Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування вимог за яким зазначає, що 10.02.2012 року [PERSON] відповідно до укладеного договору № б/н отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно зі змістом позову, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 31.07.2016 року утворилася заборгованість в сумі 12\~157,60 грн., яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, в розмірі 300 грн. Суду пояснила, що отримала кредит в 2012 році в розмірі 300 грн. та рік його сплачувала. Мала намір в 2013 року кредит погасити, однак не отримала пенсію та втратила роботу, у звязку з чим з банком не розрахувалася. Просить стягнути лише 300 грн., які вона отримала у кредит, оскільки більше повернути не може у звязку із скрутним матеріальним становищем. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до заяви позичальника від 10.02.2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяць /а.с.6-8/. Відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2016 року складає 12\~157,60 грн., з них: заборгованість за кредитом 277,50 грн.; заборгованість за відсотками 7\~724,98 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3 100,00 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 555,12 грн. /а.с.4-5/. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Враховуючи викладене, та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такого висновку дійшов Верховний Суд України, висловивши правову позицію із цього питання, зокрема у постанові від 21 жовтня 2015р. у справі №6-2003цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе відмовити ПАТ КБ Приватбанк в задоволенні його вимог в частині стягнення штрафу та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 11 102 грн. 48 коп. У п. 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" №10 від 17.10.2014 судам розяснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI). Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 258 грн. 41 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial