Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, мотивуючи тим, що шлюб з відповідачем розірвано\~\~ рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 березня 2014 року. Від шлюбу у сторін\~ народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 25 серпня 2015 року позивач змінила прізвище з «Бандура» на «Імгрунт», також змінено прізвище дітей з «Бандура» на «Імгрнунт». Згідно рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2014 року з відповідача присуджено стягувати аліменти на дітей в розмірі 750 грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з 04 квітня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак мінімальний розмір аліментів є значно вищий ніж той який стягується на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 24 квітня 2014 року. Тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача 2000 грн. щомісячно. 15 листопада 2018 року відповідач подав відзив, згідно якого позов визнав частково та просив збільшити розмір аліменти із 750 грн. до 1 100 грн. на кожну дитину щомісячно (а.с. 28-29). Позивач в судовому засідання вимоги позову підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1 100 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки він не має постійного місця роботи, проживає з матірю, яка є інвалідом 3 групи та піклується про неї, а також врахувати його стан здоровя. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 311357, виданого повторно Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 07 червня\~ 2016 року (а.с.8),\~ [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 311358, виданого повторно Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 07 червня\~ 2016 року (а.с.9),\~ [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2014 року судом присуджено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно копії довідки від 17.10.2018 №НП-00004860 виданої [PERSON], вона працює в ТОВ «Нова Пошта» з 05.02.2018р. на даний момент займає посаду фахівець (оператор), сукупний її дохід (виплачено) за період з лютого по вересень 2018 року складає 32 246,23 грн. (а.с10). В подальшому 25 серпня 2015 року позивач змінила прізвище з «Бандура» на «Імгрунт», також змінено прізвище дітей з «Бандура» на «Імгрнунт». На даний час діти проживають із матірю,\~ що не заперечено відповідачем та його представником у судовому засіданні. Із долучених відповідачем до матеріалів справи копій трудової книжки вбачається, що [PERSON]\~ на даний час не працює, допомогу по безробіттю не отримує, згідно копій медичний документів йому встановлено діагноз хронічний остеохондроз поперекового відділу хребта, на утриманні має матір [PERSON] яка є інвалідом 3 групи (а.с.30, 31-35,40-42). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини. Розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів, оскільки останні стягуються у твердій грошовій сумі, а не частці від заробітку. При цьому визначаючи розмір аліментів суд бере до увагу обставину, що відповідач на даний час не працює та немає доходу, стан здоровя відповідача,\~ наявності у відповідача на утриманні матері інваліда 3 групи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2015 року до 1 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками,\~ суд може\~ змінити\~ за\~ позовом\~ платника\~ або\~ одержувача\~ аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану,\~ погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 коп.судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial