Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідача по справі [PERSON] , вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року визнано винною за ч. 1 ст. 185 КК України. Вирок суду набрав законної сили. Відповідно до матеріалів кримінального провадження та вироку суду, злочинними діями відповідача [PERSON] їй було завдано матеріальну шкоду в сумі 9980 гривень 54 копійки. В ході досудового розслідування їй було повернуто одну пару золотих сережок вагою 2,36 грами, вартістю за висновками експерта у досудовому розслідуванні 1548 гривень 77 копійок. Інші викрадені золоті вироби пара сережок вагою 0,99 грами оцінені у 649 гривень 70 копійок; браслет вагою 6,36 грами оцінено у 7782 гривень 07 копійок, повернуто не було. Не відшкодовані матеріальні збитки складають 8431 гривень 77 копійок. При визначенні вартості викрадених золотих сережок та браслету взято за основу висновок експерта у кримінальному провадженні, виходячи з вартості 1 грама брухту золота станом на 01 березня 2019 року. Відповідачем [PERSON] було викрадено не брухт золота, а ювелірні вироби із золота, тому вважає, що на даний час розмір завданої їй матеріальної шкоди складає 12000 гривень. [PERSON] того, внаслідок злочину їй було спричинено моральну шкоду, яку вона обґрунтовує душевними стражданнями, пережитими нею через вчинення злочину викрадення її особистого майна, зневірою у порядність людей, неприємним відчуттям зради людиною, до якої вона та її родина добре ставилися, психологічним дискомфортом, моральну шкоду вона оцінює у 5000 гривень. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду в розмірі 12000 гривень, моральну (немайнову) шкоду в розмірі 5000 гривень. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подавав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що\~\~вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року [PERSON] було визнано винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та їй призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання та призначено їй іспитовий строк на один рік. Речові докази: пара сережок із золота вагою 2,36 грами, пара сережок, виготовлених із не дорогоцінного металу вагою 1,37 грами, які передані потерпілій [PERSON] залишено власнику [PERSON] \~\~Вирок набрав законної сили 15 червня 2019 року. Позивач по кримінальному провадженню [PERSON] є потерпілою. Згідно вироку суду, позивачу діями відповідачів завдана майнова шкода в розмірі 9980 гривень 54 копійки. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Наведені з вироку обставини щодо вчинення злочину відповідачем і заподіяння нею шкоди позивачу в розмірі 9980 гривень 54 копійки, не потребують повторного встановлення і доказування згідно ч.6 ст.82 ЦПК України. Відповідно до ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~\~Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до\~\~вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача завданих їй збитків у розмірі 12000 гривень, як вказано позивачем, станом на час подачі позову, оскільки суму матеріальних збитків встановлено вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що в справі є всі достатні докази, які свідчать про те, що відповідачем [PERSON] завдано позивачу [PERSON] матеріальну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 9980 гривень 54 копійки. \~\~Щодо стягнення моральної шкоди, суд виходив з наступного.\~\~Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.\~\~ \~\~Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода полягає у фізичному\~\~болю\~\~та\~\~стражданнях,\~\~яких\~\~фізична\~\~особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;\~\~у\~\~душевних\~\~стражданнях,\~\~яких\~\~фізична\~\~особа\~\~зазнала у\~\~зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,\~\~членів її сім`ї чи близьких родичів; у\~\~душевних\~\~стражданнях,\~\~яких\~\~фізична\~\~особа\~\~зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно п.17-1 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №4\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» потерпілий, тобто особа, якій заподіяно моральну шкоду внаслідок незаконних дій, має право пред`явити позов про її відшкодування.\~\~Пунктом 3 цієї ж постанови встановлено, що під моральною (немайновою) шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Окрім цього, Постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995р.\~№4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~\~шкоди« (зі змінами та доповненнями) було роз`яснено, що заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб в розмірі відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. \~\~Вирішуючи питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди на користь позивача, суд, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних, душевних, психічних і фізичних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення), приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди ґрунтуються на законі та підтверджуються належними та допустимими доказами по справі та повинні бути стягнуті саме з відповідачів. \~\~Разом з цим,\~\~з огляду на тривалість вказаних страждань, характеру немайнових витрат, суд визнає заявлений розмір моральної шкоди\~\~надмірно завищеним,\~\~у зв`язку з чим,\~\~виходячи з принципів розумності та справедливості,\~\~вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково, а саме в розмірі 1000 гривень.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", а тому на підставі\~\~ч.1\~\~ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір пропорційно до частини задоволених вимог. Отже,\~з відповідача\~на користь\~держави підлягають\~стягненню судові\~витрати в розмірі 1536,80 грн.

Outcome: partial