Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди в якому позивачка зазначає, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 02.09.2005 року № 3-245 (ВСМ № 112502), № 3-248 (ВСМ № 112503) є власником земельної ділянки площею 0,1221 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та складається із двох земельних ділянок: площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,0221 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Даний факт підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.08.2006 року. Поряд з її земельною ділянкою по межі проходить земельна ділянка, що находиться за адресою: [ADDRESS] та належить [PERSON] на підставі договору купівля-продажу земельної ділянки від 25.07.2014 року, що посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON], площа земельної ділянки 0,0337 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове визначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Майже відразу після купівлі даної земельної ділянки, [PERSON] спільно із своїм сином [PERSON] розпочали на своїй земельній ділянці будівельні роботи. З того часу, як відповідачі почали здійснювати будівельні роботи на своїй земельній ділянці, з боку [PERSON] розпочалися погрози на її адресу з приводу того, що відповідачам не вистачає 1 (одного) метра землі у глиб її земельної ділянки і вони заберуть його у неї. Тривалий час вона не надавала значення словам [PERSON], адже не розуміла, як можливо забрати частину земельної ділянки у власника. Однак у грудні 2014 року, без її відома і жодного дозволу на те, [PERSON] повалив її огорожу, яка була встановлена на межі їх земельних ділянок, та спиляв її огорожу з лицьового боку її земельної ділянки, що виходить на вул. Університетську Карла Маркса), на 1 (один) метр 20 см. Даний факт був зафіксований працівниками міліції, яких вона викликала 13,14, та 16 грудня 2014 року. Працівниками міліції було зобов'язано відповідачів відновити межі її земельної ділянки та встановити огорожу назад. Однак [PERSON] у свою чергу огорожу встановив з порушенням меж земельної ділянки, перемістивши її в глиб її ділянки на 1 (один) метр 20 см. Даючи пояснення працівникам міліції, [PERSON] не заперечував той факт, що здійснив самозахват, однак відновити межі її земельної ділянки відмовився. Наведена вище інформація підтверджується матеріалами перевірки, що містяться в Ірпінському МВ ГУ МВС України в Київській області за її заявами № 15168 від 13.12.2014 року, № 15220 від 14.12.2014 року, № 15300 від 16.12.2014 року та в матеріалах кримінального провадження № 1201511004000. Однак на цьому відповідачі не зупинились. Захопивши частину її земельної ділянки, вони зняли верхній шар ґрунту, встановили металеві опори, проклали на ній каналізаційну трубу та облаштували вигрібну яму. Жодних дозволів на це вона, як власник даної земельної ділянки, не давала. Свою поведінку відповідачі пояснюють тим, що начебто мають на це право, оскільки на тю частину її земельної ділянки (один метр 20 сантиметрів) є сервітут. Проте таке твердження відповідачів повністю спростовують Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.12.2014 року. Такі дії відповідачів грубу порушують її право власності на земельну ділянку площею 0,1221 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та складається із двох земельних ділянок: площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,0221 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та грубо обмежують її право на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Оскільки, відповідачі грубо порушують її конституційне право на вільне володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що належить їй на праві приватної власності та всупереч чинному законодавству України порушили межі земельної ділянки, здійснили прокладання на ній каналізаційної труби та облаштували вигрібну яму, змушена звернутись до суду для відновлення порушеного права та захисту своїх інтересів. Окрім цього вказує, що через постійний стрес, що викликаний поведінкою відповідачів, у неї значно погіршився загальний стан здоров'я, почало боліти серце, перестала спокійно спати. На даний момент вона вже морально виснажена конфліктом з відповідачами, щодо захвату ними частини її земельної ділянки. Просить зобов'язати [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні земельними ділянками площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,0221 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідачів - [PERSON], [PERSON] відновити межі земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,0221 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], шляхом перенесення огорожі, загальною довжиною 27,55 м, яка розташована в межах землеволодіння [PERSON], по межі зазначених земельних ділянок [PERSON] згідно їх розмірів; зобов'язати відповідачів - [PERSON], [PERSON] здійснити демонтаж прокладної по території земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,0221 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] каналізаційної труби, вигрібної ями та бетонного вимощення; стягнути з відповідачів - [PERSON], [PERSON] солідарно на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20000 грн.; стягнути з відповідачів - [PERSON], [PERSON] солідарно на користь [PERSON] понесені нею судові витрати у розмірі 8177 грн. 60 коп., а саме: судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оплату за публікацію оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» у розмірі 420 грн., витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 7514 грн. В судове засідання представник позивачка [PERSON] - адвокат [PERSON] не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без участі позивача, а також зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування земельної ділянки від 02.09.2005 року № 3-245 (ВСМ № 112502), № 3-248 (ВСМ № 112503) позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1221 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та складається із двох земельних ділянок: площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,0221 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 30.08.2006 року. Згідно листа заступника міського голови [PERSON] від 26.01.2015 року № 3-3669.2 [PERSON] на її заяву від 26.12.2014 року стосовно встановлення паркану згідно Державного акту, повідомлено, що для вирішення її питання інспектори КП «Контроль благоустрою міста» здійснили виїзну перевірку за вказаною в заяві адресою в ході якої було виявлено пошкодження паркану на межі земельної ділянки заявниці та сусідньою з нею. Висновком № 8680 проведеної по справі судової земельно-технічної експертизи від 23 грудня 2015 року встановлено, що частина огорожі (паркану) загальною довжиною 27,55 м. між земельними ділянками на [ADDRESS] загальною площею 0,1221 га. (кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER]) та на [ADDRESS] площею 0,0337 га. (кадастровий номер [NUMBER]) розташована в межах землеволодіння [PERSON] на [ADDRESS]. Розташування даної огорожі зображено на плані, що додається до висновку. Наявність та розташування інженерних мереж на земельних ділянках на [ADDRESS] (кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER]) викладено в дослідницькій частині висновку по другому питанню, та зображено на плані, що додається до висновку. Інженерні мережі, що розташовані в межах земельних ділянок [ADDRESS] (кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER]) відносяться до обслуговування: - газопровід - житлового будинку [ADDRESS]; - водопровід - житлового будинку [ADDRESS] - каналізація - житлового будинку [ADDRESS] Бетонне вимощення призначене для благоустрою подвір'я будинковолодіння [ADDRESS] Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] чинять перешкоди у користуванні земельними ділянками позивачу [PERSON] в володінні, користуванні та розпорядженні зазначеним майном. За таких обставин суд приходить до переконання, що права позивача порушені і підлягають захисту шляхом звільнення самовільно зайнятих частин земельних ділянок, а тому суд зобов'язує [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні земельними ділянками площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,0221 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS]; зобов'язує відповідачів - [PERSON], [PERSON] відновити межі земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,0221 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], шляхом перенесення огорожі, загальною довжиною 27,55 м, яка розташована в межах землеволодіння [PERSON], по межі зазначених земельних ділянок [PERSON] згідно їх розмірів; зобов'язує відповідачів - [PERSON], [PERSON] здійснити демонтаж прокладної по території земельних ділянок площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і площею 0,0221 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] каналізаційної труби, вигрібної ями та бетонного вимощення. Відповідно до положень ст.ст. 32, 56, 62 Конституції України фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав та законних інтересів. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Зазначений перелік дій, внаслідок яких особа може зазнавати моральної шкоди, безперечно не є виключним та не перелічує всі випадки, коли особі завдається моральна шкода. Отже, правильним є визначення моральної шкоди, яке надається п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності , прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Отже, розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Стаття 1167 ЦК встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної (немайнової) шкоди, причинного зв'язку та вини завдавача. При цьому треба враховувати, чим підтверджується факт завдання особі моральної шкоди, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вона завдана, в якій грошовій формі чи в якій матеріальній формі особа оцінює завдану їй шкоду та з чого вона при цьому виходить та інші обставини. Вимагаючи відшкодування моральної шкоди, позивач визначає її розмір, виходячи з особистих міркувань, при цьому не зазначає в чому виявилися її моральні чи фізичні страждання або інші негативні явища, які, на її думку, були завдані діями відповідачів, а тому суд відмовляє в вимозі позивача щодо стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial