Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача ФОП [PERSON] про стягнення коштів за невиконання договору купівлі-продажу від 24 грудня 2014 року. В якому прохала: розірвати договір купівлі-продажу від 24 грудня 2014 року, укладений між нею [PERSON] та ФОП [PERSON]; стягнути з ФОП [PERSON] сплачений аванс в сумі 9\~400 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 24 грудня 2014 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу за №СМ-708, відповідно до якого продавець продає належні йому ПФХ конструкції, а покупець у порядку та на умовах визначених в договорі приймає та оплачує даний товар на суму 13\~570 грн. Після підписання договору позивач здійснила попередню оплату товару у сумі 9 400 грн., а відповідач зобовязалася протягом 35 робочих днів доставити товар. ФОП [PERSON] мала доставити товар ПВХ конструкції в строк до 14 лютого 2015 року. У звязку з невиконанням умов договору відповідачем, [PERSON] 19 червня 2015 року було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення вимогу, щодо повернення попередньої оплати, внесеної нею відповідно до договору у звязку з невиконанням зобовязань з боку відповідача. Проте відповідачем не вчинено жодних дій для належного виконання зобовязань, тому вона і звертаються до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримали, прохали її задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач ФОП [PERSON], до суду 21 січня 2016 року та 11 лютого 2016 року не з»явилася, повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що 24 грудня 2014 року сторонами у справі ФОП [PERSON] та [PERSON] підписаний договір купівлі-продажу за №СМ -708, предметом якого відповідно до п.1.1 є наступне: продавець продає належні йому ПВХ конструкції, а покупець в порядку та на умовах визначених в договорі приймає та оплачує даний товар. Загальна вартість товару складає 13\~570 грн.00 коп., попередня оплата 9 400 грн.(а.с.4, 23). Частиною ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ст.655, ч.1 ст.656 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. За змістом ч.1 ст.669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Таким чином, визначення виду товару та його кількості являються істотними умовами договору купівлі-продажу. При цьому, не викликає сумніву той факт, що зміст договору купівлі-продажу №СМ -708 від 24 грудня 2014 року, який підписаний сторонами у справі ФОП [PERSON] та [PERSON], не містить чіткого зазначення його предмету, а лише посилання на придбання покупцем конструкцій ПВХ на загальну суму 13 570 грн. 00 коп. Суд вважає обґрунтованими доводи [PERSON] про те, що на час підписання договору їй не було пред'явлено специфікацію з описом товару з зазначенням розмірів та кількості замовлених ПВХ конструкцій, не було пред'явлено заказ, з огляду на те, що зміст самого договору не містить опису товару. При цьому, вказані твердження позивача відповідач не спростував шляхом подання належних та допустимих доказів. Як слідує із п.8 постанови ПВСУ від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). На підставі викладеного, суд вважає доведеним той факт, що сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу №СМ -708 від 24 грудня 2014 року, а відтак він не може бути визнаний укладеним. Відповідно до положень ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Встановивши, що правочин є неукладеним, суд на цій підставі залишає позов про розірвання договору купівлі-продажу №СМ -708 від 24 грудня 2014 року без задоволення. В п.2.5 договору купівлі-продажу №СМ-708 від 24 грудня 2014 року встановлено, що покупець авансує кошти на товар в день укладання договору 9\~400 грн. Розрахунок за поставлений товар здійснюється до 24 січня 2015 року.(а.с.4). В ч.ч.2-3 ст. 693 ЦК України, визначено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.\~\~Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати Так, при підписанні договору купівлі-продажу №СМ-708 від 24 грудня 2014 року [PERSON] на виконання вимог п. 2.5 було внесено кошти в сумі 9 400 грн., що підтвердила в судовому засіданні [PERSON] та слідує із договору. Відповідно п.6.2 договору, якщо покупець не виконає умови п.4.2.2, то даний договір вважається автоматично розірваним в односторонньому порядку зі сторони постачальника. Відповідно п.8.2 договору, у випадку розірвання договору передоплата за товар не повертається. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Зміст договору купівлі-продажу №СМ-708 від 24 грудня 2014 року свідчить про те, що кошти в сумі 9 400 грн., внесені позивачем [PERSON]М при його підписанні, являються авансом. Законом не передбачено, що якщо аванс згідно з умовами договору був переданий, а зобов'язання не виконано, то аванс або його частина залишається у сторони, яка його отримала. Така умова договору суперечить вимогам чинного законодавства. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача ФОП [PERSON] авансу, внесеного до договору купівлі-продажу №СМ-708 від 24 грудня 2014 року, у повному обсязі в розмірі 9 400 грн. 00 коп. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. В силу ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від судового збору звільняються cпоживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Outcome: partial