Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору б/н від 23.12.2011 року відповідач отримав кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом 2000, 00 грн, зі сплатою відсотків за її користування у розмірі 43.20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 18.02.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 11905,14 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, з позову вбачається, що просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини. 17.03.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (на цей час АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК") і [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви, пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. За умовами договору банк надав відповідачу кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом 2000, 00 грн, зі сплатою відсотків за її користування у розмірі 43.20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому кредитний ліміт відповідачу було змінено (а.с. 8-24, 41-54). Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 18.02.2019 року становить 11905,14 грн, з яких: -заборгованість за тілом кредиту 313,26 грн; -заборгованість за простроченим тілом кредиту 2517,37 грн; -заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн; -нарахована пеня за прострочене зобов,язання 6293,02 грн; -нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн 1738,39 грн;; -штрафи 1043,10 грн. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасно отримання грошових коштів внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Згідно умов договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов,язань, передбачених заявою та умовами, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню. У розрахунку заборгованості розмір неустойки зазначений: 6293,02 грн. - пеня за прострочене зобов,язання; 1738,39 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. (а.с.54). Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Суд вважає, що розмір неустойки перевищує розмір наданого кредиту відповідачу, і позивачем не надано доказів завдання йому збитків невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, тому суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 551,616 ЦК України, зменшити розмір неустойки у виді пені до 1000,00 грн. Щодо вимог про стягнення штрафів суд дійшов таких висновків. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача у зв`язку з порушенням кредитного зобов`язання одночасно пеню та штраф. Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування при порушенні строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс 15 від 21.10.2015 року. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам, а тому вони задоволенню не підлягають. Таким чином, у зв`язку з тим, що в судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3830,63 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 313,26 грн; заборгованість за простроченим тілом кредиту 2517,37 грн.; пеня 1000,00 грн. У стягненні штрафів у розмірі 1043,10 грн. необхідно відмовити. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: partial