Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів та просила стягнути з [PERSON] та ТОВ «Дніпроінтерсервіс» на її користь вартість 384 простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» в розмірі 38 400 грн. та дивідендів. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.12.2012 року в справі №22ц/490/13043/12 змінено частково рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2012 року та визнано за нею право власності на ? частину простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс», належних [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на ? частину належних йому іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс». Однак, намагаючись звернути рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.12.2012 року до виконання, вона дізналась, що 23.12.2010 року відбулась державна реєстрація припинення юридичної особи ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» у зв'язку з реорганізацією в товариство з обмеженою відповідальністю. Випуск акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» Дніпропетровським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку було зупинено 13 грудня 2010 року (розпорядження №68-ДН-3 від13.12.2010 р.) і скасовано випуск акцій 24 січня 2011 року (розпорядження №3-ДН-С-А від 24.01.2011 р.). Тому, оформити на себе право власності на 1/2 частину простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» позивач не змогла. Про існування таких обставин їй стало відомо лише 18 лютого 2013 року, оскільки відповідач [PERSON] для підтвердження належності йому 768 простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» надав апеляційному суду 25 грудня 2012 року копію Сертифікату UА 0406411001. Про зазначені зміни щодо правового статусу юридичної особи та зупинення і скасування випуску акцій відповідач [PERSON] апеляційний суд не попередив. Вважаючи, що її права порушені відповідачем, вона звернулась до апеляційного суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2012 року про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2013 року у задоволенні заяви було відмовлено, з посиланням на те, що вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] вартості 384 простих іменних акцій вона не заявляла. Оскільки рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області за нею визнано право власності на ? частину простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс», то з відповідача [PERSON] на її користь має бути стягнено вартість 384 простих іменних акцій, яка складає з урахуванням номінальної вартості однієї акції - 100 грн. - 38 400 гривень. Крім акцій, згідно наданого відповідачем Сертифікату, вона має право на виплату належних їй дивідендів. На теперішній час вона не може визначити розмір дивідендів, оскільки відповідач [PERSON] повинен надати суду копію рішення загальних зборів ЗАТ «Днпроінтерсервіс» відносно виплати йому у 2010 році дивідендів за належні 768 простих іменних акцій. 21 жовтня 2013 року позивачем уточнено позовні вимоги та зазначено наступне. Згідно наданого у попередньому судовому засіданні представником відповідача [PERSON] платіжного доручення №228 від 17 грудня 2010 року за належні їй 25 простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» перерахувало 13 975 грн., виходячи з чого вартість однієї простої іменної акції складає 559 грн. В зв'язку з цим, вважає, що позовні вимоги підлягають уточненню, оскільки за 384 акцій підлягає стягненню 214 656 грн. Фінансовий стан відповідача1 на її думку не може бути підставою ухилення від виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області, яким визнано за нею право власності на частину акцій, заперечення відповідача TOB «Днпроінтерсервіс» щодо здійснення нею дій, спрямованих на оформлення права власності на належні їй частки у статутному капіталі TOB «Днпроінтерсервіс» є безпідставними, оскільки 30вересня 2010 року участі у загальних зборах вона, як акціонер, не приймала, про реорганізацію не знала, про збори повідомлена не була. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідачів в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовних вимог не визнав та просив в них відмовити, посилаючись на викладене в письмових запереченнях. Так, в запереченнях на позов, наданих ТОВ «Дніпроінтерсервіс» відповідач вважає, що не може бути учасником спору, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами є сімейними. Також, зазначено, що при реорганізації форми підприємства, акції ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» були обмінені в співвідношенні 1:1 на акції ТОВ «Дніпроінтерсервіс». Вважають, що позивач мала здійснити дії, спрямовані на належне оформлення права власності на належні їй частки у статутному капіталі TOB «Дніпроінтерсервіс». Щодо збільшення розміру позовних вимог на підставі платіжного доручення №228 від 17.12.2010 р., то вважають його неналежним доказом, з якого не можливо встановити вартість 1 акції, так як платіжне доручення є лише доказом того, що зазначена у ньому сума була перерахована на користь позивача. Зазначена у платіжному дорученні сума була сплачена за акції підчас викупу ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» власних акцій, тобто зазначена операція не була угодою між третіми особами, або акціонерами ЗАТ «Дніпроінтерсервіс», а товариство викупило у позивача свої власні акції на підставі рішення загальних зборів акціонерів, вартість викупу акцій була встановлена керівництвом товариства, з метою забезпечення Позивачу найбільшої економічної вигоди від викупу належних їй простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс». Вартість акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» не може бути встановлена способом, наведеним у позовній заяві, оскільки позивач не є експертом, який може встановити ринкову вартість простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс». Прості іменні акції ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» лістинг (процедуру включення цінних паперів в біржовий список) ніколи не проходили, на біржі ніколи не торгувались, тому визначення ринкової вартості простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» неможливе навіть шляхом проведення відповідної експертизи. Крім того, 01.08.2013 року представником відповідача1 також подано письмові заперечення, за якими позов не визнає з підстав їх необґрунтованості та не відповідності нормам чинного законодавства, оскільки спільне сумісне майно подружжя вже розподілено за рішенням суду, коштів для виплати частки позивачу він не має, тому не має змоги внести вартість простих іменних акцій, належних позивачу на депозитний рахунок суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.12.2012 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виключення майна з спільної сумісної власності подружжя, визнано за [PERSON] право власності на ? частину простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс», належних [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на ? частину простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс», належних [PERSON]. Вказане рішення суду набрало законної сили в день його оголошення. Згідно листа Дніпровського територіального управління НКЦПФР за №0513/01-23/05, 23.12.2010 року відбулась державна реєстрація припинення юридичної особи ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» у зв'язку з реорганізацією в товариство з обмеженою відповідальністю. Тому, 13.12.2010 року випуск акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» зупинено, а 24.01.2011 року скасовано випуск акцій. Про реорганізацію юридичної особи ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» в ТОВ «Дніпроінтерсервіс» ще 27.12.2010 року директором [PERSON] 21.02.2013 року повідомлено Пенсійний Фонд України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська. 25.12.2012 року представником [PERSON] подано для приєднання до матеріалів цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виключення майна з спільної сумісної власності подружжя клопотання про залучення доказів, до якого додано сертифікат ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» на ім'я власника [PERSON] на 768 простих іменних акцій, номінальною вартістю в 100 грн. Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2013 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виключення майна з спільної сумісної власності подружжя, 21 березня 2013 року [PERSON] звернулась до Апеляційного суду Дніпропетровської області з заявою про перегляд рішення за ново виявленими обставинами, посилаючись на те, що не змогла оформити право власності на ? частину простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» у зв'язку з реорганізацією підприємства та скасування випуску акцій. Однак, вказаною ухвалою суду в перегляді рішення за ново виявленими обставинами відмовлено, з посиланням на те, що предметом спору було право власності на частку в спільній сумісній власності подружжя, а не компенсація вартості частки, шляхом її стягнення. 06.11.2013 року ТОВ «Дніпроінтерсервіс» надано до суду довідку, в якій зазначено, що у вирішенні питання про реорганізацію підприємства [PERSON] участі не брала, оскільки на той момент її частка акцій складала лише 2,9 %, за результатами господарської діяльності в 2009 році зборами акціонерів прийнято рішення про викуп акцій [PERSON], номінальна вартість яких складала 2700 грн. Враховуючи отриманий за 2009 рік прибуток в розмірі 17 000 грн., ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» прийнято рішення про викуп акцій [PERSON] за 16 000 грн. Після 2010 року ТОВ «Дніпроінтерсервіс» працює з негативним балансом, тому рішення про виплату дивідендів акціонерам не приймалось. Згідно сертифікату ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» №4, [PERSON] належало 25 простих іменних акцій, номінальною вартістю 100 грн., які були викуплені у акціонера згідно з платіжним дорученням №228 від 17 грудня 2010 року за 13975 грн. Звідси, позивачем зроблено висновок про дійсну вартість 1 простої іменної акції в розмірі 559 грн., а не 100 грн. номінальної вартості, та уточнено позовні вимоги. Відповідно до статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. За ст. 194 ЦК України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. В силу ст.198 ЦК України якщо цінним папером посвідчується якесь зобов'язання, воно має бути виконано боржником в будь-якому випадку. Відмова від виконання зобов'язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов'язання або на його недійсність не допускається. Відповідно до ст.6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств і законодавством про інститути спільного інвестування. Емітентом акцій є тільки акціонерне товариство. Порядок прийняття відповідним органом акціонерного товариства рішення про розміщення акцій визначається законом, що регулює питання утворення, діяльності та припинення акціонерних товариств. Акція має номінальну вартість, установлену в національній валюті. Мінімальна номінальна вартість акції не може бути меншою, ніж одна копійка. Акціонерне товариство розміщує тільки іменні акції. У разі існування акцій у документарній формі власникові акцій видається сертифікат акції (акцій). Надання будь-яких гарантій щодо отримання доходу (дивідендів) за простими акціями забороняється. Згідно ч.1 ст. 4 цього Закону до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (права за цінним папером), крім випадків, установлених законом або правочином. Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави дійти висновку про те, що емітентом цінних паперів може бути лише акціонерне товариство, до якого така форма організації господарської діяльності як товариство з обмеженою відповідальністю не відноситься, тому в даному спорі з реорганізацією ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» в ТОВ «Дніпроінтерсервіс» емітовані прості іменні акції були припиненні, як вид зобов'язання перед їх володільцями. Зазначені обставини були приховані відповідачем [PERSON] при вирішенні Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська та Апеляційним судом Дніпропетровської області спору між ним та позивачем за цим позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, оскільки визнаючи право власності за кожним з подружжя на ? частину простих іменних акцій в кількості 768 одиниць, суду не було відомо про припинення зобов'язання за вказаними простими іменними акціями у зв'язку з припиненням юридичної особи - емітента ЗАТ «Дніпроінтерсервіс». Зазначені обставини були достеменно відомі відповідачу [PERSON], на чиє ім'я вказані прості іменні акції були видані, та який обіймав посаду директора зазначеного акціонерного товариства, брав участь в зборах акціонерів з питання реорганізації товариства. Враховуючи, що відповідач [PERSON] проти позовних вимог [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя заперечував та подавав зустрічні позовні вимоги, слід дійти висновку про навмисне введення суду в оману, з метою захисту свого майнового інтересу [PERSON], оскільки в разі відчуження спільної сумісної власності одним з подружжя проти волі чи без згоди іншого, останній набуває право на відшкодування частки ? вартості предмета відчуження. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на ч. 2 ст. 365 ЦК України, п. 25 постанови Пленуму Варховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", положення частин 4, 5 ст. 71 СК України, які встановлюють припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, оскільки даний спір не є спором про поділ спільного сумісного майна подружжя, при цьому розділ майна подружжя вже відбувся в межах іншого судового провадження. Крім того, як зазначив в ухвалі від 22.05.2013 року Апеляційний суд Дніпропетровської області, не може бути прийнято до уваги в якості ново виявленої обставини доказ реорганізації та скасування випуску акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс», оскільки такий доказ виник 18.02.2013 року, тобто після проголошення рішення суду 26.12.2012 року, а стягнення вартості присуджених простих іменних акцій судом стане по суті виходом за межі позовних вимог. Тому, розглядаючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення вартості 384 простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс», суд вважає звернення [PERSON] до суду з зазначеними позовними вимогами цілком правомірними, оскільки внаслідок недобросовісної поведінки відповідача [PERSON] порушено право власності [PERSON], яке підлягає захисту судом. Разом з тим, суд приймає до уваги посилання відповідача щодо відсутності прибутку підприємства після 2010 року, що не дає підстав отримання дивідендів позивачу. Крім того, на отримання дивідендів позивач не набула право в силу реорганізації підприємства ще в 2010 році та скасування випуску акцій. Також, позивачем вимоги про стягнення дивідендів не конкретизовані в частині розміру стягнення суми та періоду, за який має бути проведено стягнення, зазначені вимог не обґрунтовані з посиланням на докази. Вирішуючи питання стягнення вартості 384 простих іменних акцій, суд вважає пред'явленні до ТОВ «Дніпроінтерсервіс» вимоги безпідставними, не обґрунтованими нормами матеріального права, оскільки правовідносини з власності позивача на ці акції виникли з сімейних правовідносин, ТОВ «Дніпроінтерсервіс» не відповідає за зобов'язаннями, що виникають з емітованих ЗАТ «Дніпроінтерсервіс» цінних паперів, тому будь-які підстави стягнення з відподповідача2 відсутні. Що стосується стягнення вартості 384 простих іменних акцій з [PERSON], суд відхиляє доводи останнього стосовно відсутності у нього грошових коштів, а також зауважує не те, що відповідачем вчинено розпорядження предметом спільної сумісної власності подружжя (на 2010 рік частки виділені не були) без згоди дружини, яка від такого волевиявлення чоловіка жодним чином не задовольнила своїх майнових інтересів та внаслідок дій відповідача взагалі протиправно була позбавлена власності, тому стягуючи грошові кошти на відшкодування вартості 384 простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс», належних позивачу, суд виходить з ціни однієї акції в розмірі 559 грн., що визначено сторонами добровільним шляхом при викупі простих іменних акцій ЗАТ «Дніпроінтерсервіс», емітованих на ім'я [PERSON] в кількості 25 одиниць. Оскільки право власності [PERSON] на прості іменні акції не реалізовано та не зареєстровано через скасування випуску акцій, суд не вбачає доцільним припинення такого права власності, через неможливість виконання такого рішення суду. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та покладення на відповідача1 пропорційно задоволеній частині позовних вимог судових витрат, в силу ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial