Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, з 09.09.1996 року по 23.05.2013 року перебував у трудових правовідносинах з ВП «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», 16.04.2013 року висновком лікувально-експертної комісії, позивачу встановлено діагноз: «хронічна вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія з помірними больовим, м'язовотонічним, правобічним корінцевим синдромами». У зв'язку з отриманим професійним захворюванням складено акт розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 07 травня 2013 року, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що захворювання є професійним. 22 травня 2013 року Донецькою міжрайонною МСЕК №2 позивачеві встановлено третю групу інвалідності, з втратою професійної працездатності 45%. Пошкодженням здоров'я позивачу завдано тяжкі фізичні та моральні страждання, було змінено його звичний уклад життя, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача 50 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. Крім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь 2000 грн. в порядку відшкодування витрат, пов'язаних з наданням юридичної допомоги. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача в судовому засіданні підтвердила позовні вимоги та їх обґрунтування, наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу він визнає, однак не погоджується з сумою моральної шкоди, оскільки вважає її завищеною. З наведених підстав, просить суд позов задовольнити частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 09.09.1996 року по 23.05.2013 року перебував в трудових відносинах з шахтою «Трудівська», а саме з 09.09.1996 року прийнятий учнем гірника підземного забою ВО «Донецьквугілля» шахта «Трудівська», працював підземним гірником 3 розряду, прохідником 4 розряду, гірником очисного забою 4 розряду, з 2001 року очисником забою 5 розряду (а.с.7-10). Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії Обласної клінічної лікарні профзахворювань від 16.04.2013 року, [PERSON] встановлено діагноз:«хронічна вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія з помірними больовим, м'язовотонічним, правобічним корінцевим синдромами» (а.с.21), даний діагноз було підтверджено Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07 травня 2013 року (а.с.17). У відповідності з довідкою МСЕК від 22 травня 2013 року [PERSON] первісно встановлена третя група інвалідності, з втратою професійної працездатності 45% (а.с.18). Відповідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням здоров'я. Пленум Верховного Суду України в постанові №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1рп/2004 в п. 4.1 зазначено, що у відповідності зі ст.ст.23, 1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання складається, зокрема, з фізичного болю, фізичних і душевних страждань, які він відчуває у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, спричинені потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні та фізичні ушкодження здоров`я, у випадку каліцтва, або професійного захворювання потерпілий втрачає працездатність та відчуває значно більшу моральну шкоду, ніж завдану робітнику, який не втратив професійної працездатності. У відповідності зі ст.153 КЗпП забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно з вимогами ст.237-1 КЗпП України відшкодування працівникові моральної шкоди покладено на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до вимог ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. При встановлених судом обставинах, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що професійне захворювання позивача заподіює йому моральні страждання, тому що він змушений докладати додаткових зусиль для організації його життя, одержання повноцінного і своєчасного лікування. З урахуванням конституційної значимості здоров'я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від народження й охороняється державою, суд вважає що заявлена позивачем вимога обґрунтована і підлягає задоволенню. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем. Суд враховує рекомендації п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, згідно якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин; зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, з урахуванням глибини, інтенсивності, характеру, обсягу, тривалості перенесених позивачем моральних страждань, істотності вимушених змін в організації життя позивача; основоположних засад розумності, виваженості, справедливості суд дійшов висновку, що заявлений позивачем позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. підлягає частковому задоволенню. Задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 50 000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди суд не знаходить можливим, оскільки така грошова сума не відповідає глибині моральних та фізичних страждань позивача. З огляду на вищевикладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 13 500 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн. в порядку відшкодування витрат пов'язаних з наданням юридичної допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.84 ЦПК України витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні позивачем документально не підтверджено сплату 2000 грн. за надану правову допомогу. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 2000 грн. в порядку відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката, задоволенню не підлягають. Згідно зі ст.ст.79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial