Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

Позивач Тернопільська міська рада звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним правочину, застосування правових наслідків недійсності правочину та скасування права власності. В обґрунтування позовних вимог вказує на наступні обставини. Господарським судом Тернопільської області 04 лютого 2020 року ухвалено рішення по справі № 921/662/19 за позовом Тернопільської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» про скасування державної реєстрації права власності. Дане рішення суду набрало законної сили.Відповідно до вказаного рішення позовні вимоги задоволено та скасовано запис номер 32109417 від 18.06.2019 про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» на торгове приміщення, площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1857629761101. Право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» на об`єкт припинено 05.07.2019 року. Одночасно з цим 05.07.2019 року приватним нотаріусом Миськів М.М., як державним реєстратором, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис номер 32275054 про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на об`єкт, розмір частки 1/2, за [PERSON] та запис номер 32275053 про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності на об`єкт, розмір частки 1/2, за [PERSON] . Підставою виникнення права спільної часткової власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] на об`єкт є договір купівлі-продажу торгового приміщення, серія та номер 914, виданий 05.07.2019, видавник: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Миськів М.М. Позивач вважає, що набуття відповідачами [PERSON] та [PERSON] права спільної часткової власності, а через деякий час і права власності відповідачем [PERSON] на об`єкт внаслідок його державної реєстрації з недотриманням вимог чинного законодавства України порушує права Тернопільської міської територіальної громади на землю комунальної власності, а тому є незаконним. Крім того, позивач вказує на те, що дане приміщення не є об`єктом нерухомого майна, а є лише тимчасовою спорудою - кіоском без влаштування фундаменту, який виготовлений з полегшених конструкцій. Такий тип споруд підпадає під визначення тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності. Наявна інформація також може свідчити про те, що продавцем при укладенні даного правочину введено інші сторони в оману щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо властивостей і якостей товару. Відповідно до статті 230 ЦК України це також є підставою для визнання цього правочину судом недійсним. З врахуванням наведеного, просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу торгового приміщення, серія та номер 914, виданий 05.07.2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Миськів М.М.; визнати недійсним договір купівлі-продажу торгового приміщення, серія та номер 960, виданий 12.07.2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Миськів М.М. Застосувати правові наслідки недійсності правочинів, тобто договорів купівлі- продажу торгового приміщення №914 від 05.07.2019 року та №960 від 12.07.2019 року, виданих приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Миськів М.М., а саме: скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис номер 32275054, внесений 05.07.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Миськів М.М., про право приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 1/2, на торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис номер 32275053, внесений 05.07.2019 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Миськів М.М., про право приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 1/2, на торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 1/2, на торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 1/2, на торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис номер 32371344, внесений 12.07.2019 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Миськів М.М., про право приватної власності [PERSON] на торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право приватної власності [PERSON] на торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; закрити розділ Державного реєстру прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 1857629761101 - торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача Ахтемейчук Н.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повторно у судове засідання не з`явились, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 24.05.2012 року ТОВ «Торгпреса» видано паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за адресою [ADDRESS] . Термін дії Паспорту прив`язки встановлено до 25.06.2019 (з урахуванням продовження терміну його дії). У поданій 14.04.2018 року Управлінню містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради заяві вказано, що вимоги паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, виданого управлінням містобудування, архітектури та кадастру [ADDRESS] , виконані у повному обсязі. Згідно копії Схеми розміщення стаціонарної тимчасової споруди, така розташована по [ADDRESS] на земельній ділянці, площею 5,4 м2. 15.09.2015 року здійснено державну реєстрацію права землекористування за ТОВ «Торгпреса», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №44083774 від 18.09.2015 року, номер запису про речове право: 11228613. Згідно договору купівлі-продажу торгового приміщення від 05 липня 2019 року, [PERSON] та [PERSON] купили у ТзОВ «ТОРГПРЕСА» торгове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Миськів М.М. та зареєстровано в реєстрі за № 914. 12 липня 2019 року [PERSON] придбано у власність дане приміщення згідно договору купівлі-продажу, укладеного із [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Миськів М.М. за реєстровим №960. Згідно Інформаційної довідки №180291184 від 09.09.2019 року з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 05.07.2019 року право власності ТОВ «Торгпреса» на торгове приміщення, загальною площею 4,9 м2, припинено на підставі рішення приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу №47651062 у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу між ТОВ «Торгпреса» як Продавцем та [PERSON] , [PERSON] як Покупцями, котрий посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Миськів М.М. за реєстровим №914. Того ж дня, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47651062 від 05.07.2019 року за Покупцями проведено державну реєстрацію права спільної часткової власності (записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності №32275053 та №32275054). Господарським судом Тернопільської області 04 лютого 2020 року ухвалено рішення по справі № 921/662/19 за позовом Тернопільської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» про скасування державної реєстрації права власності, яким позов задоволено та ухвалено скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис номер 32109417 від 18.06.2019 про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» на торгове приміщення, площею 4,9 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1857629761101. Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Даним рішення суд встановлено, що з матеріалів, які додано до Паспорту прив`язки, вбачається, що стаціонарна тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності встановлена товариством тимчасово, без улаштування фундаменту. У поданій 14.05.2018 Управлінню містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради заяві відповідачем підтверджено про виконання у повному обсязі вимог Паспорта прив`язки тимчасової споруди. Також встановлено, що факт отримання відповідачем Паспорту прив`язки, оформлення ним права землекористування для розташування та обслуговування кіоску по продажу друкованою продукцією за адресою: [ADDRESS] , останнім не заперечується та вказані обставини свідчать, що ТОВ «Торгпреса» для здійснення господарської діяльності було отримано дозвіл на розміщення саме тимчасової споруди. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. У Єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання і підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, відсутня інформація щодо об`єкту нерухомості - торгового приміщення по [ADDRESS] ; у Відділі державного архітектурно - будівельного контролю за вказаною адресою відсутні документи на проведення підготовчих та будівельних робіт, а також введення в експлуатацію вказаного торгового приміщення. Крім того ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» повідомило про відсутність будь яких даних щодо об`єкту (торгового приміщення) по [ADDRESS] . Правовий аналіз наведених законодавчих положень та досліджені докази дають підстави стверджувати, що торгове приміщення, загальною площею 4,9м2 , розташоване за адресою: [ADDRESS] , є тимчасовою спорудою. [PERSON] реалізовано право на звернення до органу місцевого самоврядування, а саме до Тернопільсокї міської ради про надання у орендне користування земельної ділянки за кадастровим номером 6110100000:11:003:0011, загальною площею 0,00054га, що підтверджується заявою-зверненням останньої від 18.07.2019 (реєстраційний №483514). Таким чином, не підлягають доведенню обставини, що первинна державна реєстрація речового права на спірне майно за ТОВ «Торгпреса» здійснена з порушенням закону та судом скасовано запис про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса» на торгове приміщення, площею 4,9 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1857629761101. За приписами частин першої та четвертої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до вимог статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як зазначено в частині першій статті 181 ЦК України, до нерухомих речей нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно ч. 1 ст. 169 ЦК України територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до вимог ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії. Таким чином, державній реєстрації підлягають речові права лише на те майно, яке відповідає визначеним у законі ознакам нерухомого. Відповідно до ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно до ч.4 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. На виконання повноважень, встановлених вказаною нормою закону, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України наказом №244 від 21.10.2011 затверджено «Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності». Відповідно до пунктів 2.1, 2.20, 2.21, 2.30, 2.31 «Порядку…» підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив`язки; у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу; розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Частиною першою статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено підстави державної реєстрації прав. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено випадки відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно частини другої статті 24 цього Закону передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Аналіз вищезазначених норм цього Закону вказує, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації. Таким чином, в межах спірних правовідносин суд з`ясовує наявність підстав для проведення державної реєстрації прав та внесення запису про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за відповідачами. Встановлені у справі обставини свідчать, що у державного реєстратора були відсутні законні підстави для прийняття рішення та внесення до Державного реєстру прав запису про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , [PERSON] на торгове приміщення, загальною площею 4,9м2 , розташоване за адресою: [ADDRESS] , та за в подальшому за [PERSON] , яке не мало ознак нерухомого майна, і такі документи для реєстрації не були надані відповідачами. Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до вимог ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі Частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). В силу ч. 1 ст. 216 ЦК України, правовими наслідками недійсності правочину є, серед іншого, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. В даному випадку торгове приміщення, реєстрація права власності на яке здійснена за ТОВ «Торгпреса», знаходиться на земельній ділянці, що надавалася товариству в орендне користування на підставі договору оренди землі від 04 серпня 2015 року. Дана земельна ділянка належить до земель комунальної власності, тобто належить територіальній громаді міста Тернополя в особі Тернопільської міської ради. Враховуючи те, що первинна державна реєстрація права власності на спірне майно була здійснена з порушенням закону, тому суд приходить до переконання, що зміст спірного договору купівлі-продажу торгового приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 12 липня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Миськів М.М., зареєстрований у реєстрі за № 960 на час його укладенні суперечив вимогам закону, тому є недійним. Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради, якою у спірних правовідносинах є Тернопільська міська рада. В силу вимог ч. 1 ст. 12, ч.1, 2 ст.83 Земельного кодексу України, до повноважень позивача Тернопільської міської ради належить право, серед іншого, розпорядження землями територіальних громад; землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року). Враховуючи, що спірне приміщення (кіоск) розташоване на земельній ділянці за кадастровим номером 6110100000:11:003:0011, загальною площею 0,00054га, орендодавцем є Тернопільська міська рада, та відповідач [PERSON] звернулась до органу місцевого самоврядування із заявою про надання у орендне користування земельної ділянки з огляду на приписи ст.377 ЦК України та ст. 120 Земельного кодексу України, суд вважає, в даному випадку відповідачами порушено права Тернопільської міської ради як власника земель комунальної власності. Згідно з частинами першою, другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідачами на спростування встановлених судом обставин та заявлених вимог позовної заяви не було надано жодних належних та допустимих доказів. Поряд з тим, з огляду на те, що позивачем не було заявлено позовних вимог до однієї із сторін спірного договору купівлі-продажу торгового приміщення, серія та номер 914, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Миськів М.М. 05.07.2019 року - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгпреса», тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про визнання недійсним вищезазначеного спірного договору купівлі-продажу торгового приміщення, серія та номер 914, тому вважає, що позовні вимоги в цій частини не піддягають до задоволення. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що право позивача порушено відповідачами, тому вимоги позивача щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу торгового приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений 12 липня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Миськів М.М., зареєстрований у реєстрі за № 960 є законними та обґрунтованими, тому підлягає задоволенню. Також, виходячи із способу захисту, обраного позивачем, суд приходить до переконання, що слід скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис номер 52275054, внесений 05.07.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Миськів М.М., про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 1/2, на об`єкт нерухомого майна: торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] із одночасним припиненням речового права приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 1/2, на торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та закриттям розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 1857629761101 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис номер 52275053, внесений 05.07.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Миськів М.М., про державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 1/2, на об`єкт нерухомого майна: торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] із одночасним припиненням речового права приватної спільної часткової власності [PERSON] , розмір частки 1/2, на торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та закриттям розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 1857629761101; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис номер 32371344, внесений 12.07.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Миськів М.М., про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , із одночасним припиненням речового права приватної власності [PERSON] на торгове приміщення, загальною площею 4,9 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та закриттям розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 1857629761101. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідачів в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати на сплату судового збору.

Outcome: partial