Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 травня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися та взагалі припинилися. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. Також зазначає, що згоди про утримання малолітньої дитини між сторонами досягнуто, тому просить дитину залишити проживати разом з нею. Після розірвання шлюбу просила відновити її дошлюбне прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області 22 травня 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач також просила залишити проживати малолітнього сина разом з нею, при цьому зміст позовної заяви не містить будь-якого обґрунтування щодо наявності спору між сторонами з приводу визначення місця проживання дитини, а навпаки зазначено, що між сторонами досягнуто згоди про утримання дитини. Крім того вирішення спору про місце проживання малолітньої дитини має відбуватись з урахуванням положень ст. 161 та ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, тобто за обов'язкової згоди органу опіки та піклування та за наявності письмового висновку щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні. З урахуванням викладеного, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: partial