Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.05.2008 р. [PERSON] (далі відповідач) отримав кредит у розмірі 3600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки.. Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.599, 634 ,1050 та 1054 ЦК України. Згідно статті 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2.ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 28.02.2017 р. має заборгованість 23728.42 грн. , яка складається з наступного: - 1144.92 грн. заборгованість за кредитом; - 17846.71 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3368.77 грн. заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 250.00 грн. штраф (фіксована частина) - 1118.02 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вищезазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1600.00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден не прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився . В своїй заяві просить суд справу розглянути без його участі. Позов визнає частково, а саме вважає , що розмір нарахованих процентів та пені є завищенним. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір б/н від 19.05.2008 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карткою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії карти . У звязку з невиконанням відповідачем кредитних зобовязань, згідно розрахунку позивача суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться вищезазначена сума заборгованості . Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в частині стягненню з відповідача заборгованості за основною сумою кредитного боргу , процентів та комісії. В той же час , суд не приймає до уваги вимогу позивача про стягнення нарахованої суми пені за несвоєчасне виконання договірних зобов"язань . Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 цієї статті ) . Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Окрім того, ст. 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. З матеріалів справи вбачається , що позивачем нарахована сума пені , яка майже втричі є більшою за суму заборгованості за кредитом. Суд не погоджується з даною позиціє позивача , а тому на думку суду дана сума підлягає зменшенню . При цьому суд бере до уваги ту обставину , що за відповідачем , згідно розрахунку , заборгованість за пенею починається з 2008 р. Тобто відповідач , достовірно знаючи , що позичальник ( відповідач ) з вказаної дати не виконує свої договірні зобов"язання , тобто не сплачує належні платежі , протягом значного часу , не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків і своїми неправомірними діями сприяв збільшенню пені. Враховуючи вищезазначену обставину , суд вважає , що розмір пені необхідно зменшити з 3368.02 грн. до 1000 грн. і дана обставина буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності. Також, суд дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: partial