Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень щомісячно на повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання до досягнення нею 23-х років. В позові позивач зазначає, що їх з відповідачем донька досягла повноліття, але з 01.09.2015 року є студентом першого курсу магістратури денної форми навчання Київського національного університету ім. Т.Г.Шевченка і потребує матеріальної підтримки батька. Вважає, що відповідач може і зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу. Добровільно він матеріальної допомоги не надає. В судовому засідання позивач пояснила, що після досягнення дочкою повноліття відповідач за рішенням суду від 21 березня 2012 року мав сплачувати аліменти на неї в розмірі 600 грн. щомісячно до 30 червня 2015 року. На даний час він має заборгованість біля 3000 грн. У зв"язку з тим, що дочка продовжила навчання виникла потреба в її подальшому утриманні. Вважає, що позивач має можливість платити аліменти в розмірі 600 грн. Відповідач позовні вимоги визнав частково в розмірі 400 грн., пояснивши, що він з вересня 2014 року ніде не працює. Фактично знаходиться на утриманні своїх батьків, а тому не має змоги виплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка навчається, в більшому розмірі. Крім того за рішенням суду від 21 березня 2012р. він має заборгованість біля 3000 грн. Третя особа на боці позивача [PERSON], підтримала вимоги позивача, пояснивши, що батько з нею не спілкується і добровільно ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення ними 23 років. Про те, що донька відповідача з 1 вересня 2015 року є студентом Київського національного університету імені [PERSON] денної форми навчання, підтверджується довідкою від 07 жовтня 2015 року /а.с.3/. Таким чином суд вважає, що позивач, яка є матірю дитини, має право вимагати аліменти від батька її дитини. Проти стягнення аліментів на користь позивача не заперечує повнолітня донька сторін, яка залучена до участі у справі в якості третьої особи. Позивач вимагає стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1000 гривень щомісячно. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому суд враховує сімейний і матеріальний стан та стан здоров"я відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач ніде не працює і не має стабільного доходу, має заборгованість перед позивачкою в розмірі біля 3000 грн. за попереднім рішенням суду, а тому суд вважає, що задовольнити вимоги позивача в заявленому нею розмірі неможливо. Відповідач погоджується виплачувати на утримання дочки щомісячно 400 грн., а тому суд, враховуючи відсутність у нього на утриманні інших дітей та обвязків сплачувати аліменти іншим особам, вважає можливим стягнути з нього аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно до закінчення навчання дочкою. Щодо періоду з якого розпочати стягнення суд вважає необхідним призначити стягнення з дня звернення позивача до суду з даним позовом.

Outcome: partial