Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він, [PERSON] , [INFO] , в період з 1974 року по 1976 рік та з 1980 року по 1999 рік працював на різних посадах у «Колгоспі «Дружба», який в послідуючому був реорганізований в КСП «Дружба». У вересні 2018 року він звернувся із заявою до Солонянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком та надав у відділ із питань призначення та перерахунку пенсій всі необхідні документи, але 19 вересня 2018 року отримав відповідь, що в трудовій книжці колгоспника №13 від 31 грудня 1974 року та архівних довідках Комунальної установи «Трудовий архів Солонянського району» Дніпропетровської області №Г-70 від 12 вересня 2018 року та №Г-71 від 12 вересня 2018 року, прізвище українською мовою зазначено як « [PERSON] », що не відповідає свідоцтву про народження та паспорту, в яких прізвище українською мовою зазначено « [PERSON] ». 05 листопада 2019 року, заявник повторно звернувся до Солонянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про отримання довідки про наявний страховий стаж, надавши у відділ з питань призначення та перерахунку пенсій всі необхідні документи, а також додатково експертний висновок, на підтвердження ідентичності його прізвища в наданих ним документах. 07 листопада 2019 року зазначені документи йому були повернуто та повідомлено, що в поданих документах маються розбіжності в прізвищі « [PERSON] » та « [PERSON] », тобто прізвище в документах про трудовий стаж не співпадає з прізвищем за паспортом, тому зарахувати період роботи в колгоспі «Дружба» немає законних підстав. Вважає, що дані розбіжності носять формальний характер і тому просить визнати факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки колгоспника №13 від 31 грудня 1974 року, архівних довідок Комунальної установи «Трудовий архів Солонянського району» від 12 вересня 2018 року №Г-70 та №Г-71. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 43, 44). З`ясувавши думку заявника, суд враховуючи, що представник Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області, повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, постановив проводити судовий розгляду у його відсутність, за участю заявника. Суд, заслухавши заявника, вислухавши показання свідків, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України прізвище, ім`я, по батькові заявника українською мовою зазначено, як « [PERSON] », який народився [INFO], в с. Павлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області (а.с. 8), а російською мовою - « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-У1 від 20 листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Павловською сільською радою Солонянського району Дніпропетровської області 18 березня 1980 року, народився [INFO] , російською мовою - [PERSON] (а.с. 9). Згідно військового квитка [NUMBER] від 03 листопада 1958 року в графі прізвище, ім`я, по-батькові, російською мовою, зазначено - [PERSON] (а.с. 15). З трудової книжки колгоспника №13 від 31 грудня 1974 року вбачається, що в графі прізвище, ім`я, по-батькові зазначено - [PERSON] (а.с. 16). Як вбачається з даних документів, прізвище заявника, співпадає із зазначенням його прізвища в паспорті громадянина України як українською мовою так і російською мовою (а.с. 8), при цьому в зазначені інших відомостей в частині ім`я та по батькові заявника також будь-які інші розбіжності відсутні. Відповідно до відповідей Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 19 вересня 2018 року №759/02.39-11 та від 07 листопада 2019 року №320/02.41-52, в наданих заявником копіях документів, що підтверджують трудову діяльність, прізвище заявника вказано як « [PERSON] », що не співпадає з прізвищем в паспорті, « [PERSON] » (а.с. 22, 24, 25) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , показала, що вона з 1974 року працювала в колгоспі «Дружба», Павлівської сільської ради, Солонянського району, Дніпропетровської області, разом з нею працював заявник [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , підтвердила показання свідка [PERSON] . Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки колгоспника №13 від 31 грудня 1974 року необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючі документи в позасудовому порядку не можливо у зв`язку з ліквідацією господарства, де велися книги обліку нарахованої заробітної плати та трудового стажу і заробітку колгоспників, то вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що видана трудова книжка колгоспника №13 від 31 грудня 1974 року, колгоспом «Дружба», Павлівської сільської ради, Солонянського району, Дніпропетровської області належать саме заявнику, прізвище якого згідно паспорта записано як [PERSON] , який народився [INFO], в с. Павлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області. Тому вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки колгоспника №13 від 31 грудня 1974 року підлягають задоволенню. Що стосується вимог заявника про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме архівної довідки №Г-70 від 12 вересня 2018 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» та архівної довідки №Г-71 від 12 вересня 2018 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району», суд зазначає таке. Згідно архівної довідки №Г-70 від 12 вересня 2018 року наданої [PERSON] КУ «Трудовий архів Солонянського району», зазначено, що по документах архівного фонду «Колгосп (КСП) «Дружба» в книгах обліку трудового стажу та заробітку колгоспників значиться « [PERSON] » - так в документах. По наявних документах працював з 1974 по 1976 року, з 1980 по 1999 роки (а.с. 18). Відповідно до архівної довідки №Г-71 від 12 вересня 2018 року наданої [PERSON] КУ «Трудовий архів Солонянського району», зазначено, що по документах архівного фонду «Колгосп (КСП) «Дружба» в книгах обліку розрахунків по оплаті праці значиться з 1994 по 1997 роки - « [PERSON] »; в 1998 р. - « [PERSON] »; в 1999 р. - « [PERSON] » - так в документах (а.с. 19). Як вбачається з даних документів, дані довідки адресовані [PERSON] , тобто заявнику. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що архівні довідки №№Г-70 та Г-71 адресовані заявнику і додаткового встановлення факту належності таких довідок заявнику непотрібно. Що стосується посилань заявника на те, що відомості, які викладені в довідках не співпадають з відомостями, що вказані в трудовій книжці заявника, то суд зауважує таке. Відповідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, згідно п. 4.10 Заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року N 1596 (зі змінами). При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів. Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі. Таким чином, заінтересована особа, зобов`язана у визначений в даному порядку строк прийняти відповідне рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії, і у разі, якщо заявниця не погоджується з прийнятим рішенням, вона має право оскаржити дії заінтересованої особи в порядку Кодексу України про адміністративне судочинство. За таких підстав, суд вважає, що вимоги заявника про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме архівної довідки №Г-70 від 12 вересня 2018 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» та архівної довідки №Г-71 від 12 вересня 2018 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району», не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і тому в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial