Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по виплаті аліментів, неустойки за прострочення сплати аліментів та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [PERSON] та [PERSON] побрались, про що 22.10.1994 року у відділ запису громадянського стану Києво-Святошинського району Київської області в книзі реєстрації актів зроблено запис № 23 та видано свідоцтво про укладення шлюбу. Під час перебування у шлюбі останніх народилася донька [PERSON] [INFO]. Між позивачкою та відповідачем шлюб було розірвано, про що в книзі про реєстрацію актів про розірвання шлюбу зроблено запис 13.07.1999 року за № 278. Донька залишилася з матір'ю. За позовом [PERSON] до [PERSON] про виплату аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] Виконання рішення суду здійснюється в примусовому порядку Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції. Проте відповідач обов'язком щодо виконання рішення суду нехтує, аліменти сплачує не регулярно та не повною мірою. В зв'язку з чим станом на 30.07.2013 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів складає 30 029,15 грн. Розрахунок суми заборгованості підтверджено довідкою-розрахунком ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 09.10.2013 року № 7090,7091. Та обставина, що відповідач частково сплачував аліменти свідчить як про неналежне виконання грошового зобов'язання, так і має значення при визначенні розміру неустойки. Відповідно до доданого до цієї заяви розрахунку неустойка (пеня) за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання становить 12 606,19 грн. Крім того донька позивачки [PERSON] після закінчення середньої школи вступила до вищого навчального закладу «Київський національний торгово-економічний університет» на перший курс денної форми навчання. На цей час їй виповнилось вісімнадцять років. Тому має продовжуватись стягнення аліментів з [PERSON] з усіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] на період навчання але не більше, ніж до досягнення нею 23 років. Строк навчання доньки 4 курси тобто до 2017 року, коли їй виповниться 22 роки. Відвідування денної форми вимагає коштів з урахуванням вартості підручників, комп'ютера, оплати послуг інтернету, проїзду до навчального закладу, а отже є однією з підстав для виникнення у батька аліментного обов'язку. Відповідач здатен надавати матеріальну допомогу, оскільки працює та отримує заробітну плату. У зв'язку з цим позивач вважала можливим стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі - 550,00 грн. Визначення зазначеної суми обґрунтовується тим, що сплата за чотири роки навчання становить відповідно до договору 75 000,00 грн. також для якісного навчання дитині необхідно придбати комп'ютер, який коштує не менше 5 000,00 грн., підручники (кожний з яких коштує в середньому 120,00 грн., а також проїзд з місця проживання до навчального закладу в середньому в місяць 450,00 гривень. Тому позивач просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 30 029,15 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 12 606,19 грн. Стягнути кошти на утримання (аліменти) повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 550,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову і о досягнення дитиною 23 років, з постійним проведенням індексації згідно чинного законодавства України. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задоволити. Представник позивача проти задоволення позову заперечував, та вважав позовні вимоги необґрунтованими. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 22.10.1994 року зареєстрували шлюб у Шпитьківській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис № 23 Під час перебування сторін у шлюбу, у них народилася донька [PERSON] [INFO]. Між позивачкою та відповідачем шлюб було розірвано, про що в книзі про реєстрацію актів про розірвання шлюбу зроблено запис 13.07.1999 року за № 278. Рішенням Киво-Святошинського районного суду Київської області стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], на підставі чого був виданий виконавчий лист № 2-819, згідно якого постановою № 860/5 від 04.11.2005 року державний виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ відкрито виконавче провадження. Згідно довідки розрахунку заборгованості по несплаті аліментів від 12.02.2014 року № 859/12 наданої ВДВС Києво-Святошинського РУЮ заборгованість [PERSON] з урахуванням сплачених в 2013 році 1 640,00 грн. станом на 30.07.2013 становить - 28 740,87 грн. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Враховуючи що розмір аліментів заперечувався відповідачем з посиланням на те що, ним здійснювали поштові перекази для сплати аліменти, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по виплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі 28 740,87 грн. (двадцять вісім тисяч сімсот сорок гривень та вісімдесят сім копійок). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. З аналізу змісту ч.1 ст. 196 СК України вбачається, що для проведення розрахунку розміру пені за не своєчасну сплату аліментів, необхідно мати данні про розмір боргу, час з якого виникла заборгованість, та до якого часу вона існувала, а оскільки аліменти нараховуються та мають сплачуватись щомісячно, то розмір пені має розраховуватись за кожен місяць окремо виходячи з розміру не сплачених аліментів (заборгованості) за конкретний місяць, часу з якого вона виникла та часу її існування у вигляді кількості днів. Відповідно до постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року по те, що оскільки аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, то неустойка пеня від суми несплачених аліментів нараховуються не на загальну суму заборгованості, а базою для її нарахування є сума чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюються за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості. На підтвердження своїх вимог позивачка надала суду розрахунок суми боргу по аліментах відповідача за кожен місяць окремо з жовтня 2005 року по липень 2013 року. Як зазначено в довідці наданої ВДВС Києво-Святошинського РУЮ при нарахуванні заборгованості державним виконавцем враховані довідки про доходи видані СПД [PERSON], а також заборгованість нарахована виходячи із середнього заробітку по Києво-Святошинському район у відповідності до ст. 74 Закону «Про виконавче провадження». Відповідно до вимог ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилось їх стягнення. Суд відмовляє щодо стягнення з відповідача розміру пені по заборгованості, оскільки позивач не надала суду докази того, що відповідач належним чином повідомлявся про наявність у нього заборгованості по сплаті аліментів, а також те, що в розрахунку не визначено час існування заборгованості по кожному місяцю окремо. Оскільки в матеріалах справи відсутні такі дані, що були б підтверджені належними та допустимими доказами, тому не вбачається за можливе проведення такого розрахунку пені по даній сумі заборгованості. Згідно з ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. 16 серпня 2013 року між Київським національним торговельно-економічним університетом та [PERSON] укладено Договір № 6921д/6к2013 про навчання (підготовку) терміном на 3 роки 10 місяців. Загальна вартість освітньої послуги становить 69 360,00 грн. З огляду на вищевикладене, враховуючи матеріальний стан відповідача та стан його здоров'я, наявність інших дітей які знаходяться на його утриманні, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити частково позов в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, оскільки обов'язок по утриманні дитини яка продовжує навчання покладається рівномірно на обох батьків, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 02.01.2014 року по досягнення нею 23-х річного віку. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 187, 194, 195, 196, 199, 200 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: partial