Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивований тим, що сторони перебували у шлюбі, який 17.05.2010 року було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач кошти на утримання дитини надає в недостатньому розмірі, в силу чого позивач змушена звернутися до суду та просить стягнути з вцдповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання призначене на 07.07.2017р. позивач не зявилась, однак 06.07.2017р. подала до суду заяву, у якій зазначила про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розгляд справи провести у її відсутність. (а.с. 41) Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував та пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що подав відповідні заперечення. Також відповідач суду пояснив, що сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем останній не має змоги, оскільки згідно з рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 11.05.2017 року по справі №136/580/17 він зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки - [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) та на утримання дружини - [PERSON] також в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). (а.с. 35) Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва серії 1-АМ №959884 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 17 травня 2010 року. (а.с. 5) Як вбачається зі свідоцтва серії 1-АМ №024342 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] являється батьком [PERSON], 13.01.2016 року. (а.с. 6) Згідно з довідкою №212 від 28.02.2017р. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 7) Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини. Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід, а тому розмір аліментів слід визначити у частці від його заробітку (доходу). Відповідно до частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною другою статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з довідкою №294 від 14.04.2017р., [PERSON] працює на іноземному підприємстві "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед" на посаді - представник торговельний. (а.с. 42) Як бачається з рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2017р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову, тобто 20.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто аліменти на користь [PERSON], 20.03.1985 року на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову, тобто 20.04.2017 року і до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO] трирічного віку, тобто до 21.08.2018 року. (а.с. 36-39) При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того, суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною, офіційно працевлаштований, а відтак має надавати допомогу неповнолітній дитині. Однак, у зв'язку з тим, що [PERSON] має на утриманні інших осіб, суд вважає, що останній не може сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) на утримання своєї неповнолітньої доньки - [PERSON], а тому вважає за необхідне визначити відповідачу розмір аліментів - 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту першого частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, оскільки позивач при зверненні до суду судового збору не сплачувала, так як звільнена від його сплати, з відповідача слід стягнути на користь держави 640,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial