Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю « Уют -2011» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю « Уют -2011» до суду не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 109, виданого виконкомом Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу 24 липня 1989 року, матір позивачки - [PERSON], а також члени її сім'ї, яка складалась із трьох осіб, а саме з її чоловіка [PERSON], сина - [PERSON] та позивачки [PERSON], отримала право на зайняття трикімнатної квартири 100 житловою площею 41,5 кв. метрів, яка розташована в будинку [ADDRESS].( а.с.6) Наймачем квартири була [PERSON], вищевказана квартира до теперішнього часу не приватизована. На протязі часу склад сім'ї позивачки змінювався, [INFO] помер її батько [PERSON], [INFO] померла матір позивачки - [PERSON]( а.с.9), які у зв'язку зі смертю були зняті з реєстраційного обліку. У 1999 році відповідач [PERSON] переїхав на постійне мешкання до Російської Федерації де 06 жовтня 2000 року був зареєстрований за адресою : [ADDRESS], а з 11 лютого 2001 року отримав громадянство Російської Федерації( а.с.11-12), де проживає по теперішній час. [PERSON] з реєстрації в вищевказаному житловому приміщенні не знявся, на теперішній час він цього зробити не може у зв'язку з відсутністю в нього паспорта громадянина України. Згідно акту від 31 жовтня 2013 року , який складений сусідами [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] на 5 мікрорайоні Зарічний у м. Кривому Розі з 1999 року ( а.с.10). Вирішуючи даний спір, суд керується ст.ст. 71, 72 ЖК України, згідно яким особа може бути визнана такою, що втратила право на житлове приміщення в судовому порядку у разі її відсутності понад шість місяці без поважної причини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 від 12.04.1985г. (із змінами від 10.03.1989г., 25.12.1992г.) «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або членів його сім'ї, що втратили право на житлове приміщення (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених термінів. У разі їх поважності, зокрема, неприязних взаємостосунків з іншими членами сім'ї і т.д., суд може продовжити пропущений термін. Виходячи з положень ст. 71 ЖК України та роз'яснень, що містяться в пп. 10 і 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. В разі відсутності цих осіб понад встановлені строки з поважних причин (перебування у відрядженні, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) цей строк може бути продовжений судом. Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації з 1999 року, враховуючи наведене, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 107,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації з 1999 року, враховуючи наведене, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню .

Outcome: partial