Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що з моменту народження дітей стосунки між нею та відповідачем погіршились. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на сім'ю та утримання дітей, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Крім того, в зв'язку з доглядом за дітьми вона не має можливості працювати, оскільки перебуває у декретній відпустці, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання також не надає. Як зазначає позивач, загалом місячні витрати на утримання дитини становлять 7083,33 грн., на своє утримання вона витрачає 3500 грн. на місяць. Відповідач є працездатним та має можливість для отримання доходів, а тому спроможний брати участь в утриманні дітей та її. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 7083,33 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 3500 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що для дітей купує продукти харчування. Відповідач також зазначив, що його середній дохід становить близько 20000 грн., щомісячно він сплачує 6000 грн. на оренду квартири. Крім того, відповідач вказав, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини в розмірі 6000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2014 року (а.с.5). Від шлюбу сторони по справі мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4). Як встановлено в судовому засіданні, і даний факт визнано сторонами, неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач просить задовольнити її вимоги, вказуючи на те, що відповідач проживає окремо, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, вона позбавлена можливості працювати, оскільки перебуває у декретній відпустці. Відповідач позовні вимоги визнав частково, вказавши, що згоден сплачувати аліменти на утримання дітей та дружини в розмірі 6000 грн. щомісячно. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, згідно з ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач є працездатним, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачу аліменти на утримання дітей. Доказів того, що за станом здоров'я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, суду не надано. Також, відповідачем не надано доказів про наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів. Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. На підставі викладеного, з урахуванням позиції відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 6500,00 гривень щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття. Також, відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка - батька дитини, аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину - як з батька. Згідно зі ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Судом встановлено, що малолітній син сторін, 2017 року народження, знаходиться на утриманні матері, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини в період догляду за дитиною до трьохрічного віку не надає. Відтак, з урахуванням наведених правових норм, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною 3-річного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно матеріалів справи, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 27 квітня 2018 року. З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги частково. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1080,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial