Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

ПАТ «АктаБанк» 10 листопада 2014 року звернулося до суду із позовом до ТОВ «ЕВРОДНЕПР», [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28 січня 2013 року між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «ЕВРОДНЕПР» було укладено кредитний договір №01-1193/Т, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 500 000 доларів США на умовах, викладених в договорі. Додатковою угодою №2 від 11 квітня 2014 року кредит зменшено до 366 000 доларів США та встановлена процентна ставка в розмірі 14%. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №01-1193/Т/1 від 10 квітня 2014 року, також між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №01-1193/Т/2 від 28 січня 2014 року. Відповідачі відповідно до умов договорів свої зобов'язання не виконували належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Тому просив розірвати кредитний договір та стягнути солідарно із відповідачів на його користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 4 485 117,19 грн. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року позовні вимоги ПАТ «АктаБанк» задоволені. Стягнуто солідарно з відповідачів ТОВ «ЕВРОДНЕПР», [PERSON] [PERSON] на користь ПАТ «АктаБанк» заборгованість за кредитним договором № 01-1193/Т від 28 січня 2013 року у сумі 4 485 117,19 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1 295 074,60 грн., по відсоткам - 155 947,70 грн., пені - 75 294, 39 грн., строкової заборгованості по тілу кредиту - 2 862 114, 87 грн., по відсоткам - 80 229,09 грн., нарахованої комісії за пролонгацію строку кредиту 16 456,55 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «ЕВРОДНЕПР», [PERSON] [PERSON] на користь держави 3 654 грн. судового збору. В апеляційній скарзі ТОВ «ЕВРОДНЕПР» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банка, посилаючись на неправильне встановлення судом обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів. Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду скасувати лише в частині стягнення судового збору із наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 28 січня 2013 року між ПАТ «АктаБанк» та ТОВ «ЕВРОДНЕПР» було укладено кредитний договір №01-1193/Т. Відповідно до п. 1.1 договору банк надає позичальнику кредит у сумі 500 000 доларів США, а позичальник зобов'язується повернути кошти, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,5% річних та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Додатковою угодою № 2 від 11 квітня 2014 року кредит зменшено до 366 000 доларів США та встановлена процентна у розмірі 14 % річних. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору погашення кредиту здійснюється згідно графіка, зазначеного у кредитному договорі. Згідно з п. 3.5 кредитного договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно по 10 число місяця включно, наступного за місяцем, за який було здійснено таке нарахування. Відповідно до п. 3.7 кредитного договору при порушенні позичальником строку погашення кредиту або його частини відповідно до графіку, встановленого у п. 1.3 цього договору, нарахування процентів здійснюється з розрахунку 40% річних на суму простроченої заборгованості, з першого дня порушення строку погашення кредиту (його частки) по день, що вередує дню усунення такого порушення. Згідно з п.9.2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених, зокрема, п.п. 1.3, 1.4, 1.5, 3.5, 6.4 цього договору, позичальник зобов'язується сплатити на користь та на вимогу банку пеню від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за строк прострочення виконання зобов'язання, на суму невиконаного зобов'язання. Банк належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором. В той же час позивальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В порушення умов кредитного договору відповідач ТОВ «ЕВРОДНЕПР» не здійснював щомісячних погашень в сумі, що обумовлена договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, зміна умов зобов'язання тощо. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 7.8 кредитного договору банк має право в односторонньому порядку розірвати договір і стягнути з позичальника заборгованість за кредитом, нарахованими відсотками, комісіями, неустойкою та іншими платежами за цим договором у разі несвоєчасної сплати позичальником кредиту, нарахованих відсотків, комісій, згідно з умовами договору. Станом на 04 листопада 2014 року прострочена заборгованість відповідача згідно наданого позивачем розрахунку перед банком за кредитним договором становить 4 485 117, 19 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1 295 074,60 грн., по відсоткам - 155 947,70 грн., пені - 75 294, 39 грн., строкової заборгованості по тілу кредиту - 2 862 114, 87 грн., по відсоткам - 80 229,09 грн., нарахованої комісії за пролонгацію строку кредиту 16 456,55 грн. З метою забезпечення виконання кредитного договору позичальником між банком та [PERSON]. було укладено договір поруки №01-1193/Т/1 від 10 квітня 2014 року, відповідно до п. 1.1. якого поручитель зобов'язується перед кредитором за належне виконання позичальником зобов'язань, що випливають з кредитного договору №01-1193/Т від 28 січня 2013 року, укладеного між кредитором та позичальником, а також всіх додатків та додаткових угод, що будуть укладені до неї, в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших платежів та умов. Також з метою забезпечення виконання кредитного договору позичальником, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №01-1193/Т/2 від 28 січня 2014 року, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором за належне виконання позичальником зобов'язань, що випливають з кредитного договору №01-1193/Т від 28.01.2013 року, укладеного між кредитором та позичальником, а також всіх додатків та додаткових угод, що будуть укладені до неї, в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших платежів та умов. Згідно з п. 1.2 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідно до п. 1.4 договору поруки у разі невиконання позичальником умов основного зобов'язання в строк, визначений кредитним договором, поручитель погашає суму заборгованості за кредитним договором, нараховані проценти, комісії, штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником грошових коштів, наданих в межах кредитного договору та інші платежі, передбачені кредитним договором, а також відшкодовує кредитору збитки за неналежне виконання умов основного зобов'язання за першою вимогою кредитора протягом 10 календарних днів з моменту направлення кредитором за адресою, зазначеною у реквізитах поручителя в цьому договорі, письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно з ч. 1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача ТОВ «ЕВРОДНЕПР» про розірвання кредитного договору суд виходив з наступного. Пунктом 7.8 кредитного договору №01-1193/Т передбачено право позивача вимагати дострокового розірвання договору та/або дострокового погашення кредиту у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. Таким чином, оскільки факт неналежного виконання позичальником ТОВ «ЕВРОДНЕПР» умов спірного кредитного договору знайшов своє об'єктивне підтвердження в ході судового розгляду, суд дійшов обґрунтованого висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню. Вирішуючи вимоги позивача до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 485 117,19 грн. та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем ТОВ «ЕВРОДНЕПР», своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також факт наявності у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем договору, права вимагати повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні також знайшов підтвердження факт невиконання поручителями, а саме [PERSON] та [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем за відповідними договорами поруки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Доводи апеляційної скарги ТОВ «ЕВРОДНЕПР» про недоведеність судом факту неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, - безпідставні та спростовується матеріалами справи, розрахунком заборгованості по кредитному договору, наданим позивачем. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до п. 7.8 кредитного договору банк має право в односторонньому порядку розірвати договір і стягнути з позичальника заборгованість за кредитом, нарахованими відсотками, комісіями, неустойкою та іншими платежами за цим договором у разі несвоєчасної сплати позичальником кредиту, нарахованих відсотків, комісій, згідно з умовами договору. Матеріалами справи підтверджено, що станом на 04 листопада 2014 року прострочена заборгованість відповідача згідно наданого позивачем розрахунку перед банком за кредитним договором становить 4 485 117, 19 грн. Відповідач не спростував ці письмові документи належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.57-60,64 ЦПК України, а тому його доводи є необґрунтованими. Доводи скарги про те, що суд обмежив право товариства на участь у судовому розгляді справи, спростовуються повідомленнями про вручення поштового відправлення всім відповідачам у справі, в тому числі і товариству, відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України (а.с.52-53,80-81). Крім того, представник товариства був у судовому засіданні 19.12.2014 року, та в повній мірі мав можливість реалізувати свої права в процесі судового розгляду. Разом із тим, із матеріалів справи вбачається, що судом стягнуто солідарно із ТОВ «ЕВРОДНЕПР», [PERSON] [PERSON] на користь держави 3 654 грн. судового збору. При поданні позовної заяви позивач не сплачував судового збору, посилаючись на те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У пункті 35 роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року, № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначено: при пред'явленні позову до кількох відповідачів одним або кількома позивачами, звільненими від сплати судового збору, він стягується в дохід держави за рішенням суду окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При пред'явленні позову кількома звільненими від сплати судового збору позивачами до одного відповідача судовий збір з відповідача стягується в дохід держави з урахуванням загальної суми всіх вимог. За таких обставин судовий збір на користь держави на загальну суму 3654 гривень необхідно стягнути у розмірі 1 218 грн. із кожного з відповідачів. Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду повністю не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що наявні підстави для скасування судового рішення лише в частині розподілу судових витрат, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Outcome: partial