Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

В січні 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства «Комерційний банк (скорочено ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива») про повернення депозитних коштів та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Посилався на те, що 08 жовтня 2013 року між ним та відповідачем ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» укладено договір банківського вкладу № 45-в-16/515 (вклад «Пенсійний»), який за своєю правовою природою є депозитною угодою, згідно умов якого він розмітив в банку 16000 доларів США строком на 12 місяців і п'ять днів до 13 жовтня 2014 року з відсотковою ставкою в розмірі 11% річних. Гроші в повному розмірі внесені ним до банку, про що йому видано квитанцію. Відповідно до п.3.1.3 договору банк зобов'язувався зберігати вклад, нараховувати та сплачувати по ньому проценти, а також повернути вклад в порядку, передбаченому цим договором. Після спливу строку, на який був укладений договір банківського вкладу, а саме 14 жовтня 2014 року банк повинен був повернути суму основного боргу в розмірі 16000 доларів США з урахуванням встановленого НБУ ліміту видачі готівкових коштів в один банківський день, однак відповідач своїх обов'язків не виконав, мотивуючи це тим, що немає грошей, а згодом вказав, що всі кошти перераховані на його поточний рахунок. В той же час ні через електронну банківську картку, ні безпосередньо у Чернівецькому відділенні відповідача він не міг отримати грошей зі свого рахунку, оскільки фінансова установа не має готівки. 25 листопада 2014 року він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення коштів і розірвання договору банківського (поточного) рахунку, однак відповідач ніяким чином не відреагував на його вимоги. Позиція банку полягає в тому, що з ним, крім договору банківського вкладу, укладено договір банківського (поточного) рахунку, про що свідчить видача електронної банківської картки і користування нею, хоча угода і не приймала письмової форми. Він також при вирішенні даного спору захищений і Законом України «Про захист прав споживачів», ст.10 ч.3 п.4 якого надає споживачу право відшкодувати завдані йому збитки, а також згідно ст.22 ч.2 цього Закону він претендує на відшкодування моральної шкоди в сумі 10250 грн., яка полягає в тому, що неправомірні дії відповідача призвели до втрати ним спокою та душевної рівноваги, більша частина роздумів й переживань, пов'язаних з цим, обертається навколо оцінки поведінки посадовців відповідача, які як тільки отримали чужі гроші висвітлили з негативної сторони свою внутрішню сутність, що граничить з непорядністю при веденні банківської справи. Більшість свого часу він змушений витрачати на малоприємні походи до відповідача, до спеціалістів в галузі права, займатись іншими організаційними питаннями. У нього виникає душевний біль через те, що відповідач грубо порушує його майнові права. Гроші йому потрібні тепер, так як його мати потребує лікування. Також у нього після 10 жовтня 2014 року суттєвим чином змінились нормальні життєві зв'язки, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Просить стягнути з відповідача ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на його користь з карткового рахунку № [NUMBER] суму вкладу в розмірі 16000 доларів США та у відшкодування моральної (немайнової) шкоди стягнути суму 10250 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить стягнути з відповідача ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на його користь з карткового рахунку № [NUMBER] суму вкладу в розмірі 16000 доларів США, у відшкодування моральної (немайнової) шкоди стягнути суму 10250 грн. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини. Представник відповідача ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовими повістками, про причини неявки суду не повідомив, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідачем надані суду письмові заперечення проти позову, в яких посилається на те, що Верховним Судом України по справі № 6-118цс14 висловлено правову позицію щодо подібних справ про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного: Аналіз ст.1059 ЦК України, п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ № 516 від 03 грудня 2003 року, п.п.1.8, 1.10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ № 492 від 12 листопада 2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493, п.8 глави 2 розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ № 337 від 14 серпня 2003 року, дозволяє дійти до такого висновку: Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом «САБ». Ці положення суд повинен взяти до уваги при вирішенні даного позову. Крім того, позивач не надав доказів, які б підтверджували обставини, що він зазнав душевних страждань у зв'язку з протиправною поведінкою банку. Довготривалість, протиправність порушення права на виплату банківського вкладу та довготривалість моральних страждань не є підставою відшкодування моральної шкоди. Виплата коштів за договором банківського вкладу здійснена у відповідності до умов договору, укладеного між ним та позивачем, а тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.ст.1058 ч.1, 1059 ч.1, 1060 ч.ч.1,2 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках в банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 08 жовтня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» укладено договір банківського вкладу № 45-в-16/515 (вклад «Пенсійний») в іноземній валюті на суму 16000 доларів США строком до 13 жовтня 2014 року з відсотковою ставкою в розмірі 11% річних. Відповідно до п.3.1.3 договору банк зобов'язувався зберігати вклад, нараховувати та сплачувати по ньому проценти, а також повернути вклад в порядку, передбаченому цим договором (копія договору на а.с.28-29). Сума вкладу 16000 доларів США була внесена позивачем в цей же день в касу по квитанції № 1520 (копія на а.с.30), яка відповідає вимогам Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління НБУ № 337 від 14 серпня 2003 року. Згідно пункту 4.2 договору № 45-в-16/515 від 08 жовтня 2013 року остаточний розрахунок банку з вкладником (повернення суми вкладу) у дату повернення здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний (з використанням СПЗ) рахунок вкладника, відкритий у банку на підставі письмової заяви вкладника. Позивачу [PERSON] в банку було відкрито поточний рахунок № [NUMBER], що він підтвердив в судовому засіданні. Після закінчення строку дії договору банківського вкладу № 45-в-16/515 від 08 жовтня 2013 року відповідно 13 жовтня 2014 року відповідачем на поточний рахунок позивача № [NUMBER] було перераховано суму вкладу в сумі 16000 доларів США, що підтверджується виписками з цього рахунку (а.с.42-43), що визнав і позивач в судовому засіданні. Таким чином, відповідачем ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» були виконані умови цього договору по поверненню вкладу та нарахованих процентів. Позивачем [PERSON] були зняті нараховані проценти за договором банківського вкладу, що він підтвердив в судовому засіданні. 25 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернувся до відповідача ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з письмовою заявою про повернення йому готівкою через касу банківського вкладу в сумі 16000 доларів США (копія заяви на а.с19-20), однак цю суму депозитного вкладу з поточного рахунку повністю йому не повернуто до даного часу, що визнав і відповідач в своїх письмових запереченнях на позов (а.с.35-39), а тому належить стягнути з відповідача на користь позивача з поточного рахунку суму депозитного вкладу 16000 доларів США, задовольнивши в цій частині позовні вимоги. Згідно ст.23 ч.1 та ст.1167 ч.1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пред'являючи вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивач [PERSON] повинен був у відповідності до вимог ст.60 ЦПК України зазначити, навести обґрунтування і надати докази в підтвердження того, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями відповідача йому заподіяно таку шкоду і чи підлягає вона відшкодуванню за чинним законодавством, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди в сумі 10250 грн. Однак ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні позивач не навів належного обґрунтування позовних вимог в цій частині і не надав доказів в їх підтвердження. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» моральної шкоди в розмірі 10250 грн. є безпідставними і задоволенню не підлягають, оскільки відшкодування моральної (немайнової) шкоди за порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського вкладу не передбачено ні цим договором, ні чинним законодавством, а, крім того, відповідачем виконані умови договору банківського вкладу, сума вкладу перерахована на поточний рахунок позивача. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 3654 грн., що становить 1% від суми позову в гривневому еквіваленті, але не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати, а позовні вимоги задоволено, то суд вважає, що згідно вимог ст.88 ч.3 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на користь Державного бюджету України. На підставі викладеного, ст.ст.23, 509, 526, 530, 1058-1061, 1167 ЦК України, ст.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, та

Outcome: partial