Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 13 707 грн 25 коп станом на 06.12.2016 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №KG06RG8363662 від 08 червня 2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 4961,71 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак порушила умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і повинна погасити заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.06.2013 року [PERSON] підписала Заяву позичальника № KG06RG83631662. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складає між нею та банком кредитно-заставний договір, що підтверджується її підписом у вказаній заяві. Згідно п.2.4.2.2.2 Умов та правил, позичальник зобов'язався сплачувати кредит в порядку та строк передбачений заявою. Також п.2.4.2.2.3 Умов та правил позичальник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у відповідності з заявою і п.2.4.3.1 Умов та Тарифів. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В зв'язку з неналежним виконанням боржником договірних зобов'язань, станом на 06 грудня 2016 року за кредитним договором виникла заборгованість 4208,86 грн за кредитом, 3,33 грн по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки на день розгляду справи з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Стосовно вимог позивача про стягнення заборгованості за пенею та комісією та штрафів суд зазначає наступне. Згідно ст. 10 п. 3 та ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вимагаючи стягнення з відповідача комісії, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надано відповідачу, та не надав жодних доказів на підтвердження факту надання таких послуг. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). При цьому, нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, є незаконним. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-1746цс16, та враховується судом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведення позивачем правомірності вимог в частині стягнення з відповідача комісії, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно п.2.4.5.1 Умов та правил, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, враховуючи заборгованість, яка виникла у відповідності з п.2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованість у відповідності з п.2.4.3.6, 2.4.5.2, 2.4.5.3 Умов та правил за кожний день прострочення, але не менше 1 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивач вимагає застосування до відповідача цивільно-правової відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафів за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням статті 61 Конституції, а тому вимога позивача про стягнення пені не підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Судом визначено, що сума невиконаного зобов'язання 4212 грн 19 коп (4208,86 грн заборгованість за кредитом + 3,33 грн заборгованість за процентами за користування кредитом), а тому процентна складова штрафу повинна обчислюватись від даної суми, та складає 210 грн 61 коп. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 08.06.2013 року в загальній сумі 4922 грн 80 коп, яка складається з: 4208,86 грн - заборгованість за кредитом; 3,33 грн - за процентами за користування кредитом; 500 грн штраф (фіксована частина); 210,61 грн штраф (процентна складова). Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України "Про судовий збір", тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 574,40 грн судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (35,9% від 1600 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial