Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини. Посилалась на те, що з 27 липня 2007 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, який на даний час ще не розірваний. В шлюбі у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Після народження сина з грудня 2013 року вони з відповідачем разом не проживають, відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дітей, не надає матеріальної допомоги, утримувати дітей їй допомагають рідні та близькі. Відповідач не навідувався до неї з сином в пологовий будинок, не ніс жодних витрат, пов'язаних з пологами. На її неодноразові звернення з проханням утримувати дітей не реагує, мотивуючи тим, що вона з дітьми проживає в квартирі, яка належить його матері, що є значною підтримкою з його боку, заявивши, що буде утримувати дітей лише після розлучення. Вона на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв'язку з чим отримує допомогу. В зв'язку зі скрутним матеріальним становищем змушена іноді працювати перукарем-стилістом, деяким клієнтам надає послуги на дому, однак доходи від такої діяльності є незначними. Донька [PERSON] відвідує перший клас ЗОШ № 2, що потребує значних коштів на одяг, канцтовари, харчування тощо. Син [PERSON] з народження потребує значних витрат, пов'язаних із харчуванням, одягом, придбанням різноманітних дитячих речей, аксесуарів, необхідних для розвитку та догляду, товарів, пов'язаних з гігієнічним доглядом за немовлям. Всі ці витрати несе вона. Відповідач є здоровою, працездатною, матеріально забезпеченою людиною, він офіційно не працює, однак отримує доходи від підприємницької діяльності, займається оптовою торгівлею фруктів і овочів, роздрібною торгівлею з лотків на ринку харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, роздрібною торгівлею з лотків на ринку текстильними виробами, одягом, взуттям та іншими товарами. Їй відомо, що відповідач отримує щомісячний дохід в сумі 8000-9000 грн. Додатково отримує дохід від здачі в оренду приміщень по вулиці Манченка, № 2 в м. Хотин Чернівецької області. Оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач з моменту народження сина [PERSON] з 19 грудня 2013 року не надає жодної матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей, хоча вона неодноразово зверталася до відповідача за допомогою, тому відповідно до ст.191 ч.2 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше ніж за три роки. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 грудня 2013 року до досягнення ними повноліття, також на її утримання в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19 грудня 2013 року до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 19 грудня 2013 року до досягнення ними повноліття, також на її утримання в сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 19 грудня 2013 року до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] року з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані частково і підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 27 липня 2007 року позивачка з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, який на даний час ще не розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8), які проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. З грудня 2013 року позивачка з відповідачем не проживають однією сім'єю, відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по утриманню дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. [PERSON] навчається в першому класі ЗОШ № 2, що потребує значних коштів на одяг, канцтовари, харчування тощо. Син [PERSON] з народження потребує значних витрат, пов'язаних із харчуванням, одягом, придбанням різноманітних дитячих речей, аксесуарів, необхідних для його розвитку та догляду, товарів, пов'язаних з гігієнічним доглядом за немовлям. Позивачка [PERSON] на даний час не працює, доглядає за сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку, у зв'язку з чим отримує допомогу, а також має незначні тимчасові заробітки, що є недостатнім для утримання двох дітей. Згідно ст.ст.180, 182, 184 ч.1 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.84 ч.2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що відповідач здоровий, працездатний, є приватним підприємцем, що підтверджується витягом з ЄДР (а.с.16), отримує мінливий дохід, який перераховується на його картковий рахунок [NUMBER], відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується випискою з рахунку (а.с.37-38, 41-47), тому по закону повинен утримувати своїх дітей, в зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки належить стягнути аліменти на утримання його малолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду, частково задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Також суд вважає, що з відповідача на користь позивачки належить стягнути аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку до [INFO] року, починаючи з дня звернення з позовом до суду, задовольнивши частково позовні вимоги в цій частині, враховуючи те, що позивачка не працює, доглядає за сином до досягнення ним трирічного віку і не має змоги повністю забезпечувати себе та дітей, але отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим потребує допомоги на її утримання від відповідача, який має змогу надавати їй таку допомогу і такий розмір стягуваних аліментів обґрунтований, враховуючи, що у відповідача [PERSON] наявний картковий рахунок [NUMBER], відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», по якому постійно відбувається рух коштів в значних сумах, він є приватним підприємцем. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів за минулий час з 19 грудня 2013 року по день звернення з позовом до суду не підлягають до задоволення, оскільки позивачкою не надано жодних доказів в підтвердження того, що вона вживала заходи і зверталась до відповідача [PERSON] щодо сплати ним аліментів на утримання дітей та на її утримання, а він ухилявся від їх сплати, тому вона не мала змоги їх одержати. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає, що згідно вимог ст. 88 ч.3 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст.84, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та

Outcome: partial