Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що з відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір. Позичальнику був наданий кредит, проте він своєчасно його не погашає. Тобто умови договору відповідач не виконує. З відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. Згідно з умовами договору, у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань поручитель несе відповідальність перед банком щодо повернення кредитних коштів. Таким чином у позивача є підстави для звернення до суду з позовом про солідарне стягнення суми боргу з відповідачів. Тому представник позивача просить суд задовольнити заявлений позов, стягнути з відповідачів заборгованість та судові витрати. Відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в січні 2014 р. ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Рівненського районного суду з вимогою про стягнення заборгованості, і їй стало відомо, що між [PERSON] та відповідачем 20.02.2009 р. та 11.08.2009 р. було укладено додаткові угоди до договору кредиту. Відповідно до п. 1.2. даних додаткових угоди було змінено графік погашення кредиту, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника і поручителя. Згоди на укладення додаткових угод до договору про надання споживчого кредиту вона не надавала. За таких умов просить суд постановити рішення, яким позовні вимоги задовольнити, та визнати припиненим договір поруки № SR-Р000482008, укладений 22.04.2008 р. між нею та АТ «ОТП Банк». Представник позивача позов підтримав та пояснив суду про обставини, що описані вище. В задоволенні зустрічного позову про визнання договору поруки просить відмовити, оскільки поручитель підписувала додатковий договір від 14.06.2011 року, і п.2.2 цього договору передбачається згода поручителя на зміну основного зобов'язання, зокрема й обсягів відповідальності. В подальшому подав заяву, згідно до якої просить справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов визнає частково та просить зменшити суму пені до 1 000 грн., зважаючи на істотні обставини, що викликали затримку зі сплати боргу. Відповідачка [PERSON] не з'явилася в судове засідання. Представник відповідачки вважає, що є підстави для визнання договору поруки припиненими, зважаючи на правову позицію її довірительки. Вважає, що заявлений ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» позов слід задовольнити частково. В подальшому подала заяву, згідно до якої просить справу розглядати без її участі. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає до часткового задоволення. Зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 22.04.2008 р. між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі - «Банк») та громадянином України [PERSON] (надалі - Відповідач 1) був укладений Кредитний договір № ML-Р00/048/2008 (далі - Кредитний договір). Згідно з Кредитним договором, Банк надав Відповідачу 1 кредит в сумі 60 000, 00 доларів США. 24 грудня 2010 р. між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - «Позивач») у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н. Згідно з вищевказаним договором. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № МL-Р00/048/2008 від 22.04.2008 року Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - Позивач) перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором № ML-Р00/048/2008 від 22.04.2008 року Відповідач 1, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі (зокрема, в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами), а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4., 1.5. Кредитного договору, з підпунктами). Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється Відповідачем 1 щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку Платежів (додаток №1 до Кредитного договору). В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України Відповідачем 1 не погашено належні до сплати суми кредиту, та не сплачені відсотки. Враховуючи допущені Відповідачем 1 порушення, Позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 1.9 Кредитного договору пред'явив Відповідачу 1 вимогу про виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі - повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов'язань (досудова вимога № 12 від 22.07.2013р.). Зобов'язання по Кредитному договору Відповідачем 1 не виконані, зокрема не виконується Графік платежів, порушується порядок та строки сплати відсотків. Станом на 16 січня 2014 р. заборгованість Відповідача 1 по тілу кредиту за Кредитним договором складає 60 000,00 доларів США. Згідно з п. 1.4. частини 2 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник (Відповідач 1) зобов'язаний сплатити Банку (Позивачу) відповідну плату. У відповідності до п. 3 частини 1 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка у розмірі 6,49% річних. Станом на 20 січня 2014 р. загальна заборгованість Відповідача 1 по нарахованим та не сплаченим відсоткам за Кредитним договором складає 237,13 доларів США. Згідно з п. 4.1.1. ст. 4 частини 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за Кредитним договором, Позичальник (Відповідач 