Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивачка звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовом до Королевич про стягнення аліментів на утримання дитини. Посилалась на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 08.12.2011 року, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.09.2016 року було розірвано. Від шлюбу у них народилася донька Ніколь-Анастасія Ігорівна, [INFO], яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, домовленості про сплату аліментів ніж ними також немає, оскільки вона не працює утримувати доньку самостійно їй складно, а тому змушена звернутись до суду. Зазначала, що відповідач зареєстрований, як фізична особа підприємець та здійснює підприємницьку діяльність. У звязку з тим, що вона не може надати суду довідку про доходи відповідача просила суд витребувати з Чернівецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області довідку про доходи відповідача. З урахуванням викладеного та збільшених позовних вимог просила стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася. Надала суду заяву у якій просила провести судове засідання без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, - Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Так судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.09.2016 року було розірвано (а.с. 8-9). Від шлюбу у сторін 18.01.2013 року народилась донька [PERSON] (а.с. 7), яка проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 СК України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на відповідачу також лежить обовязок по утриманню дитини. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1492 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 1860 гривень.. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Відповідно до наданої Головним управлінням ДФС України у Чернівецькій області, інформації, відповідач [PERSON] перебуває на обліку як фізична особа-підприємець в Чернівецькій ОДПІ з 30.09.2016 року по даний час. Надано інформацію про доходи відповідача згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з 01.01.2016 по 30.09.2017 року. Крім того повідомлено, що відповідно до поданої декларації за 2016 рік (IV квартал 2016 р.) загальна сума доходу відповідача за звітній період становить 327000,00 грн. (а.с. 21-22). Враховуючи матеріальний стан сторін, обовязок відповідача щодо утримання дитини, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач до суду не зявився, а позивачем не надано відомостей, щодо стану здоровя відповідача та факту перебування на його утриманні інших осіб. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial