Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 16.10.2015 року з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, щодо якого подано позов про розірвання в судовому порядку. У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час з дитиною проживає окремо від відповідача. Син перебуває на повному її утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання і матеріального утримання дитини, будь-якої допомоги в добровільному порядку не надає. Самій утримувати сина їй вкрай тяжко, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, отримує соціальну допомогу в розмірі 860,00 гривень, які витрачає на утримання сина і себе. Інших джерел доходу не має, так як здійснює догляд за дитиною. Відповідач є особою працездатного віку, має тимчасові заробітки за кордоном, тому спроможний надавати дитині матеріальну допомогу. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 10.07.2019 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення за закінченням строку зберігання, ухвалою від 04.09.2019 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті двічі був належним чином повідомлений, в тому числі шляхом публікації на офіційному сайті суду судового оголошення, однак в судові засідання не з`явився, відзиву чи заперечень не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . З ухвали Любомльського районного суду від 20.05.2019 року вбачається, що в провадженні цього суду перебуває справа за участю сторін в аналогічному процесуальному статусі про розірвання шлюбу. У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Згідно із довідкою Забузького старостинського округу Рівненської сільської ради Любомльського району від 07.06.2019 року син сторін проживає разом з матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату розгляду справи сину сторін [PERSON] виповнилось 3 роки. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 грудня становить 1779 гривень. Отже мінімальний гарантований розмір аліментів на сина сторін на даний час становить по 889,50 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує законодавчо гарантований розмір аліментів та принцип рівності батьків по утриманню дітей. Також суд зважує на те, що син сторін проживає разом із матір`ю, а відтак основний тягар по його утриманню, що включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачу. Адже утримання дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному, так і в моральному аспекті. Відповідач в силу свого молодого віку (має 25 років) і належного стану здоров`я (оскільки протилежне в справі не доведено) має можливість працювати і заробляти таку суму коштів, щоб забезпечити утримання своєї неповнолітньої дитини в достатньому для її гармонійному розвитку рівні. Підстав неспроможності сплачувати відповідачем аліменти у справі не встановлено. Заперечень у формі відзиву щодо наведених в позові фактичних обставин відповідач не подав. За викладених обставин, а також з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в сумі 1200 гривень. Такий розмір аліментів, на переконання суду, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, є достатньо вищим від встановленого мінімуму і забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку. Разом із цим, визначений позивачем розмір аліментів на рівні 1500 гривень суд вважає дещо завищеним, оскільки не має достатнього обґрунтування та підтвердження належними і допустимими доказами необхідності стягнення у такому розмірі. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини слід задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 80,00 % таких вимог.

Outcome: partial