Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2019 року позовну заяву [PERSON] про визнання незаконними та скасування записів про реєстрацію нерухомого майна задоволено частково. Скасовано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис № 113 в книзі 8 від 14.09.2004\~року реєстраційний номер майна 7449790 за адресою [ADDRESS] права спільної часткової власності за померлими по 1/3 частки за : - [PERSON] (на підставі дублікату договору купівлі-продажу б/н 18.03.1997 року, виданого Першою Полтавською держнотконторою № 5-554 взамін договору купівлі-продажу Першою Полтавською держнотконторою від 02.09.1959 року № 4-1573), - [PERSON] ( на підставі договору купівлі-продажу Першою Полтавською держнотконторою від 02.09.1959 року № 4-1573)? - [PERSON] ( на підставі договору купівлі-продажу Першою Полтавською держнотконторою від 02.09.1959 року № 4-1573). В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення мотивовано тим, що на час здійснення реєстраційних дій про право власності зазначених осіб вони померли в 1968р., 2003р. та 1995р. відповідно. Рішення оскаржила [PERSON] , яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Постановою Полтавського\~апеляційного суд\~від 20\~грудня 2019р.\~апеляційну\~скаргу [PERSON] \~задоволено. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 вересня 2019 року скасовано, ухвалено нове, яким відмовлено [PERSON] в задоволенні позовних вимог до приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», [PERSON] про визнання незаконними та скасування записів про реєстрацію нерухомого майна. 15 січня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, в якій просила вирішити питання про розподіл судових витрат, які вона понесла при подачі апеляційної скарги у розмірі 1036 грн. Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи заяви прийшла до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню виходячи з наступного. За нормами п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно частини першої ст.\~4\~Закону України\~"Про\~судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. З матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1011 грн., що підтверджується квитанцією № 5 від 17 жовтня 2019 року ( т.1,а.с.210). Іншу квитанцію № 5/КЗ від 17 жовтня 2019 року на суму 25 грн. з призначенням платежу : «Інші комісійні доходи» колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки вказаний платіж не відноситься до витрат, що складається із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а є комісією за перерахунок коштів, що оплачується на рахунок Банку за здійснену операцію. Відповідно до ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, постановою Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, однак судом не вирішено питання про судовий збір. З огляду на вказане та враховуючи факт задоволення апеляційної скарги [PERSON] відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України на користь останньої з слід стягнути з [PERSON] , понесені скаржником судові витрати у зв`язку зі сплатою нею судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1011 грн.

Outcome: partial