Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, третьої особи в якому просять визначити їм додатковий строк для подання заяв про прийняття спадщини, тривалістю три місяці, як такий, що пропущений з поважних причин, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно в с Устеріки, Верховинського району, Івано-Франківської області. За життя померла залишила заповіт на їхнє ім`я, за яким частину належного їй майна заповіла позивачу - [PERSON] , а іншу частину позивачу - [PERSON] . Однак на даний час вони не можуть оформити спадщину після смерті спадкодавця, оскільки ними пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини. Вважають, що визначений законом строк для прийняття спадщини пропустили із поважних причин, оскільки вони не були обізнаними про існування заповіту вчиненого матір`ю на їхнє ім`я. Заповіт, серед інших документів, знайшов позивач [PERSON] в липні 2019 року, коли прибирав в житловому будинку. А тому просять позов задовольнити. Ухвалою суду від 05.09.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження із стадії підготовчого засідання. Відповідач та третя особа у встановлений судом строк відзивів на позов та пояснень не надавали. Ухвалою суду від 24.09.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, подали заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити, а справу розглянути без їх участі. А тому суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності позивачів. Відповідач - Білоберізька ОТГ Верховинського району, Івано-Франківської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила. В.о. старости с Устеріки Білоберізької об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області подала заяву, в якій позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення, просить справу розглянути без її участі. А тому, суд вважає за можливе завершувати розгляд справи за відсутності представника відповідача. Третя особа - приватний нотаріус Верховинського районного нотаріального округу Мартищук О.Я. в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій не заперечила щодо задоволення позовних вимог. У випадку визнання судом причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними, не заперечує щодо встановлення додаткового строку. Просить справу роглянути без її участі А тому суд вважає за можливе завершувати розгляд справи за відсутності третьої особи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши письмові докази у справі у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, суд позовні вимоги задовольняє з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.9), [PERSON] померла [INFO] , про що вчинено актовий запис №1 від 23.01.2019. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивачі [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями [PERSON] за заповітом від 18.10.2016, посвідченого секретарем Білоберізької сільської ради об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області Л. Шкрібляк (а.с.10), згідно якого [PERSON] за життя розпорядилася належним їй майном. Зокрема, заповіла: своєму синові [PERSON] , [INFO] житловий будинок, 1926 року побудови, загальною площею 64 м. кв. з господарськими будівлями, а також земельну ділянку, площею 0,1815 га, що знаходяться в с Устеріки, Верховинського району, Івано-Франківської області, а синові [PERSON] , [INFO] житловий будинок 2014 року побудови, загальною площею 60 м. кв. з господарськими будівлями та земельну ділянку, площею 0,1500 га, що знаходяться в с Устеріки, Верховинського району, Івано-Франківської області. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст.1270 Кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк для прийняття спадщини не звернулися та пропустили шестимісячний строк після відкриття спадщини, мотивуючи це тим, що їм не було відомо про існування заповіту. В той же час, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно правової позиції, що викладена Верховним Судом у постанові № 565/1145/17 від 26.06.2019 необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882, довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні об`єктивно встановлено, що позивачі були необізнаними про наявність заповіту, складеного на їхню користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заводилася, й відповідно нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємців за заповітом, що позбавило позивачів можливості реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк. Отже, враховуючи ті обставини, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин внаслідок об`єктивних та істотних труднощів для вчинення цих дій, суд вважає, що позивачам слід визначити додатковий строк два місяці для подання заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори, який на думку суду буде достатнім для реалізації ними своїх спадкових прав.

Outcome: partial