Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Житомиробленерго» в особі Радомишльського району електричних мереж (далі АТ «Житомиробленерго») звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК»), в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача вартість робіт на відновлення роботи лінії електропередач в сумі 7064,24 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 05.03.2019 в с. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області сталася ДТП за участю [PERSON] , який, керуючи автомобілем «ВАЗ - 2105», здійснив наїзд на опору № 9 повітряної лінії електропередач 0,4 кВ Л-1, від КТП №253. Внаслідок нахилу опори був обрив проводів в проміжку опор № 4 - 5 та пошкоджено траверси на опорах № 7, 8, 9. В результаті дорожньо-транспортної пригоди АТ «Житомиробленерго» в особі Радомишльського РЕМ була спричинена майнова шкода, вартість відновлювальних робіт складає 7064,24 грн., однак, на неодноразові звернення до ПрАТ «УПСК», останнє не відшкодовує завдані збитки, що і стало підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою від 02.04.2020 відкрито спрощене провадження у справі та ухвалено розглядати справу без виклику сторін, визначено відповідачу строк для подання відзиву (а.с.37), копію ухвали з додатками направлено сторонам, а відповідачам разом із копією позову з додатками на 28 арк. (а.с.38,39,40), останні кореспонденцію отримали в квітні місяці, що підтверджується роздруківками трекінгу поштових відправлень з офіційного сайту АТ "Укрпошта" (а.с.45,46,47). 18.06.2020 від позивача надійшла заява, в якій просить витребувати у відповідача ПрАТ «УПСК» належним чином завірену копію страхового поліса № АМ162023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ-2105 реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.43-44). Ухвалою суду від 26.06.2020 клопотання позивача задоволено, витребувано у відповідача ПрАТ «УПСК» належним чином завірену копію страхового поліса №АМ/8162023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ-2105 реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.49), копію ухвали направлено відповідачу ПрАТ «УПСК» (а.с.52), згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресат отримав поштове відправлення 06.07.2020 (а.с.54). Ухвалою суду від 08.10.2020 до відповідача ПрАТ «УПСК» застосовано захід процесуального примусу у вигляді штрафу за невиконання ухвали суду від 26.06.2020 (а.с.62-63). Ухвалою суду від 28.10.2020 в зв`язку із ненаданням відповідачем ПрАТ «УПСК» витребуваних судом доказів застосовано до ПрАТ «УПСК» захід процесуального примусу у виді тимчасового вилучення доказів - завірену належним чином завірену копію страхового поліса №АМ/8162023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на транспортний засіб - автомобіль марки ВАЗ-2105 реєстраційний номер [NUMBER] , провадження у справі зупинено до закінчення виконавчого провадження з вилучення витребуваних доказів, (а.с.71-72), копію ухвали направлено для виконання (а.с.76,77). 16.11.2020 на виконання ухвали суду від 26.06.2020 ПрАТ «УПСК» направлено до суду завірену копію витребуваного документу (а.с.78,79). Ухвалою від 17.11.2020 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 10.12.2020 (а.с.83). Станом на дату розгляду справи відзив від відповідача на адресу суду не надходив, клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджується, що 05.03.2019 в с. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ - 2105», реєстраційний номер [NUMBER] , проявив неуважність, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на бетонну опору лінії електропередач, завдавши матеріальних збитків. Винуватість [PERSON] встановлена постановою Малинського районного суду Житомирської області від 22.04.2019, яка набрала законної сили 03.05.2019, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200,00 грн. (а.с.21). Згідно з п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає що саме діями [PERSON] була пошкоджена залізобетонна опора № 9 повітряної лінії електропередач 0,4 кВ Л-1, від КТП №253, внаслідок нахилу якої стався обрив проводів в проміжку опор № 4-5, зворотнього відповідачами не доведено. Витрати на відновлення електроопори становлять 7064,24 грн., що підтверджено кошторисом на виконання робіт № 06/03/2019 по наданню послуг га ремонт пошкодженого проводу в проміжку опор №4-5 (а.с.7-10). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п. 1 ч. 2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб ВАЗ-2105 реєстраційний номер [NUMBER] був забезпечений полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією поліса АМ № 8162023 від 02.11.2018 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, страховиком являється ПрАТ «УПСК» (а.с.79). Із матеріалів справи вбачається, що позивач 26.04.2019 звертався до відповідача [PERSON] , а 13.03.2019, 26.04.2019, 03.12.2019 - до співвідповідача ПрАТ «УПСК» з проханням відшкодувати АТ «Житомиробленерго» заподіяну внаслідок ДТП підприємству шкоду в сумі 7064,24 грн. (а.с.11,13.15,17). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору . Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). За змістом статей 9, 22, 31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Норми ст. 1194 ЦК України визначають, що право на звернення з вимогою про відшкодування шкоди особою, котра застрахувала свою цивільну відповідальність виникає у потерпілої особи лише у випадку недостатності страхової суми. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно правової позиції Пленуму Верховного Суду України висловленої в постанові від 04.06.2018 по справі № 755/18006/15-ц покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ/8162023, ПрАТ «УПСК» на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяло на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку відповідача [PERSON] відшкодувати завдану останнім шкоду. Крім того, в даному випадку розмір завданої позивачу шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика (згідно п. 9.2 ст. 9 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого) та є достатнім для відшкодування завданої позивачу внаслідок пошкодження електроопори матеріальної шкоди, тому поданий позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, серед іншого, у випадку, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, факт того, що водій, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не є підставою для не здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому, а лише тягне за собою виникнення права у страховика, після виплати страхового відшкодування, подати регресний позов до відповідного водія. Згідно статті 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV) зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (п. 36.6 ст. 36 Закону №1961-IV). Так, згідно полісу АМ № 8162023 від 02.11.2018 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи становить 1000 грн. Із зазначеного слідує, що якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, а шкоди заподіяно майну, то саме страхувальник має компенсувати позивачу суму франшизи в повному обсязі, таким чином з [PERSON] підлягає стягненню сума франшизи в розмірі 1000,00 грн., а з ПрАТ «УПСК» - 6064,24 грн. Відповідно до ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Задовольняючи позов, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial