Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2019 року відмовлено в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів відмовлено. [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення на його користь компенсації за відрив від звичайних занять та відшкодування судових витрат пов`язаних з розглядом справи, з посиланням, що рішенням від 22.04.2019 року не вирішено вказані питання. Присутній у судовому засіданні [PERSON] наполягав на стягненні на його користь компенсації за відрив від звичайних занять та судових витрат пов`язаних з розглядом справи.. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення у справі щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсації за відрив від звичайних занять та відшкодування судових витрат пов`язаних з розглядом справи, оскільки ці питання не були вирішені судом при постановленні рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою. За змістом ч. ч. 2, 3 ст.138 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньогомісячного заробітку а компенсація за відрив від звичайних занять пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. В розумінні ч. 3 ст. 12 ЦПК України відповідач повинен довести обставини на які він посилається як на підставу своїх вимог. З наданого заявником розрахунку компенсації за відрив від звичайних занять вбачається, що він (розрахунок) проведений за 12 днів у квітні 2019 року. Разом з тим, обсяг фактично витраченого відповідачем часу становить тривалість судових засідань, час, витрачений ним на переїзд до суду та повернення, а також час, витрачений на явку до суду, коли судові засідання не проводилися. При цьому тривалість часу за кожним конкретним випадком повинна бути доведена належними доказами. Час призначений судом для проведення судового засідання зумовлює учасника справи відірватися від звичайних занять, тому витрачений час компенсується стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Відшкодуванню підлягають лише витрати, які є документально підтвердженими та безпосередньо пов`язаними із реалізацією особою права на захист шляхом звернення до суду. Водночас сторона, яка заявляє до відшкодування ці витрати, зобов`язана довести належними та допустимими доказами обґрунтованість цих витрат, зокрема їх розмір. Ухвалою від 22.03.2019 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.04.2019 року в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] 22.04.2019 року приймав участь у судовому засіданні та фактично знаходився у суді по даній справі з 08:25 по 09:36 год., що підтверджується протоколом судового засідання та довідковим листом, тобто 1 год. 11 хвилин. Отже фактичні години відриву від звичайних занять [PERSON] становлять 1 год. 11 хв. 22.04.2019 року судом ухвалено рішення. При обрахунку компенсації за відрив від звичайних занять, суд виходить із заявлених вимог та фактично витраченого часу відповідачем на судове засідання до ухвалення рішення, що підтверджується матеріалами справи - зокрема, протоколом судового засідання, на який не були подані заперечення сторонами у справі. Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" погодинний розмір мінімальної заробітної плати в 2019 році становить 25,13 грн. Таким чином розмір компенсації за відрив від звичайних занять [PERSON] , що підлягає стягненню з позивача становить 27,89 грн. Щодо стягнення витрат на поштові відправлення та виготовлення ксерокопій документів, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до фіскального чеку №9197 від 15.04.2019 року, накладної №7300304675976 та опису вкладення заявником підтверджено надсилання позивачці документів пов`язаних з розглядом справи. Вартість витрат на відправлення становить 65,20 грн. Крім того, згідно товарних чеків №10802 від 26.04.2019 року, №9819 від 15.04.2019 року, №9756 від 14.04.2019 року, №9760 від 14.04.2019 року, №9730 від 14.04.2019 року, №9717 від 14.04.2019 року, №9731 від 14.04.2019 року підтверджено витрати заявника в сумі 27,75 грн. на виготовлення копій документів. Таким чином, враховуючи вимоги п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 92,95 грн. На підставі викладеного заява відповідача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial