Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] "Херсонська теплоелектроцентраль" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2006 року по 01.10.2016 року в розмірі 22528,87 грн., мотивуючи позов тим, що відповідач [PERSON] є власником (наймачем) квартири за адресою: [ADDRESS] та отримує послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що підтверджується випискою з особового рахунку №521152. Між сторонами існують цивільно-правові відносини на підставі договору приєднання. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1600,00 грн. Відповідачем подано до суду письмові заперечення, відповідно до яких просив відовити у задоволенні позову, крім того, просив застосувати строк позовної давності. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, застосувавши строк позовної дасності. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO]. Тобто, [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, що надає Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», на його імя відкритий особовий рахунок, відповідно до якого ведеться облік розрахунків між ним та позивачем. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, за адресою: [ADDRESS] згідно договору №16618 існує заборгованість в розмірі 24778,94 грн. за період з 11.2006 року по 03.2017 року. Разом з тим, відповідно до\~положень ст.ст. 256, 257, 267 ЦК\~України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, яке, враховуючи відсутність поважних причин пропуску (ч. 5 ст. 267 ЦК України), для суду є обовязковим. Судом встановлено, що позивачем нарахована заборгованість за період, який виходить за межі трирічного строку позовної давності, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначаючи суму заборгованості та період, за який вона підлягає стягненню, суд виходить з того, що заборгованість за надані послуги з централізованого опалення складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж.\~ Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, що складається з суми заборгованості за кожен місяць як черговий платіж, має відраховуватись з жовтня 2013 року по жовтень 2016 року. Як вбачається із розрахунку заборгованих сум в межах строку позовної давності, початок якого слід визначати із жовтня 2013 р. по жовтень 2016 р. нарахована сума наданих послуг у розмірі складає 9439,96 грн. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, зі змінами та доповненнями, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за вимогами з листопада 2006 року по вересень 2013 року через пропущення позивачем строку позовної давності. В іншій частині (з жовтня 2013 року) позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 656,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial