Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з усіх видів заробітку щомісяця в розмірі ? частини але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку та оголошення розшуку платника. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги змінила, в частині стягнення розміру аліментів, а саме просила стягнути аліменти з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, щомісяця. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, просив стягнути з нього аліменти в розмірі 500 гривень, оскільки офіційно не працевлаштований та не має постійного доходу. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 07 вересня 2013 року ( а.с.6). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7), який мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Ст. 181 Сімейного кодексу України передбачає, що способи виконання батьками обв'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі. П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості має батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до норми ч. 1 ст. 184 СК України, згідно з якою аліменти в твердій грошовій сумі можуть бути визначені судом за заявою одержувача або платника аліментів у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище сторін та виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень , щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 09 жовтня 2014 року (моменту подання позовної заяви). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial