Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON]\~предявила у\~суд даний\~позов і\~просить визначити\~їй додатковий\~строк два\~місяці для\~подання заяви\~до нотаріуса\~про прийняття\~спадщини після\~смерті тітки\~[PERSON],\~померлої 15\~серпня 2015\~року,\~посилаючись на\~те,\~що встановлений\~законодавством шестимісячний\~строк прийняття\~спадщини за\~законом з\~часу смерті\~спадкодавця пропустила,\~оскільки тривалий\~час хворіла,\~що є поважною причиною і підставою для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.\~ У суді представник позивача позов підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Представник Корсунь-Шевченківської\~міської ради у суд не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, проти задоволення позову не заперечують, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що 15 серпня 2015 року у м.Корсуні-Шевченківському померла\~ [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-СР №265490, виданим 15 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області (а.с.5). [PERSON] здійснювала догляд та поховала свою тітку [PERSON], що підтверджується довідкою виданою 18.06.2018 року КП «ВЖ РЕУ» (а.с.20). Померла заповіт не залишила. [PERSON] є племінницею [PERSON], родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження [PERSON] та її брата [PERSON], який є батьком позивача, свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу обом присвоєно прізвище «Ковтун», свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу обом присвоєні прізвища «Пшоно». Батько позивача [PERSON] помер 11.02.2010 року (а.с.11). Після смерті [PERSON] за законом відкрилася спадщина, яка складається із квартири №15 по вул.С.Білоущенка в м.Корсунь-Шевченківський Черкаської області (а.с.14-15). Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, тобто м.Корсунь-Шевченківський Черкаської області. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. 15\~травня 2018\~року позивачем було подано до приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] заяву про прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON].. Постановою приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] від 15 травня 2018 року позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлої тітки [PERSON] у звязку з пропущенням строків для прийняття спадщини, визначених законом (а.с.15). Згідно довідки приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] від 15 травня 2018 року за вих. №305/02-31 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Із заявами про прийняття спадщини, крім позивача, ніхто не звертався (а.с.16). Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Позивач заяву в нотаріальну контору для прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не подала по причині того, що в період з 17.08.2015 року по 17.02.2016 року перебувала на лікуванні в Корсунь-Шевченківській ЦРЛ з приводу закритого перелому правої ноги, що підтверджується довідкою Корсунь-Шевченківської ЦРЛ від 18.06.2018 року №104 та записами у медичній картці (а.с.12-14). Після отриманої травми позивач не могла самостійно пересуватися, тому подала заяву до нотаріуса лише у травні 2018 року. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Судом встановлено, що 15.08.2015 року померла [PERSON], позивач не проживала разом з померлою і тому повинна була протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини. Померла заповіт не залишила, позивач є її племінницею, інші спадкоємці відсутні. [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу [PERSON] зі спливом шестимісячного терміну, тому нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви позивача про прийняття спадщини. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, крім позивача із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Поважність пропуску шестимісячного терміну позивач обґрунтовує тим, що тривалий час перебувала на лікуванні та не могла самостійно пересуватися. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. З наданих доказів вбачається, що у позивача [PERSON] дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини суд визнав поважними. Таким чином, суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини і є всі підстави задовольнити позов, визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є один місяць, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову, відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач\~ не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а\~ тому\~ суд\~ розглянув\~ цивільну\~ справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Outcome: partial