Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1701 євро заборгованості за договором позики, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ становить 19 922,61 грн. та 1108,94 євро відсотків за даним договором, що по курсу НБУ складає 12 977,22 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.05.2010 р. між ним та відповідачем укладено договір позики у вигляді боргової розписки, за яким передав останньому, який в свою чергу зобов*язався повернути позику у розмірі 1701 євро з відсотками на місяць у розмірі 1,2% за весь період до повернення суми позики. За вказаною розпискою після року часу після підписання договору відсоток нараховується на відсоток. Фактична передача грошей у борг здійснена в момент складання розписки. 05.06.2014 р. на адресу відповідача ним відправлено лист-вимогу про повернення боргу за вказаним договором позики у тридцятидений термін з дня отримання такої, яка відповідачем проігнорована, суму заборгованості не повернуто. Згідно з розрахунком відсотки за перший рік (01.05.2010-01.05.2011) користування позикою становлять 244,94 євро, за період з 02.05.2011 по 01.05.2012 - 280,22 євро, за період з 02.05.2012 по 01.05.2013 - 280,22 євро, за період з 02.05.2013 по 01.05.2014 - 280,22 євро та за період з 02.05.2014 по 01.06.2014 - 23,34 євро, що в сукупності становить 1108,94 євро. Відтак, з відповідача підялгає до стягнення 2809,94 євро, яка складається з 1701 євро позики та 1108,94 євро відсотків. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просить задоволити та дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином в порядку ст.ст.75-76 ЦПК України повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому згідно зі ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу заочно у його відсутності за наявності у справі достатніх матеріалів, проти чого позивач не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст.11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Так, з оригіналу розписки вбачається, що 01.05.2010 р. [PERSON] позичив у [PERSON] 1701 євро зі сплатою відсотків на місяць в розмірі 1,2% за весь період до повернення суми, тобто між ними укладено договір позики, де позивач [PERSON] виступає позикодавцем, а відповідач [PERSON] - позичальником. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк, а за умовами ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. За умовами ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивачем на адресу відповідача 05.06.2014 р. направлялась вимога, що підтверджується поштовим відправленням, про повернення позики та відсотків протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги. Докази повернення суми позики в розмірі 1701 євро відповідачем не надано та такі в матеріалах справи відсутні. Крім того, у відповідності до вимог ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договором між сторонами проценти визначено у розмірі 1,2% на місяць за весь період до повернення суми. При цьому, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо допису на письмовій розписці про те, що "після року часу після підписання договору відсоток нараховується на відсоток (плюс до суми)", оскільки таке не грунтується на вимогах чинного законодавства. Таким чином, відсотки за договором позики, враховуючи розрахунок позивача та вищенаведене, становлять 1000,17 євро. Відтак, враховуючи відсутність доказів повернення позики відповідно до вимог ст.545 ЦК України, те, що відповідач всупереч ст.128 ЦПК України письмове заперечення проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення, не надав, а тому з нього на користь позивача слід стягнути 1701 євро, що еквівалентно 19901,70 грн. заборгованості за договором позики та 1000,17 євро, що еквівалентно 11701,99 грн., відсотків за договором позики, а всього 31603,69 грн. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи розподіл судових витрат та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 316,03 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду. Крім цього, позивачеві слід повернути 121,01 грн. судового збору, зайво сплаченого при подачі позову до суду. На підставі ст.ст.11, 16, 526, 530, 545, 625, 1046-1049 ЦК України та

Outcome: partial