Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В якому просили стягнути : в з відповідача заборгованість за період з 01.09.1998 по 01.06.2017 в сумі 18\~747 грн. 11 коп., з урахуванням індексу інфляції 11\~199 грн. 50 коп., трьох процентів річних 2 422 грн. 96 коп. за період з 01.01.2004 по 01.05.2017, загальна сума заборгованості 32 369 грн. 57 коп.; судовий збір в розмірі 1\~378 грн. В судовому засіданні представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за дорученням [PERSON] позов підтримала. Прохала поновити пропущений строк звернення до суду до належного боржника [PERSON] у звязку з поважними причинами пропуску. В судовому засіданні представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] проти задоволення позову заперечував. Прохав застосувати строк позовної давності та стягнути заборгованість за період з 01.06.2014 по 30.04.2017 у розмірі 9\~583 грн. В судове засідання третя особа [PERSON] не зявилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено і, як вбачається з матеріалів справи, що згідно договору купівлі-продажу від 22.06.1994 посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого [PERSON], яка діяла в інтересах неповнолітньої [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], що слідує з копії договору (а.с.53-54). Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.06.1994 посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON]., відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], що слідує з копії договору (а.с.55-56) Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.03.1995 посвідченого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], що слідує з копії договору (а.с.57-58). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.1998 та угоди про поділ спадкового майна від 24.03.1998 власником квартири №65 за адресою м. Полтава, вул. Жовтнева, 26/14 є [PERSON] (а.с.59-61). Таким чином, з березня 1998 року квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою м. Полтава, майдан Незалежності, 5 А, квартира 18, що підтверджується копією паспорта КН 614851 на імя [PERSON] (а.с.126-127). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Відповідно до ч.2 ст.19 ЗУ Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є : власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, споживач зобов*язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з вимогами ст.ст.64, 67 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, квартиронаймачі зобов'язані вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання, у строки, встановлені чинним законодавством, а повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем житла майнову відповідальність. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживачі зобов'язані оплачувати спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до\~ст.162 ЖК України\~та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених Постановою КМ України від 17.05.2005 №76, відповідач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, в тому числі і за послуги з теплопостачання у строки, встановлені чинним законодавством. Пунктом 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених\~постановою КМ України від 21.07.2005 №630, передбачено, що споживачі зобов'язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Передбачена п.10 ч.3 Закону №1875-ІV норма щодо відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч.2 ст.625 ЦК України (постанови ВСУ від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12, від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59ц13). Відповідно до ч.3 ст.20 ЗУ №1875-ІУ укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обов»язок, а не право сторін, а тому відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови в стягненні із відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, за відсутності договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов»язання зі сплати житлово-комунальних послуг, покладають на боржника відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України. Ця позиція підтверджується практикою ВСУ (постанова ВСУ від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Власник квартири [PERSON] своїх зобов'язань по оплаті послуг з теплопостачання належним чином не виконувала, тому за нею у період з 01.09.1998 по 01.06.2017 утворилась заборгованість в сумі 18 747 гривень 11 копійок, крім того за період з 01.01.2004 по 01.12.2017 нараховано індекс інфляції в сумі 11 199 грн. 50 коп. та 3% річних в сумі 2 422 грн. 96 коп., всього 32 369 грн. 57 коп., згідно розрахунків заборгованості за адресою м.Полтава вул. Соборності (Жовтнева), 26/14, квартира №65 (а.с.77-87). Статтями\~256,\~257 ЦК України\~передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Частинами 1, 5\~ст.261 ЦК України\~встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України\~обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~ст.ст.253-255 цього Кодексу. При цьому, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій прохали стягнути з[PERSON] заборгованість за послуги з теплопостачання не зверталося, а звернулося із уточненою позовною заявою 05 липня 2017 року (а.с.75). Таким чином, після скасування заочного рішення ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 05.07.2017 звернулося до суду із позовом до [PERSON] При цьому [PERSON] взагалі не вносила плату за надані послуги з житлово-комунальних послуг. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню борг в межах строку позовної давності, тобто з 05.07.2014 по 05 липня 2017 року. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову частково, а саме стягнення з власника квартири [PERSON] на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» підлягає стягненню заборгованість за період з 05.07.2014 по 05.07.2017 : основний борг 9 583 грн.; індекс інфляції 7 536 грн. 69 коп.; 3% річних 1 113 грн. 65 коп., всього 18 233 грн. 34 коп. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають (689+689) 1 378 гривень та 1515 гривень 80 копійок (а.с.1, 2,45). Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: partial