Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати незаконним його звільнення з посади в/о начальника ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві», поновити його на вказаній посаді та скасувати наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України №155-п від 23.07.2015 року. До початку розгляду справи по суті позивачем подано уточнення позовної заяви, в якій він просив суд визнати незаконним його звільнення з посади в/о начальника ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві», поновити його на посаді начальника ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» та скасувати наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України №155-п від 23.07.2015 року В судовому засіданні представник позивача підтримав його позовні вимоги, посилаючись на те, що позивача в період щорічної відпустки було звільнено з посади в.о. начальника ДП «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві», що є порушенням законодавства України про працю, та в порушення вимог до проведення конкурсу, призначено на посаду керівника ДП [PERSON] У звязку з наведеним просить позов задовольнити. Представники відповідача - Державного підприємства «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» - в судовому засіданні позов не визнали, заперечують проти його задоволення, посилаючись на те, що відпустка не узгоджувалася з керівництвом, тому є недійсною; будь-яких порушень при проведенні конкурсу на призначення керівника не допущено. Також, представник відповідача заперечує проти прийняття уточненої позовної заяви, посилаючись на одночасну зміну позивачем як предмету, так і підстав позову, що не допускається. Відповідач - Міністерство аграрної політики та продовольства України в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, надав заперечення, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить суд в задоволенні позову відмовити, розглянути справу за його відсутністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Суд погоджується з думкою представника відповідача щодо неможливості прийняття уточненої позовної заяви, оскільки в ній одночасно змінені як предмет, так і підстави позову, що не відповідає вимогам ст.31 ЦПК України, тому судом розглядаються первісні позовні вимоги позивача. Згідно заяви б/д на імя Міністра аграрної політики та продовольства України, позивач просить призначити його в.о. начальника Державного підприємства «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» до призначення керівника. Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 17 жовтня 2014 року №177-п позивача призначено на посаду виконуючого обовязки начальника Державного підприємства «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві». Строк дії наказу, або певна подія, при закінченні та відповідно настанні яких позивача має бути звільненим, в наказі не міститься. Наказом позивача №35 про надання відпустки, позивачеві надано відпустку без збереження заробітної плати терміном з 23 липня 2015 року по 6 серпня 2015 року. Суд не приймає вказаний наказ в якості належного та допустимого доказу, оскільки згідно ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов'язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати. За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік. Суду не надано доказів, що мав місце випадок, передбачений вичерпним переліком ст. 25 ЗУ «Про відпустки»; термін відпустки не узгоджений з власником або уповноваженим ним органом (наказ підписаний тільки позивачем, підпису будь-якої іншої посадової особи в наказі не містіться). Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 липня 2015 року №155 було призначено [PERSON] на посаду директора Державного підприємства «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві», та звільнено [PERSON] з посади в.о. начальника Державного підприємства «Одеське обласне підприємство по племінній справі в тваринництві» згідно п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України. Згідно п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Згідно п.п.2,3 ст.23 КЗпП України, трудовий договір може бути укладеним на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. В наказі про призначення позивача на посаду не вказано термін дії трудового договору, обставину, після настання якої договір припиняє дію, або певну роботу, на час якої він укладається. Посилання відповідачів на заяву позивача, в якій він просить призначити його на посаду до настання певної події призначення керівника, суд не враховує, оскільки вказана обставина жодним чином не відображена в наказі про призначення на роботу. Таким чином, суд вважає трудовий договір між позивачем та відповідачем - Міністерством аграрної політики та продовольства України безстроковим, а тому він не може бути припинений на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Враховуючи наведене, суд вважає такими, що підлягають повному задоволенню вимоги позивача щодо визнання його звільнення незаконним та поновлення його на займаній до цього посаді. В той же час, вимоги позивача щодо скасування наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 липня 2015 року №155 суд вважає такими, що підлягають задоволенню частково. Суд вважає такою, що підлягає скасуванню з вищенаведених обставин, частину наказу, що стосується звільнення відповідача. Але суду не надано жодного належного та допустимого доказу порушення процедури призначення третьої особи [PERSON] на посаду директора підприємства. Також, КЗпП України не передбачає такого способу захисту прав звільненого працівника, як оскарження рішення про призначення особи на посаду.

Outcome: partial