Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог вказував, що 06.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року має заборгованість в розмірі 26257,28 грн., яка складається з: 6698,72 грн. - заборгованість за кредитом, 14078,07 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3992,05 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штраф 1238,44 грн. - процентна складова та 250 грн. - фіксована частина. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26257,28 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав суду розрахунок заборгованості за договором № SAMDN50000017622161 від 06.12.2007 року, укладеного між Приватбанком та відповідачем за період з 17.03.2011 року по 17.03.2014 року. Просив позов задовольнити, посилаючи на невиконані зобов'язання відповідача за договором від 06.12.2007 року. Відповідач та його адвокат в судове засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. В судовому засіданні від 19.05.2015 року представник відповідача - адвокат Грабовий І.П. заперечував проти задоволення позову, посилаючись на сплив строків позовної давності, оскільки, як вбачається із кредитного договору від 06.12.2007 року моментом, коли у кредитора виникло право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання є день, коли позичальником порушено термін платежів по грошовим зобов'язанням більш ніж на 120 днів, тобто датою, з якої почався перебіг строку позовної давності є 06.03.2008 року. Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н від 06.12.2007 року, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 7000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків погашення заборгованості по будь-якому з грошових зобов'язань передбаченого умовами кредитного договору останній зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Кредитом [PERSON] скористався. Позичальником систематично порушуються умови кредитного договору щодо строків погашення кредиту та сплати відсотків, передбачених Умовами та правилами надання банківських послуг, позичальник графіку погашення кредиту не дотримується, чим порушує умови кредитування. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, підтверджено та відповідачем не оспорювалось, що останній в повному обсязі ознайомлювався з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняв на себе зобов'язання щодо його виконання. Крім того, взаємні права обов'язки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі від 06.12.2007 р. При укладенні спірного правочину не існувало ніяких умов, які б примусили відповідача прийняти ці умови на вкрай невигідних для себе умовах. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст.1054 ЦК України. Разом із тим, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо пропуску позивачем встановленого строку позовної давності щодо вимог про повернення заборгованості по кредиту, а саме три роки з 06.03.2008 року, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, строк дії картки «Універсальна», яка видана [PERSON] 20.12.2007 року, закінчився в грудні 2011 року. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу про закінчення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. З позовом за захистом порушеного права ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся 17.03.2014 року, тобто в межах загальної позовної давності, встановленої тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки. Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов - з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цього права. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Оскільки, захисту підлягають вимоги в межах загальної позовної давності, якщо інше не встановлено договором, то виходячи зі спірних правовідносин, такому захисту підлягає виникла заборгованість по кредитним платежам за період з 17.03.2011 року по 17.03.2014 року, тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України). Таким чином, за цей період загальна заборгованість становить у сумі 17179,42 грн., з якої 6698,72 грн. заборгованості за кредитом; 6774,81 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2411,64 грн. комісії, штрафи - 1294,25 грн. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач свої зобов'язання за договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, починаючи з 17.03.2011 року. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 262,57 грн.

Outcome: partial