Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. Від шлюбу мають двох дітей та рішенням Генічеського районного суду від 15 жовтня 2010 року вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно по 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 06 вересня 2010 року і до повноліття дітей. Вказує, що 06 червня 2018 року донька [PERSON] досягла повноліття і втратила право на отримання аліментів, але з 01 вересня 2017 року вона є учнем у Харківському вищому професійному училищі сфері послуг, де буде навчатися до 30 червня 2020 року та на цей час потребує фінансової допомоги. У звязку із викладеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно з 01 вересня 2018 року на період навчання до досягнення 23 років. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з огляду на обставини, викладені у ньому. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] надав до суду відзив до позову, в якому заперечував проти викладених у позові обставин та зазначив, що під час стягнення аліментів відповідач належним чином виконував обовязки щодо утримання дітей, що підтверджує відсутністю заборгованості зі сплати аліментів та наявністю переплати. Крім того, відповідач брав участь в додаткових витратах та періодично здійснював на імя доньки банківські перекази. Вказує, що навіть після досягнення донькою повноліття не припинив виконувати батьківський обовязок щодо її утримання, що підтверджує платіжними дорученнями на суму 51,50 та 51,68 доларів США. Вважає, що немає необхідності присуджувати аліменти в судовому порядку, проте якщо суд визнає за доцільним стягувати їх на користь позивача, то їх розмір повинен складати 50 % розміру прожиткового мінімуму для людини працездатного віку, що на момент подання відзиву складає по 960,5 грн. порівну з кожного з батьків. Також зазначає, що відповідач має на утриманні ще одну малолітню дитину, що мешкає разом із ним. В судовому засіданні відповідач був відсутнім. Його представник за довіреністю - [PERSON] підтримав викладені у відзиву обставини, вказав, що відповідач згоден сплачувати аліменти, але на користь доньки та порівну із позивачем. Суд, вислухавши позивача, представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням місцевого суду Генічеського району від 01 квітня 2010 року, про що також свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 14 квітня 2010 року, серії 1-КГ № 041920, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, акт. запис № 43. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії 1-КГ № 220837, виданого 01 липня 2016 року Генічеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонської області, акт. запис № 699. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 15 жовтня 2010 року вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] щомісячно по 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 06 вересня 2010 року і до повноліття дітей. Як вбачається з довідки, виданої Харківським вищим професійним училищем сфери послуг від 05 вересня 2017 року, [PERSON] є учнем гр. 5-17 по підготовці кравець, закрійник на денній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2020 року. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України,\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. Зі змісту\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України\~вбачається,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан здоровя та матеріальне становище доньки, яка продовжує навчання, майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; стан здоровя та матеріальне становище матері дитини, яка майна у власності не має, самостійних доходів не отримує; стан здоровя та матеріальне становище її батька\~відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, проте є працездатним, а відтак може надавати допомогу на утримання сина який навчається, іншого доходу не отримує. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1ст.\~8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 20\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається із наявних матеріалів справи та пояснень сторін, повнолітня дитина [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання, стипендію не отримує, ніде не працює і потребує надання матеріальної допомоги на своє утримання в період навчання. Разом з тим, суд також враховує, що відповідач є працездатною особою та сплачує аліменти на користь молодшого сина, а також має на утриманні ще одну дитину [INFO], не заперечує проти надання матеріальної допомоги повнолітній дитині та здійснює грошові перекази на її імя. Таким чином, виходячи із обовязку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги на період навчання, враховуючи можливість батьків надавати таку матеріальну допомогу, суд приходить до обґрунтованого висновку про можливість стягнення із відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, а саме у твердій грошовій сумі, а також розмір прожиткового мінімуму для людини працездатного віку, який на момент розгляду справи складає 1921 гривні, обовязок обох батьків на утримання дітей, беручи до уваги інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки - в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. При цьому на підставі ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 05 листопада 2018 року і до завершення дитиною навчання, а саме до 30 червня 2020 року. Такий розмір аліментів суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Суду не надано доказів щодо можливості стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1500 грн. Відповідно до ч.1\~ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. З огляду на це, суд приходить до висновку, що дитина, на яку стягуються аліменти є повнолітньою та може самостійно розпоряджатися такими коштами, тому такі аліменти слід стягувати на її користь. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України. З огляду на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, відповідач сплачує судові витрати на користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України у розмірі, що діяв на момент подачі позову, а саме за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру\~ прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01 січня 2018 року складав 1762 грн. судовий збір, що підлягає до стягнення становить 704, 80 грн.

Outcome: partial