Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач по справі мешкає за адресою: [ADDRESS], та є споживачем послуг які надає Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство. Між позивачем та боржником на підставі відкритого особового рахунку встановлені фактичні зобовязання з приводу надання житлово-комунальних послуг та їх оплати. Відповідач не відмовлявся від споживання послуг у встановленому порядку, але не виконує зобовязання з оплати. Згідно оборотної відомості даного рахунку загальна сума заборгованості складає 17107,63 грн. Скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача на адресу Першотравенського МЖКП не надходило. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь Першотравенського міського житлово-комунального підприємства: 11520,58 грн. - борг за опалення; 5159,78 грн. - борг за централізоване водопостачання та водовідведення; 427,27 грн. заборгованість за вивіз ТПВ, а всього тягнути 17107,63 грн. заборгованості за спожиту комунальні послуги. Крім того позивач прохає суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі в повному обсязі. 08 грудня 2015 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про захист прав споживачів, в якій посилається на те, що звертався до всіх інстанцій стосовно відсутності тепла в квартирі [ADDRESS], тобто в квартирі де мешкав він разом із своєю родиною. А саме 29.10.2009р. заява до Комунальщик-1, 21.12.2009р. заява до Першотравенського МЖКП, 22.12.2009р. заява до міського голови, 22.02.2010р. заява до Першотравенського МЖКП, 12.08.2011р. заява до Комунальник-1. У звязку з відсутністю належного теплопостачання, спочатку родина, а потів і він у вересні 2010 року були вимушені переїхати до іншого місця проживання. Інші «послуги», крім теплопостачання розраховані позивачем за завищеними тарифами, і враховуючи відсутність з вересня 2010 року його та його сімї за вказаною позивачем адресою, нараховані незаконно, а дії ЖКП в цій частині є незаконними. Просить визнати дії Першотравенського міського житлово-комунального підприємства по наданню комунальних послуг протиправними та визнати нараховану заборгованість за комунальні послуги незаконною, витрати по розгляду справи покласти на Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство.26 січня 2016 року [PERSON] надав суду заяву в якій при вирішенні позовних вимог Першотравенського МЖКП до нього про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг прохав суд застосувати строки позовної давності. У ході судового розглядупредставник позивача [PERSON] позовні вимоги Першотравенського міського житлово-комунального підприємства підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, позовні вимоги відповідача про захист прав споживачів не визнав, прохав суд в їх задоволенні відмовити. При цьому представник позивача посилався на те, що відповідач не довів суду, що звертався до інстанцій стосовно тепла в квартирі починаючи з 2007 року так як всі заяви датуються кінцем 2009 року початком 2010 року, і на які він отримав відповіді, про те що теплопостачання до будинку надається в повному обсязі і відповідає температурному режиму, крім того йому було рекомендовано замінити стояки та прилади опалення в квартирі.Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство надає послуги з централізованого теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивозу твердих побутових відходів. Плата за послуги, які вони надають, розраховується на основі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Першотравенської міської ради в установленому законом порядку. У судове засідання 20 лютого 2017 року представник Першотравенського міького житлово-комунального підприємства не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені ПМЖКП вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] про захист прав споживачів прохав суд відмовити. Відповідач [PERSON]Ф.в ході судового розгляду справи позовні вимоги Першотравенського міського житлово-комунального підприємства не визнав, свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що з 2007 року звертався до всіх інстанцій стосовно відсутності тепла в його квартирі, але нічого не добився, у звязку з чим спочатку родина, а потів і він у вересні 2010 року були вимушені переїхати до іншого місця проживання. Надав суду акт та довідку, згідно яких він з вересня 2010 року проживає без реєстрації [ADDRESS], вм.Тернівка, Дніпропетровської області. З зазначених підстав вінпослугами які надає Першотравенське міське житлово-комунальне підприємство не користувався. Просив застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову Першотравенському міському житлово-комунальному підприємству. Крім того [PERSON] пояснив суду, що він досить часто навідується до м.Першотравенська у своїх справах, а тому в цей час він приходить у квартиру, де в нього в холодильнику зберігаються продукти харчування В квартирі він відпочиває, пє чай, приймає їжу, але постійно в квартирі не проживає. У судове засідання 20 лютого 2017 року [PERSON] не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та задовольнити його позовні вимоги про захист прав споживачів, в задоволенні позову Першотравенського МЖКП відмовити. У судовому засідання допитана в якості свідка директор ПП «Комунальщик-1» [PERSON] пояснила, що ПП «Комунальщик-1» надає комунальні послугиза адресою вул.Чайковського, буд.2, де мешкає відповідач [PERSON], скарг на відсутність опалення від мешканців даної будівлі не поступало, крім відповідача.В сусідніх квартирах, а саме кв.25, 29, 31 замінені стояки та прилади опалення, відповідачу розяснювали що він за власний рахунок повинен виконувати ремонтні роботи у своїй квартирі. ПП «Комунальщик-1» виконує технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем теплопостачання, водопостачання та водовідведення в підвальних приміщеннях житлових будинків. Ремонтні роботи системи опалення в квартирах проводяться за рахунок жильців. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON]Мта [PERSON] підтвердили суду, що [PERSON] проживає за місцем своєї реєстрації в квартирі [ADDRESS]. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так в ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований з 31 липня 1998 року за адресою [ADDRESS], як власник, що підтверджується виписками з фінансово-особового рахунку за вказаною адресою, наданими ПП «Комунальщик -1» за №2541 від 16.07.2014 року та №2199 від 18.11.2016 року. Надання комунальних послуг, а саме послуг централізованого опалення, водопостачання, водовідведення та вивозу твердих побутових відходів за вищезазначеною адресою здійснюються позивачем Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством. Прилади обліку наданих комунальних послух в квартирі [ADDRESS] відсутні. Згідно розрахунку заборгованості за спожиті комунальні послуги, наданого Першотравенським МЖКП, станом на 01 серпня 2014 року за адресою м.Першотравенськ, вул.Чайковського, 2/21 існує заборгованість : 11520,58 грн. за опалення; 5159,78 грн. за водопостачання та водовідведення; 427,27 грн. за вивезення твердих побутових відходів. Частинами 1 та 2 \~ст. 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги"\~ та ст.67 ЖК України передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004р. №1875-VІ у сфері житлово-комунальних послуг відносини між їх учасниками здійснюються виключно на договірній основі. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Статтями 20, 21 цього Закону визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно з законодавством та умовами договору. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Пунктами 18,20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, щорозрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Нарахування плати за комунальні послуги, в даному випадку здійснювалися Першотравенським МЖКП у відповідності зі встановленими та затвердженими рішеннями Першотравенської міської ради та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг тарифами, які в ході судового розгляду не оскаржувалися відповідачем по первісному позову. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). Відповідно до матеріалів справи заборгованість відповідача по сплаті за спожиті житлово-комунальні послуги виникла, починаючи з 2007 року. Враховуючи, що відповідачем було подано заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та наслідків її пропуску, а також те, що позивачем не було заявлено клопотання про поновлення зазначеного строку та не наведено поважних причин його пропуску суд приходить до висновку про необхідність застосування ст.ст.257 та 267 ЦК України. За таких обставин суд розглядає вимоги заявлені Першотравенським МЖКП в строках позовної давності, а саме починаючи з 01 червня 2011 року. До даного висновку суд прийшов з тих підстав, що відповідно до п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено сплату за комунальні послуги не пізніше 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим, тобто сплату комунальних послуг за червень відповідач повинен був здійснити до 20 липня. Першотравенське МЖКП звернулося з позовом до суду 18 липня 2014 року, а тому строк позовної давності не порушено на вимоги про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги за період з 01 червня 2011 року по 01 серпня 2014 року. Розглядаючи вимоги по первинному позову про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги та зустрічного позову про захист прав споживача Суд не бере до уваги докази на які посилається відповідач, стосовно відсутності тепла в його квартирі, у звязку з тим, що в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що позивач надавав неякісні послуги, чи взагалі їх не надавав у період з 01.06.2011 року по 01.08.2014 року. Також суд не приймає до уваги твердження відповідача відносно того, що він не повинен сплачувати за послуги, оскільки він тривалий час не мешкає в квартирі. Так, постановою Верховного Суду України від 11 листопада 2015р. по справі за №6-1706 цс15 висловлено правову позицію та звернуто увагу на те, що відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відповідно до пунктів 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Тому позивач виконавзобовязання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачзобовязаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Слід також звернути увагу на те, що згідно п.п. 3 п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. Відповідно до положень п.5\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Однак, відповідач не скористався наданими йому правами та не подав до позивача відповідну заяву про його відсутність у квартирі за вказаною адресою. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що він звертався до позивача з відповідною заявою про його тимчасову відсутність за вказаною адресою, у звязку з чим підстав для несплати вартості послуг з водопостачання, водовідведення та вивіз твердих побутових відходів не виникало. Отже, обов'язок оплачувати фактично отримані послуги покладено на споживачів вимогами Закону, і судом не здобуто переконливих доказів відсутності цих послуг. Відповідач, за первісним позовом, будучи наділений правом подання доказів, в порядку ч. 1\~ст.60 ЦПК України\~не подав належного та допустимого доказу, який би вказував на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, не переконав суд у своїй правоті та не довів обставини, на які посилається в обґрунтування своїх заперечень та зустрічних позовних вимог. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що розмір заборгованості який підлягає стягненню з [PERSON]за період часу з 01 червня 2011 року по 01 серпня 2014 року становить 7130,52 грн., а саме за послуги: опалення 5036,22 грн.; водопостачання 1273,81 грн.; водовідведення 666,54 грн.; вивозу твердих побутових відходів 153,95 грн. Стосовно судового збору сплаченого позивачем, судзазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції яка діяла на час звернення до суду 18.07.2014 р.) сума судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становила1 відсоток ціни позову, але не менше 243,60 грн. та не більше 3654,00 грн. Ціна позову становить 17\~107,63 грн., тобто сума судового збору повинна становити 243,60 грн., в той час як позивачем сплачено 974,40 грн., переплата становить 730,80 грн. (974,40 грн. 243,60 грн. = 730,80 грн.). Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог за подання до суду позовної вимоги майнового характеру з ціною позову 17107,63 грн. у розмірі 101 грн. 53 коп. (7130,52 : 17107,63 х 243,60). В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial