Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи тим, що [INFO] року помер чоловік позивачки, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина яка складалась з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та автомобіля АЗЛК2140 «Москвич», державний номер [NUMBER]. В термін передбачений діючим законодавством, їх молодший син, [PERSON], звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а я з заявою про відмову від спадщини на користь молодшого сина. Підставою для її відмови, стала усна домовленість між позивачкою та молодшим сином, що він дасть їй можливість дожити в цьому будинку та догляне її на старості. Після чого, будинок був оформлений на його ім'я. Позивачка постійно проживала в цьому будинку, зареєстрована в ньому та згідно ст.65 ЖК України, являється членом родини відповідача. З часом, усупереч взятих на себе зобов'язань, [PERSON] почав систематично скандалить з нею та робити на неї тиск, а іноді, загрожувати фізичною розправою. Дана обставина змушує її сильно страждати. Позивачка літня людина, пенсіонер, в неї слабке здоров'я. Нестерпні умови проживання в будинку, який вона разом з померлим чоловіком будувала, у значній мірі підриває її і без того погане здоров'я. Протягом декількох років позивачка не в змозі протистояти тому неподобству, який учиняє з нею її син. Користуючись її безпорадністю перед молодою, фізично сильною людиною, [PERSON], 29.06.2015р. під погрозою фізичної розправи, вигнав позивачку з будинку. При цьому, боячись за своє життя, вона так швидко покидала будинок, що навіть не змогла взяти особистих речей. Не маючи іншого житла, вона була змушена попросити старшу невістку, яка мешкає за адресою: Якимівський район, с. Вовчанське, вул. Калесника, 6.5, надати їй тимчасовий притулок. Згідно ст.156 ЖК України: «Члени сім'ї власника легшого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням». Відповідно до вимог ст.116, 157 ЖК України, виселення членів сім'ї власника житлового приміщення без надання іншого приміщення допускається, якщо порушення правил співжиття є систематичними, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Відсутність зазначених обставин свідчить про незаконність її виселення з будинку. Внаслідок створених відповідачем перешкод та його неправомірних дій позивачка позбавлена права користування житловим приміщенням. З майна, що залишилось у відповідача, їй належить наступне: дерев'яне ліжко (полуторне); постільна білизна (в асортименті); платання шафа (2 стулковий); вішалка металева; крісло; приліжкова тумбочка; килим 2м. х 2,5м. (червоний); килим 2м. х 2,5м. (коричневий); килим 3 м. х 4м. (зелений); килимова доріжка; телевізор кольоровий; тумбочка під телевізор; супутникова антена «тарілка» з кабелем; стіл дубовий; стільці дерев'яні - 4шт.; електрокамін (масляний); велосипед «Україна»; пилосос; обприскувач 10літрів; швейна машинка ручна; швейна машинка ножна; бідон алюмінієвий З8 літровий; бідон алюмінієвий 10 літровий; каструля алюмінієва 36літрова; каструля чавунна 24 літрова; миска алюмінієва 12 літрова - 2шт.; особистий одяг в асортименті. Також у відповідача залишився автомобіль АЗЛК2140 «Москвич», державний номер [NUMBER], який вона купувала разом з померлим чоловіком. Документи, яки могли підтвердити зазначені обставини знаходяться у відповідача. Проте, зазначені факти також можуть підтвердити свідки, які гарно знають нашу родину, це [PERSON], проживаюча за адресою: [ADDRESS], [PERSON], проживаючий за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], проживаючий за адресою: [ADDRESS]. У липні та серпні позивачка намагалась забрати свої речи з будинку відповідача. Однак, він відмовляє їй в цьому. Забороняє позивачці забрати навіть особистий одяг. В наслідок чого, вона була змушена звернутись за допомогою до сільського Голови та дільничного інспектора міліції. Вони разом приїжджали в будинок [PERSON] Однак, він не став їх слухати. Сказав, що нічого її в будинку немає і щоб в подальшому його не турбували. Відповідно до ч. І ст. 316 ЦК України: «Правом власності є право особи на річ (майно), що воно здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб»; Згідно ч. І, 2 ст.319 ЦК України: «7. Власник володіє, користається, розпоряджається своїм майном за своїм розсудом. 2. Власник має право робити у відношенні свого майна будь-які дії, що не суперечать закону»; Згідно ч. І ст.321 ЦК України: «7. Право власності є недоторканним. Ніхто не може бути протиправна позбавлений цього чи права обмежений у його здійсненні»; Згідно ст. 387 ЦК України: «Власник має право витребувати своє майно від особи, яке незаконно, без відповідного правової підстави заволоділо їм»; [PERSON], нагло і цинічно позбавляє позивачку можливості повноправно користуватися і розпоряджатися своїм майном. Тривалий час вона намагалася улагодити цей конфлікт у добровільному, досудовому порядку. Однак, всі її намагання виявилися марними. Крім того, противоправні дії відповідача наносять позивачці значну моральну шкоду, що виразилося в тому, що вона змушена займатися питанням реалізації своїх законних прав, а відповідач суттєво перешкоджає в цьому. Внаслідок чого порушена її нормальна життєдіяльність. Позивачка сильно переживає із приводу того що сталось, перенесла сильне психічне і душевне потрясіння. Це доставляє їй масу незручностей, що негативно позначається на її психологічному стані. З огляду на зазначені обставини, заподіяну моральну шкоду позивачка оцінює у розмірі 5000,00 грн., які в повному обсязі повинен відшкодувати відповідач. Також, для захисту її порушених прав, позивачка була змушена звернутися юридичною допомогою, в результаті чого нею були понесені витрати в розмірі 500,00грн., що підтверджується копією відповідної квитанції. Таким чином позивачка просить вселити її - [PERSON], [INFO] ріку народження, РНОКПП [NUMBER] в житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]; Зобов'язати [PERSON], проживаючого за адресою: [ADDRESS] не перешкоджати користуванню [PERSON], [INFO] ріку народження, РНОКПП [NUMBER], житловим будинком розташованим за адресою: [ADDRESS] та дерев'яним ліжком (полуторним), постільною білизною (в асортименті), платаною шафою (2 стулковою), вішалкою металевою, кріслом, приліжковою тумбочкою, килимом 2м. х 2,5м. (червоним), килимом 2м. х 2,5м. (коричневим), килимом 3 м. х 4м. (зеленим), килимовою доріжкою, телевізором кольоровим, тумбочкою під телевізор, супутниковою антеною «тарілка» з кабелем, столом дубовим, стільцями дерев'яними - 4шт., електрокаміном (масляним), велосипедом «Україна», пилососом, обприскувачем 10літрівим, швейною машинкою ручною, швейною машинкою ножною, бідоном алюмінієвим 38літровим, бідоном алюмінієвим 10 літровим, каструлею алюмінієвою 36 літровою, каструлею чавунною 24літровою, мисками алюмінієвими 12 літровими - 2шт., особистим одягом в асортименті та автомобілем АЗЛК2140 «Москвич», державний номер [NUMBER]; Стягнути з [PERSON], проживаючого за адресою: Запорізька область, [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO] ріку народження, РНОКПП [NUMBER], моральну шкоду в розмірі 5000,00грн.; Стягнути з [PERSON], проживаючого за адресою: Запорізька область, [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO] ріку народження, РНОКПП [NUMBER], судові витрати зі сплати судового збору та витрати за надання юридичної допомоги. Позивачкою по справі було надано уточнену позовну заяву, в якій вона просить вилучити від [PERSON], проживаючого за адресою: Запорізька область, [ADDRESS] та передати [PERSON], [INFO] ріку народження, РНОКПП [NUMBER], дерев'яне ліжко (полуторне), постільну білизну (в асортименті), платаний шаф (2 стулковий), вішалку металеву, крісло, приліжкову тумбочку, килим 2м. х 2,5м. (червоним), килим 2м. х 2,5м. (коричневим), килимову доріжку, телевізор кольоровий, тумбочку під телевізор, супутникову антену «тарілка» з кабелем, стіл дубовий, стільця дерев'яні - 4шт., велосипед «Україна», пилосос, оприскувач 10літрівий, швейну машинку ручну, бідон алюмінієвий 38літровий, бідоном алюмінієвий 10літровий, каструлю алюмінієву 36літрову, каструлю чавунну 24літрову, миски алюмінієві 12 літрови - 2шт., особистий одяг в асортименті та автомобіль АЗЛК2140 «Москвич», державний номер [NUMBER]; Стягнути з [PERSON], проживаючого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO] ріку народження, РНОКПП [NUMBER], моральну шкоду в розмірі 5000,00грн.; Стягнути з [PERSON], проживаючого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO] ріку народження, РНОКПП [NUMBER], судові витрати зі сплати судового збору та витрати за надання юридичної допомоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Також позивачка зазначила, що жити з відповідачем в одному будинку морально неможливо, тому вона живе у невістки свого середнього сина та хоче забрати свої особисті речі та речі, якими користувалася на протязі свого життя в будинку, де залишається проживати її син, відповідач по справі, вона не забирає все, а лише невелику частину, які вони нажили з покійним чоловіком, батьком відповідача. Влітку вона хотіла забрати речі, зазначені в позовній заяві, винайняла машину, щоб їх перевезти, але відповідач їй всього не віддав, тому вона машину відпустила, щоб два рази за неї не платити, і ніякі речі в той день не забирала. На теперішній час вона проживає у невістки у окремому житлі, і повертатися до сина не бажає, а бажає лише забрати свої речі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні визнали позовні вимоги частково, лише в частині того, що, дійсно, позивачу належить автомобіль АЗЛК2140 «Москвич», державний номер [NUMBER], витрачені на купівлю супутникової антени «тарілка» з кабелем гроші позивачем у розмірі 1000 гривень, бо цю тарілку вони купували на двох та платили гроші разом по одній тисячі гривень, також відповідач використав на особисті потреби сахар, який купувала позивачка в кількості 30 кг, що коштує 510,00 гривень, які він не заперечує повернути позивачу. Також він є інвалідом другої групи з дитинства, не заперечує, щоб позивачка забрала всі свої особисті речі, але вона сама їх не бажає добровільно забирати, інші речі, зазначені позивачем належали його померлому батьку та він не бажає їй їх віддавати, бо вона на теперішній час проживає в іншому місці та вже все необхідне для прожиття має. Він не проти якщо мати повернеться додому та буде далі з ним проживати і користуватися всіма речами, які їй потрібні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він був головою колгоспу, в якому працювала сім»я [PERSON], і мати, і батько, цю сім"ю він знає 12 років. На протязі всього часу вони спілкувалися. За час спільного проживання позивач з чоловіком побудували будинок, отримували добру заробітну плату, народили трьох синів. Відповідач, молодший син, після школи працював сторожем. Поки чоловік був живий, відповідача дуже оберігали. Чоловік позивачки просив його, щоб він після його смерті допомагав позивачці. Йому не відомо де знаходяться перераховані в позові речі, але він може сказати, що батьки відповідача працювали, отримували зарплату та пенсію купляли речі. Коли купляли речі, вказані в позові він не знає, також не був присутнім безпосередньо під час того, як позивачка пішла з дому. Всім в селі відомо, що будинок після смерті батька відповідача та чоловіка позивача [PERSON] було оформлено на молодшого сина, який проживав разом з ними, відповідача [PERSON] з ціллю того, щоб двічі не сплачувати гроші за переоформлення майна та ніхто не міг подумати, що позивачка опиниться в такій скрутній ситуації, коли рідний син не віддає речі, які мати все життя наживала разом з батьком та користувалася ними. Так, йому невідомо, які саме речі купувалися та він точно знає, що відповідач є інвалідом другої групи з дитинства, батьки його любили та оберігали і він не працював у колгоспі, не будував цього будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачку знає з 1958 року, знає, коли вони будували будинок, ще на той час не було відповідача. Коли народився відповідач, позивачка пішла з ферми та влаштувалася на роботу в дитячий садок, так як відповідач потребував постійного догляду, він інвалід дитинства. Речі позивачка придбала разом з чоловіком. Три дерев"яні ліжка вона знає, що купляли, привозили. Шафу теж купляли, коли ще був живий чоловік. Телевізор та антену до телевізора позивачка вже брала після смерті чоловіка разом з відповідачем. Останній раз вона була у позивачки влітку, перед тим як та пішла з дому, так в той день в будинок не заходила, а раніше була у них в будинку та навіть знає де які речі знаходяться. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є дільничим інспектором на території, де проживають позивач та відповідач в с.Давидівка. Так влітку 2015 року до нього звернулася позивач [PERSON] з проханням піти до неї додому, так як вона посварилася з сином та останній не віддає їй речі. Коли вони підійшли до двору, у дворі лежав великий клунок, що там було, йому невідомо, але відповідач закрив будинок на ключ, нікого до будинку не впустив та більше ніяких речей не віддав, ні з ким балакати не захотів, ні на які вмовляння не погодився. Тоді позивачка пішла з двору, він сказав відповідачу, щоб той заніс речі в клунку до будинку, щоб вони на подвір»ї не валялися. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є на теперішній час головою Давидівської сільської ради. На час конфлікту між позивачем та відповідачем він був депутатом по [ADDRESS]. Йому сказали, що позивачка хоче забрати свої речі, а син їй їх не віддає, і він пішов до їх будинку, там вже був дільничий, сусіди, автомобіль, який винайняла позивачка, щоб перевезти свої речі. Але син позивачки закрив двері будинку на ключ, речі віддавати матері не став, вони з ним розмовляли, але це ні до чого не призвело. У дворі був великий клунок з речами, але що там було, йому не відомо, речі, що просила мати ліжко, шкаф, там не було, інші речі мати не забирала та казала, що він віддав їй якісь старі речі, не потрібні нікому. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача та батько відповідача, [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2003 року (а.с.24) та угоди про розподіл спадкового майна від 28.01.2003 року(а.с.25), відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорта на житловий будинок (а.с.39-42), державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.43), відповідач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: : [ADDRESS] і власником земельної ділянки за цією адресою одноособово. Позивач [PERSON], мати відповідача успадкувала автомобіль АЗЛК2140 «Москвич», державний номер [NUMBER], який відповідач не заперечує їй віддавати та успадкувала майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, акції та грошові внески, за які відсутній спір в зазначеній позовній заяві. Позивач [PERSON], мати відповідача та відповідач [PERSON] проживали разом в спадковому будинку до червня 2015 року та користувалися спадковим майном спільно. Позивачка в зазначеному житловому будинку зареєстрована і відповідно до ст.ст. 65, 156 ЖК України є членом родини відповідача. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував, що спірні речі, а саме: дерев'яне ліжко (полуторне), постільну білизну (в асортименті), платяну шафу (2 стулковий), вішалку металеву, крісло, приліжкову тумбочку, килим 2м. х 2,5м. (червоним), килим 2м. х 2,5м. (коричневим), килимову доріжку, телевізор кольоровий, тумбочкою під телевізор, стіл дубовий, стільця дерев'яні - 4шт., велосипед «Україна», пилосос, оприскувач 10-літрівий, швейну машинку ручну, бідон алюмінієвий 38-літровий, бідоном алюмінієвий 10-літровий, каструлю алюмінієву 36-літрову, каструлю чавунну 24-літрову, миски алюмінієві 12 літрова - 2шт., особистий одяг в асортименті, купувалися разом, його померлим батьком та позивачем, [PERSON], його матір»ю, та він не заперечує, щоб вона ними користувалася, але тільки за місцем їх знаходження, в будинку, де вони знаходяться, за адресою: [ADDRESS], де вони до червня 2015 року разом проживали. Зазначені спірні речі купувалися дуже давно і відповідно чеки на їх придбання за спливом давності не має можливості надати а ні позивач, а ні відповідач. За речі, які купувалися ними сумісно та які позивач купувала за свої гроші, він не заперечував повернути її частку грошима. Відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства та отримує пенсію, що підтверджується довідкою (а.с.44), тому відповідно до ст.88 ЦПК України звільнений від сплати судового збору, тому зазначена позовні вимога не підлягає задоволенню. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беру участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. У суду не виникає сумнівів щодо пояснень свідків, оскільки вони не суперечать один одному, тому суд приймає їх до уваги. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимога щодо витребування майна з чужого незаконного володіння є законною та обґрунтованою, а тому такою, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України,право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійснені. Позивач [PERSON] є власником спірного майна, а саме: дерев'яне ліжко (полуторне), постільну білизну (в асортименті), платяну шафу (2 стулковий), вішалку металеву, крісло, приліжкову тумбочку, килим 2м. х 2,5м. (червоним), килим 2м. х 2,5м. (коричневим), килимову доріжку, телевізор кольоровий, тумбочкуою під телевізор, стіл дубовий, стільця дерев'яні - 4шт., велосипед «Україна», пилосос, оприскувач 10-літрівий, швейну машинку ручну, бідон алюмінієвий 38-літровий, бідоном алюмінієвий 10-літровий, каструлю алюмінієву 36-літрову, каструлю чавунну 24-літрову, миски алюмінієві 12 літрова - 2шт., особистий одяг в асортименті, але не може використовувати своє майно, оскільки воно знаходиться у відповідача. На підставі ст. 387 ЦК України,власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі викладеного,

Outcome: partial