Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобовязати відповідача не чинити та усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON], [INFO]; визначити спосіб участі у вихованні сина у вигляді періодичних побачень з ним один раз на місяць в період з 17 години пятниці до 17 години неділі та відвідування сином місця його проживання на літніх канікулах протягом одного місяця, на осінніх, весінніх, зимових канікулах протягом тижня. Вимоги обґрунтував тим, що з 2010 року по 2015 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з матірю, він проживає у іншому населеному пункті. За рішенням органу опіки від 10 червня 2016 року йому визначено час спілкування з дитиною. Однак відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Наразі він фактично позбавлений можливості спілкуватися з сином, оскільки [PERSON] зовсім не допускає його до дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Вказав, що він проживає у [INFO]. Відповідач навмисно створює йому перешкоди у спілкуванні з сином. Він має бажання приймати участь у вихованні дитини шляхом систематичних побачень принаймні один раз на місяць на вихідних, коли він приїжджатиме за місцем проживання відповідача та сина до Знамянського району, щоб мати можливість провести із сином спільно час, відпочити, відвідати розважальні заходи і т.п. у денний час доби за відсутності відповідача. На канікулах позивач бажає, щоб дитина мала змогу відвідати його місце проживання. Відповідач позовні вимоги визнала частково, не заперечує щоб дитина бачилася з батьком один раз на місяць на території Знамянського району, але без виїзду до місця проживання батька, оскільки вважає позивача безвідповідальною особою та непокоїтиметься за сина, який тривалий час залишатиметься без її уваги. Представник органу опіки та піклування в ході судового розгляду вказав на те, що між батьками дитини склались неприязні відносини, зі сторони матері спостерігається протидія у спілкуванні дитини з батьком, створюються перешкоди у їхньому спілкуванні. Батьки проживають в різних населених пунктах, що ускладнює вільне спілкування батька із сином. Отже, представник органу опіки та піклування вважав доцільним встановити порядок участі батька у вихованні дитини шляхом побачень один раз на місяць за місцем проживання матері з дитиною, а також на канікулах протягом 15 днів на літніх, одного тижня на зимових, а також на весняних чи осінніх канікулах за вибором. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно, всебічно та обєктивно дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який як ними відзначено розірвано в 2015 році. Наразі відповідач перебуває в іншому шлюбі, позивач у шлюбі не перебуває, проживає один. Від спільного життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні зясовано, що позивач зареєстрований та проживає [INFO]; відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO] (а.с. 10). [PERSON] проживає разом з матірю. Судом встановлено, що сторони неспроможні самостійно визначити між собою спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина. Виписка з протоколу №12 комісії з питань захисту прав дитини при Знамянській районній державній адміністрації від 10 червня 2016 року свідчить про те, що за результатами розгляду заяви [PERSON] про визначення йому годин спілкування з малолітнім сином [PERSON], комісія вирішила визначити батьку години спілкування з сином, один раз на місяць, протягом шести місяців, за місцем проживання дитини, на території села Богданівка, в присутності матері, [PERSON] (а.с. 9). З талону повідомлення №10 від 09 листопада 2016 року вбачається, що позивачем до Знамянського ВП ГУНП в Кіровоградській області було подано заяву(реєстр№8305) про те, що його колишня дружина не дає йому можливості бачитись з дитиною (а.с.27). Відповідач [PERSON], 18 листопада 2016 року зверталася з заявою до Знамянськго ВП ГУНП в Кіровоградській області про те, що 18 листопада 2016 року у приміщенні Богданівської ЗОШ її колишній чоловік [PERSON] вчинив сварку, під час якої погрожував їй фізичною розправою. За даним фактом відділом поліції було здійснено перевірку, ознак вчинення кримінального правопорушення не виявлено (а.с. 30,31). Відповідно до характеристики міжособистісних стосунків учня [INFO], батько [PERSON] має негативний психологічний вплив на дитину (а.с.28). Разом з цим, за запитом служби у справах дітей РДА, практичним психологом Богданівської [PERSON] ступнів №2 було проведено 13 лютого 2017 року повторне обстеження міжособистісних стосунків у сімї [PERSON], за результатами якого встановлено, що через порушення психологічного клімату в родині у дитини зявляється порушення невротичного характеру. Ситуація розлучення в сімї завдала велику шкоду психічному здоровю дитини, для якої немає і не може бути розлучення ні з батьком, ні з мамою. [PERSON] не вистачає потрібного авторитету, порушена емоційна стриманість, самодисципліна та організованість. У бесіді з дитиною, після проведеного часу з батьком, спостерігалося певне емоційне піднесення і зацікавленість, бажання спілкуватися і дізнаватися новини про родину батька. З акту обстеження матеріально-побутових умов сімї [PERSON] складеного 19 квітня 2016 року вбачається, що позивач проживає [INFO], тимчасово не працює, має тимчасові заробітки. Будинок, в якому він проживає, знаходиться у задовільному стані, обставлений необхідними меблями, створені умови для проживання дитини. В кімнатах чисто, тепло. Для дитини є окрема кімната, ліжко, стіл, телевізор. Наявні продукти харчування. Довідки надані Новотроїцькою районною поліклінікою свідчать про те, що [PERSON] на диспансерних обліках у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, за медичною допомогою не звертався. Згідно з характеристикою виданою за місцем проживання позивач тимчасово не працює, на обліку в районному центрі зайнятості не перебуває, розлучений, має сина, [INFO]. За час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, знаходить спільну мову з людьми, доброзичливий. За місцем проживання зауважень адміністративного характеру не має, на адміністративні комісії при виконкомі сільради не викликався. Будь-яких порушень громадянського стану за ним не зареєстровано. Висновком Знамянської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування від 10 лютого 2017 року визначено можливим встановити наступний порядок спілкування батька з дитиною, а саме встановити години спілкування малолітнього [PERSON] з батьком регулярно, не менше одного разу на місяць за місцем проживання дитини, в позаурочний час; матері [PERSON] створити умови для спілкування сина з батьком та не забороняти спілкування дитини з батьком, бабою і дідом в телефонному режимі. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. [PERSON], яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Зазначене кореспондується з ч.1\~ст.141 СК України. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 153 СК України\~передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Відповідно до ст.157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з частинами 1, 2 статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 3 статті 9 Міжнародної Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованою Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року) встановлено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Право малолітнього [PERSON], який проживає з матірю, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з батьком заслуговує поваги. Про те, що таке особисте пряме спілкування сина з батьком може суперечити інтересам дитини, перешкоджатиме його нормальному розвитку під час судового розгляду не встановлено, матеріалами справи не підтверджено та не доведено. Потреба присутності матері при побаченнях дитини з батьком судом встановлена принаймні при перших трьох зустрічах, враховуючи те, що сторони зауважували, що батько тривалий час достатнім чином не контактував із сином, тому присутність матері на перших трьох зустрічах викликана необхідністю адаптації сина до проведення часу із батьком, його комфортного стану при таких зустрічах, з метою запобігання виникнення у хлопчика тривоги та незахищеності, забезпечення дитині стабільності, психоемоційного благополуччя при налагодженні контакту з батьком, встановлення між ними більш тісного емоційного звязку. В подальшому присутність матері при побаченнях батька із сином на думку суду видається недоцільною. Аналогічним чином обгрунтовується і необхідність встановлення меншої за часом тривалості відвідування сином батька за місцем проживання останнього на літніх канікулах в перший рік після набрання судовим рішенням законної сили. Суд зауважує, що можливі конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи гідний приклад дитині. В рішенні "Олссон проти Швеції" Європейський суду з прав людини відзначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу зі своїм сином.\~\~ Отже, виходячи з інтересів дитини, враховуючи обставини справи, вік дитини, психологічний стан, навчання у школі, значну віддаленість місця проживання позивача від місця проживання дитини, суд вважає можливим визначити спосіб участі позивача у вихованні сина шляхом систематичних періодичних побачень з ним один раз на місяць у період з 17 години пятниці до 17 години неділі за місцем проживання дитини в с. Богданівка Знамянського району Кіровоградської області та в межах Знамянського району Кіровоградської області в денний час доби за попередньою домовленістю з матірю дитини та за бажанням самої дитини; у перші три зустрічі - в присутності матері [PERSON], в подальшому за її відсутності; а також визначити спосіб участі батька [PERSON], [INFO], у вихованні сина [PERSON], [INFO], шляхом відвідування сином місця проживання батька на літніх канікулах в 2017 році протягом двох тижнів (частинами по одному тижню), а з 2018 року і в подальшому на літніх канікулах протягом одного місяця (підряд чи частинами), а також протягом одного тижня на зимових канікулах та на осінніх або весняних канікулах за вибором; за попередньою домовленістю з матірю дитини та за бажанням самої дитини з урахуванням часу такого ж відпочинку матері з сином. Визначення участі батька у вихованні вказаним чином на думку суду встановлює розумний баланс на участь обох батьків у вихованні дитини, що сприятиме у повній мірі її нормальному розвитку і забезпечить рівність прав батьків у вихованні сина, надасть можливість обом батькам приймати участь у вихованні сина, піклуватися про стан його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечить можливість виконання батьком, який проживає окремо від дитини, одного з найважливіших обов'язків батьків - виховання дитини. Висновок органу опіки та піклування щодо визначення порядку зустрічей батька із сином суд вважає недостатньо обґрунтованим, оскільки він не містить повних обставин обґрунтування порядку участі батька у вихованні дитини певним чином без врахування можливості відвідування дитиною батька за місцем його проживання на канікулах, і загалом на думку суду складений досить формально. Слід відзначити, що визначений судом спосіб спілкування позивача з дитиною не перешкоджає сторонам звернутися до суду для встановлення іншого графіку зустрічей з дитиною в залежності від її віку та обставин, що зміняться. Отже, після того, як хлопчик подорослішає, вказаний порядок спілкування батька з сином може бути зміненим за домовленістю батьків або за рішенням органу опіки та піклування чи суду. Рішення суду не позбавляє сторони за взаємною згодою, діючи в найкращих інтересах дитини, встановити додаткову періодичність спілкування позивача з сином, узгоджувати організаційні деталі зустрічей, йдучи за необхідності одне одному на поступки. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача за ініціативою останнього, який просив віднести судові витрати на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: partial