Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Згідно позову, що надійшов до суду 23.10.2015 р., позивачка зазначила, що 08 жовтня 2010 року між нею, [PERSON], та [PERSON] (надалі - відповідач), було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1548, даний факт підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серія І-НМ № 132301. Від цього шлюбу у них народилась донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії І-КИ № 321071, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В даний час її стосунки з відповідачем доволі напружені, оскільки у Вільногірському міському суді знаходиться її позов про розлучення. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідач взагалі не надає будь-якої матеріальної допомоги родині, не цікавиться як зростає його дитина. Знаючи, що неповнолітня донька потребує постійної батьківської уваги і допомоги та-значних коштів на її утримання, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Статтями 18,27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, встановлено, що: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, так як Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, вона змушена просити визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Неодноразово вона зверталась до Відповідача із проханням допомагати їм із донькою матеріально та Відповідач усі її прохання проігнорував, отже угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто. У зв'язку із тим, що Відповідач ніяким чином не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, і угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто, вона змушена звернутися до суду. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1 ст. 110 ЦПК України, позов про стягнення аліментів може бути поданий за місцем проживання чи перебування позивача. Згідно ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за позовом про стягнення аліментів. На підставі викладеного й у відповідності з ст.ст. 18, 27 Конвенції з прав дитини від 20.11.1989 р., ч.1 ст. 155, ст.180, ч.1 ст.184, ч.1 ст. 191 СК України, ч.1 ст.110 ЦПК України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачка прохає: 1. Прийняти дану позовну заяву до свого провадження; 2. Винести рішення, відповідно до якого стягнути з Відповідача - [PERSON] на її, [PERSON], 14.04.1988 р. н., інд. № [NUMBER], користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень) щомісячно починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття; 3. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом. 4. Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, але з участю його представника, адвоката [PERSON] В заяві також зазначив, що позов визнає частково, в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. Представник відповідача, адвокат [PERSON], який не обмежений в його повноваженнях, в судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, що відповідач згоден буде сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, але не більше 600.00 грн., враховуючи, що позивач не має постійного місця роботи, його доходи складаються з тимчасових заробітків. Окрім того, у відповідача є банківський кредит, за яким заборгованість складає більше 10 тис. грн. На даний час відповідач зареєстрований за місцем проживання [INFO]. Стан здоров'я його задовільний, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає. Згідно копії витягу із паспорта громадянки України, [PERSON], 14.04.1988 р. н., зареєстрована за місцем проживання в [INFO]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб 08.10.2010 р., актовий запис № 1548 відділу ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського МУЮ, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], жінці - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON], народилася 09 червня 2010 року, її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області, від 03.11.2015 р., [PERSON], 01.01.1987 р. н., зареєстрований за місцем проживання в [INFO]. Згідно копії тимчасового посвідчення від 25.02.2015 р., посвідчена особа [PERSON], 01.01.1987 р. н., та належність його до громадянства України. Згідно копії посвідки на постійне проживання в Україні, [PERSON], 01.01.1987 р. н., зареєстрований за місцем проживання в [INFO]. Згідно довідки ПАТ КБ "Приватбанк" від 09.11.2015 р. [PERSON] має заборгованість за кредитним договором на суму 10497.00 грн. Враховуючи обґрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі і оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку,

Outcome: partial