Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, вказавши, що 17.04.2013 р. о 12:00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода з участю належного їй автомобіля «Hundai Sonata», д/н [NUMBER], який стояв біля бордюру, та автомобіля «Hyndai I20», д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON] Внаслідок ДТП [PERSON] постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.05.2013 року притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Цивільна відповідальність [PERSON] згідно із страховим полюсом №003470 була застрахована у ПАТ «Український страховий дім». Внаслідок ДТП позивачці було завдано матеріальної шкоди у розмірі 7251,18 грн. та моральної шкоди, яку остання оцінює у 3000 грн., яку ані ПАТ «Український страховий дім», ані [PERSON]В їй не відшкодували. У зв'язку з цим позивачка просить у судовому порядку стягнути з ПАТ «Український страховий дім» встановлену вартість відновлюваного ремонту автомобіля у розмірі 6741,18 грн., з [PERSON] - 510 грн. розміру франшизи та 3000 моральної шкоди, а також понесені нею судові витрати. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача ПАТ «Український страховий дім» у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечував, посилавшись на те, що при розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля, належного позивачці було включено ПДВ, який може бути стягнуто лише за умови документального підтвердження проведення ремонту транспортного засобу платником ПДВ, тож вартість відновлювального ремонту за вказаним позовом має бути зменшена на 20% і складати 5290,94 грн., крім цього виплата страхового відшкодування буде здійснена після отримання ПАТ «Український страховий дім» всіх необхідних документів, як мають відношення до даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позов не визнала, зазначивши, що франшизу вона сплатила й вважає, що шкоди позивачці вона не спричинила. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до довідки №9186546 17.04.2013 р. о 12:00 год. сталася дорожньо-транспортна пригода з участю належного [PERSON] автомобіля «Hundai Sonata», д/н [NUMBER], та автомобіля «Hyndai I20», д/н [NUMBER], яким керувала [PERSON] Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14.05.2013 року [PERSON] була визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та притягнута до адміністративної відповідальності. Згідно із полісом №АС/003970 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії від 12.02.2013 року до 11.02.1014 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПАТ «Український страховий дім». Згідно із звіту №3339 від 18.06.2013 р. про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Hundai Sonata», д/н [NUMBER], розмір збитку складає 7251,18 грн., в т.ч. ПДВ. Згідно із чеком №21052012160212 від 21.05.2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] 800 грн. Факт несплати вартості матеріального збитку у вигляді відновлювального ремонту транспортного засобу «Hundai Sonata», д/н [NUMBER], належного позивачці, сторонами визнається, а тому відповідно до ст.61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як вбачається із матеріалів справи 18.04.2013 року [PERSON] було надано ПАТ «Український страховий дім» повідомлення про ДТП, а 14.05.2013 року [PERSON] було подано до ПАТ «Український страховий дім» заяву про виплату страхового відшкодування. Посилання ПАТ «Український страховий дім» на ч. 4 ст. 25 Закону України «Про страхування», в якій зазначено, що у разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку, суд оцінює критично, оскільки відповідачем - страховою компанією не доведено необхідність таких запитів, а також їх здійснення з боку ПАТ «Український страховий дім». Таким чином, дії ПАТ «Український страховий дім» у відмові виплати страхового відшкодування позивачці є неправомірними та такими, що порушують її права. Разом з тим, суд не може погодитися з доводами позивачки про стягнення вартості відновлюваного ремонту в розмірі 6741,18 грн., тому що позивачкою не надано доказів, що відновлювальний ремонт її автомобіля вже здійснено та саме платником ПДВ. Тому суд виходить із вартості відновлюваного ремонту автомобіля [PERSON], яка зазначена у наданому позивачкою звіті №3339, у розмірі 7251,18 грн., який включає ПДВ, за відрахуванням 20% ПДВ та 510 грн. франшизи, і стягує з ПАТ «Український страховий дім» на користь позивачки 5290,94 грн. без урахування ПДВ, тому що фактичне здійснення ремонту автомобіля ще не зроблено та невідомо, чи буде надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також без урахування страхування франшизи в розмірі 510 грн. Стовно вимог позивачки про стягнення з [PERSON] на її користь моральної шкоди у розмірі 3000 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та стресі, який вона пережила під час дорожньо-транспортної пригоди, моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з пошкодженням її автомобіля. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 1500 гривень. З урахуванням сплати [PERSON] на користь позивачки 800 грн., з яких 510 грн. - це розмір франшизи, суд, враховуючи додатково сплачені відповідачкою 290 грн., остаточно призначає до стягнення з [PERSON] на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 1210 грн. Як зазначено у ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позовні вимоги задовольняються судом у відношенні до відповідача ПАТ «Український страховий дім» у розмірі 78,5 % від первісно заявлених, а відносно відповідача [PERSON] - 34,5 %, то й судові витрати стягуються пропорційно цьому, а саме: з відповідача ПАТ «Український страховий дім» у розмірі 118,50 грн., з відповідача [PERSON] - 27,07 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial