Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить стягнути з останніх суму боргу згідно розписки в розмірі 51 260 грн. суми боргу, 3% річних за користування грошовими коштами - 1 967 грн., понесені судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 1102, 40 грн. та відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 30000 грн.. Позов мотивує тим, що відповідач [PERSON] позичив у нього 20000 доларів США, що підтверджується розпискою від 29.07.2014 року, які зобов'язався повернути на першу вимогу до 31.12.2014 р. однак свого зобов'язання не виконав. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з метою повернення коштів, як усно так і письмово, останні постійно обіцяли повернути кошти, однак станом на день подання позову їх не повернули. А тому, вважає, що відповідач повинен сплатити йому суму боргу в розмірі 51 260 грн. суми боргу, 3% річних за користування грошовими коштами - 1 967 грн., понесені судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 1102, 40 грн. Крім того вважає, що відповідачі повинні відшкодувати йому моральну шкоди в розмірі 30000 грн.,оскільки своїми діями завдали йому моральних страждань які виражаються, у порушенні звичайного ритму життя, через постійний розшук відповідачів, роз`їзди з метою їх пошуку, погіршення стану здоров`я, стреси. У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач та його представник не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Як вбачається з розписки від 29.07.2014 р. відповідач позичив у позивача 2000 доларів США, які останній зобов'язався повернути до 31.12.2014 р., однак свого зобов'язання, як випливає із пояснень позивача, досі не виконав. Згідно вищезазначеної розписки поручителем, договору позики виступила відповідач [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з представлених суду доказів, взятих на себе зобов'язань, відповідач не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 96 148 грн., що складається із основного боргу в розмірі 2000 доларів США. Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивач вживав заходів досудового врегулювання спору, що стверджується письмовою вимогою на ім`я відповідача [PERSON] та копіями поштових повідомлень про отримання листів. Згідно долученого до матеріалів справи листа Національного банку України за № 61-0057/31442 від 12.04.2016 року офіційний курс долара США встановлений у розмірі 100 доларів США складає 2562,9848, тобто сума заборгованості в національній валюті гривні складає 51260 грн., крім того 3% річних за користування грошовими коштами складає - 1 967 грн. Розмір боргу стверджується розрахунком заборгованості складеним позивачем у відповідності до вимог ЦК України. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 9 Постанови "Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 - розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження завдання позивачу моральної шкоди. З відповідача також підлягає до стягнення судовий збір з врахуванням сплачених коштів позивачем за подання заяви.

Outcome: partial