Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

В січні місяці 2017 року [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], 25 березня 2001року народження. Рішенням Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 25 квітня 2003 року стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON], [INFO] аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач, вважає, що у відповідача змінилося матеріальне становище, оскільки працює на іншій роботі та має більші доходи, а також розмір аліментів, які призначені судом є занадто низькими.Позивач несе витрати на оздоровлення, спортивні заняття, лікування дитини, не має можливості постійно працювати із-за стану свого здоровя, тому не має постійної роботи, її доходи складаю 1\~000,00 грн на місяць, а також допомогу одержує від своїх батьків. Зважаючи на викладене вище, позивачка просить збільшити розмір аліментів з 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1\~500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні, що викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши що він не має змоги сплачувати більше аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 25 березня 2001 року народилася донька, [PERSON]. Рішенням Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 25 квітня 2003 року стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON], [INFO] аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК, тобто розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, якщо аліменти стягуються у твердій грошовій сумі. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до довідки про доходи від 21.02.2017 року [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів в товаристві з обмеженою відповідальності «Давидос» та отримує заробітну плату. При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання. Враховуючи розмір отримуваної відповідачем щомісячної заробітної плати, суд вважає, що необхідно змінити розмір призначених аліментів з 1/6 частини на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial