Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

до Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В позові вказано, що на користь з позивача з відповідача стягувались аліменти до досягнення позивачем повноліття. Після досягнення повноліття позивач продовжує навчатись в навчальному закладі, а тому просить присудити стягнення з відповідача аліментів до закінчення навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримав в частині стягнення аліментів з відповідача в сумі 450 гривень; в іншій частині позивач позов не підтримав. Представник позивача підтримав позов в частині стягнення 450 гривень, в іншій частині представник позов не підтримав. В судовому засіданні позивач надав суду пояснення про те, що у зв`язку з навчанням у нього є витрати, у відповідача перед позивачем є заборгованість зі сплати аліментів до досягнення дитиною 18 річного віку. Тому позивач просив стягувати з відповідача на його користь аліменти в сумі 450 гривень. Позивач пояснив суду, що навчається за рахунок державного бюджету та отримує стипендію біля 500 гривень, по виплаті якої буває заборгованість. Відповідач надав суду пояснення про те, що він визнає позов частково в сумі 250 гривень, оскільки вважає за необхідне допомагати синові під час навчання. Однак відповідач пояснив, що у нього на утриманні є дитина віку 1 рік 2 місяці, дружина, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3 річного віку; він щомісячно виплачує заборгованість по сплаті аліментів на утримання позивача до досягнення ним 18 річного віку, здійснює витрати на оплату позики на автомобіль, не перебуває на обліку осіб, які шукають роботу, оскільки раніше перебував на такому обліку, але роботу йому не було знайдено. Відповідач пропонував і пропонує позивачеві передати автомобіль в рахунок сплати заборгованості по аліментах, однак з прийняттям позивачем на себе зобов`язань за договором позики, отриманої на придбання автомобіля. Судом роз`яснено відповідачу правові наслідки визнання позову в частині або повністю. Після цього відповідач визнав позов в сумі стягнення 250 гривень. Щодо іншої частини позову відповідач надав суду пояснення про те, що у нього відсутня можливість сплачувати аліменти понад 250 гривень щомісячно. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № 271598 батьком позивача записано відповідача. Відповідно до рішення Снятинського районного суду від 28/03/2012 р. на утримання позивача з відповідача присуджено стягнення аліментів в сумі 400 гривень щомісячно до досягнення повноліття. Відповідно до довідки Національного університету Львівська політехніка позивач є студентом Коломийського політехнічного коледжу з 01/09/2012 р. по 30/06/2016 р. за рахунок державного бюджету. Відповідно до довідки Тучапської сільської ради відповідач не працює. Відповідно до свідоцтва про шлюб № 108161 відповідач зареєстрував шлюб 19 червня 2012 р. Відповідно до свідоцтва про народження № 229822 позивач записаний батьком доньки Галини 22/04/2013 р. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру без номера, виданого адвокатом [PERSON], ним отримано у позивача 550 гривень. Відповідно до квитанцій, наданих позивачем суду у нього є витрати на проїзд з місця проживання до місця навчання та витрати на проживання в гуртожитку навчального закладу. Відповідно до договору позивача з адвокатом [PERSON], на підставі якого діє представник в цьому спорі, гонорар адвоката по цивільній справі складає 300 гривень. Відповідно до п. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, відповідач надав суду пояснення про те, що він має змогу надавати утримання виключно в сумі 250 гривень. Позивачем та його представником не надано суду доказів, про можливість відповідача надавати утримання в сумі понад 250 гривень. Відповідно до п. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, судом враховано пояснення позивача про те, що частину витрат на його утримання в сумі 200 гривень він також отримує від своєї матері, а також, відповідно до пояснень позивача, він отримує стипендію в навчальному закладі в сумі біля 500 гривень. В п. 1 ст. 200 СК України вказано, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду спору сторонами не надано суду доказів того, що у зв`язку зі станом здоров`я позивача він потребує додаткових витрат. В судовому засіданні відповідач надав суду пояснення про те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина та дружина, яка здійснює догляд за дитиною, у зв`язку з цим вона не працює. Також з пояснень відповідача встановлено, що й нього є заборгованість перед позивачем щодо сплати аліментів на його утримання до досягнення повноліття, яка утворилась у зв`язку з відсутністю доходів на виплату аліментів. Іншою обставиною, яка повинна бути врахована під час розгляду цього спору є те, що відповідач пропонував позивачеві передати йому транспортний засіб, який перебуває в його власності, в рахунок оплати заборгованості по аліментах, однак позивач відмовився. Позивач на відміну від відповідача має постійний дохід у виді стипендії. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В договорі про надання послуг правового характеру погоджено розмір гонорару адвоката в сумі 300 гривень. Однак суду подано документ про сплату позивачем на користь адвоката 550 гривень. В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача усі судові витрати. Таким чином в судовому засіданні позивачем та його представником не обґрунтовано необхідність і можливість стягнення з відповідача 250 гривень витрат на послуги адвоката зверх 300 гривень, які погоджені в договорі між ними. При цьому позов повинен бути обґрунтований позивачем належними доказами. Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 10, 60 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд, -

Outcome: partial