Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В лютому 2013 року позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області і порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], Національної Акціонерної Страхової компанії «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим що, 02 липня 2009 року він, [PERSON], близько 8 години, керуючи автомобілем ДЕУ Ланос, д.н.з. [NUMBER], рухаючись на 7 км.+150 м автодороги Київ-Фастів в напрямку м. Фастова, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, яка вчинена за участю другого автомобіля марки ВАЗ-2108, державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON]. Як було встановлено, останній, рухаючись в напрямку м. Київ, здійснюючи маневр обгону, перетнув суцільну смугу руху, в подальшому рухаючись по зустрічній смузі, здійснив зіткнення з його автомобілем, в результаті чого той з»їхав в кювет і перекинувся. Внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження всіх деталей і агрегатів, про що було зазначено в довідці відділу ДАІ Києво-Святошинського району. Крім того, внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження та був доставлений в Києво-Святошинську центральну районну лікарню з діагнозом політравма, пошкодження (розрив) зв»язок проміально-плечового суглобу, забій, садна правого колінного суглобу, забійна рана підборіддя, і знаходився на стаціонарному лікуванні більше двох місяців з 02 липня 2009 року по 06 вересня 2009 року, та за рекомендаціями лікарів йому було призначено оперативне лікування, від якого він відмовився через відсутність коштів. 10 липня 2009 року інспектором відділення по оформленню ДТП та дізнання відділу ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області за результатами перевірки ЖРЗПЗ № 6917 від 02 липня 2009 року по факту ДТП було відмовлено в порушенні кримінальної справи з підстав неможливості встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень на момент прийняття рішення; після закінчення лікування було призначено судово-медичну експертизу на предмет встановлення ступеню тяжкості і при наявності тілесних ушкоджень середньої тяжкості порушити кримінальну справу. 21 жовтня 2009 року за фактом зазначеної ДТП прокуратурою Києво-Святошинського району було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Однак 09 лютого 2011 року постановою в.о. слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області вказану кримінальну справу було закрито та вирішено направити копії матеріалів кримінальної справи до ВДАІ Києво-Святошинського району для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України та повідомити про прийняте рішення зацікавлених осіб. Як йому стало відомо, відповідач є застрахованою особою за Договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між [PERSON] і НАСК «Оранта», що підтверджується Полісом № ВВ/8559922. Ліміт відповідальності за вказаним Полісом становить: за шкоду, заподіяну життю і здоров»ю-51000 грн., за шкоду, заподіяну майну-25500 грн., франшиза-510 грн.. 03 липня 2009 року ним на адресу НАСК «Оранта» було подано дві заяви встановленого зразка за реєстраційними № № 8246, 8247 про відшкодування шкоди, заподіяної майну, і шкоди, заподіяної здоров»ю, з додатками згідно переліку. 07 липня 2009 року спеціалістом відділу аварійних комісарів ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» було оглянуто його пошкоджений автомобіль, про що складено Протокол (Акт) огляду транспортного засобу з зазначенням всіх пошкоджень, всього 79. За наявності такої кількості пошкоджень його автомобіля експертом було зроблено висновок про недоцільність проведення відновлювального ремонту, оскільки його вартість перевищувала вартість самого автомобіля, письмовий висновок експерт зобов»язувався передати на адресу НАСК «Оранта». Зважаючи на викладене, відповідачами у справі є [PERSON] і НАСК «Оранта», оскільки з останнім було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності, вказаним вище. Враховуючи викладене, розмір майнової шкоди на момент подачі вказаної позовної заяви складає 43980 грн., в тому числі: 43002 грн. -вартість автомобіля-довідка про вартість майна № 57 від 09 грудня 2012 року, 978 грн. -послуги спецстоянки-квитанція № 359 від 06 жовтня 2009 року. Крім того, внаслідок ДТП позивачу заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в наступному. Він проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] і її сином [PERSON], [INFO], та його матір»ю [PERSON], [INFO], пенсіонеркою, яка потребує стороннього догляду. Крім того, його мати через свій похилий вік часто хворіє, змушена відвідувати лікарів, а втративши власний транспортний засіб, він не може її забезпечити належного догляду, вчасної доставки ліків. На момент ДТП він був єдиним годувальником своєї сім»ї, використовував транспортний засіб для перевезень. Втративши джерело своїх доходів, він поставив свою сім»ю у скрутне матеріальне становище. Крім того, для нього і його сім»ї важко перенести повне знищення його власності-автомобіля. На певний час він був вибитий із звичного образу життя, пережив те, чого хотів би уникнути-болі, тривоги, нервового напруження, роздратування. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди змінились і його плани, а саме замість запланованого літнього відпочинку він вимушений був лікуватися і завжди відчуває біль в голові, ногах і в області плечового суглобу, які найбільше уражені під час ДТП, приступи болю завжди зненацька його нападають, і це є реакцією його організму на ті пошкодження, яких він зазнав. Розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелось перенести йому і його родині, та витрати, пов»язані з відновленням його психічного стану і стану членів його сім»ї, відпочинком від усього, що сталось з ним і членами його родини. Розмір душевних страждань він оцінив у розмірі 10 000 грн. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив стягнути з Національної Акціонерної Страхової Компанії «Оранта» на його користь суму завданої матеріальної шкоди в межах ліміту відповідальності, з урахуванням франшизи, у розмірі 24990 грн., та 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, та стягнути з [PERSON] на його користь 18990 грн. матеріальної шкоди і 5000 грн. у рахунок відшкодування морально ї шкоди, а також судові витрати покласти на відповідачів у справі пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно вимог ст. 88 ЦПК України. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] та закрито провадження у справі в частині вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року в позові [PERSON] до НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - відмовлено. Згідно ухвали Апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2013 року, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року залишено без змін. Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 листопада 2013 року скасувати, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову в частині вимог позивача стосовно НАСК «Оранта» не заперечувала. Представник відповідача НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. 2 липня 2009 року, близько 8 години на 7 км + 150 м. автодороги Київ-Фастів, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER], [PERSON], та рухаючись в напрямку м.Київ здійснив зіткнення із зустрічним автомобілем ««Деу Ланос», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль «Деу Ланос» зазнав повної деформації всіх деталей і агрегатів, а позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді пошкодження зв'язок проміально-плечового суглобу, забій садни правого колінного суглобу, множинні садни лівої голені. Згідно з постановою інспектора відділення по оформленню ДТП та дізнання відділу ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області від 10 липня 2009 року в порушенні кримінальної справи по факту ДТП на момент прийняття рішення відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України. Постановлено по даному факту після закінчення лікування [PERSON] провести судово-медичну експертизу і при наявності ступеню тяжкості тілесних ушкоджень вирішити питання про порушення кримінальної справи, а при їх відсутності - направити адміністративний протокол на [PERSON] до суду для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. 09 лютого 2011 року постановою в.о. слідчого СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області кримінальну справу по факту ДТП провадженням закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановлено матеріали кримінальної справи направити до ВДАІ Києво-Святошинського району для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення п. 10.1 та п. 1.1. Правил дорожнього руху. Як вбачається з листа начальника ВДАІ Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області від 26 квітня 2013 року матеріали щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху до ВДАІ Києво-Святошинського РВ ГУМВС України в Київській області не надходили. Відповідно до абз. 4 п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відсутність складу злочину, наприклад, в разі відмови в порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК України. Внаслідок вищезазначеного ДТП був пошкоджений автомобіль «ДЕУ Ланос», державний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] 07 липня 2009 року спеціалістом відділу аварійних комісарів ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» було оглянуто автомобіль Деу Ланос, д.н.з. [NUMBER], про що складено Протокол (Акт) огляду належному позивачу [PERSON] транспортного засобу з зазначенням назв деталей і опису пошкоджень. Відповідно до наданої довідки про вартість майна фізичної особи-підприємця [PERSON] № 57 від 09 листопада 2012 року вартість автомобіля DAEWOO Lanos, тип легковий седан В, з об»ємом двигуна 1498 см (63 кВт/86 к.с.) тип двигуна-бензин, який був в експлуатації, 2005 року випуску, з середньостатистичним пробігом 151100 км, згідно офіційного періодичного додатку до [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів «Бюлетеня автотоварознавця» № 68, виданого Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз, становить 5380 USD, що еквівалентно 43002 грн.. Курс НБУ станом на момент дослідження 1 USD=7,9930 грн. Згідно полісу № ВВ/855992 цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника наземного транспортного засобу була застрахована у НАСК «Оранта». Відповідно до даного полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 51 000 грн., за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого 25 500 грн., франшиза - 510 грн. 03 липня 2009 року [PERSON] надіслав на адресу НАСК «Оранта» дві заяви про відшкодування шкоди, заподіяної майну і здоров'ю. Як вбачається з листів НАСК «Оранта» від 20 липня 2009 року, 05 липня 2010 року, 25 жовтня 2010 року, 02 лютого 2011 року на адресу [PERSON], розгляд його заяв щодо виплати страхового відшкодування припинено у зв'язку з тим, що він відповідно до ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надав рішення суду щодо притягнення до відповідальності винної в ДТП особи та розгорнуту довідку ДАІ (ф2) по даному ДТП. Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України «Про Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до вищезгаданого полісу, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1,2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі викладеного, враховуючи положення мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] визнаної ухвалою суду, суд приходить до висновку, що беручи до уваги норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вимоги позивача щодо відшкодування вартості шкоди заподіяного його автомобілю в сумі 24 990 грн. підлягають стягнення з НАСК «Оранта» як із страховика, на якого згідно закону покладено обов'язок, при настання страхового випадку в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодувати оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну позивача [PERSON] Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд визнає обґрунтованими твердження позивача, що внаслідок ДТП він отримав моральні страждання, однак, розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн., суд вважає завищеним і з врахуванням вимог розумності та справедливості, а також інших обставин, які мають істотне значення, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди 3000 грн. За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 277,35 грн.суд покладає на відповідача НАСК «Оранта». Відповідно до ст.ст. 15, 16, 23, 979, 981, 983, 984, 988, 992, 1187, 1190, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 8, 16 Закону України «Про страхування» ,ст.ст. 1, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: partial