Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] вимоги, заявлені в інтересах [PERSON] обґрунтовує тим, що з 14.05.2003 р. по 07.05.2013 р. остання перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об»єднання» - працювала за професією маляра, зайнята на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки. 07.05.2013 р. [PERSON] звільнена з роботи за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 57 від 22.05.2014 р. [PERSON] встановлені наступні професійні захворювання: - основний діагноз : професійний алергічний дерматит верхніх кінцівок, рецидивуючий перебіг, стадія нестійкої ремісії (підвищена чутливість шкіри до епіхлоргідрину, формальдегіду). Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ступінь. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві. - супутній: Хронічний бронхіт в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність І-ІІст. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ступінь, ризик 3. ІХС. Атеросклероз аорти. СН ІІА. Ожиріння III ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертонічна+атеросклеротична) II ст. з лікворно-венозною дистензією, вестибуло-атактичним і астено-вегетативним синдромами. Розповсюджений остеохондроз хребта з алгічним синдромом і сенсорними порушеннями. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей, пресбіопія, хронічний кон'юктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки. У п.п.16,17 акту зазначено, що професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи у шкідливих умовах праці - проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу. А це свідчить, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо забезпечення працівнику здорових та безпечних умов праці, як того вимагають ст. 6. 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров»я працівника. Відповідно до довідки Ковпаківської МСЕК м. Суми від 07.07.2015 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності [PERSON] склала 30 %. Встановлено необхідність медикаментозного лікування. Отримані працівником професійні захворювання потягли за собою спричинення їй моральної шкоди, яка оцінюється у сумі 30\~000 грн. і обґрунтовується перенесеними нею як фізичними, так і моральними стражданнями, втратою здоров»я, порушенням нормального способу життя, неможливістю задовольняти у повному обсязі свої життєві потреби та яка / шкода / повинна бути відшкодована у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗПП України . Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - стягнути з ПАТ «Сумське МНВО» 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої профзахворюваннями / а.с. 2-4 /. У судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з зазначених вище підстав. Представник відповідача - ПАТ «Сумське МНВО» [PERSON] позов не визнала , бо відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди [PERSON], оскільки не надано суду доказів спричинення працівнику моральної шкоди. Також п. 19 Акту розслідування хронічного професійного захворювання № 57 від 22.05.2014 р. не містить даних щодо вини посадових осіб товариства, які порушили законодавство про охорону праці. Суд, вислухавши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи і надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступних обставин. Судом встановлено, що 14.05.2003 р. по 07.05.2013 р. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об»єднання» - працювала за професією маляра, зайнята на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки, звільнена з роботи за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах і ця обставина підтверджується записами трудової книжки працівника / а.с. 6-7/. Як вбачається з виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 03.06.2015 року, повідомлення Форми П-3 від 02.04.2014 року НДІ ГП та ПЗ Харківського НМУ , акту розслідування хронічного професійного захворювання № 57 від 22.05.2014 р., [PERSON] встановлені наступні професійні захворювання: - основний діагноз : професійний алергічний дерматит верхніх кінцівок, рецидивуючий перебіг, стадія нестійкої ремісії (підвищена чутливість шкіри до епіхлоргідрину, формальдегіду). Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ступінь. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві. - супутній: хронічний бронхіт в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність І-ІІст. Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ступінь, ризик 3. ІХС. Атеросклероз аорти. СН ІІА. Ожиріння III ст. Дисциркуляторна енцефалопатія (гіпертонічна+атеросклеротична) II ст. з лікворно-венозною дистензією, вестибуло-атактичним і астено-вегетативним синдромами. Розповсюджений остеохондроз хребта з алгічним синдромом і сенсорними порушеннями. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей, пресбіопія, хронічний кон'юктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки./ а.с., 8, 9, 11 /. п.п.16,17 акту зазначають, що професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи у шкідливих умовах праці -проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, загазованості та підвищена чутливість шкіри рук до епіхлоргідрину і формальдегіду. А це свідчить, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо забезпечення [PERSON] здорових та безпечних умов праці, як того вимагають ст. 6. 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров»я працівника. Відповідно до актів № 818,674 огляду МСЕК від 08.07.2014 року та 07.07.2015 року, довідки Ковпаківської МСЕК м. Суми від 01.07.2015 р. за № 269070 серії 10 ААА про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності працівника [PERSON] склала 30 % , безтерміново /а.с. 10, 34-41 /. Відповідачем не надано суду доказів того, що професійні захворювання отримані працівником з його вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці. Тому зазначені вище професійні захворювання [PERSON] пов»язані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний зв»язок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками погіршенням стану здоровя працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди. Умови праці і внаслідок яких [PERSON] отримав професійні захворювання ,заподіяли їй моральну шкоду, яка полягає у втраті здоровя працівником, що потягло окремі життєві обмеження, госпіталізацію в медичних установах та необхідність лікування, позбавлення можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань. Ушкодження здоров»я призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов»язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частини 1 і ч. 2 ст. 153 КЗпП України зазначають, що на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частина 1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних плат. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди», з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоров»я потерпілої особи, характеру та тяжкості захворювань, його наслідків, істотності вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності, виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Так як роботодавець не забезпечив працівнику безпечних умов праці і що призвело до ряду професійних захворювань і встановленню 30 % втрати працездатності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ПАТ «Сумське МНВО» 7500 грн. на користь [PERSON] в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди. Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої працівнику професійними захворюваннями у зв»язку з не забезпеченням роботодавцем безпечних умов праці. Так як права [PERSON] порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача ПАТ «Сумське МНВО» 551,20 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial