Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач 29.07.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 19 червня 2016 року між нею та [PERSON] було укладено договір на поставку металопластикових конструкцій та додаток № 1 до договору. За даним договором нею було сплачено відповідачу 9000 гривень. Зазначила, що після повторного, детального ознайомлення з умовами договору, не оцінивши свої фінансові можливості, оскільки її єдиним доходом є пенсія, вона вирішила розірвати вищезазначений договір. 20.06.2016 року вона звернулася до відповідача з офіційною заявою, в якій просила розірвати договір, в звязку з тим, що вона відмовляється від їх послуг. Між тим, відповідач відмовився прийняти її заяву. 30.06.2016 року вона повторно звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору, однак листом від 04.07.2016 року відповідач їй повідомив, що розірвати договір не має можливості, оскільки замовлення відразу було відправлене до виробництва, її замовлення є індивідуальним та не підлягає обміну. Вказує, що 20.06.2016 року вона телефонувала на виробництво до ТОВ «ГЕОИД», де їй повідомили, що замовлення на виготовлення її вікон вони ще не отримували. Виходячи з цього, кошторис її замовлення ще не міг бути складений. В порушення п. 6 Договору відповідач не доставив замовлення та не повернув сплачені нею кошти. Крім того, зазначила, що внаслідок порушення відповідачем договірних зобовязань, їй було спричинено моральної шкоди, яка полягає у порушенні її законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків. Моральну шкоду оцінює в 5000 гривень. Просила суд розірвати договір на поставку металопластикових конструкцій та додаток № 1 до договору, які були складені 19.06.2016 року. Стягнути з відповідача в рахунок відшкодування їй матеріальної шкоди сплачені нею кошти в розмірі 9000 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити позов в повному обсязі. Зазначили, що позивач є особою похилого віку, є інвалідом другої групи, має хронічну туговухість 3 ступеню, має незрілу катаракту обох очей, проживає та не орієнтується в ринкових цінах, а тому відповідач скориставшись її немічним станом, зазначив завищену ціну та безпідставно відмовився розривати договір за заявою, яка була вже написана позивачем на другий день після підписання договору. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що підстав для розірвання договору немає, оскільки ним були дотримані всі умови Договору. Замовлення відразу було направлено на виробництво після підписання Договору. Вікна були виготовлені та наразі перебувають у нього на офісі. Доставити на адресу позивача він може лише після повної оплати вартості виробів, яка зазначена в Договорі. Підтвердив те, що позивач дійсно зверталась до нього про розірвання договору, однак вважає, що дане замовлення є індивідуальним та не підлягає поверненню чи обміну. Він неодноразово телефонував позивачу та повідомляв про те, що замовлення виконано і для його встановлення необхідно доплатити залишкову суму по Договору. Також підтвердив факт сплати позивачем авансу за металопластикові конструкції в сумі 9000 грн. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та главою 61 розділу ІІІ підрозділу 1 книги п'ятої ЦК України, яка регулює договірні зобов'язання, зокрема договір підряду.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. \~Згідно ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 19 червня 2016 року між [PERSON] (Замовник) та ФОП [PERSON] (Підрядник) було укладено договір підряду на поставку металопластикових конструкцій та додаток № 1 до договору. Згідно п.1.1. Договору Підрядник взяв на себе зобовязання виготовити та доставити Замовнику металопластикові конструкції за вказаною адресою, а Замовник сплатити їх вартість в повному обсязі, після чого прийняти вироби. Згідно зі\~ст.873 ЦК України\~вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Відповідно до п.1.2. Договору конфігурація, розміри та матеріали конструкцій зазначаються в Додатку № 1, який являється невідємною частиною Договору та підписується сторонами. Згідно п.1.3. Договору вартість замовлення складає 14\~200 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.6.1. Договору строк виконання робіт становить 30 робочих днів. У випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію, строк виготовлення виробів може збільшуватися до 35 робочих днів. \~На виконання умов Договору позивач сплатила відповідачу попередню оплату за товар в розмірі 9000 грн. Як встановлено в судовому засіданні позивач виявила бажання відмовитися від укладеного договору та повернути сплачені нею кошти в сумі 9000 грн., що підтверджується власноручно написаними нею заявами від 20.06.2016 року та від 30.06.2016 року. В свою чергу, відповідач [PERSON] відповів позивачу листом від 04.07.2016 року, в якому повідомляє, що зобовязується виконати умови договору у встановлений строк. Замовлення було відразу направлено на виробництво після підписання Договору. Крім того, замовлення є індивідуальним та поверненню не підлягає. \~Представники позивача суду пояснили, що в обумовлений у договорі строк ПВХ конструкції за місцем проживання позивача доставлені не були. Доказів виготовлення виробів відповідачем не надано. Згідно ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 615 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно\~ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до п.