановами НКРЕКП № 2869 від 26.11.2015 року, № 1015 від 10.08.2017 року, № 87 від 10.02.2012 року (а.с.9-11) та нормативів споживання питного водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Добропільської міської ради № 5 від 18.01.2006 року(а.с.12), виходячи з розрахунку на двох зареєстрованих осіб. Будь-яких доказів, які б свідчили, що відповідач не був споживачем послуг за вказаною адресою судом не встановлено. З розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] відкритого за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою за період з 01.04.2015 року по 01.03.2020 року становить 16176,14 грн. В той же час, з вказаного розрахунку(а.с.6), а також з виписки по особовому рахунку (а.с.5) вбачається, що у період з 01.04.2015 року по 01.03.2020 року відповідачем здійснювалась оплата послуг, а саме: в жовтні 2015 року, листопаді 2015 року, серпні 2016 року та вересні 2016 року в загальній сумі 1043,92 грн. Зі змісту розрахунку вбачається, що суму оплати за послуги в розмірі 1043,92 грн, яка була здійснена відповідачем в період з жовтня 2015 по вересень 2016 року, позивач зарахував відповідачу як погашення боргу за попередній період, тобто за період, який виник до 01.04.2015 року. Але, суд до вказаного відноситься критично, оскільки доказів того, що суми оплати, які надійшли позивачу від відповідача в жовтні, листопаді 2015 року та в серпні-вересні 2016 року, останній сплачував як борг за період надання послуг, який виник до 01.04.2015 року, позивачем суду надано не було. В той же час, суд зазначає, що відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене, суд вважає, що борг відповідача перед позивачем за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2015 року по 01.03.2020 року складає 15132,22 грн виходячи з такого розрахунку: 16176,14 грн - 1043,92 грн, де: 16176,14 грн - сума нарахована за надані послуги за період з 01.04.2015 року по 01.03.2020 року, 1043,92 грн - сума, сплачена відповідачем за надані послуги в період з 01.04.2015 року по 01.03.2020 року. Аналізуючи досліджені в засіданні докази, суд вважає, що сума боргу відповідача за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення є доведеною саме в сумі 15332,22 грн, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1967,47 грн.

Outcome: partial