Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, по якому просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на користь сина [PERSON], народженого [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з дня подання цієї заяви та до досягнення ним двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання; стягнути з відповідача судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого є дитина - [PERSON], [INFO]. В подальшому шлюб було розірвано та на підставі рішення суду стягувались аліменти на утримання спільного сина до досягнення ним повноліття, а саме [INFO]. Згодом на підставі рішення суду сума аліментів була збільшена. На даний час син навчається та перебуває на утриманні позивача. Позивач, будучи сповіщеною належним чином, до суду не з'явилась. До канцелярії суду надала заяву, по якій просила суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач по справі до суду не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими, такими, що стосуються сімейних правовідносин, урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставин. Позивачем в позові зазначено, що з 27.11.1993 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 973. Від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, наявною в матеріалах справи ( а.с.5). 05.06.2007 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 237 ( а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малиновського суду м. Одеси від 22.05.2007 року з відповідача на користь позивача щомісячно стягувались аліменти на утримання спільного сина в розмірі 450 грн з 05.12.2006 року і до досягнення сином повноліття , тобто до[INFO] ( а.с.7). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.06.2011 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.10.2011 року (а.с.10-11) розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання спільного сина збільшено до 600 грн. щомісячно (а.с. 8-9). Повнолітній син - [PERSON] є студентом 1 курсу інженеро-будівельного інституту Одеської державної академії будівництва та архітектури, очної форми навчання , що підтверджується довідкою, наявною в матеріалах справи ( а.с. 14) та тренується в СДЮСШОР « Динамо» легкої атлетики ( а.с.15). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджується, довідкою-випискою з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію ( а.с.13). Позивачем надана до суду довідка, видана Обласною медико-санітарною експертною комісією №1 від 09.04.2013 року, в якій зазначено, що вона є інвалідом по загальному захворюванню (а.с.16). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ніяких належних письмових доказів того, що відповідач неспроможній виплачувати аліменти на утримання дитини, відповідачем не були надані судові. Відповідач, будучи батьком повнолітнього сина, який у теперішній час є студентом вищого навчального закладу, повинен надавати йому матеріальну допомогу - аліменти, оскільки його син потребує відповідної матеріальної допомоги. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1 ст. 199 СК України). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України (ст. 200 СК України). Навчання вимагає коштів, а отже, є однією з підстав для виникнення у батька - відповідача аліментного обов'язку. Право на утримання невід'ємно пов'язане із навчанням. Приймаючи до уваги, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти до 30.06.2017 року, так як згідно довідки від 06.02.2014 року, виданої Одеською державною академією будівництва та архітектури закінчується 30.06.2017 року(а.с.14), що раніше ніж досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, а саме [INFO]. Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Днем пред'явлення позову є день, коли позивач подав заяву до суду і вона була зареєстрована, при цьому не має значення, скільки часу буде слухатися справа і коли буде постановлене рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач -визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з постановою № 14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідач визнав позов і визнання приймається судом. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального та сімейного законодавств і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного та

Outcome: partial