Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя. Позов мотивує тим, що 11.08.2001 року вона уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у відділі РАГС міського управління юстиції м. Трускавець, Львівської області, актовий запис за № 89. Від даного шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спочатку подружнє життя було нормальним, однак з часом вони перестали розуміти один одного в питаннях, які виникали в сімейному житті. На цьому грунті у них виникали різні непорозуміння та сварки, а взаємовідносини погіршувались. Вона намагалась неодноразово зберегти сімю, однак бажаних наслідків це не принесло. Протягом останніх півтора року вони фактично припинили будь-які подружні відносини. При таких обставинах спільне проживання, примирення та збереження сімї є неможливим. Під час перебування з відповідачем у шлюбі ними були придбані чотири транспортні засоби: легковий автомобіль марки «ОПЕЛЬ ОМЕГА», легковий автомобіль марки «СУБАРУ-ТРИБЕКА», пасажирський автомобіль марки «МЕРСЕДЕС-ВІТО», вантажний автомобіль марки «РЕНО-ПРЕМИУМ». Власниками всіх зазначених автомобілів був зареєстрований [PERSON], при цьому відповідач категорично не визнає її права на автомашини та вважає, що вони належать лише йому, оскільки в технічних паспортах власником зазначений лише відповідач. У звязку з тим, позивачка просить провести поділ спільного майна подружжя. Відповідач [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна обєктом права особистої приватної власності одного із подружжя, обєктом права спільної сумісної власності подружжя та про поділ спільного майна подружжя. Свій позов мотивує тим, що з 11.08.2001 року перебуває з позивачкою в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилось двоє синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], 29.10.2010 року. З грудня 2015 року він остаточно припинив вести із [PERSON] подружнє життя та спільне господарство, часто з нею не проживав, а з травня 2017 року проживає виключно окремо. Під час їхнього спільного проживання ними було придбано меблі, побутова техніку, кухонне приладдя та інші предмети, автомобілі. Крім того, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 17.07.2009 року, тобто під час шлюбу та ведення спільного господарства з [PERSON], за нею було визнано право власності на самочинно переобладнане нерухоме майно нежитлове приміщення, загальною площею 104,6 кв.м. на земельній ділянці площею 2500 кв.м. на території гаражного кооперативу «Медіум» по вул. Данилишиних, 64 в м. Трускавці, Львівської області. На його думку, його ідеальна частка в майні придбаному за час спільного проживання та за рахунок спільних коштів повинна становити ?. Він погоджується на поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, в тому числі і наведені вище транспортні засоби, між нами в натурі та на залишення нежитлового приміщення в їхній спільній частковій власності в рівних частках і не погоджується на отримання чи сплату грошової компенсації за неподільні речі, якими є зокрема транспортні засоби. Що стосується вантажного автомобіля марки «Рено-Преміум», то після припинення ведення спільного господарства із відповідачкою, а саме 12.07.2016 року, він за кошти, позичені особисто у [PERSON], придбав вантажний автомобіль марки «Рено-Преміум», д.р.н. ВС0469СА, білого кольору, 2003 року випуску, вартістю згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12.07.2016 року 10 000 грн. Позичені кошти він повернув [PERSON] в повному обсязі за рахунок своїх особистих коштів., тому вважає даний автомобіль своєю власністю. В судове засідання позивачка [PERSON] зявилась, позов підтримала, просила його задовольнити. Просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Лисик. В судове засідання 01.03.2018 року представник позивачки [PERSON] [PERSON] зявився, подав письмову заяву про змінення позовних вимог та просив її задовольнити в повному обємі, визнав зустрічний позов з врахуванням заяви представника відповідача також про змінення позовних вимог від 01.03.2018 року. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. В судове засідання 01.03.2018 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] зявився, визнав позовну вимогу щодо розірвання шлюбу та визнав позов [PERSON] з врахуванням заяви її представника про змінення позовних вимог від 01.03.2018 року та подав також письмову заяву про змінення позовних вимог та просив її задовольнити в повному обємі. Заслухавши позивачку, представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: В судовому засіданні встановлено, що сторони 11.08.2001 року уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі РАГС міського управління юстиції м. Трускавець, Львівської області, про що зроблений актовий запис за № 89, що стверджується свідоцтвом про одруження І-СГ № 100613, яке знаходиться в матеріалах справи. В шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження 1-СГ № 283335 від 26.05.2003 року, яке знаходиться в матеріалах справи; син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження 1-СГ № 229152 від 12.11.2010 року, яке знаходиться в матеріалах справи. Подружнє життя у сторін не склалося, як подружжя сторони не проживають з 2015 року, не ведуть спільного господарства, на примирення не згідні, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Крім цього, за час спільного проживання, сторонами було нажито спільне майно, яке вони висловили бажання поділити між собою. Згідно позовної заяви [PERSON] та зустрічної позовної заяви [PERSON] поділу підлягає таке майно: легковий автомобіль марки «ОПЕЛЬ - ОМЕГА», державний номерний знак. ВС9858АВ, білого кольору, 1987 року випуску; легковий автомобіль марки « СУБАРУ - ТРИБЕКА», державний номерний знак [NUMBER], чорного кольору, 2006 року випуску; пасажирський автомобіль марки «МЕРСЕДЕС - ВІТО», державний номерний знак [NUMBER], білого кольору, 2003 року випуску; вантажний автомобіль марки «РЕНО - ПРЕМІУМ», державний номерний знак [NUMBER], білого кольору, 2003 року випуску; нежитлове приміщення площею 104,6 кв.м. за адресою вул. Данилишиних, 64 в м. Трускавці, Львівської області; меблі, побутова техніка, кухонне приладдя, інші предмети, які використовуються в побуті та були придбані за спільні кошти й знаходяться в квартирі [ADDRESS]. В процесі розгляду даної справи, представниками сторін були подані заяви про змінення позовних вимог. Відповідно до поданих заяв представники просять розірвати шлюб між сторонами та предметом поділу спільного майна подружжя просять розглядати: легковий автомобіль [NUMBER], 2006 року випуску; вантажний автомобіль [NUMBER], 1996 року випуску; нежитлове приміщення площею 104,6 кв.м. за адресою вул. Данилишиних, 64 в м. Трускавці, Львівської області. Від решти заявлених позовних вимог щодо поділу майна представники сторін відмовились. Крім того, з представлених заяв, представники сторін погодились на те, щоб виділити [PERSON] нежитлове приміщення площею 104,6 кв.м. за адресою вул.. Данилишиних, 64 в м. Трускавці, Львівської області, а [PERSON] виділити легковий автомобіль [NUMBER], 2006 року випуску та вантажний автомобіль [NUMBER], 1996 року випуску. Визнання первинного позову та зустрічного позову сторонами з врахуванням заяв про змінення позовних вимог прийняте судом. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу шостого пункту 11 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року № 14, за змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial