Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Садівничого товариства «Сокіл» про поновлення в членах садівничого товариства, в обґрунтування позову зазначила, що згідно державного акту про право приватної власності на землю від 16.09. 1998 р. позивачка є власником земельної ділянки [ADDRESS]. 18.11.2005 року рішенням Новоолександрівської сільської ради про присвоєння поштової адреси земельній ділянці - належній позивачки земельній ділянці була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS]. 27.11.2009 року рішенням Новоолександрівської сільської ради їй було надано дозвіл на зміну цільового призначення земельної ділянки №8, з метою використання під обслуговування та будівництво житлового будинку. На протязі останніх 20 років позивачка була членом садівничого товариства, що підтверджується відповідними членськими книжками, та виписками із протоколів -загальних зборів товариства. На вказаній земельній ділянці збудовано будиночок у якому вона постійно проводила вільний час. Наприкінці 2010, 2011 р. у позивачки виник спір з головою Садівничого товариства «Сокіл», (надалі ТОВ) - Лебідь Миколою Михайловичем, з приводу необґрунтованого завишення ним тарифів на воду та не цільового використання коштів товариства, які сплачувати вона відмовилась. В липня 2010 року на підставі не існуючого боргу за воду та несплачені членські внески, згідно протоколу №3 від 25.07.2010 р., позивачці відключили світло та воду на її садовій ділянці. Будучи незгодною з такими діями голови садівничого товариства «Сокіл» вона неодноразових зверталась зі скаргами на його дії до міліції та прокуратури, але перевірка її скарг ситуацію в товаристві не змінило. На підставі тривалих неприязних відносин між нею та головою ТОВ «Сокіл» 23.09.2012 р. останній сформував ситуативну більшість на свою користь і поставив на зборах товариства питання про виключення позивачки з членів товариства за відмову сплачувати неіснуючі борги перед товариством. Згідно протоколу від 23.09.2012 р. вона була виключена із членів садівничого товариства «Сокіл». Вважає такі дії, незаконними та такими, що порушують її право власника, оскільки існування заборгованості за воду доведено не було, а тому законних підстав для виключення її з членів ТОВ не має. Тому просила суд визнати, виключення її із складу членів садівничого товариства «Сокіл» - незаконним, та скасувати рішення загальних зборів садівничого товариства «Сокіл» від 23.09.2012 р, зобов'язати, відповідача - садівниче товариство «Сокіл», усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, та негайно поновити членство [PERSON] у садівничому товаристві [ADDRESS], яка належить позивачці на праві власності, до мереж водопостачання, водовідведення, та електричної мережі, а також просила суд застосувати строк позивної давності у 3 роки до усіх майнових вимог товариства до [PERSON] і вважати майнові підстави для виключення з товариства - вичерпаними. 18 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з уточненою позовною заявою в якій посилаючись на ті ж самі обставини просила суд визнати виключення [PERSON] зі складу членів садівничого товариства «Сокіл» незаконним, скасувати рішення загальних зборів цього товариства від 23.09.2012 року, зобов'язати садівниче товариство «Сокіл» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та негайно поновити членство [PERSON] у садівничому товаристві [ADDRESS] до мереж водопостачання, водовідведення, та електричної мережі. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року в задоволені позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх законності, обґрунтованості та доведеності. З даним висновком судова колегія погодитись не може, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що Садівниче товариство «Сокіл» є громадською організацією, яку зареєстровано як юридичну особу 30.09.2008 року, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. СТ «Сокіл» здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України та Статуту (в новій редакції), ухваленого загальними зборами членів СТ «Сокіл» від 09.06.2011 року протокол № 2. Пунктом 2.1 Статуту передбачено, що метою створення та діяльності Товариства є: задоволення потреб членів Товариства при використанні земельних ділянок, виділених для садівництва, благоустрою території, газифікації та електрифікації; використання землі тільки за цільовим призначенням: вирощення овочів, фруктів для особистого вживання; ведення садівництва; незалежного утримання відділеної території та її забудови; забезпечення згоди членів Товариства про порядок реалізації ними своїх прав на володіння, користування та розпорядження об'єктами, що перебувають у спільній власності; забезпечення членів Товариства комунальними послугами; захист інтересів членів Товариства. Під час розгляду справи сторонами не заперечувалось, що розмір членських внесків встановлюється на загальних зборах членів щорічно в травні місяці на поточний рік. Заперечень члени товариства з приводу розміру внесків не надавали. Всі члени товариства вносять відповідні внески по відомостям, про що у членській книжці садовода робиться відмітка, також є відомості про оплату членських внесків.. Відповідно до п. 8.2.1 п. 8.2 Статуту - Товариства члени товариства зобов'язані виконувати вимоги Статуту та рішення загальних зборів членів та Правління товариства. Відповідно до п. 3.4.6 п. 3.4 Статуту Товариства члена садівничого товариства може бути виключено з Товариства за рішенням правління у випадку несплати вступних, членських, цільових внесків, установлених загальними зборами членів товариства також інших обов'язкових платежів та податків у встановлені строки. Відповідно до ст. 3 Статуту Садівничого Товариства «Сокіл» виключно до компетенції Товариства відносяться питання про прийняття в члени товариства та виключення з них. Сторонами також не заперечується, що позивачка була виключена з членів товариства у зв'язку з несплатою членських внесків, та відмову у сплаті заборгованості за спожиту електроенергію та воду. Розрахунок оплаті за воду та електроенергію проводиться по загальному лічильнику, котрий встановлений на все товариство, при цьому представник відповідача в суді апеляційної інстанції пояснив, що документально підтвердити розмір заборгованості яка утворилась за [PERSON] вони не можуть. Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. П.1.1 Статуту Садівничого товариства «Сокіл», передбачено, що товариство здійснює свою діяльність у відповідності до Конституції, Закону України «Про кооперацію»,Цивільного, Земельного та Господарського кодексів України. Статтею 13 Закону України "Про кооперацію " передбачено, що членство в кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з нього; припинення трудової участі в діяльності виробничого кооперативу; несплати внесків у порядку, визначеному статутом кооперативу; смерті члена кооперативу - фізичної особи; ліквідації члена кооперативу - юридичної особи; припинення діяльності кооперативу. Виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду. Відповідно до вимог п.3.2. Статуту спори у справах, що виникають з членських відносин, вирішуються органами Товариства в порядку, визначеному Статутом, а у випадках передбачених законодавством - судом. Нормами діючого законодавством України передбачено, що всі суперечки, щодо тарифів, розміру заборгованості за спожиті послуги, та стягнення такої заборгованості вирішуються виключно в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи своїм правом на звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення розміру заборгованості за спожиті послуги Товариство не скористалось, з обґрунтуванням самої суми заборгованості Товариство не визначилось, а тому рішення загальних зборів про виключення [PERSON] з членів товариства з підставі несплати заборгованості за спожиту воду та електроенергію, колегія судів вважає передчасним, оскільки така міра є виключною мірою впливу, та може бути застосовано до боржника тільки після того, як всі заходи впливу будуть використані. Таким чином, позивачка [PERSON] має бути поновлена в членах Садівничого товариства «Сокіл». Рішення суду в частині відмови у скасуванні рішення загальних зборів Садівничого товариства «Сокіл» від 23.09.2012 року у повному обсязі, колегія суддів вважає правильним, оскільки жодних правових підстав для цього під час розгляду справи позивачкою не зазначено. На загальних зборах Садівничого товариства «Сокіл», які відбулись 23.09.2012 року було вирішено ряд організаційних питань, окрім виключення позивачки з членів товариства, які інтересів позивачки не порушують, а тому підстав для скасування рішення Садівничого товариства «Сокіл» від 23.09.2012 року в цілому немає. Також, колегія суддів погоджується з рішенням суду про відмову у задоволені позову що до зобов'язання Садівничого товариства «Сокіл» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом негайного підключення земельної ділянки позивачки за рахунок Садівничого товариства «Сокіл» до мереж водопостачання, водовідведення та електричних мереж. Як вбачається з матеріалів справи позивачка не довела суду належними та допустимими доказами сплату заборгованості за спожиті воду та електроенергію за спірний період, сума заборгованості яку нарахували відповідачі позивачкою не спростована, а тому підстав вважати, що таке відключення було незаконним у суду не має. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо підстав відмови у задоволені решти позовних вимог, оскільки, в основному, зводяться лише до переоцінки доказів по справі, хоча згідно із ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Outcome: partial