п. 2 ч. 1\~ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач відповідно до п. 5.2. Договору сплатила відповідачу попередню оплату згідно п.1.4. в сумі 9000 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера від 19.06.2016 року та від 21.06.2016 року. Відповідач суду пояснив, що умови договору він не порушував, металопластикові конструкції виготовлено та наразі вони перебувають в нього на офісі, між тим, доставити їх на адресу позивачу він можливості немає, оскільки позивачем не сплачено залишкову суму по договору. Відповідно до п.4.1. Договору передача-прийом доставлених виробів здійснюється сторонами шляхом підписання акту прийому-передачі протягом пяти днів з моменту повідомлення Замовника про готовність відповідних виробів до прийому. Згідно пункту 7.4. Підрядник не несе відповідальності за невиконання строків виготовлення виробів у відповідності з графіком у випадку, коли затримка виконання має місце по вині Замовника, що фіксується двустороннім підписанням [PERSON] невідповідності виконання зобовязань сторонами або повідомляється в офіційному листі. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, повідомлення ним позивача про готовність виробів. Також не надано було суду і [PERSON] невідповідності виконання зобовязань сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов в частині розірвання догору та поверення сплачених позивачем коштів в сумі 9000 грн. підлягає задоволенню, оскільки відповідачем були істотно порушені умови договору, а саме: порушено термін виготовлення та доставки виробів, який обумовлений сторонами в Договорі. Між тим, розглядаючи вимогу позивача про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. \~\~\~\~ Моральна шкода полягає: \~\~\~\~ 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; \~\~\~\~ 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; \~\~\~\~ 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; \~\~\~\~ 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~\~\~\~ Відповідно до п. 5 частини 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону (п. 5 частини 1 у редакції Закону України від 19.05.2011 року № 3390-VI). \~\~\~\~ 17 вересня 2011 р. набув чинності Закон від 19 травня 2011 р. № 3390-VI "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції", яким установлено порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, які є рухомим майном. \~\~\~\~ Отже, відповідно до цього Закону шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. \~\~\~\~ Продукція є такою, що має дефект у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати, виходячи з усіх обставин, зокрема пов'язаних із розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію, у тому числі: представлення продукції споживачеві або користувачеві, включаючи її вигляд, склад, упаковку, маркування та іншу інформацію про продукцію, її споживання, використання та знищення (утилізацію, переробку); використання продукції, яке обґрунтовано можна передбачити; час, коли продукцію було введено в обіг. \~\~\~\~ Право вимагати відшкодування завданої шкоди визнається за потерпілим - споживачем або користувачем, якому завдано шкоду внаслідок дефекту в продукції, і не залежить від того, чи перебував потерпілий із виробником (виконавцем, продавцем) у договірних відносинах. При цьому на потерпілого покладається обов'язок довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно-наслідкового зв'язку між дефектом у продукції та завданою шкодою. \~\~\~\~ Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. \~\~\~\~ Звертаючись до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначила, що така їй завдана внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань. Посилалася, що відповідачем завдано їй моральні страждання, внаслідок чого погіршився стан її здоров'я, був порушений нормальний уклад життя. \~\~\~\~ Проте прострочення виконання робіт за договором відповідно до п. 5 частини 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» не є підставою для відшкодування моральної шкоди. \~\~\~\~ Матеріалами справи не доведено, що відповідачем завдано шкоди майну позивача або завдано каліцтво, інше ушкодження здоров'я, тобто підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування позивачу моральної шкоди відсутні. Згідно п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач, як інвалід 2 групи була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, а тому судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає до стягнення з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial