Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми вкаладу за договором вкладу № 2630/11/191985 від 19 червня 2014 року в розмірі 159910 грн, процентів по вкладу 1914 грн. 98 коп, трьох відсотків річних в сумі 446 грн. 87 коп., а також моральної шкоди в сумі 5000 грн. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем своїх зобов'язань, що виникли з договору банківського вкладу, в частині повернення суми вкладу та частини відсотків після закінчення строку договору. Позивач та представник відповідача в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим, за згодою відповідача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 19.06.2014 року сторони уклали договір строкового банківського вкладу № № 2630/11/191985, відповідно до якого позивач вніс на відкритий відповідачем депозитний рахунок грошові кошти в сумі 159910 грн зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 14,1 % річних (далі - Договір). Відповідно до пункту 1.2 Договору строк депозиту 30 календарних днів. Заявою від 25.06.2014 року, позивач просив повернути суму вкладу та нарахованих відсотків, однак порушені в заяві питання не були вирішені. Згідно ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушене право позивача щодо повернення йому грошових коштів за депозитним договором після закінчення його строку дії, в тому числі і гарантоване ст. 1 Протоколу № 11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод право на мирне володіння майном. а отже підлягають стягненню сума вкладу 159910 грн, стягненню підлягають нараховані та невиплачені відсотки, згідно меморіального ордеру в сумі 1914 грн 98 коп (а.с. 22). Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Отже з відповідача підлягають стягненню три відсотки річних в сумі 446 грн 87 коп за період з 19.07.2014 року по 22.08.2014 року. Позивач обґрунтовував позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди тим, що банк невчасно виконав свої зобов'язання, а також тим, що кошти, які були внесені до банку за вказаним вище договором, це кошти сина та дочки позивача - [PERSON] та [PERSON], у зв'язку із чим він зазнає моральні страждання, бо не може їм повернути ці кошти. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення договору відповідачем встановлені договором та главою 72 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди, відтак, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Outcome: partial