Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивачка вимоги мотивує тим, що знаходилася у трудових відносинах з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». В зв`язку з важкими умовами праці вона отримала професійне захворювання, в результаті якого висновком МСЕК від 24.07.2019 року їй встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 11.06.2019 року причиною захворювання стало проведення робіт в умовах підвищених рівнів загазованості, виробничого шуму. Вважає, що відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. за те, що професійне захворювання спричиняє їй страждання, порушує нормальні життєві звички, постійно хворіє, оскільки з вини заводу, який не створив безпечних умов праці вона хворіє на емфізему легень ІІ ступеню, легеневу недостатність ІІ ступеню та рядом супутніх захворювань. Її представник подав заяву про розгляд справи без його участі. 08.08.2019 року від представника відповідача надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці, а, отже відсутні порушення законних прав позивача, які передбачені статтею 237-1 КЗпП, як підстава для відшкодування моральної шкоди. Крім того, зазначає, що позивачем не надано доказів заподіяння їй моральної шкоди товариством. Просить розглядати справу без його участі. Станом на день ухвалення рішення позивач відповіді на відзив не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 18.12.1981 року по 09.11.1988 рік, з 27.11.1989 року по 12.06.2018 рік знаходилася у трудових відносинах з АТ „Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.7-9). 11.06.2019 року було складено акт розслідування хронічного професійного за формою П-4, в якому зазначено, що воно у позивача виникло через неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці. Причина професійного захворювання - проведення робіт в умовах підвищених рівнів загазованості, виробничого шуму (а.с.10). Перебуваючи на обстеженні та лікуванні в клініці Харківського НДІ гігієни та профзахворювань, позивачу було встановлений діагноз: ХОЗЛ II стадії токсичної етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст. Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсичної етіології захворювання професійне. (Основний діагноз). ІХС. Дифузний кардіосклероз. СН І ст. Гіпертонічна хвороба II стадії 2 ст., 2 ступеню, ризик 3. ДЕП (гіпетонічна+астеросклеротична) II ст. з ХПМК у вертебро-базилярному басейні. Остеохондроз, спондилоартроз, деформуючий спондильоз шийного відділу хребта, протрузія МХД С4-С5, кила МХД С5-С6, стеноз хребетного каналу, цервікоалгія. Остеохондроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, протрузії МХД L-2-L3, L3-L4, L5-S1, кила МХД L4-L5, стеноз хребетного каналу, вертеброгенна люмбоалгія. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки.(Супутній діагноз). Згідно довідки МСЕК від 24.07.2019 року позивачу первинно встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності первинно (а.с.12). Відповідно до ст.ст. 1,3,21,43 ч.4, 46 ч. 1 Конституції України, Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної , часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника тощо. Так, з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» створило неналежні умови праці позивача, внаслідок яких позивач отримав професійне захворювання зі стійкою втратою непрацездатності, що призвело його до моральних страждань і є підставою для відшкодування моральної шкоди. Положеннями 2 ст.4 Закону України „ Про охорону праці" встановлено, що державна політика в галузі охорони праці базується зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законом порядку. У статті 237-1 даного кодексу зазначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, сума 20 000 грн., буде достатньою для компенсації позивачу фізичного болю, фізичних та душевних страждань, які він зазнав в результаті професійного захворювання. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: partial