Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду та просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 5000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі заяви та довічно, мотивуючи тим, що вона є непрацездатною, постійно хворіє та потребує матеріальної допомоги, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що відповідач не має можливості надавати матері матеріальну допомогу, оскільки є безробітним, проживає з дружиною, яка також не працює, має поганий стан здоровя та направлена на МСЕК для встановлення групи інвалідності.\~ Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], досягла 82-річного віку, а тому є непрацездатною особою згідно положень статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", перебуває на обліку в Овруцькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком в сумі 1802 гривні 79 копійок, що підтверджується довідкою №80 від 23 жовтня 2018 року (а.с. 40). З медичної картки амбулаторного хворого, заповненої на імя позивача та оглянутої під час судового засідання, вбачається, що протягом 2018 року [PERSON] 6 разів зверталася до сімейного лікаря [PERSON], яким призначалося лікування із застосуванням медичних препаратів. [PERSON], [INFO], є сином позивача, не працює з 07 жовтня 2012 року, проживає разом з дружиною [PERSON] , яка є безробітною та направлена на МСЕК для встановлення групи інвалідності, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Головного управління ДФС у Житомирській області №30533/06/16/08 та №30534/06/16/08 від 23 жовтня 2018 року, копією трудової книжки серії БТ-ІІ №1043400, довідкою Народицької селищної ради №417 від 19 жовтня 2018 року, направлення №138 від 18 жовтня 2018 року (а.с. 14, 16-17,19, 20, 53-55). Свідок [PERSON], яка є дочкою позивача та рідною сестрою відповідача, в судовому засіданні пояснила, що позивач проживає у її сімї протягом останніх 10 років у с.Ласки Народицького району Житомирської області, оскільки є особою похилого віку потребує додаткового піклування та догляду, має поганий стан здоровя. Вона та її чоловік здійснюють догляд за позивачем та намагаються, в межах своїх матеріальних можливостей, забезпечити її базові життєві потреби. Також зазначила, що мати отримує пенсію в сумі 1800 гривень, яка повністю витрачається на придбання медичних препаратів, інших джерел доходу не має. Відповідач з матірю не спілкується та матеріальної допомоги їй не надає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є чоловіком свідка [PERSON], повністю підтвердив показання, надані суду його дружиною. Перевіряючи правомірність вимог позивача, суд зважає на таке. Частиною 1 статті 202 СК України\~ визначено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків (частина 1 статті 204 СК України). За правилами статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач, яка є непрацездатною, постійно хворіє та потребує лікування, отримує пенсію, що забезпечує її потреби на мінімальному рівні, потребує матеріальної допомоги від відповідача. Разом з тим, визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд враховує матеріальний та сімейний стан відповідача, а також те, що останній хоча і є безробітним, проте є працездатним та обмежень у працевлаштуванні не має, а тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 1000 гривень. Крім того, внаслідок проведеного системного аналізу згаданих вище правових норм, суд дійшов переконання, що решта вимог позивача є необґрунтованими, а тому, в їх задоволенні слід відмовити за безпідставністю. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial