Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів у твердій грошовій сумі - 11500,00 грн., щомісяця на утримання спільної дитини сторін, - [PERSON], [INFO], до настання повноліття дитини, та в твердій грошовій сумі - 5750,00 грн., щомісяця на утримання [PERSON], до досягнення дитиною 3-х річного віку. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 25100,00 грн., щомісяця, до настання повноліття дитини та матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років в розмірі 12550,00 грн., щомісяця до настання дитині 3-х років. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що відповідач працює моряком та має високий, але мінливий дохід, та разом з тим вказувала на те, що подружні стосунки між сторонами припинено, на теперішній час вони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач, згідно наданих позивачем пояснень, добровільно допомоги на її утримання та утримання дитини не надає, хоча за переконанням позивача має таку можливість. В судовому засіданні представник позивача наголошувала на тому, що відповідач має високі доходи та приховує їх, отримуючи їх за кордоном, а тому просила задовольнити позов. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, наголошував на тому, що вимоги позову ґрунтується на припущеннях, які спростовуються наявними серед матеріалів справи відомостями про працевлаштування відповідача на території України на умовах повної зайнятості, та відомостями про доходи позивача. Повідомив про те, що позивач визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх його доходів. Вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши письмові докази, що долучені до матеріалів справи суд вказує на наступне. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 58, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому предметом доказування у справі про стягнення аліментів є ухилення одного з батьків від встановлених ст. 180 СК України обов'язків: від обов'язку батьків по утриманню дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При цьому вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України - 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Разом з тим відповідно до положень ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 3 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином для правильного вирішення справи суду слід визначити, чи до належного відповідача заявлено позов (чи є відповідач батьком дитини) та враховуючи надані сторонами докази та пояснення щодо вказаних вище обставин стосовно стану здоров'я, матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим суду, виходячи з наведених обставин слід вирішити питання - чи є у відповідача можливість надавати позивачу матеріальну допомогу, що передбачена положеннями ст.84 СК України. Так з наданих сторонами письмових доказів вбачається: - згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 вересня 2013 року, що видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]; - згідно наданих сторонами пояснень, щодо яких вони дійшли згоди, та які відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України додаткового доказування не потребують, дитина, [PERSON], на час вирішення справи проживає з позивачем та перебуває на її утриманні; - згідно довідки ТОВ «Болгар-фарм», вих.. №1 від 06.02.2015 року, відповідач, [PERSON] перебуває у трудових відносинах з вказаним товариством на підставі заяви від 02.08.2014 року, Трудового договору №1 від 03.08.2014 року на посаді охоронця та має посадовий оклад 1250 грн. на місяць. Зазначена обставина про офіційне працевлаштування відповідача та розмір його щомісячного доходу підтверджується й довідкою Пенсійного фонду України за формою ОК-5 та графіками змінностей охоронців, що затверджено директором ТОВ «Болгар-Фарм» та у яких фігурує [PERSON]; - відповідач приймав участь в утриманні дитини, [PERSON], що вбачається з наданих сторонами пояснень та долучених до матеріалів справи копій квитанцій (фіскальних чеків від 15.09.2014, 18.09.2014, 22.09. 2014 р.р.) про придбання дитячої їжі, іграшок та одягу за вересень 2014 року (на загальну суму 4288,00 грн.), однак згоди між сторонами щодо розміру грошової участі в забезпеченні (утриманні) дитини між сторонами не досягнуто. В судовому засіданні відповідач пояснив, що на даний час він матеріальної допомоги на надає, оскільки знаходиться у неприязненних стосунках з позивачем, не має можливості бачити дитину через заборону позивача та не знає як саме зараз надавати допомогу по утриманню дитини до вирішення справи судом. Інших, передбачених вищенаведеними положеннями та належним чином обґрунтованих відомостей, що мають істотне значення для правильного вирішення справи про стягнення аліментів - суду не надано. Щодо посилань позивача на те, що відповідач працює моряком за посередництвом ПП «Волан Сі» від 10.06.2014 року, та на підтвердження чого позивачем було надано копію відповідного договору про надання послуг від 26.09.2013 року, що укладено між ПП «Волан-СІ», та відомості про перетин відповідачем державного кордону України, то суд зазначає наступне. Враховуючи надані сторонами пояснення, зокрема пояснення відповідача про припинення ним відповідної трудової діяльності, а також відомості листа ПП «Волан Сі», вих. №36660 від 14.11.2014 року, про відсутність укладених між підприємством та відповідачем будь-яких договорів про посередництво у працевлаштуванні з 10.10.2014 року, відомості про працевлаштування відповідача на території України у ТОВ «Болгар Фарм» та відсутність серед матеріалів справи будь-яких відомостей які б спростовували наведені обставини або ставили б їх під об'єктивний сумнів, суд такі посилання позивача до уваги не приймає. Щодо розміру аліментів, які підлягають, стягненню з відповідача на користь позивача то суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» (ст. 7 Закону), прожитковий мінімум на дитину віком до 6-тироків складає 1032,00 грн. Враховуючи вказані вище передбачені діючим законодавством обмеження щодо розміру аліментів на утримання дитини (максимальний та мінімальний розміри), та відомості про доходи, які отримує відповідач, суд доходить висновку про те, що сума аліментів, яка може бути стягнута з відповідача на утримання [PERSON] не може бути меншою від 309,6 грн. (1032,00 грн.*0,3) та більшою від 625,00 грн. (1250,00 грн. / 0,5). Разом з тим, відповідно до аналізу положень ст. 183 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій сумі у випадку, коли їх платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з наведеного, істотними підставами для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є наявність істотних обставин - нерегулярності або мінливості доходу, одержання частини доходу в натурі, а також за наявність інших істотних обставин, а також одночасна з тим наявність заяви платника або одержувача аліментів. Як вбачається з досліджених матеріалів справи передбачені законом підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відсутні, оскільки по при вимог позивача, відповідач має офіційне працевлаштування, відомості про отримання ним будь-якого доходу у натурі або інші відомості, з яких випливала б об'єктивна необхідність визначення твердої суми аліментів - суду не надані. Відповідно до положень ст. 183 ЦПК України, суд визначає частку від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Заробітна плата позивача, згідно матеріалів справи, складає 1250,00 грн. на місяць. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» (ст. 7 Закону), прожитковий мінімум на одну особу, за умови її працездатності з 1 січня 2015 року складає 1218,00 гривень. Відповідач згідно наданих суду пояснень та відомостей про працевлаштування є працездатною особою Згідно наданих відповідачем та представником відповідача пояснень, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки всіх його видів доходів (що на час вирішення справи складає 1250,00/3= 416,67 грн.). Так, виходячи з наведених розрахунків та міркувань, суд доходить висновку про те, що після відрахування аліментів на утримання дитини у зазначеному розмірі, дохід позивача, який він зможе витратити на власні потреби складе 833,33 грн. (1250,00-416,67 грн.), що істотно менше за передбачений законом прожитковий мінімум, а з такого обґрунтованим вбачається заперечення відповідача щодо відсутності у нього можливості з надання матеріальної допомоги позивачу в контексті положень ч.2, ч.3 ст. 84 СК України. Разом з тим суд у своїх висновках керується положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з такого,

Outcome: partial