Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач 24.03.2016 р. звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав і просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та передати [PERSON], [INFO] на опікування органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, накласти заборону на квартиру [ADDRESS] до повноліття [PERSON], [INFO], про що повідомити нотаріуса за місцем знаходження помешкання. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] Мати дівчинки, [PERSON], померла в 2011 р. Малолітня перебуває на обліку в службі у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що батько, [PERSON], неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки. Позивач зазначив, що протягом 2013-2016 років до служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації почала надходити інформація зі спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 135 з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва, служб у справах дітей Київської міської державної адміністрації, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про те, що учениця вищевказаного навчального закладу [PERSON], [INFO], почала систематично пропускати уроки починаючи з другого класу (103 учбових дні із 155 учбових днів), а у третьому класі до занять не приступила взагалі. Батько учениці, [PERSON], успіхами доньки в навчанні не цікавиться, батьківські збори не відвідував, на контакт з педагогічними працівниками не йшов. З метою з'ясування обставин справи, під час неодноразових відвідувань співробітниками служби родини [PERSON] за місцем проживання двері квартири ніхто не відчиняв, на запрошення з'явитись до служби [PERSON] не реагував, на зв'язок не виходив. Враховуючи вищезазначене, з метою встановлення місця перебування дитини, повернення її до навчання та вжиття заходів до батька дівчинки, [PERSON], службою у справах дітей неодноразово направлялись листи до відділу кримінальної міліції у справах дітей Солом'янського РУ ГУМВС України в м. Києві. За інформаціями, що надходили з вищезазначеного відділу стало відомо, що вирішити вищезазначені питання не виявилось можливим, оскільки [PERSON] на контакт не виходив, за місцем проживання двері не відчиняв. 17.03.2016 р. до служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації надійшла інформація з сектору ювенальної превенції Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції про те, що 17.03.2016 р. до вищевказаного управління по спецлінії «102» надійшла інформація, що в квартирі [ADDRESS] кричить дитина. Під час виїзду працівників служби у справах дітей на квартиру за вищевказаною адресою було встановлено, що працівниками поліції в помешканні було виявлено дівчинку, яка з їх слів, була зачинена батьком у ванній кімнаті. Дитина кричала та просила про допомогу, в результаті чого, сусідами були викликані працівники поліції. Також було з'ясовано, що батьком дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON], який відмовився надавати інформацію про себе та дитину, та взагалі будь-які пояснення з приводу вищевказаних подій. Також під час відвідування було встановлено, що однокімнатна квартира, в якій мешкала дівчинка, перебуває в незадовільному стані: шпалери на стінах обідрані, обмаль меблів, відсутня побутова техніка (в наявності лише газова плита), на кухні відсутні кахлі на стінах. [PERSON] немала ліжка, спала на полу на матраці, на якому відсутня постільня білизна. У дитини обмаль одягу, взуття, зокрема по сезону, відсутні засоби особистої гігієни та будь-яка їжа. Зважаючи на те, що умови, в яких перебувала дитина, несли загрозу її життю та здоров'ю, з метою захисту прав та інтересів дівчинки, відповідно до розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.03.2016 р. № 219 «Про відібрання малолітньої дитини», 17.03.2016 р. [PERSON] була відібрана від батька, [PERSON], та влаштована в Центр допомоги дітям БО «Місто щасливих дітей», де вона перебуває до цього часу. За інформацією Солом'янського районного у м. Києві Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, представники Центру намагались зустрітися з [PERSON], та відвідати родину за місцем проживання. Під час відвідувань, двері фахівцям вищевказаного Центру ніхто не відкривав, на повідомлення зв'язатись з працівниками Центру [PERSON] не відреагував. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві та просила позов задоволити в повному обсязі, виходячи з інтересів дитини, оскільки відповідач [PERSON] не здійснює належного догляду за донькою. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, враховуючи думку представника позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України «Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини». В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (серія [NUMBER]) від 21.03.2006 р., виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. З 17.03.2016 р. [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, у зв'язку з тим, що дитина проживає в сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, що підтверджується наказом №15-С від 17.03.2016 р. Служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації. В судовому засіданні встановлено, що протягом 2014-2016 років [PERSON], [INFO], яка є ученицею спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 135 з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва, почала систематично пропускати уроки починаючи з другого класу (103 учбових дні із 155 учбових днів), а у третьому класі до занять не приступила взагалі. Батько учениці, [PERSON], успіхами доньки в навчанні не цікавиться, батьківські збори не відвідував, на контакт з педагогічними працівниками не йшов. Наведене підтверджується листами та зверненнями, які періодично надходили до служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації зі спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 135 з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва, служб у справах дітей Київської міської державної адміністрації, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, та містяться в матеріалах справи. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17.03.2016 р., співробітниками служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації разом зі співробітником сектору ювенальної превенції Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві було обстежено умови проживання малолітньої [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS], за місцем реєстрації дитини та встановлено, що однокімнатна квартира, в якій мешкала дівчинка, перебуває в незадовільному стані: шпалери на стінах обідрані, обмаль меблів, відсутня побутова техніка (в наявності лише газова плита), на кухні відсутні кахлі на стінах. [PERSON] не мала ліжка, спала на полу на матраці, на якому відсутня постільна білизна. У дитини обмаль одягу, взуття, зокрема по сезону, відсутні засоби особистої гігієни та будь-яка їжа, іграшок дитини немає (які відповідають віку дитини). Батько не здійснює належного догляду за донькою. [PERSON] тривалий час не відвідує навчальний заклад. Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17.03.2016 р., зважаючи на те, що умови, в яких перебувала дитина, несли загрозу її життю та здоров'ю, з метою захисту прав та інтересів дівчинки, відповідно до розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.03.2016 р. № 219 «Про відібрання малолітньої дитини», 17.03.2016 р. [PERSON], [INFO], була відібрана від батька, [PERSON], та влаштована в Центр допомоги дітям БО «Місто щасливих дітей», де вона перебуває до цього часу. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що вони є інспекторами патрульної поліції 9 роти, 4 батальйону Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві. 17.03.2016 р. отримали виклик від чергового, що за адресою: [ADDRESS] кричить дитина. Виклик надійшов від сусідки, яка повідомила, що дівчинка просить про допомогу. Здійснивши виїзд за вказаною адресою, було зателефоновано батькові, який повідомив, що зараз прибуде. Через 30 хв. з'явився батько дівчинки, [PERSON]. Він допустив працівників поліції, які прибули за викликом, до квартири. Двері ванної кімнати були підперті, у ванній кімнаті була зачинена дівчинка 10 років, яка сиділа на підлозі в спідній білизні. Перед нею стояла тарілка з двома яблуками. [PERSON] не бажала відповідати на будь-які запитання. Батько пояснив, що дитина самостійно виходить на вулицю у його відсутність, тому він її зачинив. Виклик на чергову частину був приблизно о 10:00 - 11:00 год. ранку. Проведеною перевіркою було встановлено, що в квартирі ліжок не було. Дитина спала на полу на матраці. На кухні був безлад та брудний посуд, місця для занять дитини не було, іжі не було. Дівчинка [PERSON] була налякана. Батько сказав, що не хоче платити за підручники, тому що до дівчинки в школі погано ставляться, тому він не пускає дитину до школи. У ванній кімнаті [PERSON] була близько двох годин, їй було страшно і вона кричала. Сусіди розповіли, що давно не бачили дівчинку. Батько дитини не йде на контакт. Після чого, Солом'янським УП ГУНП України в м. Києві було складено акт про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку та підписано відповідний акт. Наведене підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, та був досліджений судом в судовому засіданні. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є соціальним педагогом Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей». З 17.03.2016 р. малолітня [PERSON] перебуває в Центрі. [PERSON] була налякана, про батька намагалася не говорити, постійно думає як батько оцінить її слова. [PERSON] розповідала, що її на цілий день закривали в квартирі, часто у ванній кімнаті. Зараз дитина заспокоїлася, бажає жити з дідусем. Батько дитини не виходив на зв'язок, з 17.03.2016 р. жодного разу дівчинку не відвідував та не телефонував. [PERSON] намагалася додзвонитися до батька, але телефон не відповідав. [PERSON] також розповіла, що батько її штовхнув, після чого їй зашивали рану на голові. Крім того, залишав її одну вдома на тривалий час, вона не ходила до школи, оскільки батько посварився з працівниками школи та не хотів платити за обіди. Приблизно півтора року дівчинка не відвідувала школу. [PERSON] вдома погано харчувалася. Адміністрація школи повідомила, що дитина приходила на заняття в сльозах. Був допитаний дідусь дівчинки, який повідомив, що його син має психологічний зрив після смерті дружини. Дідусь також пояснив, що телефонував сину, проте телефон останнього був відключений. Свідки [PERSON] та [PERSON], які працюють інспекторами ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП України в м. Києві пояснили, що до УП ГУНП України в м. Києві неодноразово надходили листи з приводу того, що малолітня [PERSON] не відвідує навчальний заклад з проханням провести профілактичну бесіду з батьками дитини. За адресою проживання дівчинки, сусіди пояснили, що бачать батька дитини, останній працівників служби до квартири не пустив. 17.03.2016 р. близько 10:00 год. до служби надійшов виклик. Здійснивши виїзд за адресою проживання родини, було встановлено, що дитина була замкнена у ванній кімнаті. Батько пояснив, що таким чином дитина була покарана. [PERSON] була залякана. В квартирі було два матраци, ліжок не було. Дитина не йшла на контакт. Одяг дитини був дуже обмежений, іграшок не було, тільки декілька книг. Квартира була холодна та в занедбаному стані. Дитина була дуже голодна. Після чого, батькові було повідомлено, що дитину забирають до Центру допомоги дітям БО «Місто щасливих дітей». За час перебування дитини в Центрі, батько не цікавився дитиною та не відвідував її. Було також встановлено, що дитина не відвідувала школу. Батько пояснив, що працівники навчального закладу не забезпечували книгами, тому дитина не навчається, не були створені умови для навчання дитини та відсутні продукти харчування. З професійного висновку кандидата психологічних наук [PERSON] щодо перебігу психологічної роботи з дитиною [PERSON], [INFO], на базі «зеленої кімнати» Солом'янського РУ МВС України в м. Києві від 24.03.2016 р. судом встановлено, що з малолітньою [PERSON] була проведена психологічна робота. У ході психологічного дослідження було виявлено, що в поведінці дівчинки та її проявах спостерігаються ознаки жертви психологічного насильства, що може бути результатом усвідомлених дій батька, так і несвідомих його проявів, обумовлених власним станом порушення психічного здоров'я. Відповідно до психологічного висновку Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» від 01.06.2016р., за період проходження соціально-психологічної реабілітації в емоційній сфері дитини спостерігаються зміни, а саме рівень тривоги та напруги помітно знизився, дівчинка стала більш відкритою до взаємодії. Враховуючи психологічні особливості дитини: скутість, закритість та тривожність, що проявляється в ситуаціях спілкування з малознайомими дорослими, зокрема, на тему сімейних взаємовідносин, рекомендовано мінімізувати ситуації, що можуть викликати стрес та призвести до ретравматизації дитини; забезпечити стабільність психо-емоційного стану шляхом організації безпечного середовища та підтримки дівчинки в процесі вирішення соціальної ситуації. З висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 108-6633 від 28.04.2016 р. вбачається, що орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні оглядався відеозапис бесіди психолога Центру допомоги дітям «Місто щасливих дітей» із [PERSON], з якого вбачається, що дівчинка повідомила, що батько не пускав її до школи, часто замикав її у ванній кімнаті, вона погано харувалась. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки [PERSON], її утримання, не може забезпечити доньці належних умов для проживання та розвитку, проживання дитини разом з батьком становить загрозу для її життя та здоров'я, а тому в інтересах дитини, вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав. Згідно зі ст.167 СК України якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи те, що згідно інформації відділу реєстрації смерті у м. Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві мати дитини, [PERSON], померла [INFO] р., відсутність заяви будь-кого з родичів малолітньої про передання їм дитини, [PERSON] слід передати на опікування органу опіки та піклування. Не підлягає задоволенню позов в частині накладення заборони на квартиру [ADDRESS] до повноліття [PERSON], [INFO], оскільки щодо цієї вимоги ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не викладено будь-яких обставин. Відповідно до ч.6 ст. 167 СК України, дитина яка була передана органові опіки та піклування, зберігає право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала, і може в будь-який час повернутися до нього. Відповідно до довідки ЖЕД № 902 КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва від 22.01.2016 р. № 223, квартира [ADDRESS] приватизована, малолітня [PERSON] зареєстрована в даній квартирі, тобто відповідно до ч.6 ст.167 СК України зберігає право на дане житлове приміщення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,2 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial