Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (далі - заявник, ГУ ДПС у Чернівецькій області), за участю заінтересованих осіб: Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» (далі - заінтересована особа-1, АТ «Райффайзен банк Аваль»), [PERSON] (далі - заінтересована особа-2, [PERSON] ), звернулося до Печерського районного суд м. Києва із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, в якій просить суд зобов`язати АТ «Райффайзен банк Аваль» надати інформацію, що містить банківську таємницю відносно самозайнятої особи [PERSON] шляхом надання в паперовому або електронному вигляді інформації про обсяг та обіг коштів по рахункам № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , які належать [PERSON] у розрізі контрагентів, із зазначенням дат проведення операцій, сум, призначень, найменувань платежів, кодів ЄДРПОУ за період часу з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року. В обґрунтування заяви ГУ ДПС у Чернівецькій області зазначає, що згідно плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік було включено [PERSON] для проведення планової документальної перевірки. Відповідно до наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 14.09.2018 року № 569 на підставі вимог п. п. 20.1.4, 20.1 ст. 20, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», призначено проведення документальної планової перевірки самозайнятої особи [PERSON] з 24.09.2018 року тривалістю 10 робочих днів з питань дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період часу з 01.01.2015 року до 31.12.2017 року. Для вручення наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 14.09.2018 року № 569 та пред`явлення направлення на перевірку № 1777, № 1778 від 24.09.2018 року було здійснено виїзд за податковою адресою самозайнятої особи [PERSON] : [ADDRESS] . Під час виходу було встановлено, що самозайнята особа [PERSON] за податковою адресою відсутній, про що складено акт перевірки місцезнаходження платника податків від 24.09.2018 року № 247/23-13-12-04/ [NUMBER] . Зазначена інформація була передана до оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області для встановлення місця перебування самозайнятої особи [PERSON] . З метою перевірки дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, ГУ ДПС у Чернівецькій області просить розкрити відносно самозайнятої особи [PERSON] інформацію, яка містить банківську таємницю. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2020 року заяву Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Зазначено строку виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.10.2020 року в порядку окремого провадження відкрито провадження у цивільній справі за заявою Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, заінтересовані особи: [PERSON] , Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, та судове засідання призначено на 09.03.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 20.04.2021 року. 20.04.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від [PERSON] надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка не містила електронного цифрового підпису. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 17.06.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року, із неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 02.09.2021 року. 02.09.2021 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 28.10.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2021 року, у зв`язку із неявкою учасників справи та відсутністю відомостей про вручення їм повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 22.12.2021 року. В судове засідання 22.12.2021 року учасники судового процесу не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлені належним чином, причини неявки невідомі. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Як визначено у ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Суд встановив, що [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: [ADDRESS] . Згідно з пп. пп. 19-1.1.1, 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи виконують, зокрема, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів. Як визначено у пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; Аналогічне положення закріплене у п. 75.1. ст. 75 ПК України, відповідно до якого, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до п. 75.1.2. ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Згідно з п. 77.1 та п. 77.4 ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Так, наказом ГУ ДПС у Чернівецькій області від 14.09.2018 року № 569 на підставі вимог п. п. 20.1.4, 20.1 ст. 20, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», призначено проведення документальної планової перевірки самозайнятої особи [PERSON] з 24.09.2018 року тривалістю 10 робочих днів з питань дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період часу з 01.01.2015 року до 31.12.2017 року. Згідно п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки. Для вручення наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 14.09.2018 року № 569 та пред`явлення направлення на перевірку № 1777, № 1778 від 24.09.2018 року було здійснено виїзд за податковою адресою самозайнятої особи [PERSON] : [ADDRESS] . Під час виходу було встановлено, що самозайнята особа [PERSON] за податковою адресою відсутній, про що складено акт перевірки місцезнаходження платника податків від 24.09.2018 року № 247/23-13-12-04/ [NUMBER] . Зазначена інформація була передана до оперативного управління ГУ ДФС у Чернівецькій області для встановлення місця перебування самозайнятої особи [PERSON] . Як визначено у пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний, зокрема, повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця. Проте, [PERSON] про зміну місця проживання не повідомив. За таких обставин, ГУ ДПС у Чернівецькій області позбавлено можливості провести документальну планову виїзну перевірку самозайнятої особи [PERSON] . Як визначено у п. п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Згідно ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності. [PERSON] відкрито рахунки № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] в АТ «Райффайзен банк Аваль». Отже, відомості про банківські рахунки [PERSON] та відомості про обсяг та обіг коштів по рахунках у разі відкриття таких в АТ «Райффайзен банк Аваль» є банківською таємницею. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. З аналізу зазначеної правової норми слідує, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Відповідно до п. 5 глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 року № 267, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 03.08.2006 року за № 935/12809, банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. Згідно з п. 73.4 ст. 73 ПК України, інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 12 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30.09.2011 року, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 року у справі № 752/19172/18 та від 28.05.2020 року у справі № 761/13288/19. Підставою для розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність проведення перевірки дотримання вимог податкового, валютного, та іншого законодавства, правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів платником податків - [PERSON] . Оскільки суд встановив, що ГУ ДПС у Чернівецькій області вчинило визначені законом дії для проведення документальної перевірки, однак проведення цієї перевірки було неможливими з незалежних він нього причин, заява ГУ ДПС у Чернівецькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, відносно [PERSON] про обсяг та обіг коштів по рахунках, відкритих в АТ «Райффайзен банк Аваль», є обґрунтованою, проте підлягає частковому задоволенню. Так, ГУ ДПС у Чернівецькій області просить зобов`язати АТ «Райффайзен банк Аваль» розкрити банківську таємницю про обсяг та обіг коштів по рахунках [PERSON] за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року, проте, планова документальна перевірка призначена наказом ГУ ДПС у Чернівецькій області від 14.09.2018 року № 569 за період часу з 01.01.2015 року до 31.12.2017 року. Отже, ГУ ДПС у Чернівецькій області звернулося із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, і поза межами визначеного перевіркою періоду. Крім того, рахунок № [NUMBER] [PERSON] був закритий 22.07.2015 року, відтак, в цій частині заява ГУ ДПС у Чернівецькій області не підлягає задоволенню. Аналізуючи викладене, суд вважає, що заява ГУ ДПС у Чернівецькій області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, відносно самозайнятої особи [PERSON] про рух коштів по рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , відкритих в АТ «Райффайзен банк Аваль», є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 350, п. 6 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Враховуючи викладене,

Outcome: partial