Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]; зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу від 03.10.1998 року. Відповідач є сином [PERSON], до 2004 року відповідач мешкав разом з позивачкою у спірній квартирі, проте з березня 2004 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] не мешкає, що підтверджується відповідним актом ККП «КК «Західна», з огляду на що позивачка вимушена звернутись до суду із даним позовом про визнання відповідача таким, що втратила право користування вказаною квартирою у судовому порядку. В судове засідання позивачка не з'явилась - надала суду заву про розгляд справи в її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився - направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що на теперішній час він постійно мешкає у [ADDRESS]. З огляду на викладене [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу № 140 від 03.10.1998 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У наведеній квартирі зареєстрований відповідач у справі, який є сином позивачки. За адресою своєї реєстрації, як вказує [PERSON] у своїй позовній заяві, [PERSON] не проживає з 2004 року, особистих речей відповідача за місцем його реєстрації немає, комунальні послуги відповідач не сплачує. На теперішній час відповідач постійно мешкає у [ADDRESS]. Наведені факти не підлягають додатковому доказуванню, згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 71,163 Житлового Кодексу України (далі за текстом ЖК України) у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається право користування житловим приміщенням протягом 6 місяців. Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. У даному випадку факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом ККП «К «Західна» від 27.01.2014 року № 822, відповідно до якого [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації - у квартирі [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON] підтверджують сусіди, підписи яких містяться у наведеному акті. З огляду на викладене, проаналізувавши надані позивачем докази у їх сукупності, конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку, що факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] знайшов своє підтвердження в ході розгляду даної справи та не заперечується самим відповідачем, з огляду на наведене позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаної квартирою підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про зняття відповідача з реєстрації за вказаною вище адресою, суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають. При цьому суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України особа кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод та інтересів та має право на захист таких прав. При цьому ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. Проаналізувавши норми діючого законодавства та конкретні обставини даної справи суд вважає, що позовні вимоги про зняття [PERSON] із реєстрації у квартирі [ADDRESS] не підлягають задоволенню, оскільки у даному конкретному випадку між сторонами відсутній спір про право - зняття з реєстрації відповідача за вказаною адресою може бути здійснено в порядку виконання рішення суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої увалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду із даним позовом у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial