Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат. Позов мотивує тим, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.06.2010 року шлюб між нею та [PERSON] розірвано. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 30.06.2009 року було присуджено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн., починаючи з 26.05.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що на даний час її матеріальний стан значно погіршився, її сімя є малозабезпеченою та перебуває на обліку в департаменті соціальної політики Луцької міської ради. У звязку із зростанням цін на продовольчі та промислові товари значно збільшилися витрати по утриманню дітей, відповідач взагалі не приймає участі в утриманні та вихованні дітей. Домовленості про добровільну сплату аліментів у збільшеному розмірі з відповідачем не досягнуто, а тому просить збільшити розмір аліментів на утримання дітей з 500 грн. на 2000 грн. щомісячно на кожну дитину. Вважає, що відповідач повинен нести і додаткові витрати на утримання сина [PERSON], оскільки він є студентом денної платної форми навчання, оплата за його навчання на рік становить 8\~800 грн. У звязку з навчанням син не працює, стипендії не отримує. Для навчання та розвитку сина вона була змушена придбати в кредит ноутбук. Середньомісячні додаткові витрати на утримання сина становлять 2\~000 грн. щомісяця, а тому просить стягувати з відповідача щомісячно 1\~000 грн. додаткових витрат у звязку з розвитком здібностей дитини. Позивач у судове засідання не зявилась, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, а тому згідно вимог ст. 280 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] (а.с. 6-7). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2009 року з [PERSON] стягуються в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно. З поданої до суду заяви вбачається, що підставою для звернення до суду [PERSON] послужило те, що збільшились витрати на утримання дітей та розмір отримуваних нею аліментів на сина і дочку не є достатнім для забезпечення рівня життя. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, \~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них\~та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~\~\~\~ Згідно з п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Ч.\~2\~ст.\~182\~СК України\~визначено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем суду не надано доказів про доходи відповідача, а тому стягнення аліментів проводиться з врахування прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року становить 1860 грн. \~ \~ \~ \~З урахуванням того, що обоє батьків зобовязані утримувати своїх дітей, то стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 930 грн. щомісячно на кожну дитину. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~\~ Отже, виходячи з аналізу статті 185\~СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.\~\~Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. \~ \~ \~ \~У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Як було зазначено вище в рішенні суду, то позивачем до матеріалів справи не було надано докази матеріального становища відповідача. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що при визначенні розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини, суд враховує вартість навчання дитини, підручників, тощо, а викладені в позові підстави для стягнення додаткових виклад складаються саме у стягненні коштів на навчання, скрутним матеріальним становищем позивача, витрат коштів на харчування сімї, то суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial