Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Промтехкомп» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільнені працівника та моральної шкоди. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що вона 01.10.2002 року була прийнята на роботу технічним працівником до Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Промтехкомп», де працювала до 01.08.2014 року. Просила суд стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 21\~368,02 грн. та моральну шкоду в розмірі 5\~000 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю Підприємство «Промтехкомп» з 01.10.2002 року по 01.08.2014 року. Заборгованість відповідача по виплаті заробітної плати позивачу станом на 21.04.2015 року складає 21\~368,02 грн., що підтверджується довідкою від 21.04.2015 року вих. № 01, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю Підприємство «Промтехкомп». Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Заробітна плата працівнику повинна виплачуватися регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, що передбачено ст. 24 Закону України "Про оплату праці" та ст.115 КЗпП України. Статтею 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк, з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та відповідно заробітна плата, яка була нарахована позивачу, але не виплачена, підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Промтехкомп». Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Проаналізувавши зазначені вище положення закону, та врахувавши вимоги принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2 000 грн. моральної шкоди. Згідно частині 3\~\~ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial