Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказав, що 24.02.2016 року [PERSON] (Відповідач) уклав з ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (Позивач) Кредитний договір № 160224-151231 (Договір) та отримав кредит від Позивача в розмірі 2 300,00 грн. 12.03.2016 року Відповідач відповідно до п.2.3. Договору сплатив частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 92,00 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 736,00 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 32,00 грн. та пролонгував договір строком до 28.03.2016 року, зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 2 293,76 грн. Більше відповідач не з'являвся, на телефонні дзвінки не відповідає. Так, в порушення договірних умов Відповідач станом на 30.03.2018 р. не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 2 268,00 грн. , а також сплати процентів за користування кредитом. Таким чином, сума заборгованості разом із пенею та часткову сплату процентів за договором у розмірі 736,00 грн. станом на 30.03.2018 р. становить 2268+1461,76+33672-736=36 665,76 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді від 18.04.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 15.06.2018 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив (заперечення) на позовну заяву, відповідно до якого просить суд задовольнити позов частково, у саме : у розмірі 2268,00 грн. основного боргу за вказаним кредитом та 725,76 грн. процентів, в іншій частині позовних вимог - залишити без задоволення. 15.06.2018 року відповідачем [PERSON] надійшов зустрічний позов до ТОВ «Служба миттєвого кредитування» про визнання недійсним кредитного договору, в якому просить суд визнати недійсним кредитний договір від 24.02.2016 року укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] Ухвалою суду від 15.06.2018 року прийнято позов [PERSON] до ТОВ «Служба миттєвого кредитування» про визнання кредитного договору недійсним для спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 09.07.2018 року на адресу суду від представника ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надійшов відзив на зустрічний позов [PERSON], відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання кредитного договору недійсним. 09.07.2018 року на адресу суду від представника ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надійшла відповідь на заперечення позивача [PERSON], в якій просить позов ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити повністю та стягнути відповідні суми боргу. 17.09.2018 року на адресу суду від [PERSON] надійшли заперечення на відповідь ТОВ «Служба миттєвого кредитування», в яких просить задовольнити позов частково та стягнути з неї заборгованість основного боргу за кредитом у розмірі 2268,00 грн. та проценти у розмірі 725,76 грн, в іншій частині позовних вимог - відмовити. Також, надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов ТОВ «Служба миттєвого кредитування» , в якому просить визнати недійсним вказаний кредитний договір. Ухвалою суду від 16.10.2018 року зустрічний позов [PERSON] до ТОВ «Служба миттєвого кредитування» про визнання кредитного договору недійсним - залишено без розгляду, на підставі особистої заяви [PERSON] Продовжено розгляд цивільної справи за Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до [PERSON] про стягнення заборгованості. У судове засідання позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає частково, просить розглянути справу з врахуванням її письмових заперечень на позов. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Служба миттєвого кредитування» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 160224-151231 (Договір), шляхом підписання заяви-анкети для отримання кредиту, у зв'язку з чим відповідачем отримано грошові кошти у розмірі 2300,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 24.02.2016 року. (а.с.4,5) Відповідно до вказаного Договору Відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 2 300,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 644,00 грн., що разом складає 2 944,00 грн. у строк до 10.03.2016 р. Також встановлено, що 12.03.2016 року Відповідач відповідно до умов Договору сплатив частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 92,00 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 736,00 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 32,00 грн. та пролонгував договір строком до 28.03.2016 року., зобов'язавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 2 293,76 грн. Згідно з вимогами договору у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту, до Позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2 (два)% за кожен день прострочення платежу. В силу ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 параграфу 1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За загальними правилами, визначеними ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на 30.03.2018 року [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконано, на підставі чого загальна сума заборгованості становить 36 665,76 грн., яка складається із заборгованості по основному боргу - 2 268,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 725,76 грн., пені у розмірі 33 672,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої позивачем, станом на 30.03.2018 року розмір пені за кредитним договором складає 33 672,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є пенсіонером з пенсією у розмірі 3 200,00 грн.; має на утриманні недієздатного рідного брата [PERSON] (є опікуном), який повністю знаходиться на її утриманні та потребує постійного прийму дорогих препаратів, оскільки має психічне захворювання; вказаний кредит у розмірі 2 300,00 грн. отримувала для придбання ліків на проходження курсу лікування свого чоловіка [PERSON], який на той час знаходився на стаціонарному лікуванні та перебував у важкому стані. Крім того, допомагає утримувати свого онука, який має відповідне захворювання, а його мати (її донька) знаходиться у декретній відпустці та виховує дитину одна. Вищевказане підтверджується належними доказами, які наявні в матеріалах справи, та які приймаються судом до уваги. Відтак суд, з урахуванням висновків рішення Конституційного суду України від 11 липня 2013 року № 7-РП/2013, з огляду на те, що розмір пені значно перевищує розмір боргу, а також вищевикладені фактичні обставини, визнання відповідачем позову частково, вважає можливим зменшити розмір пені до розміру суми боргу за тілом кредиту, а саме з 33 672,00 грн. до 2 268,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 160224-151231 від 24.02.2016 року. Оскільки [PERSON] не сплачено заборгованість за кредитним договором, укладеним 24.02.2016 року, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Служба миттєвого кредитування» такими, що підлягають частковому задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, яка складає 252,85 грн.

Outcome: partial