Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

в липні 2017 року позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 3\~454,03 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що 30.12.2013 року між КС «Львівська» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2013-1647 «Ринковий-Готівковий». Згідно умов цього договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою 56% річних за користування кредитом терміном до 30.06.2015 року. Протягом терміну дії договору відповідач повністю не виконує своїх зобов'язань перед позивачем та не повертає кредит. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31.05.2017 року у відповідача виникла заборгованість за договором кредиту у розмірі 3\~454,03 грн., з яких: 632,30 грн.\~залишок по тілу кредиту; 797,65 грн.\~заборгованість за відсотками; 827,45 грн. - заборгованість за додатковими відсотками. Крім того, за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних у розмірі 42,98 грн., 351,37 грн. інфляційних втрат на суму боргу та 802,28 грн. упущеної вигоди. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак в матеріалах справи є клопотання, згідно якого позовні вимоги він підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі у випадку не'явки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Ознайомившись із доводами позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на таке. Судом встановлено, що 30.12.2013 року між Кредитною спілка «Львівська» та членом кредитної спілки\~[PERSON] був укладений кредитний договір № 2013-1647 «Ринково-Готівковий», відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у розмірі 3 000,00 грн., а позичальник зобовязався повернути наданий йому кредит до 30.06.2015 року та сплатити проценти у розмірі 56% річних за його користування. Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, встановлено, що [PERSON] своїх зобовязання по поверненню кредиту належним чином не виконує, станом на 31.05.2017 року, в останнього виникла заборгованість по вищевказаному договору кредиту, зокрема: 632,30 грн.\~залишок по тілу кредиту; 797,65 грн.\~заборгованість за відсотками; 827,45 грн. - заборгованість за додатковими відсотками. Додатково, за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, позивачем нараховано на суму боргу три відсотки річних у розмірі 42,98 грн., 351,37 грн. інфляційних втрат та 802,28 грн. упущеної вигоди. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до \~ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Відповідно до вимог ст. 525, 527, 530, 625 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається із доводів позивача та наданих ним розрахунків, відповідач ухиляється від виконання грошових зобов'язань, заборгованість за договором кредиту не погашає у погоджені сторонами строки та обсязі. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь КС "Львівська" заборгованості, що складається з: 632,30 грн.\~залишку по тілу кредиту; 797,65 грн.\~заборгованості за відсотками; 827,45 грн. - заборгованості за додатковими відсотками, 42,98 грн. трьох відсотків річних та 351,37 грн. інфляційних втрат. Водночас, суд вважає, що не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь упущена вигода у розмірі 802,28 грн., оскільки жодних належних та допустимих доказів щодо втрати позивачем такої вигоди останнім не надано. Витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial