Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

вквітні 2020 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 26.07.2007 року відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим нею підписана заява б/н від 26.07.2007 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4000,00 грн.. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду та підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Таріфами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дала згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Таким чином, Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімальної обов`язковий платежу. Позивач, в порушення умов договору, не виконувала належним чином зобов`язання та не здійснювала погашення кредиту та процентів за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом 31.03.2020 року має заборгованість 12556,84 грн., яка складається з наступного: 5095.14 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 00,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту; 5095,14 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 1831,32 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 4556,24 грн. - нарахована пеня, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 574,14 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 26 липня 2007 року відповідач [PERSON] надала Банку Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку про надання кредитного ліміту, та отримала кредит 500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 4000,00 гривень. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Привалами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить її підпис у заяві. Пунктом 8.6 Умов та Правил передбачено, що у разі порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, перевитратам платіжного ліміту, а також сплаті комісії, крім того при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме: в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором станом на 31.03.2020 року відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість в розмірі 12556,84 грн., яка складається з 5095.14 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1831,32 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 4556,24 грн. - нарахована пеня, а також штрафи 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 574,14 грн. - штраф (процентна складова). За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише штрафи та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення пені. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 8014,46 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5095,14 гривень, заборгованості за процентами в розмірі 1831,32 гривень, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 гривень, штраф (процентна складова) у розмірі 574,14 гривень. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1341,61 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial