Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20.08.2014 року звернулася до суду із вказаним позовом, базуючись на тому, що 27 листопада 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем, [PERSON], який зареєстрували у виконкомі Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за актовим записом № 09. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач, матеріально на утримання дітей взагалі не допомагає, участі у їх вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їхніх дітей. Як їй відомо, позивач на сьогоднішній день ніде не працює. Між нею та відповідачем на момент пред'явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання їхніх спільних дітей, а тому була змушена звернутися до суду з вказаними вимогами. В судовому засіданні позивачка дала покази аналогічні наведеними у позовній заяві позов підтримала з підстав, наведених у ній, а також додала, що відповідач ніде не працює, дуже часто зловживає спиртними напоями. Як на тверезу голову так і в стані алкогольного сп'яніння влаштовує сварки та виганяє її з дому, а тому відповідні відносини негативно впливають на їхніх дітей та можуть завдати їм психологічної травми. Також додала, що вона працює офіційно, та сама утримує сім'ю та дітей. Відповідач ніде не працює, і їй приходиться самій забезпечувати дітей, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги не визнав та показав суду, що він за спеціальністю художник та працює неофіційно, багато грошей не заробляє, часто зловживав спиртними напоями, в стані алкогольного сп'яніння чи без такого дбає про своїх дітей та бере участь у їх вихованні, останні два місяці спиртні напої не вживає. У зв'язку з неможливістю платити по 500 грн. щомісяця на утримання кожної дитини окремо, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача показав суду, що відповідач останні два місяці ретельно змінився, за цей період взагалі не зловживав спиртними напоями, бере участь у вихованні та утриманні дітей, а саме, купляє їм одяг, водить до школи, готує їсти. Оскільки позивачка цілими днями проводить на роботі в м. Чернівці, приходить додому пізно, остання не бере участь у вихованні дітей, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні показав суду, що відповідач часто зловживав спиртними напоями, ніде не працює та не раз притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї вчинені як у тверезому стані, так і у стані алкогольного сп'яніння, не раз виганяв позивачку з дому, що негативно впливає на виховання та розвиток їхніх дітей, та може спричинити їм психологічну травму. Лише останні два місяці, з моменту подання позовної заяви до суду, відповідач почав змінюватися в позитивному напрямку, а саме не зловживає спиртними напоями, не влаштовує сварки, частково бере участь у вихованні дітей. За період перебування у шлюбі, відповідач ніде не працював, утримувати сім'ю змушина позивачка, яка офіційно працює в м. Чернівці, а тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. З обставин, наведених у позовній заяві і які, відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що 27 листопада 1999 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований у виконкомі Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 09. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи судом також встановлено, що позивачка працює офіційно, в м. Чернівці. Також судом встановлено, що на даний час відповідач ніде не працює, часто зловживав спиртними напоями та притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї, інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина немає. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів про те, що працює та утримує сім'ю, в тому числі своїх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 того ж Кодексу. Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня 2014року складає 1032 грн. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також наявністю інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 того ж Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.3 ст.184 СК України). За наведених обставин, враховуючи, стан здоров'я відповідача, відсутність інших дітей, непрацездатної, дружини, батьків, дочки, сина, суд прийшов до висновку про можливість з боку останнього надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку, що вимогу позивачки щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця, до досягненням дітьми повноліття, починаючи стягувати з моменту подачі позовної заяви до суду. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з точки розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивачки та неповнолітніх дітей, враховує матеріальне становище сторін та дітей, спроможність відповідача до сплати аліментів, зокрема, реальної можливості сплачувати аліменти щомісяця, не порушуючи права останнього, а також відсутність роботи. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави (ч.3 ст.88 ЦПК України). На підставі ст.ст.84, 91, 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial