Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог просила суд зобов'язати відповідачку [PERSON] не чинити перешкод позивачці [PERSON] у володінні і користуванні своєю власністю - ? частиною квартири [ADDRESS]; зобов'язати відповідачку [PERSON] передати позивачці [PERSON] один комплект ключів від вхідних дверей до квартири; зобов'язати відповідачку [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у допуску до квартири і проведенні технічної інвентаризації квартири спеціалістом ДМБТІ; вселити [PERSON] у квартири [ADDRESS]; стягнути з відповідачки [PERSON] грошову компенсацію за спричинену [PERSON] моральну шкоду у сумі - 10 000,00 грн. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, на його задоволенні наполягали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2009 року у кримінальній справі за ч. 4 ст. 185 КК України [PERSON] засуджено до шести років позбавлення волі та стягнуто з нього на користь [PERSON] матеріальних збитків на суму 74 983,35 грн., моральної шкоди у сумі 5 000 грн. та 3 000 грн. на оплату адвоката. Оскільки, грошових коштів на іншого майна у боржника не виявлено, Індустріальним відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ, в рамках погашення боргу, було звернено стягнення на ? частину однокімнатної квартири [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON] 30 червня 2011 року приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Індустріальним відділом ДВС Дніпропетровського МУЮ 06.06.2011 року, було видано [PERSON] свідоцтво про право власності на ? частину квартири [ADDRESS] (а.с. 13). Дана квартира розташована на першому поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з однієї кімнати житловою площею 17,4 кв.м, кухні - 5,8 кв.м, санвузла - 2,9 кв.м, коридору - 4,4 кв.м та 1,8 кв.м. Загальна площа квартири - 32,3 кв.м. У квартирі [ADDRESS] мешкає дружина засудженого [PERSON] - відповідачка [PERSON] Відповідачка [PERSON] позивачку до квартири не допускає, чинить перепони. За місцем проживання відповідачка не зареєстрована. Для проведення державної реєстрації права власності на ? частину квартири, її технічної інвентаризації та виготовлення технічного паспорту позивачка неодноразово самостійно здійснювала виклик спеціаліста ДМБТІ, про що завчасно повідомляла по телефону відповідачку. Однак, відповідачка [PERSON] позивачку разом з техніком ДМБТІ до квартири не допускала, двері не відчиняла, чим позивачці спричинила моральну шкоду та матеріальні збитки. Зокрема, спеціаліст ДМБТІ виходив за викликом позивача на адресу квартири 07.07.2011 року, 24.01.2012 року, 24.02.2012 року та 18.05.2012 року (а.с. 14). На протязі 2011-2012 рр. відповідачка чинила перепони [PERSON] у проведенні державної реєстрації. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тобто, вимоги позивачки в частині усунення перешкод у користуванні і володінні власністю, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Проте, позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження спричинення їй моральної шкоди, що протирічить положенням Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95р., (з подальшими змінами), тому у задоволенні даних вимог позивачки - слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial