Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №1872/14 про надання останній кредиту в сумі 15 336 гривень 00 копійок на 24 місяці до 06 серпня 2016 року, відповідно до умов якого позивач передав відповідачці грошові кошти зі сплатою за користування кредитом відсотків згідно умов договору, а відповідач [PERSON] зобовязалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно в період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Позивач зазначає, що відповідач повинна була повернути 15 336 гривень 00 копійок в якості отриманого кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п.4.1 кредитного договору із розрахунку 2,30% на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 1 340 гривень 71 копійка. Відповідачкою [PERSON] несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобовязання, у звязку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 25 серпня 2015 року складає по кредиту 13 074 гривні 14 копійок та по нарахованих відсотках за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів 14 515 гривень 63 копійки, а всього - в сумі 27 589 гривень 77 копійок. Виконання зобовязань відповідача за кредитним договором забезпечувалось згідно укладеного 07 серпня 2014 року за № 1872/14 договору поруки, солідарною порукою фізичної особи відповідача [PERSON], відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобовязаннях позичальника за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, що свідчить про те, що відповідач [PERSON] зобовязалася перед позивачем відповідати солідарно з відповідачкою [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором №1872/14 від 07 серпня 2014 року. Відповідачка [PERSON] не виконала взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, внаслідок чого позивачем направлялися відповідачам письмові претензії про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором, у відповідь на які кредит не було сплачено, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом до відповідачів, як солідарних боржників, про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором та відсотків. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.62), в судове засідання 25 грудня 2015 року не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.74), за якою прохав розглядати справу у відсутність їх представника, а позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав їх задовольнити, а в разі неявки відповідачів не заперечував проти розгляду справу в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином через свого представника (а.с.73), в судове засідання 25 грудня 2015 року не зявилася, а згідно поданої заяви від імені її представника [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 26 червня 2013 року (а.с.40-41) просили здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності (а.с.59). Представник відповідача [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні 03 листопада 2015 року, а також згідно поданої письмової заяви (а.с.59) позовні вимоги визнав частково лише в частині основної заборгованості та первинних процентів за користування кредитом. Вважає що проценти, які на думку банку передбачені за порушення зобовязання є нічим іншим, як штрафними санкціями по змісту договору. Тому, на підставі ст. 213 ЦК України просив тлумачити їх як відповідальність за порушення основного зобовязання, тобто як неустойку, а не як проценти за користування кредитом. На підставі ст. 551 ЦК України просив також зменшити розмір неустойки у звязку з перевищенням її по відношенню до суми збитків з урахуванням скрутного матеріального становища відповідачки [PERSON] (безробіття, інвалідність). (а.с.42-43). Відповідач [PERSON], яка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем свого проживання смт Солоне, вул. Строменко, буд. 4 (а.с.24 зворот), звідки повістка про виклик її до суду повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.67-69), в судове засідання 25 грудня 2015 року не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. До висновку про належне повідомлення відповідача [PERSON] про час та місце розгляду справи суд приходить, виходячи з наступного. Судові повістки-виклики в судове засідання на ім'я відповідача [PERSON] направлялись судом за місцем реєстрації її місця проживання, які повернулись до суду як з відміткою про вручення відповідачці (а.с.36,58), так і без вручення за закінченням терміну зберігання. Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності\~- повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата\~або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи\~закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем [PERSON] судові повістки, направлені судом на її ім'я за адресою, за якою зареєстровано її місце проживання, про виклик її до суду на судові засідання 03 листопада та 01 грудня 2015 року, були нею одержані, а на судове засідання 25 грудня 2015 року - не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, то суд вважає відповідача такою, що була належним чином повідомлена по час та місце судового розгляду та обізнана про розгляд справи в суді. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів з ухваленням рішення по суті спору. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідачки [PERSON], дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до\~\~положень ст.ст.10,\~11,60 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~ Відповідно до ст.\~610, ст.\~611 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно\~ст. 550 ЦК України\~виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним\~\~виконанням зобов'язання. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до\~ст. 628 ЦК України\~становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до\~ст.629 цього Кодексу\~є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 07 серпня 2014 року було укладено кредитний договір №1872/14 (а.с.6-7) про надання останній кредиту в сумі 15 336 гривень 00 копійок терміном на 24 місяці зі сплатою в день отримання грошових коштів процентів в розмірі 21,76 % від суми кредиту, що становить 3 336 гривень 00 копійок, а також зі сплатою процентів, які передбачені п.4.1 цього договору з розрахунку 2,3% на залишок заборгованості за кредитом зі строком повернення кредиту до 06 серпня 2016 року. При цьому в п. 4.1 зазначено, що тип процентної ставки є фіксованим. Пунктом 3.1. кредитного договору передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць. Відповідно до умов договору, позивач передав відповідачці грошові кошти у сумі 15 336 гривень 00 копійок згідно видаткового касового ордеру №4238 від 07 серпня 2014 року (а.с.9), а відповідач [PERSON] зобовязалася здійснювати погашення кредиту та відсотків за користування ним в строки та розмірі, обумовлені кредитним договором та графіком, шляхом внесення щомісячно готівки на імя позивача, починаючи з вересня 2014 року та зобовязалася погасити кредит не пізніше 06 серпня 2016 року. Вказане свідчить про те, що договір між сторонами укладено відповідно до вимог ст.ст. 638, 639, 1054-1056-1 ЦК України. Оскільки відповідач [PERSON] порушила строки сплати кредиту та відсотків більш ніж на 30 календарних днів, то позивач здійснив розрахунок суми позову у відповідності до умов кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с.5). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, а у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виконання зобовязань позичальника перед кредитором за кредитним договором забезпечується договором поруки, який було укладено з [PERSON] 07 серпня 2014 року (а.с.8), відповідно до умов якого поручитель відповідає по зобовязаннях за кредитним договором перед кредитором у тому ж обсязі і на тих же умовах, що і боржник, що свідчить про те, що відповідачі зобовязалися перед позивачем відповідати солідарно у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором №1872/14 від 07 серпня 2014 року. Оскільки судом було встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору щодо повного повернення отриманого кредиту, оскільки відповідно до розрахунку позивача лише частково його погасила, що не заперечував в судовому засіданні і представник відповідачки, то суд вважає що вимоги про солідарне стягнення з відповідачів залишку по кредиту в розмірі 13\~074 гривні 14 копійок підлягають задоволенню, а представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні 03 листопада 2015 року та відповідно до поданої заяви визнав в цій частині позовні вимоги (а.с.59). Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що при порушені позичальником строків сплати кредиту, вказаних в п.4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів, то з 16 дня кредитодавець нараховує плату із розрахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Судом було встановлено, що відповідачка [PERSON] отримала кредит у сумі 15\~336 гривень 00 копійок, але в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобовязання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, у звязку з чим позивачем їй та її поручителю 28 травня 2015 року (а.с.10-12) направлялися вимоги про погашення заборгованості за кредитом, але і після цього відповідачами не були виконані умови зобовязання, що свідчить про істотне порушення ними в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди. Відповідач [PERSON] на виконання умов договору здійснила платежі на погашення кредиту в сумі 2\~261 гривня 86 копійок та фактично сплатила відсотки за користування кредитом на суму 2\~330 гривень 14 копійок (а.с.5), а з серпня 2015 року припинила виконувати зобовязання за договором. Надані представником відповідачки до матеріалів справи копії квитанції до прибуткового касового ордера (а.с.44-46) не можуть бути прийняті судом в якості доказів погашення як заборгованості за укладеним кредитним договором від 07 серпня 2014 року так і процентів за користування кредитом, оскільки вони не містять в собі посилань щодо погашення заборгованості саме за цим договором, а деякі квитанції свідчать про сплату грошових коштів на користь КС «Союз-Дніпро» до моменту укладення спірного кредитного договору. На підставі умов п. 4.4 кредитного договору позивачем за його розрахунком були нараховані проценти за своєчасне повернення кредиту в сумі 1\~340 гривень 71 копійка, а також проценти, нараховані при простроченні платежів в сумі 15\~505 гривень 06 копійок. Від загальної суми нарахованих процентів позивачем було відраховано фактично сплачені відповідачкою [PERSON] проценти за користування кредитом в розмірі 2\~330 гривень 14 копійок, а тому розмір процентів, які позивач просить стягнути з відповідачів складає 14\~515 гривень 63 копійки. Представник відповідачки [PERSON] відповідно до поданої заяви (а.с.59) просить суд тлумачити нараховані позивачем проценти як штрафні санкції та на підставі ст. 551 ЦК України зменшити їх розмір з урахуванням того, що відповідачка є безробітною та інвалідом 3 групи. Судом встановлено, що відповідно до п.4.1 кредитного договору щомісячна процентна ставка визначена на рівні 2,3% на залишок заборгованості за кредитом яка є фіксованою, а відповідно до п. 4.4 спірного договору, проценти нараховуються при порушені позичальником строків сплати кредиту, вказаних в п.4.2 договору більше ніж на 15 календарних днів та розраховуються з 16 дня із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожний календарний день прострочення. Частиною 3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, нараховані позивачем проценти відповідно до п.4.4 договору не є процентами за користування грошовими коштами, оскільки тип процентної ставки, передбачений п. 4.1 цього договору є фіксованим та згідно ст. 1056-1 ЦК України не може бути змінений протягом усього строку кредитного договору. В той же час згідно\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до копії висновку Кіровської МСЕК [PERSON] має третю групу інвалідності на строк до 01 квітня 2016 року (а.с.43), а ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. На підставі зазначеного, суд вважає, що існують правові підстави для зменшення судом розміру нарахованої позивачем неустойки до 13\~000 гривень з урахуванням стану здоровя відповідачки [PERSON] З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що існують правові підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 25 серпня 2015 року в розмірі 13\~074 гривні 14 копійок та відсотків за несвоєчасність виконання зобовязання за договором в сумі 13 000 гривень 00 копійок, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Крім того, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути у звязку з частковим задоволенням позову в рівних частках витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial