Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.05.2018 близько 15-50 год. в м. Івано-Франківську по вул. Коновальця в напрямку вулиці Бандери, відповідач керуючи транспортним засобом марки «Рено Кенго», д.н.з. [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння здійснив виїзд на зустрічну смугу і скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген Кадді» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та який належить позивачу, внаслідок чого відбулося зіткнення і автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідач порушив вимоги Правил дорожнього руху України, кримінальне провадження за фактом вчинення\~ правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 286 КК України закрито 27.08.2018, а копія постанови направлена начальникові УПП в Івано-Франківській області для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Оскільки автомобіль позивача зазнав ушкоджень, а автомобіль відповідача хоча і був забезпеченим полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак відпвідач вчинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння, то просить стягнути з відповідача у відповідності до ст. 1187 ЦК України завдану ним шкоду в розмірі 387835,81 грн. ( в тому числі 1015,20 грн. за складення звіту про оцінку вартості матеріального збитку та 26000,00 грн. моральних збитків), а також понесені витрати по оплаті судового збору. В судовому засідання представник позивача просив задовольнити його позов, а надалі подав заяву про подальший розгляд без його участі. Сторона відповідача скористалася правом на відзив, відповідно до якого частково визнала позов у сумі 174173,00 грн. в частині матеріальних збитків, а в решті вимог позову просив відмовити, в судове засідання не з`являвся. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши надані пояснення, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Постановою слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 27.09.2018, яка набрала законної сили кримінальне провадження №120 180 90010001787 констатовано, що внаслідок порушення\~ [PERSON] Правил дорожнього руху України та з його вини відбулась\~ ДТП, і хоча в його діях відсутні склад злочину за ч. 1 ст.286 КК України, проте вбачається склад адміністративного правопорушення за ст. 124, 130 КУпАП (а.с. кримінального провадження №120 180 90010001787 130). Оскільки автомобіль [PERSON] отримав значні механічні пошкодження від зіткнення з автомобілем під керуванням відповідача, який по матеріалах справи є винною особою у цьому зіткненні, то відповідно дії відповідача перебувають у причинному зв`язку з настанням наслідків - шкоди належному позивачеві автомобілю. Згідно до Висновку експертного дослідження №ЕД -19/109/26-10АВ/19 від 11.04.2019 виконаного судовим експертом [PERSON] і який долучено до матеріалів справи (а.с.8-18), вартість\~ матеріального збитку, заподіяного власнику автомобілю «Фольксваген Кадді» внаслідок ДТП складає 193151,00 грн., вартість відновлюваного ремонту складала 360820,61 грн., а вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становила 174731,00 грн.\~ Транспортний засіб відповідача на момент ДТП був застрахований у СК UNIQA за полісом АК/6754650 (а.с. 123 кримінального провадження №120 180 90010001787 130). За законом страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Страховий випадок є правовою підставою для відшкодування шкоди, завданої внаслідок його настання. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Таким чином, після настання страхового випадку ДТП, у СК UNIQA при умові звернення позивача виникло б зобов`язання здійснити грошову виплату власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП позивачу. Відповідно до Закону, страхова (регламентна) виплата, яку відповідач зобовязаний був би здійснити на користь Позивача за завдану шкоду майну становить 100000,00 гривень, що відповідає умовам полісу обовязкового страхування і не перевищує встановленого ліміту. А після цього згідно до п. а)\~ ст. 38.1.1 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування мав би право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак доказів, що позивач звертався у страхову суду не надано, та водночас позивач стверджує, що в досудовому порядку на його звернення відповідач не реагував, питання мирного врегулювання спору не вирішено. Підставами для відшкодування шкоди майну фізичної або юридичної особи є неправомірні дії заподіювача шкоди, між ними є безпосередній причинний зв`язок та є вина такої особи. Якщо цивільно-правова відповідальність винуватця застрахована, то потерпілий повинен вимагати відшкодування розміру завданого збитку зі страхової компанії, при цьому сам винуватець відповідає за відшкодування вартості відновлювального ремонту, яка не покривається страховою компанією. Отож суд вважає, що в даному випадку сума, яка перевищує ліміт відповідальності страховика і є різницею між фактично вартістю відновлювального ремонту, та лімітом відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (361835,81-100000,00=261835,81) і становить 261835,81 грн.\~ Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Положеннями ч. 1 ст. 49 ЦПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно доположень ст. 12ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На переконання суду, надані позивачем докази, підтверджують факт спричинення шкоди, протиправність дій відповідача, наявність його вини, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками у виді шкоди. Варто також зазначити, що відповідно до положень ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. За таких обставин, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем прав та інтересів позивача. Отож суд приходить до переконання про підставність вимог позивача в частині стягнення з відповідача вартості відновлюваного ремонту автомобілю «Фольксваген Кадді» внаслідок ДТП, що складає 261835,81 грн. і є різницею між фактично вартістю відновлювального ремонту, та лімітом відповідальності страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також 1015,20 грн. витрат по оплаті вартості експертного дослідження. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, суд знаходить підстави і для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з відповідача. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає таке. Так знайшов своє підтвердження факт того, що внаслідок дій відповідача по справі позивач зазнав душевних страждань та змушений був вживати заходи спрямовані на захист свого безпідставно порушеного права, в результаті чого безперечно зазнав моральної шкоди. Згідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна\~ шкода,\~ завдана\~ фізичній\~ або\~ юридичній\~ особі неправомірними рішеннями,\~ діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,\~ яка її завдала,\~ за наявності\~ її\~ вини,\~ крім\~ випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає у\~ фізичному\~ болю\~ та\~ стражданнях,\~ яких\~ фізична\~ особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у\~ душевних\~ стражданнях,\~ яких\~ фізична\~ особа\~ зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,\~ членів її сім`ї чи близьких родичів; у\~ душевних\~ стражданнях,\~ яких\~ фізична\~ особа\~ зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у\~ приниженні\~ честі\~ та гідності фізичної особи, а також ділової\~ репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови від 31.03.95р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.\~ Відповідно до\~ ч.5. ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому стороною позивача не представлено суду доказів які б підтверджували факт заподіяння позивачу інших втрат немайнового характеру внаслідок дій або бездіяльності відповідача, а також не наведено обґрунтування заявлених ним у відшкодування моральної шкоди суми у розмірі 26000,00 грн. Проте, на переконання суду сам по собі факт потрапляння автомобіля позивача в ДТП, що сталася не з його вини та поза його бажанням безумовно\~ свідчить про настання стресової ситуації, яка порушує звичний уклад життя та вказує про завдання позивачу певної моральної шкоди, а відтак визначений позивачем розмір сатисфакції в сумі 26000,00 грн. суд вважає можливим зменшити до 3000,00 грн. і в даному випадку вважає цей розмір таким, що відповідає обставинам справи. Тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з відповідача суд вважає можливим задовольнити частково, стягнувши з останнього на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000,00 грн., який, на переконання суду, відповідає засадам розумності і справедливості. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial