Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно на кожну дитину та додаткових витрат, пов'язаних із хворобою їхнього сина в сумі 200 гривень щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вони з відповідачем перебувають з 10 січня 2002 року в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Син [PERSON] є хворою дитиною, перебуває на обліку у дитячій поліклініці і за станом здоров'я потребує постійного лікування. Він є інвалідом дитинства до 18 років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач уточнила, що не зважаючи на те, що відповідач на даний час офіційно не працює, однак періодично підзаробляє бз офіційного працевлаштування, тому має дохід і має змогу платити аліменти. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що позовні вимоги позивача, щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей він не має змоги сплачувати в зазначеній позивачем сумі, оскільки на даний час він ніде не працює, стабільного доходу не має, однак визнає в повному обсязі позовні вимоги щодо стягнення з нього додаткових витрат на лікування сина [PERSON] Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10 січня 2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим Костопільським райвідділом реєстрації актів громадського стану. З досліджених судом свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Костопільським районним відділом рагс, Рівненській області 26 березня 2002 року, актовий запис № 83, свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області 09 листопада 2006 року, актовий запис № 312 та свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого Костопільським райвідділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області 14 червня 2005 року, актовий запис №161, встановлено, що їхнім батьком є [PERSON]. Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги неповнолітній дитині, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт сторонами не оспорюється. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно не працевлаштований, однак має нерегулярний заробіток, на утриманні інших малолітніх дітей або непрацездатних осіб немає. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік", з 1 січня 2014 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 1032 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), та те, що відповідач визнав позов частково, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Окрім того судом встановлено, що син сторін [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства до 18 років, що підтверджується дослідженим посвідченням серії [NUMBER] виданого Костопільським УПСЗН від 15.05.2008 року. З досліджених у судовому засіданні медичних документів виданих на ім'я [PERSON], а саме: витягу з протоколу діагностичного засідання ПМПК № 1 від 22 серпня 2013 року, плану реабілітаційних заходів , індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 29, судом встановлено, що дитина має вроджену ваду опорно-рухового апарату, у зв'язку з чим він потребує періодичного медичного обстеження, а також стаціонарного та санаторно-курортного лікування. Враховуючи те, що відповідач визнав позов в частині стягнення з нього коштів на додаткові витрати пов'язаних з хворобою сина, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання сина у розмірі 200 гривень щомісячно. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial