Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач ПАТ «Фідобанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/6212/3/13614 від 15.04.2008 року, яка складає 75 541 дол. США 82 цента, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.04.2014 року еквівалентно 838 967 грн. 45 коп., судові витрати покласти на відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що 15.04.2008 року між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/6212/3/13614. Кредитним договором визначено, що позивач відкриває відповідачу не відновлювальну кредитну лінію у сумі 60 000 доларів США 00 центів зі строком користування кредитними коштами до 14.04.2018 року, із сплатою 14,5 % річних. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.11.2011 року встановлено, що позивач належним чином, в повному обсязі, виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а відповідач припинив виконання зобов'язань по даному кредитному договору. 15.04.2008 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки № 014/6212/3/13614/1, згідно якого поручитель [PERSON] поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Таким чином заборгованість солідарних боржників перед позивачем за кредитним договором станом на 02.04.2014 року становить 75 541 дол. США 82 цента, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 838 967 грн. 45 коп. В зв'язку з тим, що відповідачі не виконують свої зобов'язання за кредитним договором позивач звертається до суду з даним позовом за захистом свого особистого майнового права та інтересу. В судове засідання представник позивача Спірін С.С., не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надіслали. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених відповідачів та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» (який в подальшому перейменований на ПАТ «Фідобанк», ПАТ «Фідокомабанк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», що підтверджується витягом із статуту) з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони укладено договір № 014/6212/3/13614, за яким банк відкриває [PERSON] невідновлювану кредитну лінію у сумі 60 000 доларів США 00 центів зі сплатою 14,5 % річних. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Також, 15 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» (який в подальшому перейменований на ПАТ «Фідобанк», ПАТ «Фідокомабанк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», що підтверджується витягом із статуту) з однієї сторони та [PERSON] (як боржником), [PERSON] (як поручителем) з іншої було укладено договір поруки № 014/6212/3/13614/1, у якому зазначено, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обов'язків як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник. При укладені договору сторони керувались ст. 553 ЦК України, відповідно до якої за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зміст кредитного договору, укладеного між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] та зміст договору поруки, укладеного між ПАТ «Фідобанк» та [PERSON] і [PERSON] не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно з п. 5.2. кредитного договору, позичальник зобов'язується здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора: погашення траншів кредиту згідно з Графіком платежів та остаточне погашення отриманого кредиту до 14.04.2018 року на рахунок, зазначений в п. 4.1 цього Договору; щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, згідно з графіком платежів та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок [NUMBER] в ВАТ «Ерсте Банк». Згідно п. 9.1. кредитного договору, за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Також за користування чужими грошовими коштами боржник, в силу ст..536 ЦК України, зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 9.1. кредитного договору, підписаного [PERSON], за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до п. 1.2. договору поруки від 15.04.2008 року, поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань, що випливають з укладеного між кредитором та позичальником кредитного договору від 15.04.2008 року та всіх додаткових угод, що були укладені до нього, в тому числі, але не виключно зобов'язань щодо повернення у встановлений кредитним договором строк суми кредиту, спати в порядку та строки, визначені кредитним договором, процентів за користування кредитом та/або комісій, можливої неустойки (пені, штрафів), а також зобов'язань щодо відшкодування позичальником витрат кредитора, пов'язаних із відшкодуванням позичальником витрат кредитора, пов'язаних із пред'явленням вимог і отриманням виконання за кредитним договором, та збитків кредитора, завданих порушенням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Згідно п. 4.1. договору поруки, у разі порушення поручителем вимог п.п. 3.1.1. договору, поручитель зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в цей період, від суми невиконаного забезпеченого порукою зобов'язання за кожен день прострочення. Згідно п. 6.5. кредитного договору, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості за кредитом або стягнути таку заборгованість, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції у випадку порушення відповідачем строків проведення чергового платежу у відповідності з п. 5.2. кредитного договору. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також згідно ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань. Встановлено, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] та [PERSON] своїх зобов'язань перед банком кредитор звернувся до суду за захистом своїх прав. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.11.2011 року позов ПАТ «Ерсте Банк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації задоволено. В тому числі, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Ерсте Банк» в сумі 84833,56 доларів США за кредитним договором №014/6212/3/13614 від 15.04.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 91,4 кв. м, житловою площею 64,7 кв. м, який належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Також, як вбачається із копії даного рішення, для забезпечення виконання зобов'язань відповідача по кредитному договору, 05.04.2008 року між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір іпотеки №014/6212/3/13614. Рішення набрало законної сили. 07.08.2013 року [PERSON] та [PERSON] рекомендованим листом було направлено лист-вимогу про дострокове погашення виконання зобов'язання по кредитному договору в тридцяти денний строк та попередження про те, що в разі невиконання вимоги позивач розпочне процедуру примусового стягнення заборгованості у передбаченому законом порядку. Згідно поштової відмітки, відповідач [PERSON] лист - вимогу отримав 05.09.2013 року, проте вимога банку виконана не була. Як вбачається з наданих документів, рішення суду на даний час виконано лише в частині стягнення судових витрат, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та виселення відповідачів із житлового будинку. Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на даний час не виконано. Позивачем надано детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, який не викликає сумнівів. Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Фідобанк», сума простроченої заборгованості солідарних боржників [PERSON], [PERSON] станом на 02.04.2014 року становить 75541 доларів США 82 центи, що за офіційним курсом НБУ станом на 02.04.2014 року еквівалентно 838967 грн. 45 коп., що підтверджується письмовими доказами. Згідно ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», пунктами 1.5, 1.1, 2.2, 2.3, 5.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 275 від 17.07.2001 року, передбачено, що валютні операції проводяться на підставі відповідної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України на право здійснення валютних операцій. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Положення щодо обов'язкового вираження зобов'язань в грошовій одиниці України (гривні) також передбачені статтею 524 Цивільного кодексу України. В матеріалах позовної заяви міститься копія баківської ліцензії №4 від 13.07.2013 року, виданої ПАТ «Фідобанк» ( ПУАТ «Фідобанк») та копія Генеральної ліцензії №4-3 від 28.10.2013 року, виданої ПАТ «Фідобанк» на право здійснення валютних операцій. Таким чином, позивач мав право здійснювати операції з іноземною валютою, у тому числі операції з надання кредитів в іноземній валюті на підставі отриманої від Національного банку банківської ліцензії та дозволу на здійснення валютних операцій, а тому вираження в іноземній валюті грошового зобов'язання за Кредитним договором відповідає вимогам законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. При цьому суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Оскільки рішенням Крюківського районного суду Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.11.2011 року, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки, позичальник є іпотекодавцем, задоволенню підлягають лише вимоги про стягнення суми боргу з поручителя [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Outcome: partial