1) зобов'язаний сплатити Банку (Позивачу) пеню в розмірі 1% (один відсоток) від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту Відповідачу 1 нарахована пеня в розмірі 328 160,13 грн. Суд вважає, що наявні підстави для зменшення нарахованої пені. Згідно до роз'яснень, що містяться в пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому відсотки, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Оскільки від відповідача поступила заява про застосування положення частини третьої статті 551 ЦК України (про зменшення розміру неустойки у виді пені), то суд вважає за можливе зменшити їх розмір. Майновий стан сім'ї відповідача набагато погіршився, адже розмір отримуваного доходу значно зменшився. На утримані перебувають двоє дітей - [PERSON], [PERSON]. В рахунок погашення богу за даним договором кредиту відповідачем було сплачено суму в розмірі 147 669,62 гривень. Суд вважає, що розмір пені слід зменшити до 20 000 грн. Оскільки стороною відповідачів не були надані інші розрахунки щодо наявної заборгованості за кредитним договором, то суд приймає до уваги розрахунок, що був наданий позивачем ТзОВ «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до пункту 1.9. Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України в разі порушення Відповідачем 1 своїх зобов'язань за Кредитним договором Позивач має право достроково стягнути заборгованість по Кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов'язань за Кредитним договором. 22.04.2008 р. в забезпечення виконання зобов'язань Відповідача 1 по Кредитному договору було укладено Договір поруки № SR-Р00/048/2008 (далі по тексту - Договір Поруки № 1) між ЗАТ «ОТП Банк» та громадянкою України [PERSON] (далі по тексту - Відповідач 2). Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Договору поруки Відповідач 2 прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником (Відповідачем 1) його зобов'язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Також, п. 1.2 ст. 1 Договору поруки передбачено, що Поручитель (Відповідач 2) та Боржник (Відповідач 1) відповідають як солідарні боржники, що означає, що Кредитор (Позивач) може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до Боржника (Відповідач 1) так і до Поручителя (Відповідач 2), чи до обох одночасно. Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 ст. 3 Договору поруки у випадку невиконання Боржником (Відповідач 1) боргових зобов'язань перед Кредитором (Позивачем) за кредитним договором Кредитор (Позивач) має право звернутись до Поручителя (Відповідача 2) з вимогою про виконання Боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель (Відповідач 2) приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання Боржником (Відповідачем 1) Боргових зобов'язань перед Кредитором (Позивачем) за Кредитним договором, здійснити виконання Боргових зобов'язань в обсязі, заявленому Кредитором (Позивачем), протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Кредитора (Позивача). Вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № МL-Р00/048/2008 від 24/12/2010 р. Відповідачу 2 було направлено вимогу № 12 від 22.07.2013 р. (копія вимоги додається до позову), однак вона у зазначений строк не виконана. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В січні 2014 р. ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Рівненського районного суду з вимогою про стягнення заборгованості, і [PERSON] стало відомо, що між [PERSON] та відповідачем 20.02.2009 р. та 11.08.2009 р. було укладено додаткові угоди до договору кредиту. Відповідно до п. 1.2. даних додаткових угоди було змінено графік погашення кредиту, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника і поручителя. Згоди на укладення додаткових угод до договору про надання споживчого кредиту [PERSON] не надавала. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими громовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, зміна умови основної договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності. За таких умов заявлений позов про визнання договору поруки припиненим підлягає до задоволення. Суд не приймає до уваги доводи представника ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» про те, що згідно з додатковим договором, який був підписаний 14.06.2011 року [PERSON], передбачена згода поручителя на зміну основного зобов'язання (п.2.2 договору). Дійсно, в додатковому договорі № 1 від 14.06.2011 року наявний пункт 2.2.1, згідно до якого в разі зміни, в тому числі збільшені розміру боргових зобов'язань та/чи інших зобов'язань боржника за кредитним договором після укладення цього договору, в тому числі за рахунок сплати забезпечувального платежу, такі зобов'язання забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до цього договору, а підписання поручителем цього договору вважається попередньою згодою поручителя на зміну умов кредитного договору. Оскільки обсяг відповідальності поручителя мав місце до 14.06.2011 року без згоди поручителя, то наявні підстави для визнання цього договору поруки припиненим. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial