Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , а саме: кімнату площею 17,4 кв.м. виділити їй для проживання із малолітнім сином, дві інші кімнати - відповідачу, а інші приміщення в спільне користування. Вселити її із малолітнім сином у вказану квартиру. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у реєстрованому шлюбі із відповідачем з 12 серпня 1995 року. Рішенням Овруцького районного суду по справі № 286/2884/14-ц від 29 січня 2015 року шлюб було розірвано. Від спільного шлюбу вони мали сина - [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того у них є ще син, [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з нею. Відповідачу по справі 28 березня 2003 року його мати - [PERSON] подарувала квартиру [ADDRESS] . Відповідач 17 квітня 2003 року подарував 1/3 частину квартири [ADDRESS] сину - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22 липня 2019 року вона успадкувала після смерті сина 1/2 частку від його 1/3 частини в квартирі, тобто 1/6 частину квартири. Квартира є трикімнатною, загальною площею 63,2 м.кв. Житлова площа складає 38,9 м.кв., а саме: кімната площею 17,4 м.кв., кімната площею 14,3 м.кв., кімната площею 7,2 м.кв. Крім того наявні кухня, санвузол, коридор. Всі кімнати є окремими. Відповідач змінив замок на вхідних дверях і не впускає її із сином в квартиру, в якій знаходяться її речі, документи. Вона зареєстрована в квартирі на даний час. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла до суду заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12 серпня 1995 року. Від спільного проживання мали сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.05.1997 (а.с.7) та який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2012 (а.с.8). З договору дарування від 28.03.2003 вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.14-15). Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2019 встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] в 1/2 частці є його мати - [PERSON] та в 1/2 частці його батько [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] (а.с.9). Рішенням Овруцького районного суду від 29.01.2015 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Рішенням Овруцького районного суду від 28.02.2019 скасовано державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за власником [PERSON] з реєстровим номером 23675173 за адресою: квартира [ADDRESS] , частка 1/1, здійснену 24.11.2017 державним реєстратором Овруцької міської ради (а.с.11-13). За твердженням позивача, вона з сином - [PERSON] позбавлені можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки відповідач чинить їм у цьому перешкоди . Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідноз ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.ст. 355, 356, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В п. 6 постанови від 4 жовтня 1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями квартири. Зі змісту зазначених положень слідує, що порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі. Спірна квартира, загальною площею 63,2 кв.м., складається з трьох житлових кімнат: 1 кімната площею 17,4 кв.м.; 2 кімната - 14,3 кв.м.; 3 кімната - 7,2 кв.м., а також кухні площею 8,7 кв.м., сан.вузла, площею 4,2 кв.м. коридора, площею 4,5, 4,1 кв.м., лоджії, площею 2,8 кв.м. Житлова площа квартири становить 38,9 кв.м. Судом встановлено, що відповідач створює позивачу перешкоди в проживанні і користуванні квартирою, а тому суд вважає, що позовна вимога позивача про вселення підлягає задоволенню як законна та обґрунтована. Виходячи з часток співвласників у квартирі, площі квартири та площі жилих кімнат, суд приходить до висновку, що позовна вимога про встановлення порядку користування квартирою підлягає частковому задоволенню з виділенням позивачу кімнати площею 7,2 кв.м., відповідачу - двох кімнат площею 17,4 кв.м. та 14,3 кв.м, інших приміщень - у спільне користування. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню в дохід держави з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1152,6 гривень, оскільки задоволено позовну вимогу про вселення, та частково задоволено позовну вимогу про визначення порядку користування квартирою.

Outcome: partial