Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, накладений відділом державної виконавчої служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції на все нерухоме майно [PERSON] , на підставі постанови Знам`янського міськрайого суду Кіровоградської області №3-583 від 16.03.2010, зареєстрований 07.04.2010, реєстратором Кіровоградською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційні номери обтяження №9701401 (об`єкт обтяження: невизначене майно, все рухоме майно) та №9701404 (об`єкт обтяження: будинок за адресою: [ADDRESS] ). Свої вимоги обґрунтувала тим, що є власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, площею 6,84 га в межах згідно з планом з кадастровим №3522281200:02:000:0745 та площею 6,85 га в межах згідно з планом з кадастровим №3522281200:02:000:0754. Її право власності на вказані земельні ділянки підтверджено державним актом на право приватної власності на землю серії І-КР №019519 виданим в Диківською сільською радою 04.02.2002 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР №008687 виданим Знам`янською РДА 20.06.2007 року. Крім того, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Під час вирішення питання щодо передачі вказаних земельних ділянок в оренду, дізналася про те, що відділом державної виконавчої служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції, на підставі постанови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області №3-583 від 16.03.2010, на все її рухоме та нерухоме майно накладено арешт. Обтяження зареєстровано 07.04.2010 реєстратором Кіровоградською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційні номери обтяження №9701401 (об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно) та №9701404 (об`єкт обтяження: будинок розташований за адресою: [ADDRESS] ). Звернувшись Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з заявою про зняття накладеного арешту, отримала відмову, яку мотивовано неможливістю вчинення такої дії у зв`язку із знищенням виконавчих проваджень. Зазначені обставини, а саме наявність арешту накладеного на її майно, позбавляє її можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і вирішити питання зняття арешту в позасудовому порядку наразі неможливо, отже звернулася до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючи на обставини зазначені в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника виконавчої служби з прийняттям рішення на розсуд суду. Представник відповідача - Головного управління\~ДФС у\~Кіровоградській області у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Крім того, надав відзив на позов, в якому не визнаючи позовні вимоги, зазначив, що ГУ ДФС у Кіровоградській області\~це орган державної влади, який захищає економічні інтереси держави, та не є особою, що має відповідати за даним позовом, оскільки останнім та його територіальними органами арешт на майно позивача не накладався, при цьому, територіальні органи ДФС України не наділені повноваженнями вносити відповідні записи щодо заборони відчуження та накладення арешту на нерухоме майно, у зв`язку з чим, навіть за умови задоволення позовних вимог позивача, рішення суду про зобов`язання вчинення певних дій відповідача ГУ ДФС у Кіровоградській області виконати буде неможливо, що призведе до правового колапсу та порушення прав позивача, на підставі чого, представник ГУ ДФС у Кіровоградській області вважає, що належним відповідачем у даній справі є орган державної влади, яким прийняте відповідне рішення про накладення арешту на майно позивача, у зв`язку з чим, просив в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ГУ ДФС у Кіровоградській області відмовити. Представник відповідача - Головного управління\~Національної поліції\~в Кіровоградській\~області у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі. Надав відзив на позов, в якому позовні вимоги [PERSON] не визнав, вважає що є неналежним відповідачем у справі, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-КР №019519, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка № [NUMBER] з кадастровим номером №3522281200:02:000:0745, площею 6,84 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.8). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії КР №008687, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером №3522281200:02:000:0754, площею 6,85 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області (а.с.7). З відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що за реєстраційним номером обтяження 9701401, зареєстрованим 07.04.2010 року реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови №3-583 від 16.03.2010 року виданої Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області, за заявою ВДВС Знам`янського МРУЮ накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно [PERSON] За реєстраційним номером обтяження 9701404, зареєстрованим 07.04.2010 року реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови №3-583 від 16.03.2010 року виданої Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області, за заявою ВДВС Знам`янського МРУЮ накладено арешт на будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , належний [PERSON] (а.с.9). З довідки виданої виконавчим комітетом Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, вбачається, що [PERSON] за даними по господарських книг, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області за №3-583/10 від 16.03.2010, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164-10 КУпАП та притягнуто до відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. з конфіскацією 150 кг металобрухту та вагів (а.с.12). З відповіді Знам`янського МРВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області за №7220 від 09.04.2019 року, наданої на звернення [PERSON] щодо зняття арешту з майна, вбачається Постанову №3-585 від 16.03.2010, знищено за закінченням строків зберігання архівних проваджень. Таким чином, можливість зняття арешту з її майна, відсутня (а.с.11). Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, і накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Позивач має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості реалізувати своє законне право. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про зняття арешту з майна, оскільки накладення арешту на майно позивача порушує права останньої та позбавляє її можливості розпоряджатися належним їй майном, до того ж встановлено, що жодних виконавчих проваджень в яких боржником є [PERSON] , на виконанні наразі не перебуває, зняття арешту з нерухомого майна за рішенням суду є єдиним способом захисту майнових прав позивача. Однак, з урахуванням відзивів відповідачів у справі - Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в яких останні висловили свої заперечення щодо задоволення позову з тих підстав, що не вважають себе належними відповідачами у даній справі та згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016, якою роз`яснено, що відповідачами у справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення, суд вважає що Головне управління ДФС у Кіровоградській області, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, дійсно є неналежними відповідачами у даній справі, отже в задоволенні позову щодо зазначених осіб, слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial