Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі [PERSON] проживала у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 квітня 2016 року присуджено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання\~ неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням суду на даний час є недостатнім, оскільки дитина росте, потребує більше коштів на своє утримання. Витрати на дитину вона несе у розмірі більшому ніж одна тисяча гривень щомісячно. Позивач не в змозі самостійно забезпечити дочку всім необхідним. Однак коштів які надає батько не вистачає для повноцінного забезпечення потреб та\~ інтересів дитини, оскільки в даний час дочка готується до вступу до вищого навчального закладу. Догляд та утримання дитини потребують значних коштів. Відповідач працює по тимчасових заробітках за кордоном, з чого має мінливий нерегулярний дохід. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, у нього немає. В зв'язку з цим він може сплачувати аліменти на дитину у більшому розмірі, ніж сплачує на даний час. Тому просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача 2000 грн. щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась. Суду подала заяву про розгляд справи без її участі. У заяві позов підтримала. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково. Погодилася на збільшення аліментів до 1000 грн. щомісячно. Суду пояснила що відповідач отримує дохід від поїздок на заробітки, який є невеликим та нестабільним. При цьому він перераховує позивачу кошти на дитину в розмірі більшому ніж визначив суд. Окрім цього [PERSON] допомагає своїм батькам інвалідам, тому фінансово не спроможний сплачувати 2000 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 04 липня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7). У шлюбі у них народилась дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4). [PERSON] на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2016 року має зобовязання по сплаті аліментів на дочку [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно (а.с. 6). Також судом встановлено, що у відповідача є батьки пенсіонери, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями їх пенсійних посвідчень (а.с. 13). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дочки у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. За твердженням позивача, аліментів визначених рішенням суду не вистачає для повноцінного забезпечення потреб та\~ інтересів дитини, оскільки в даний час дочка готується до вступу до вищого навчального закладу. Догляд та утримання дитини потребують значних коштів. Відповідач працює по тимчасових заробітках за кордоном, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має змогу надавати кошти на утримання неповнолітньої дитини в збільшеному розмірі, що підтверджується копіями квитанцій про переказ коштів (аліментних платежів) на суму 1000 грн. щомісячно за вересень та жовтень 2018 року. Тому розмір аліментів визначений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2016 року підлягає збільшенню. При визначенні розміру аліментів у збільшеному розмірі суд враховує обставину рівності обов'язку обох батьків щодо утримання дитини, відсутності підтвердження сторонами рівня їх матеріального становища, збільшення прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років, та наявності у відповідача батьків-пенсіонерів. При цьому суд зауважує що витрати на репетиторів та\~ оздоровлення є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, тому не являються складовою витрат, на погашення яких повинні здійснюватись аліментні платежі. Позивач не обмежена у праві звернутись до суду із окремим позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2016 року до 1000 грн. щомісячно. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками,\~ суд може\~ змінити\~ за\~ позовом\~ платника\~ або\~ одержувача\~ аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану,\~ погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 704 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial