Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня отримання даної позовної заяви судом і до повноліття дитини з індексацією відповідно до закону. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.09.2007 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, який було розірвано за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси 15.06.2010. В данному шлюбі народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір"ю та знаходяться на її утриманні. Вказувала, що відповідач допомоги на утримання дітей не надає, хоча й має таку можливість. Тому, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.04.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка в судове засіданння не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, з заявами не звертався, відзиву не направляв. У зв`язку із неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувальних приладів не відбувалося. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгяді відпоідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд вважає наступне. Судом встановлено, що з 29.09.2007 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси 15.06.2010 розірвано. В данному шлюбі народилася дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір"ю та знаходяться на її утриманні. Згідно з\~ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~ Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір`ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов`язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім`ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв`язку між останніми. Обов`язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає, при цьому має обов`язок, встановлений ст. 180 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Відповідно до п. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, беручи до уваги вище викладене, суд вважає про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення індексації суд відмовляє, виходячи з наступного. Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Згідно з положеннями Закону України № 1368-VIII від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» частину першу статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. З позовних вимог вбачається, що позивачка просить суд стягнути аліменти у частці, а не у твердій грошовій сумі. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача, згідно з ст. 141 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн. Суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Outcome: partial