Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

у жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що за судовим наказом Машівського районного суду від 23.10.2017р. з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки всіх видів заробітку. За рішенням цього суду від 03.06.2020р. з нього стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів з 02.10.2017р. по 31.01.2020р. в розмірі 29310, 02 грн. Водночас, за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.06.2020р. з нього на користь третьої особи на утримання сина [PERSON] , [INFO] стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку. За таких обставин, позивач вважає своє становище тяжким, оскільки також зобов`язаний допомагати своєму непрацездатному батьку, який є інвалідом 2 групи. Крім цього, він не має постійного місця роботи, хоча неодноразово звертався в різні місця. В центр зайнятості звернутися не може, оскільки не має реєстрації в м. Одеса, а виписати його з Машівської громади відмовляють. Оскільки рівень середньої заробітної плати по Машівському району дуже високий, таких доходів він не отримував, а тому не має змоги сплачувати аліменти, які в 1, 5 рази перевищують розмір прожиткового мінімуму. У зв`язку з наведеним позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу з ј частки всіх видів його заробітку (доходу) на тверду грошову сумі в розмірі 1159, 00 грн. Відповідач направила відзив на позов (а.с.34-39) та заперечення на відповідь на відзив (а.с.69-74), в яких просила у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що за судовим наказом судом було визначено мінімальний розмір аліментів, який передбачений на одну дитину ст. ст. 182, 183 СК України. Оскільки відповідач неналежно виконував свій обов`язок по утриманню дитини з нього було стягнуто пеню за несплату аліментів, але він висновків ніяких не зробив, а навпаки звернувся з даним позовом. Відповідач не погоджується з доводами, що позивач зобов`язаний утримувати свого батька, який є інвалідом, оскільки батько не перебуває на його утриманні, працює та має ще двох повнолітніх доньок, які проживають разом з ним: [PERSON] та [PERSON] . Сам факт народження у позивача дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, про що вказав Верховний Суд при розгляді справи № 565/2071/19 від 16.09.2020р. В той час, як свідчить трудова книжка позивача, з 30.12.2014р. він після звільнення з роботи за власним бажанням ніде офіційно не працював та на обліку в центрі зайнятості не перебував, а відтак його посилання на ці обставини вказують, що він не бажає працювати та утримувати своїх дітей, тобто ухиляється від свого обов`язку. Він як не працював на час видачі судового наказу так і не працює до даного часу, а тому є підстави вважати, що він отримує неофіційні доходи, які приховує, оскільки проживає в м. Одеса, де оплачує своє проживання, допомагає батькові, але не працює, а тому його твердження про відсутність доходів є сумнівним. Також позивач не повідомив, що звертався до суду у вересні 2019 року про зменшення розміру аліментів, але рішенням від 01.12.2019р. у задоволенні позову було відмовлено. Відповідач уважає, що вона належним чином виконує свій батьківський обов`язок, а тому перекладення позивачем свого обов`язку на неї є несправедливим та безпідставним. Крім цього, вона має на утриманні дочку [PERSON] , [INFO] , є одинокою матір`ю, і хоча дитині ще не виповнилося 1 року, вона постійно працює з 19.02.2018р. Позивач у відповіді на відзив (а.с.65,66) наполягає на задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що в умовах економічної кризи, пандемії та карантину він не має можливості працевлаштуватися та навіть знайти роботу разового характеру, а тому змушений стати на облік в районний центр зайнятості в якості шукаючого роботу та навчається на платних курсах водіїв. Також звертає увагу суду, що його батько є особою з інвалідністю 2 гр. та відноситься до групи ризику на захворювання на covid, його мама також вимушено безробітна, батьки потребують його допомоги, оскільки мають на утриманні доньку студентку, його сестру та інша донька виїхала за кордон в пошуках роботи, зараз не має можливості повернутися та допомагати батькам. Розмір аліментів, які стягуються на користь відповідача складають 3152,50 грн ,а розмір аліментів на утримання сина [PERSON] становить 2101,67 грн, що в загальній сумі перевищує 100% місячний розмір мінімальної заробітної плати. Уважає що значне погіршення його матеріального становища та матеріального становища його батька можне бути підставою для зменшення розміру аліментів. 28.10.2020р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 22). Сторони та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, позивач та третя особа направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач просить позов задовольнити (а.с.10), третя особа позовні вимоги визнала (а.с.11), а тому у відповідності з вимогами ст.223 ЦПК України суд вирішив за можливе розглянути справу за відсутності її учасників. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим за судовим наказом Машівського районного суду від 23.10.2017р. з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 02.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). За рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 03.06.2020р. з позивача на користь відповідача стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів за період з 02.10.2017р. по 31.01.2020р. в розмірі 29310, 02 грн (а.с. 6-7). В наступному за позовом третьої особи за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.06.2020р. з [PERSON] на користь третьої особи стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Як видно з трудової книжки позивача серії [NUMBER] останнім офіційним місцем роботи позивача було ТОВ «Бастіон-Сервіс», посада контролер, де він пропрацював з 16 по 30.12.2014р. (а.с. 8). [PERSON] з 12.11.2020 року перебуває на обліку як безробітній в Машівській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості, що стверджується довідкою від 23.11.2020 року № 721 та навчається в Полтавському навчальному центрі ПОО ТСО України з перепідготовки транспортних засобів категорії С в групі № 271 з 05.11.2020 року по 10.12.2020 року (а.с.77). Також позивачем надано посвідчення на ім`я [PERSON] , згідно якого він є інвалідом 2 групи безтерміново (а.с. 9). У свою чергу відповідач надала копію свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 13.03.2020р. та Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00025956901 від 13.03.2020р., згідно яких вона має доньку [PERSON] , [INFO] , а батько записаний згідно ч.1 ст. 135 СК України, тобто з її слів (а.с. 40,41). В той час, згідно трудової книжки серії [NUMBER] та довідки № 20.1.0.0.0/7-201105/40 від 05.11.2020р. відповідач працює в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді керівника відділу з 19.02.2018р. по даний час (а.с. 44-48). Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як убачається із матеріалів справи з часу присудження аліментів за рішенням (судовим наказом) Машівського районного суду від 23.10.2017р на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у позивача змінився сімейний стан: він одружився і у нього народився син [PERSON] , на утримання якого рішенням Суворовського районного суду м.Одеса від 25.06.2020 року стягнуто аліменти з позивача на користь третьої особи в розмірі 1/6 частки усіх видів його доходу, натомість позивач перебуває на обліку в районному центрі зайнятості як шукаючий роботу, а тому суд уважає що ці обставини підтверджують зміну майнового стану позивача. Крім того, рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 03.06.2020 року з позивача на користь відповідача стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] та зі вказаного судового рішення убачається, що станом на 01.02.2020 року позивач мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 29 310,02 грн (а.с.6,7). Тому суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності обставин, які мають істотне значення для зменшення розміру аліментів. Рішенням Машівського районного суду від 02.12.2019р. дійсно позивачу було відмовлено у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів з 1/4 частки на 1/6 частку його доходів з тих підстав, що позивачем не доведено погіршення матеріального становища (а.с. 42,43), проте з того часу обставини змінилися - позивач має зобов`язання по сплаті аліментів на утримання молодшого сина та зареєстрований на обліку як шукаючий роботу, навчається в центрі з перепідготовки транспортних засобів. Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів та водночас враховує, що позивач [PERSON] у спірних правовідносинах є боржником та з огляду на положення ч.3 ст.181 СК України не має права ініціювати перед судом питання зміни способу стягнення аліментів, а тому уважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів, з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати компенсуються за рахунок держави з огляду на те, що відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial