Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» 16 вересня 2016 року звернулося в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 02 грудня 2009 року у сумі 38587,50 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 02 грудня 2009 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на офіційному банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/\~складають між\~ним та\~позивачем договір\~ про\~надання банківських\~послуг,\~що підтверджується\~особистим підписом\~ [PERSON] \~у заяві\~від 02\~грудня 2009\~року.\~Укладення договору\~між сторонами\~повністю відповідає\~вимогам ч.1\~ст.\~634\~ЦК України\~відповідно до\~якої договором\~приєднання є\~договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~ запропонованого\~договору в\~цілому.\~В даному\~випадку таким\~формулярами та\~стандартними формами\~є саме\~ «Умови\~та правила\~надання банківських\~послуг» та\~«Тарифи Банку»,\~які розміщені\~на офіційному\~сайті позивача.\~Своїм підписом\~у заяві\~відповідач підтвердив\~свою згоду\~із запропонованими\~умовами майбутнього\~договору про\~надання банківських\~послуг на\~запропонованих позивачем\~умовах та\~засвідчив той\~факт,\~що він\~повністю ознайомлений\~ із\~умовами кредитування,\~які були\~надані йому\~для ознайомлення\~у письмовій\~формі.\~ Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п. п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надав згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, а також погодився на право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, а також оплачувати комісію, на умовах, передбачених цим договором, однак відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків не виконав у результаті чого станом на 25 серпня 2016 року виникла заборгованість\~за кредитом\~у розмірі\~38587,50\~грн., з яких: 4857,50 грн.-заборгованість за кредитом; 28666,31 грн.- заборгованість за процентами; 2750,00 грн.- нарахована комісія, а також 500,00 грн.-штраф(фіксована частина) та 1813,69 грн.-штраф(процентна складова). У зв`язку із порушенням виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором позивач у відповідності до п.5.7 «Правил користування платіжною карткою», п.5.2. «Умов та правил надання банківських послуг» вправі вимагати дострокового повернення кредитних коштів. Із врахуванням наведеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 02 грудня 2009 року у сумі 38587,50 грн., а також 1378 грн. сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2016 року вказану справу передано у провадження судді [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №210 від 26 вересня 2017 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2017 року у зв`язку із закінченням повноважень всіх штатних суддів і прийняттям Верховною Радою України рішення про їх звільнення у зв`язку із закінченням повноважень дану справу передано у провадження судді [PERSON] , який приступив до виконання обов`язків судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з 15 серпня 2017 року. Згідно розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №294 від 06 березня 2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2018 року у зв`язку із закінченням піврічного терміну відрядження дану справу повторно передано у провадження судді Іванова А.П., який приступив до виконання обов`язків судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області з 01 березня 2018 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 30 березня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі №354/601/16-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 02 липня 2018 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено її до судового розгляду по суті. У відповідності до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №221 від 03 квітня 2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 квітня 2019 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Іванова А.П.) вказану справу передано у провадження судді Польської М.В. Ухвалою суду від 17 травня 2019 року дану справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області №97 від 31 липня 2020 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2020 року у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Польської М.В.) вказану справу передано у провадження судді Ваврійчук Т.Л. Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правила загального позовного провадження. Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявне клопотання про розгляду справи у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що дійсно 02 грудня 2009 року між ним та позивачем був укладений кредитний договір б/н на підставі якого йому був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 700 грн., в подальшому позивач неодноразово проводив збільшення кредитного ліміту без його попереднього повідомлення та отримання відповідної на це згоди. Вказав, що він певний період часу користувався кредитними коштами та здійснював погашення кредиту, зокрема в серпні 2013 року вніс 4000 грн. на погашення боргу за кредитом після чого у нього залишився борг у сумі понад 1000 грн., однак працівники банку не повідомили його про розмір існуючої заборгованості, яку він мав намір погасити у повному обсязі, а тому в подальшому у зв`язку зі зміною кредитного ліміту розмір заборгованості продовжував зростати, а оскільки він не мав можливості сплатити заборгованість, що утворилася, тому припинив користуватись кредитною карткою. Вважає, що заявлений позивачем розмір заборгованості є необґрунтованим та просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02 грудня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та отримав кредитну картку. Як вбачається із даної заяви, відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. У розділі «банківські послуги» вказаної заяви зазначено, що базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору становить 3% на місяць на залишок заборгованості. Того ж дня [PERSON] підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» (надалі-довідка). Згідно цієї довідки базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів в році) становить 3,0 %; розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді)- 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів- до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць нараховується 1 раз в місяць за наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн.; штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30днів- 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій; комісія за зняття готівки: в банкоматах і пунктах видачі готівки ПриватБанку-4% від суми операції, в банкоматах інших банків України-4% +5 грн./1$, в закордонних банкоматах-4%+30грн./3$; комісія за зняття власних коштів-1% від суми операції; процентна ставка(в місяць) на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування-4,5%; комісія за безготівковий платіж в системі internet-banking (Приват 24)-3% від суми операції. Також до матеріалів вищевказаного позову додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, де в розділі ІІ «Правила користування платіжною карткою» п. 5 визначено порядок нарахування і оплати процентів, порядок погашення боргових зобов`язань. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 25 серпня 2016 року становить 38587,50\~грн., з яких: 4857,50 грн.-заборгованість за кредитом; 28666,31 грн.- по процентах; 2750,00 грн.- нарахована комісія, а також 500,00 грн.-штраф(фіксована частина) та 1813,69 грн.-штраф(процентна складова). З наданої банком виписки по кредитному рахунку [PERSON] станом на 29 квітня 2020 року вбачається, що останній в період з 02 грудня 2009 року по 10 березня 2014 року користувався наданими кредитними коштами, здійснював зняття готівки та вносив кошти на погашення заборгованості за кредитом. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що 02 грудня 2009 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку у сумі 700 грн.; 29 вересня 2010 року відбулось збільшення кредитного ліміту до 800 грн.; 17 травня 2011 року кредитний ліміт збільшено до суми 2300 грн.; 17 вересня 2011 року до суми 3000 грн.; з 10 листопада 2012 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 5000 грн. З довідки АТ КБ «ПриватБанк» б/н вбачається, що між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір б/н, за яким було надано наступні кредитні карти: № [NUMBER] , дата відкриття- 02 грудня 2009року, термін дії-06/13; № [NUMBER] , дата відкриття-22 липня 2013 року, термін дії-15/17. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Виходячи з умов кредитного договору, укладеного між сторонами у вигляді заяви та Довідкипро умови\~кредитування від 02 грудня 2009 року, підписаних відповідачем, беручи до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем, правову позицію Верховного Суду від 26 вересня 2019 року, викладену у постанові по справі № 321/1161/16-ц, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості, що включає заборгованість за тілом кредиту, заборгованість за відсотками, нараховані штрафи, комісію та пеню, оскільки з боку відповідача мало місце порушення зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості зі сплати тіла кредиту і відсотків. Однак, визначаючись із позовними вимогами в частині стягнення заборгованості за користування кредитом, суд виходить з такого. У заяві від 02 грудня 2009 року, підписаній сторонами, визначена процентна ставка 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році. Аналогічний розмір процентної ставки вказаний і у Довідці про умови кредитування. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 02 грудня 2009 року, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов, який, як це зазначає позивач, передбачає можливість односторонньої зміни тарифів, а відповідно і збільшення процентної ставки, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку та Довідку про умови кредитування, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили таку умову. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02 грудня 2009 року шляхом підписання заяви, а тому суд вважає, що до стягнення з відповідача підлягає заборгованість по процентах, виходячи з процентної ставки 36,00% річних, як це визначено у заяві анкеті та Довідці про умови кредитування. Із розрахунку заборгованості, який наданий представником позивача станом на 25 серпня 2016 року вбачається, що базова процентна ставка була збільшена з 1 квітня 2015 року з 34,80 відсотків річних до 43,20 відсотків річних. Враховуючи наведене, суд вважає,що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсотках слід задовольнити частково, при цьому суд враховує, що [PERSON] є споживачем та відповідно до Закону України «Про\~захист прав\~споживачів» є слабкою стороною в договірних відносинах та підлягає особливому правовому захисту, з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, і виходить з такого. Згідно розрахунку заборгованості, долученого позивачем до позову, розмір основної заборгованості за кредитом станом на 25 серпня 2016 року становить 4857,50 грн. Суд відхиляє як доказ розрахунок заборгованості в частині розрахунку процентів за користування кредитними коштами з огляду на те, що в ньому застосовані збільшені розміри процентної ставки. Визначаючи розмір заборгованості відповідача по відсотках, суд вважає за необхідне застосувати відсоткову ставку в розмірі 36,00 відсотків річних, як таку, що була встановлена на момент підписання відповідачем заяви від 02 грудня 2009 року про приєднання до Умов\~і Правил\~надання банківських\~послуг у\~ПриватБанкута визначена в підписаній ним Довідці про умови кредитування. Заборгованість по процентах (до підвищення процентної ставки по їх нарахуванню) станом на 31 березня 2015 року становить 4915,58 грн. Вказаний розмір заборгованості нарахований у межах відсоткової ставки 36,00 % річних. Враховуючи розмір поточної заборгованості за кредитним договором, розмір 36,00% річних за один день прострочки становить 4,858 грн. (4857,50*36%:360днів), а загальний розмір заборгованості по процентам за період з 1 квітня 2015 року по 25 серпня 2016 року становить 2492,15 грн. (4,858 грн.*513 днів прострочки). Отже, згідно проведеного судом розрахунку, загальний розмір заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 25 серпня 2016 року становить 7407,73 грн. (4915,58 грн.+ 2492,15 грн. ) Згідно розрахунку позивача, відповідачем по справі було сплачено 2016,93 грн. на погашення відсотків за кредитним договором, отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 5390,80 грн. (7407,73 грн.- 2016,93 грн.). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ "ПриватБанк" підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 02 грудня 2009 року у розмірі 15311,99 грн. з яких: 4857,50 грн.- заборгованість за кредитом; 5390,80 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 02 грудня 2009 року по 25 серпня 2016 року; 2750 грн.-нарахована комісія; 500 грн.-штраф(фіксована частина) та 1813, 69 грн.-штраф(процента складова), а у задоволенні решти вимог відмовити. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 547,24 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial