Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідачів аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що в обласному будинку дитини на повному державному утриманні з 29.12.2015 року по теперішній час знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO]. За рішенням Свалявського районного суду від 08.02.2016 року від батьків, [PERSON] та [PERSON] було відібрано сина [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Розпорядженням голови Свалявської районної державної адміністрації від 28.12.2015 року № 398 дитина [PERSON], влаштований на виховання в обласний Будинок дитини м. Свалява, на повне державне утримання. Розпорядженням голови Свалявської районної державної адміністрації від 04.03.2016 року дитині [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування з метою соціально-правового захисту. За час перебування дитини [PERSON] в цьому закладі по теперішній час мати [PERSON] систематично навідується до дитини, тому просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з"явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд розглядає справу у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області. Рішенням Свалявського районного суду від 08 лютого 2016 року відібрано у [PERSON] та [PERSON] малолітнього сина [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням голови Свалявської районної державної адміністрації від 28.12.2015 року за № 398 дитина [PERSON], влаштована на виховання в обласний будинок дитини м.Свалява, на повне державне утримання. Розпорядженням голови Свалявської державної адміністрації від 04.03.2016 року № 66 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідачі не надають матеріальної допомоги на утримання дитини. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути аліменти на утримання дитини. У роз'ясненнях, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Будь-яких доказів про стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність інших обставин, що мають значення, позивач суду не надав. А тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів їх доходів. На підставі наведеного та

Outcome: partial