Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову, позивач вказує, що відповідач є її рідним батьком. У 2004 році батьки позивача розірвали шлюб. В подальшому, за позовом матері позивача, відповідач сплачував на утримання неповнолітньої дитини ј частку від отриманих ним доходів до повноліття позивача. З 1 вересня 2019 року позивач поступила на навчання в Національний аерокосмічний університет ім. М.С. Жуковського на денне відділення за кошти позивача. У зв`язку з припиненням отримання від відповідача матеріальної допомоги, позивач, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги на період навчання. В зв`язку з викладеним, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі ј частки заробітку на час навчання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду. На адресу суду від адвоката Руднєви І.С., яка діє в інтересах [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого: відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме: згоден на стягнення з нього аліментів у розмірі не більше 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 23 жовтня 2020 року, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років. Відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу своїй доньці у заявленому нею розмірі - ј частка, а може надавати тільки у розмірі 1/8 частина із свого доходу з наступних причин: [PERSON] працює в ПрАТ «Завод «Часівоярські автобуси» слюсарем - електриком, після утримання із його заробітної плати аліментів у розмірі ј частини та податку з доходів фізичних осіб із нарахованих коштів у сумі в середньому 6049, 6 гривень залишається до виплати 4019,2 гривні. Вказане підтверджується довідкою про доходи відповідача за № 4 та № 5 від 28.01.2021 року. Відповідач перебуває у шлюбі із [PERSON] з 01.03.2008 року. У шлюбі в них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Родина мешкає разом, що підтверджується довідкою про склад родини від 29.01.2021 року. Дружина відповідача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 - річного віку, щомісячний дохід якої складає 860 гривень державної допомоги, що підтверджується довідкою від 29.01.2021 року. Відповідач утримує на свої кошти, які складають в середньому 4019, 2 гривень дружину та двоє малолітніх дітей. Сукупний дохід родини на місяць складається із заробітної плати відповідача - 4019, 2 гривні та допомога від держави дружині - 860 гривень. Тобто всього родина отримує в середньому 4879, 20 гривень. Із цих коштів родина повинна купити їжу, одяг, ліки, сплатити комунальні послуги, проїзд у громадському транспорті, тощо. Відповідач вважає, що мати позивачки [PERSON] також повинна приймати участь у забезпечені доньки на період її навчання. Відповідач вважає, що позивачем некоректно сформовано позовні вимоги. Так із довідки про її навчання від 07.10.2020 року за № 324 - 20/7ф, доданою до позову, вбачається, що позивачка переведена на 2 - й курс наказом № 1077 - уч від 27.08.2020 року. Термін навчання на 2 курсі складає 10 місяців: з 1 вересня 2020 року по 30 червня 2021 року. Тобто позивачка має право в позовних вимогах просити суд про стягнення аліментів в частці від доходу батька на період з моменту подання позову та на термін навчання саме на 2 курсі, тобто з 23.10.2020 року по 30.06.2021 року та на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 - річного віку. Після продовження навчання позивачкою в університеті та переведення її на 3 курс (за умови складання нею всіх необхідних іспитів) вона надає державному виконавцю, який виконує прийняте за її позовом рішення, довідку з місця навчання. Державний виконавець автоматично продовжує стягнення на підставі виданого виконавчого листа та наданої довідки про продовження навчання на 3, потім на 4 та 5 курсах. Адже існує вірогідність, що Позивачка може не продовжувати навчання після 2 курсу, тобто після 30.06.2021 року, наприклад, з причини не складання іспитів. На підставі наведеного, відповідач визнає позовні вимоги позивачки частково та просить суд стягнути з нього на користь позивачки аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 23 жовтня 2020 року, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 (двадцяти трьох) років. 01.03.2021 року до суду від позивача [PERSON] надійшла заява відповідно до якої позивач згодна з позицією батька - відповідача по справі. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність. У судове засідання відповідач та його представник не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи за їхню відсутність. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням позиції сторін, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі встановлених обставин. Згідно з ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у місті Часів Яр Донецької області, батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с. 3). 14.05.2020 року [PERSON] виповнилось вісімнадцять років. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між батьками позивача було розірвано 24 вересня 2004 року (а.с.4). Відповідно до довідки № 324-20/7ф від 07.10.2020 року наданої Національним аерокосмічним університетом ім. М.Є. Жуковського «ХАІ» - [PERSON] дійсно є студенткою Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» 2 курсу денного відділення гуманітарно - правового факультету. Навчається з 1 вересня 2019 року за кошти фізичної особи. Зарахована на 1 -й курс наказом № 1057-уч від 07.08.2019 року, переведена на 2-й курс наказом № 1077-уч від 27 серпня 2020 року. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Термін навчання на 2 курсі складає 10 місяців: з 1 вересня 2020 року по 30 червня 2021 року (а.с.5). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.2). Відповідно до довідки № 17-715 від 08.10.2020 року наданої директором студмістечка НАУ «ХАІ» - [PERSON] мешкає в гуртожитку [ADDRESS] , вартістю проживання складає 520 гривень на місяць, що включає вартість комунальних послуг. Нарахована сума за проживання в гуртожитку за період з вересня 2020 року по серпень 2021 року складає 6240 гривень (а.с.6). Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В частині 1 статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Позивач навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, а отже не має можливості повноцінно працювати та забезпечувати свої потреби за рахунок отриманої заробітної плати. В той же час, суд приймає до уваги заперечення відповідача щодо розміру та періоду стягнення аліментів, в зв`язку з наступним: Так судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] 01.03.2008 року одружився з [PERSON] . Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідно до довідки про доходи № 4 від 28.01.2021 року наданої ПрАТ «Завод «Часівоярські автобуси» відповідач дійсно працює в ПрАТ «Завод «Часівоярські автобуси» слюсарем - електриком, загальна сума доходу за період з січня 2020 року по червень 2020 року, без урахування аліментів становить 30269,78 гривень, загальна сума доходу за період з липня 2020 року по грудень 2020 року без урахування аліментів становить 44420,12 гривень. Відповідно до довідки № 81 від 29.01.2021 року дружина відповідача отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 гривень щомісяця. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 29.01.2021 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] разом із дружиною та двома малолітніми дітьми. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу). Крім того, суд вважає, що позивачем не вірно розрахований строк за який стягуватимуся аліменти. Так кінцевий строк навчання позивача на 2-му курсі є 30.06.2021 року. На даний час, позивачем не надано доказів, що вона обов`язково продовжить навчання у вищевказаному або іншому навчальному закладі після 30.06.2021 року, а тому позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню в межах документально підтвердженого періоду навчання позивача, та на період навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем 23- річного віку. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача в зв`язку частковим задоволенням позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 50% ставки судового збору, що діяла в 2020 році. Враховуючи те, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він в розмірі 420,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial