Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем в справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2003 по 2012 рів. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні. У вересні 2020 року син вступив до Національного університету біоресурсів і природокористування України на механіко-технологічний факультет. На час навчання син проживає в м. Києві, що потребує значних витрат на харчування, одяг та інші речі щоденного вжитку, оплату за гуртожиток та проїзд. Відповідач в справі добровільно не бажає приймати участь в фінансуванні процесу навчання сина. Враховуючи викладене, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. щомісячно з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання. Позивачка та третя особа в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви, в яких просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити (а.с. 26, 27). Відповідач в підготовчому судовому засіданні 23.09.2021 позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в сумі, визначеній позивачкою, оскільки він проживає разом із співмешканкою, яка не працює. Він отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає для задоволення життєвих потреб. В судове засідання, призначене на 18.10.2021 відповідач не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, не надав відзиву та доказів на підтвердження свого матеріального становища. З урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, судом проводиться заочний розгляд справи. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 22.02.2003, який розірвано 09.04.2012 згідно рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області (а.с.14). Відповідач в справі, [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області (а.с.6). [PERSON] на даний час є повнолітнім та продовжує навчання на денній формі навчання на механіко-технологічному факультеті Національного університету Біоресірсів і природокористування України до 30.06.2024, що підтверджується довідкою №93 від 27.05.2021 (а.с.12). Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] є повнолітнім, продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та не отримує доходу, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Стаття 198 СК України визначає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей у разі можливості надання такої матеріальної допомоги. Всупереч посиланням відповідача на отримання ним мінімального доходу, відомостей, які б підтверджували його матеріальний стан останній в судове засідання не надав Вирішуючи питання про розмір аліментів суд,

Outcome: partial