Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2013 року між ним та відповідачем укладено кредитний договір (б/н), відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між сторонами договір. Відповідно до умов цього договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за користування останнім, сплачувати за перевитрати платіжного ліміту та комісії на умовах, передбачених договором. Однак, вона порушила свої кредитні зобов`язання та допустила виникнення і зростання заборгованості за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 16.04.2019 року позивачем визначено як 11\~426,49 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 1 921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] С. надіслав до суду письмове клопотання, в якому зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності та згідний на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 04.09.2019 року представник відповідача [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з їх недоведеністю. Свої доводи мотивує тим, що позивачем не надано підтвердження того, що відповідач підписала та була фактично ознайомлена із витягом із тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна 30 днів пільгового періоду», а також з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанк, які містяться в матеріалах справи, а відповідач не визнає факту її погодження на вказані умови. Тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору. Представник відповідача просить врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду України по справі № 346/2078/19 від 03.07.2019 року, розгляд справи проводити без його та відповідача участі. 25.11.2019 року представник позивача [PERSON] подав до суду заперечення на відзив, в якому зазначив, що підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, банк та клієнт приєднуються та зобов`язуються виконувати умови, викладені в цих Умовах та правилах, а також Тарифах банку, тобто умови договору банківського обслуговування вцілому. При укладанні договору були обговорені усі істотні умови. Щодо посилання представника відповідача на вказану постанову Верховного Суду, то в цій постанові вказано про відсутність доказів тотожності наданих банком разом із позовною заявою Умов та правил надання банківських послуг із тими, що були чинними у момент підписання заяви позичальника. Однак, у справі, що розглядається, позивачем надано: наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, що підтверджує надання до позовної заяви саме тієї редакції, що була чинна на момент підписання заяви позичальника; довідку про видані відповідачу кредитні картки, що підтверджує строки дії кредитних карток та їх цільове призначення; виписку по рахунку, що підтверджує використання відповідачем кредитного карткового рахунку, погашення кредитного ліміту та сплату відсотків, тобто вчинення останнім дій, що підтверджують усвідомлення обов`язків щодо повернення кредиту та внесення плати за його використання. Представник позивача вважає, що вказаними документами підтверджується чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення між сторонами кредитного договору, а не звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. Крім того, представник зазначає, що як вбачається із виписки по рахунку, відповідач до певного часу належно виконувала обов`язки за кредитом, що свідчить про її обізнаність та ознайомлення з умовами кредитування. Тому він просить позов задовольнити в повному обсязі. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.10.2013 року між сторонами укладено вищевказаний кредитний договір, згідно з яким відповідач отримала того дня кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредитний договір укладено у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій відповідач погодилася з тим, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг (а.с. 10-25). Позивач зазначає, що відповідач згідна, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно з поданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 16.04.2019 року становить 11\~426,49 грн. та складається із заборгованості: за тілом кредиту 1\~380,98 грн.; за простроченим тілом кредиту 2\~218,64 грн.; по пені за прострочене зобов`язання 5\~456,56 грн.; по пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1 350 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 520,31 грн. (а.с. 5-9). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 викладено наступну правову позицію: в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Як вбачається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 29.10.2013 року, підписаної відповідачем, процентна ставка за користування кредитом не визначена. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості, що саме із вказаними позивачем Умовами та правилами ознайомлено відповідача, а також, що вказані документи взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів) у зазначених розмірах і порядках нарахування. Отже, виходячи з наведеного, суд вважає, що позов безпідставний та не підлягає задоволенню в зазначеній частині. Поряд з тим, стороною відповідача не спростовано вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1 380,98 грн. та за простроченим тілом кредиту в розмірі 2 218,64 грн. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1\~921 грн., що стверджується платіжним дорученням від 22.04.2019 року (а.с.1). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: partial