Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Звернувшись до суду з даним позовом, Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради зазначає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі своєчасно не здійснюють оплату за надані послуги, у зв'язку з чим станом на 01.06.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 7071 грн. 49 коп., яку просить стягнути солідарно з відповідачів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що не має можливості сплатити заборгованість. Позивач відмовив їй у реструктуризації боргу. Просила застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час і місце судового розгляду, заперечень проти позову не надав. Суд, з'ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира № 39 у корпусі 5 будинку № 79 по вул. Янтарній у м. Дніпрі, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 3 квітня 1995 року. Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради є постачальником послуг водопостачання та водовідведення за вказаної адресою, про що свідчить відкритий особовий рахунок № 963019050039 на ім'я [PERSON] Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 20 Закону України Про житло-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Статтею 22 Закону України "Про питну воду і питне водопостачання" передбачено, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідачі свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг водопостачання та водовідведення належним чином не виконують. Згідно з розрахунком заборгованості заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення за період з липня 2010 року по червень 2016 року включно складає 7071,49 грн. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Згідно з частиною 2 та 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до частин 3 і 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2016 року Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради зверталося до суду з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року у прийнятті вказаної заяви було відмовлено. Отже, позов про стягнення з відповідачів заборгованості за період з липня 2010 року по 25 липня 2013 року пред'явлений поза межами строку позовної давності. Враховуючи, що відповідачем у судовому засіданні заявлено клопотання про застосування позовної давності, позовні вимоги за вказаний період задоволенню не підлягають. З розрахунку заборгованість вбачається, що заборгованість відповідачів за період з 26 липня 2013 року по 30 червня 2016 року складає 4587,51 грн. Статтею 360 ЦК України встановлено обов'язок співвласника брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності. Згідно з частиною 1 статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За таких обставин позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради необхідно задовольнити частково, стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за період з 26 липня 2013 року по 30 червня 2016 року в рівних частках по 2293 грн. 75 коп. з кожного. Доводи відповідача [PERSON] про відсутність коштів на оплату заборгованості суд не може прийняти до уваги, оскільки відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, а тому укладення договору про реструктуризацію заборгованості є правом, а не обов'язком позивача. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1378 грн. Оскільки позов задоволено частково, вказані витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 446 грн. 95 коп. з кожного.

Outcome: partial