Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові вказав, що відповідно до укладеного договору № DNH4TP13640099 від 05.04.2006 року [PERSON] - 05.04.2006 року отримала кредит у розмірі 2800,00 гри. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 23.05.2014 року має заборгованість 30358,16 грн., яка складається з наступного: 5236,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 23199,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1421.82 грн. - штраф (процентна складова). У звязку із наведеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник Позивача у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала свої позовні вимоги просить суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Раніше у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, надала суду письмову заяву, у якій просить застосувати позовну давність та у позові відмовити. Крім того, зазначала, що вказаний кредит не підписувала, кредитними коштами не користувалася, товар не придбавала, оскільки в цей період часу загубила свій паспорт, який пізніше їй було повернуто (підкинуто). Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 05 квітня 2006 року між [PERSON] (після одруження змінила прізвище на [PERSON]) та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] «ПриватБанк» було укладено договір № DNH4TP13640099, який складається з заяви позичальника [PERSON], та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Відповідно до тексту заяви № DNH4TP13640099 відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до зазначеної заяви відповідачка отримала від банку строковий кредит у сумі 2\~800 гривень на строк 24 місяці по 07.04.2008 р. включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 150,04 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до пункту 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожних день прострочки платежу. Відповідно до пункту 5.3 зазначених Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаних сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яка за розрахунком позивача станом на 23.05.2014 року становить - 30358.16 грн. і складається з наступного: 5236,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 23199,85 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1421,82 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Доводи позивачки щодо фактичного не отримання вказаного кредиту, у звязку з тим, що нею було загублено паспорт, свого підтвердження не знайшли. Так, Банком було проведено перевірку вказаного факту, про що складено висновок від 09.12.2014 року, згідно якого [PERSON] договір № DNH4TP13640099 клієнта [PERSON] визнано дійсним та таким, що укладався саме нею. Інших достовірних доказів, вказаних відповідачем обставин, суду не надано, будь-яких клопотання (про призначення почеркознавчої експертизи та ін.) відповідачем не заявлялося. Таким чином, судом встановлено, що вказаний [PERSON] договір було укладено з Відповідачкою [PERSON] Разом з тим, стосовно вимоги про стягнення з відповідачки пені по кредиту та відсотках суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Укладений між Банком та відповідачем [PERSON] договір є договором про надання споживчого кредиту, а отже на правовідносини сторін, які виникли на підставі цього договору поширюється дія Закону України Про захист прав споживачів. Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України Про захист прав споживачів кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені по кредиту підлягає стягненню в межах річного строку позовної давності. Оскільки позивачем заявлено вимогу та здійснено розрахунок пені лише станом на 01.10.2014 року, то стягненню підлягає пеня за період з 01.10.2013 р. по 01.10.2014 р. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості сума пені, яку відповідач зобовязаний сплатити за період з 01.10.2013 р. по 01.10.2014 року складає 2866,98 грн. У звязку з чим, зменшується сума штрафу (процентна складова), яка обчислюється 5% від суми заборгованості, відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Враховуючи викладене, стягненню підлягає сума заборгованості у розмірі 9008,62 грн., яка складається з наступного: заборгованість по процентам за користування кредитом 5236,49 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 2866,98 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 405,15 грн. При цьому, суд вважає, що заява відповідачки про застосування до вимог позивача позовної давності є необґрунтованою з таких підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому, відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з наданої позивачем виписки з 05.04.2006 р. по 01.10.2014 р. по рахунку № 29094500055572 [PERSON], відповідачкою у період з 30.03.2010 р. по 29.03.2013 р. здійснювалися платежі на часткове погашення заборгованості за кредитним договором № DNH4TP13640099 від 05.04.2006 р., тобто вчинялися дії, які свідчили про визнання відповідачкою свого боргу перед позивачем, а отже перебіг позовної давності щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами за кредитом переривався і останній раз його перебіг почався заново з 30.03.2013 року і до дня звернення позивача з позовом до суду (23.06.2014 р.) не сплив. Враховуючи викладене, та оскільки [PERSON], не сплатила заборгованість за кредитним договором, укладеним 05.04.2006 року, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ "Приватбанк" підлягаючими частковому задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат. 1)

Outcome: partial