Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчатися, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з 08.11.2017 року та до досягнення сином 23-ліття. Мотивує позов тим, що з 24.04.1998 року до 17.12.2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя сторони мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається на четвертому курсі денної форми навчання в Київському державному коледжі туризму та готельного господарства. Наразі повнолітній [PERSON] потребує надання матеріальної допомоги з боку батьків. Позивач не в змозі самостійно, повноцінно матеріально утримати та забезпечити спільного сина. Згоди щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що з 24.04.1998 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. 17.12.2012 року шлюб між сторонами розірвано, на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва. Сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.09.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22.08.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. На час розгляду справи [PERSON] є повнолітнім. Як вбачається з наданих документів, [PERSON] на момент розгляду справи проживає разом з матір'ю - позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Повнолітній [PERSON] з 01.09.2014 року є студентом Київського державного коледжу туризму та готельного господарства, денної форми навчання, термін закінчення навчання - 01.02.2018 року. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України позивач [PERSON], як мати, з якою проживає повнолітній син [PERSON], що продовжує навчання, реалізувала своє право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Залучений до участі в справі як 3 особа на стороні позивача [PERSON], достовірно знаючи про заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення аліментів на свою користь ([PERSON].), підтримав позовні вимоги матері. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.6 СК України). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі №6-186ц14. Відповідно до положень ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати їм матеріальну допомогу. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов'язано з обов'язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з наданих документів, відповідач по справі є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований в ТОВ "АЛЕАНА" на посаді апаратника гранулювання 3 розряду, отримує щомісячний дохід, мешкає окремо від позивача та повнолітнього сина. Встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.09.2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання [PERSON],[INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Згідно з наданої відповідачем довідки про заробітну плату, видану за місцем роботи [PERSON] від 11.06.2018 р., його середньомісцячна заробітна плата (виходячи з розміру, отриманого за січень-лютий 2018 р.) після вирахувань податків та обов'язкових платежів становить 13935,37 грн. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у справі [PERSON], [INFO], є особою працездатного віку, офіційно працює, але документів про доходи суду не надала. А відтак, суд приходить до висновку, що позивач, як матір, також має можливість надавати утримання повнолітньому сину [PERSON] При цьому суд також бере до уваги, що відповідач визнає позов в частині стягнення з нього ? частини від усіх видів його заробітку (доходів). Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам повнолітньої дитини, а також чинному законодавству. Визнання позову відповідачем в цій частині не суперечить закону та не порушує прават та охоронювани інтереси інших осіб. Відповідно до ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 08.11.2017 року, і до припинення навчання, тобто до 01.02.2018 року. Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 640,0 грн. (за ставкою розміру судового збору, що діяв на час звернення позивача до суду). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 182, 184, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial