Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

В січні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO], який в цей час є студентом, у зв'язку з чим потребує додаткового фінансування, оскільки самостійні доходи не дають можливості мати фінансову самостійність. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 части. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина на термін його навчання, однак просив зменшити розмір до 1/8 частини, оскільки він має на утриманні малолітню доньку, на яку з нього утримуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку також з нього утримуються аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини. Також він має споживчий кредит і немає можливості сплачувати аліменти на дорослого сина в такому розмірі. Третя особа у судове засідання не з'явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Допитавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано у встановленому законом порядку. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач, що підтверджується матеріалами справи. Згідно довідки, яка наявна у справі, [PERSON], [INFO], являється студентом денного відділення Політехнічного коледжу Державного вищого навчального закладу "Криворізький національний університет", термін навчання - до 30.06.2015 року (договір № 002 від 09.08.2013 року), проживає з матір'ю, знаходиться в основному на її утриманні. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом прийнято до уваги, що у відповідача маються аліменті зобов'язання на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку та 1/6 частина на утримання дружини до виповнення дитиною трирічного віку. Встановлюючи правовідносини між сторонами суд приходить до висновку, що встановлені обставини не виключають обов'язку відповідача щодо допомоги на повнолітню дитину. Однак з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про доцільність зменшення частки від заробітку (аліментів) до 1/6 частини. Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, що передбачає свободу в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що можуть бути частково задоволені.

Outcome: partial