Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 4 000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2011 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис - № 2441. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дитина - донька [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що позивач на утримання дитини витрачає в середньому 8 000 грн. щомісячно, при цьому, відповідач має заробітну плату у розмірі 20000-25000 грн., має у власності три квартири, з яких може отримувати додатковий дохід, а також придбав нещодавно у власність автомобіль, при цьому 2 000 грн., що надає щомісяця [PERSON] на утримання доньки, є недостатнім, [PERSON] звернулася із вказаним позовом до суду. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року відкрито провадження у справі, у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року витребувано наступні документи: від Головного управління ДФС у м. Києві інформацію щодо місця роботи (реквізити роботодавця) та доходи, отримані [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) за період 2016 - 2018 років; сукупний розмір доходів останнього за вказаний період, розмір податку на нерухомість, який було нараховно [PERSON] за 2016-2017 роки та чи сплачувався ним такий податок; витребувано від Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" наступну інформацію: на які об'єкти нерухомості в м. Києві зареєстроване право власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) станом на 31.05.2018 року та чи відбувалось придбання/відчуження останнім нерухомого майна за період 2016 року по квітень 2018 року із зазначенням інформації про таке майно; витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про те чи перетинав [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER]) державний кордон України за період з початку 2016 року по квітень 2018 року; витребувано від Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві інформацію про те чи відбувалось придбання / вудчуження [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER]) транспортних засобів за період з початку 2016 року по квітень 2018 року із заначенням інформації про такі засоби. На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-1316 від 06 листопада 2018 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Марчук М.В., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв'язку із припиненням повноважень судді Рибака М.А. по причині закінчення п'ятирічного строку призначення на посаду. Ухвалою суду від 13 листопада 2018 року справу прийнято до провадження судді Фролової І.В. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 12 листопада 2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно якого проти заявлених позовних вимог заперечував частково та просив суд стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів доходу, оскільки щомісячно надає 2 000 грн. на утримання доньки, крім того, його заробітна плата у розмірі 10 130 грн., а також та обставина, що у нього має народитись дитина від другого шлюбу, свідчать про те, що сплачувати аліменти у розмірі 4 000 грн. щомісячно відповідач не в змозі. При цьому, належні йому на праві власності квартири він не використовує у комерційних цілях, так само, як і належний йому автомобіль, що був придбаний за кошти, надані йому його теперішньою дружиною. 19 листопада 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого позивач зазначив, що до 03 травня 2018 року [PERSON] працював HR-директором в ТОВ «Софтліст» та отримував заробітну плату у розмірі 20 000-25000 грн., при цьому, договір дарування грошових коштів у розмірі 300 000 грн., за які, як стверджує відповідач, ним було придбано автомобіль, не посвідчено нотаріально, що свідчить про його нікчемність. Крім того, позивач вважає, що обставина перебування теперішньої дружини [PERSON] на останніх місяцях вагітності та те, що у відповідача з'явиться друга дитина, не повинна прийматись судом до уваги, оскільки не впливає на його обов'язки по утриманню доньки [PERSON] Також зазначив, що твердження відповідача про те, що він намагається не втрачати зв'язок з дитиною та приймати участь у її житті, не відповідають дійсності. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, та просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ј усіх видів доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02 вересня 2011 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї , актовий запис - № 2441, що не заперечується сторонами. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], що вбачається зі Свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Як пояснили сторони у судовому засіданні, вони разом не проживають, спільна дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, відповідач щомісячно надає грошові кошти на утримання доньки у розмірі 2 000 грн. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. За умовами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом під час розгляду справи встановлено, що дружина платника аліментів [PERSON] нині перебуває на останніх місяцях вагітності, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], Довідкою № 1108 від 31 жовтня 2018 року, що видана Комунальним некомерційним підприємством «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району м. Києва». Таким чином, судом встановлено, що у платника аліментів наявна вагітна жінка, що враховується судом при визначенні розміру аліментів. Крім того, у відповідності до Довідки №11/к від 31 жовтня 2018 року, що видана АТ «Київський вітамінний завод», [PERSON] працює в АТ «Київський вітамінний завод» та займає посаду менеджера з персоналу відділу з управління персоналом з 03 травня 2018 року по теперішній час. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що відповідач має фіксований дохід, а також має на утриманні вагітну жінку, при цьому, у судовому засіданні пояснив, що його заробітна плата складає 10 000 грн., відтак суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Слід зазначити, що посилання позивача на ту обставину, що до 03 травня 2018 року [PERSON] працював HR-директором в ТОВ «Софтліст» та отримував заробітну плату у розмірі 20 000-25000 грн., не приймається судом до уваги, оскільки з позовом про стягнення аліментів [PERSON] звернулась 13 червня 2018 року. Відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що у відповідності до вимог закону, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON]у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з 13 червня 2018 року (день подання позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача в дохід держави суми судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial