Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного 24.05.2006 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] кредитного договору №К4H0GK00000028 Банк надав останньому грошові кошти на придбання житла в розмірі 23 009,76 Євро зі сплатою 0,84% річних, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,34% від суми виданого кредиту, винагороди за обслуговування кредитної лінії в розмірі 1% від суми кредиту та кінцевим терміном повернення 23.05.2021 року. Відповідно до умов Кредитного договору [PERSON] зобов»язався належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування ним. Відповідно до умов Кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись щомісяця в період сплати шляхом внесення щомісячного платежу, який включає заборгованість за кредитом, за відсотками, комісію, а також інші витрати згідно кредитного договору. Крім того, в забезпечення виконання зобов»язань за Договором № К4H0GK00000028 між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №К4H0GK00000028\\1, відповідно умов якого остання зобов»язалася відповідати перед Кредитором за виконання Позичальником зобов»язань за кредитним договором. Однак, відповідачі не виконали належним чином свої зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість, сума якої станом на 10.07.2015 року становить 95 308,85 Євро, що за курсом НБУ на день проведення розрахунку (1 євро\\24,15 грн.) становить 2 301 708,73 гривень. Позивач посилається на те, що Банком було надіслано вимоги як до Позичальника, так і до Поручителя про виконання зобов'язань за кредитним договором та Договором поруки. Однак, на момент звернення до суду зазначені зобов'язання виконані не були. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві, посилаючись на неналежне виконання Позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, повідомлявся судом про місце і час розгляду справи в порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, заяву про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштове повідомлення, надіслане на адресу відповідача [PERSON], повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову в частині вимог до її довірителя заперечила в повному обсязі, посилаючись на те, що на момент звернення Банку до суду порука припинена. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, Банк зобов»язаний надати кредит Позичальнику, в розмірі та на умовах, що передбачені кредитним договором, а Позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.05.2006 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №К4H0GK00000028, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 23 009,76 Євро зі сплатою 0,84% річних, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,34% від суми виданого кредиту, винагороди за обслуговування кредитної лінії в розмірі 1% від суми кредиту. Кінцевий термін повернення - 23 травня 2021 р. Періодом сплати вважається період з 20 по 25 число кожного місяця. Згідно з п.2.1.1 Договору, Банк зобов'язався надати Позичальникові Кредит шляхом й у межах сум, зазначених у п.1.1 Договору, а також за умови виконання Позичальником зобов»язань, зазначених в п.2.2.7 цього Договору. Як встановлено судом позивач виконав належним чином свої зобов»язання, надавши відповідачу вищезазначені кредитні кошти. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору погашення заборгованості відбувається шляхом внесення коштів в період сплати щомісяця в розмірі 310,18 Євро з метою погашення заборгованості за кредитом, відсотками, винагородою та комісією. Відповідно до п.2.2.1, 2.2.2 Договору [PERSON] зобов»язався, а Позичальник зобов'язався використати кредит на визначені Договором цілі, сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2 даного Договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного погашення кредиту. Відповідно до п.2.2.4 Договору [PERSON] зобов»язався погасити Кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені пунктами 1.1., 2.3.3. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним Договором № К4H0GK00000028 між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № К4H0GK00000028\\1, відповідно умов якого остання зобов»язалася відповідати перед Кредитором за виконання [PERSON] зобов»язань за кредитним договором. Відповідно до п.4 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником зобов»язань за кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники . Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що Позичальник належним чином не виконав свої зобов»язання за Кредитним договором в частині сплати заборгованості у строки і спосіб, передбачений Кредитним договором. Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.3.2 Кредитного договору, при порушенні Позичальником зобов»язань по погашенню кредиту, передбачених п.п.1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,82% на місяць, нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. На підставі п.4.1 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого зобов»язання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3 Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов»язується сплатити Банку пеню в розмірі 0, 15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення. Згідно наданого Банком розрахунку, станом на 10.07.2015 р. заборгованість за Кредитним договором становить 95 308,85 євро, що курсом НБУ на день проведення розрахунку (із розрахунку 1 євро\\24,15 грн.) становить 2 301 708,73 гривень, з яких: - 19425,38 євро - заборгованість за кредитом; - 21584,43 - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5712 євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 48 587,04 євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача [PERSON]., як Позичальника, не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Не підлягають, на думку суду, вимоги в частині стягнення солідарно заборгованості з [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до п.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов»язань за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включає сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Випадку невиконання Боржником зобов»язань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарні Боржники (п.4 Договору). Сторони погодили, що у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов»язання, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного зобов»язання. Поручитель зобов»язаний виконати зобов»язання, зазначені в письмовій вимозі Кредитора, на протязі 5 календарних днів з моменту отримання вимоги (п.п.5,6 Договору поруки). Згідно з п.11 Договору поруки він діє до повного виконання зобов»язань за Кредитним договором. Частиною четвертою статті 559 ЦК України передбачені три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позов до поручителя. У разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Outcome: partial