Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач є його батьком. 31 травня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З 01 вересня 2017 року позивач є студентом ІІ курсу Коледжу Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання за спеціальністю «Право». Просить стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], який продовжує навчання за денною формою навчання Коледжу Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. 00 коп. щомісячно, до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручена з відміткою - "за закінченням встановленого строку зберігання". Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] батьками є: батько [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.6). 31 травня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за участю третіх осіб Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, [PERSON] про позбавлення батьківських прав задоволено повністю: позбавлено батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.12-14). Згідно довідки від 23 серпня 2017 року, виданої Київським інститутом інтелектуальної власності та прав [PERSON] є студентом ІІ курсу Коледжу Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання за спеціальністю «Право» (а.с. 7, 8). Згідно ст.199 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що мають можливість надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Позивач просить стягнути аліменти на його користь у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 28 квітня 2017 року до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. Відповідач не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має та повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податкова [NUMBER], проживаючого за адресою: [ADDRESS], який продовжує навчання за денною формою навчання Коледжу Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 12 вересня 2017 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-х річного віку. В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial