Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за договором №ACYRRC25630025 від 30.09.2008 року, а також понесених ними витрат по сплаті судового збору. У позовній заяві зазначено, що відповідно до вказаного договору відповідач отримала кредит в розмірі 8007.23 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту. Погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 07.06.2013 р. заборгованість відповідача становить 185741,51 грн. та складається з: 7240,04 грн. - заборгованість по кредиту, 1284,01 грн. - заборгованість по відсоткам, 4612,16 грн. - заборгованість по комісії, 163284,28 грн.-пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та штрафи - 500 грн. - фіксована частина, 8821,02 грн. - процентна складова. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і вважає , що у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі, просить застосувати строк позовної давності також надала заперечення на позовну заяву ( а.с.71-74), де обґрунтувала відмову від позову. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно із ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2008 року відповідач звернулася до ЗАТ «А-Банк» з заявою про отримання строкового кредиту у сумі 8007,23 грн. ( а.с.7) на строк 36 місяців по 30.09.2011 р. включно. Відповідач зобов*язалася щомісячно у період з 20 по 25 число кожного місяця надавати банку щомісячний платіж у сумі 410,72 грн. Також до матеріалів справи додано Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») («Стандарт») ( а.с.8-14), де передбачаються умови нарахування пені, неустойки, відсотків за порушення вимог передбачених заявою та даних Умов та визначено термін позовної давності (а.с.13, п.5). Умови затвердженні печаткою ПАТ «Акцент-Банк» та підписом голови правління банку Малихіною Н.А.( а.с.14). У розрахунку заборгованості за договором №ACYRRC25630025 від 30.09.2008 р. (а.с.5-6) зазначено, що сума боргу відповідача [PERSON] станом на 07.06.2013 р. становить 185741 грн. 51 коп. та складається з: 7240,04 грн. - заборгованість по кредиту, 1284,01 грн. - заборгованість по відсоткам, 4612,16 грн. - заборгованість по комісії, 163284,28 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, та штрафи - 500 грн. - фіксована частина, 8821,02 грн. - відсоткова складова. З даного розрахунку вбачається, що останній платіж було зроблено відповідачем 10.02.2009 р. З свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ «Акцент-Банк» Серії А01 №055448 (а.с.19) вбачається, що датою зміни найменування юридичної особи є 24.09.2009 р. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У ч.1 ст. 259 ЦК Україн вказано, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом було встановлено, що ЗАТ «А-Банк» змінило найменування юридичної особи на ПАТ «Акцент-Банк» 24.09.2009 р., а додані Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ( «Розстрочка») («Стандарт») завірені печаткою саме ПАТ «Акцент-Банк» з підписом голови правління Малихіною Н.А. , що дає підстави вважати, що відповідач [PERSON] (позичальник) не могла бути ознайомлена з ними у 2008 році і їх не підписувала, а оскільки позовна давність між сторонами може бути збільшена шляхом укладння договру у письмовій формі, то, у даному випадку строки, що визначені Умовами не слід брати до уваги, строк позовної давності потрібно відраховувати на загальних підставах відповідно до норм ЦПК та беручи до уваги строк дії кредиту, що зазначений у заяві ( а.с.7) , а саме з 30.09.2008 р. по 30.09.2011 р. Дата звернення позивача до суду є 06 серпня 2013 року. До цього часу банк зайняв пасивну позицію і жодних дій відносно стягнення з відповідача заборгованої суми позивач не вчиняв. Відраховуючи з дати подання позову три роки строку позовної давності отримуємо дату 06.08.2010 р. Строк дії договору у заяві визначено до 30.09.2011 р. Отже, проводячи розрахунок, маємо наступне: 30.09.2011 р. ( строк дії договору) - 06.08.2010 р. ( межа строку позовної давності), отримуємо 1 рік 2 місяці, або 14 місяців. Щомісячних платіж визначений для позивача повинен становити 410,72 грн., тому 14 ( місяців) х 410.72 грн.(щомісячний платіж) = 5750.08 грн. ( сума боргу). Тому, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь банку суму боргу в межах строку позовної давності, що становить 5750,08 грн. , а у стягненні іншої частини суми відмовити. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 57 грн.58 коп. При вирішенні даної справи, судом було взято до уваги висновки, що містяться в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року в справі №6-116цс13, які, відповідно до ст. 3607 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів. На підставі викладеного,

Outcome: partial