Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 07.06.2005 року в загальній сумі 41129 грн 69 коп., посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором в порушення вимог діючого законодавства та умов договору. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв, у заяві про перегляд заочного рішення позов не визнав у зв'язку зі спливом строку позовної давності який просив застосувати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] 07.06.2005 року був укладений в письмовому вигляді кредитний договір відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 6500 грн., а останній в свою чергу зобов'язався погашати його з оплатою відсотків за користування кредитними коштами. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконані, а відповідач тривалий час свої зобов'язання за договором не виконував та станом на 31.12.2017 року має заборгованість за цим договором в загальній сумі 41129 грн 69 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3319 грн 19 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 32175 грн 75 коп., комісії та пені в сумі 3200 грн й штрафу в загальні сумі 2434 грн 75 коп., що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не спростовані. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Поряд з цим, відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, оскільки відповідачем не виконані умови укладеного сторонами кредитного договору, чим порушуються права позивача, в силу умов кредитного договору та ст.ст. 526, 629, 1054 ЦК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та відсотків за його користування є законними та обґрунтованими. При цьому, доводи відповідача про сплив строку позовної давності по цим вимогам не прийматься судом до уваги, як такі що не грунтуються на нормах діючого законодавства. Як вбачається з умов укладеного сторонами кредитного договору (Умов та правил надання банківських послуг) строк дії договору відповідає строку дії банківської картки виданої відповідачу. З наданої суду довідки від 30.10.2018 року та заяви анкети позичальника поданої позивачу 23.07.2012 року вбачається, що відповідачу в цей день була перевипущена банківська картка з терміном дії в 4 роки, а з виписки по рахунку відповідача вбачається, що прострочка по платежам виникла у нього в березні 2015 року та платежі останнім здійснювалися по цій картці до червня 2015 року. З даним позовом про стягнення заборгованості з відповідача по кредитному договору позивач звернувся до суду 14.03.2018 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та відсотків за його користування. Поряд з цим, оскільки строк дії договору укладеного сторонами фактично сплив у липні 2017 року (зі спливом терміну дії картки) вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом є обгрунтованими лише за період по липень 2017 року включно, які відповідно до разрахунку заборгованості становлять 7360 грн 74 коп. Разом з тим, з вимогами про стягнення неустойки (штрафу, пені) позивач звернувся до суду з порушенням встановленого ст. 258 ЦК України річного строку спеціальної позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем. За таких обставин, в силу ст.ст. 258, 267 ЦК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 2434 грн 75 коп. та пені в сумі 3200 грн (яка рахується за випискою по рахунку як штраф) не можуть бути задоволені судом у зв'язку зі спливом на момент звернення позивачем до суду спеціальної позовної давності, з урахуванням відсутності підстав вважати пропуск позивачем встановленого законом такого строку позовної давності з поважних причин. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача лише заборгованість за кредитом в сумі 3319 грн 19 коп. та відсотки за користування кредитом в сумі 7360 грн 74 коп. на загальну суму 10679 грн 93 коп. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 457 грн 42 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial