Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

У грудні 2016 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором, інфляційних збитків та трьох процентів річних, посилаючись на те, що 01 грудня 2013 року він з [PERSON] уклав договір на ведення ремонтно-будівельних робіт за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до умов договору та погодженого кошторису робіт, доповнень до кошторису робіт та авансування робіт по договору, він як замовник передав [PERSON] грошові кошти на придбання матеріалів та виконання робіт з 02 грудня 2013 року по 24 січня 2014 року всього на сумі 44 295,00 грн., з яких вартість матеріалів - 18 910 грн., вартість робіт - 25 385 грн., 1000 грн. за вивіз сміття. [PERSON] отримав кошти та власноручно склав розписки. Станом на 04 березня 2014 року він виявив, що ремонтно-будівельні роботи не виконані, на об'єкті залишено багато непридбаного будівельного сміття, відсутність матеріалів, на які були виділені кошти по розписках, не здійснені належним чином роботи, передбачені договором та кошторисами. 04 березня 2014 року він направляв претензію [PERSON] про виконання ним зобов'язання згідно договору. Станом на 28 жовтня 2014 року [PERSON] кошти не повернув та відповіді на претензії не надав. Оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання він направив вимогу-повідомлення від 29 жовтня 2014 року, в якій зазначив вимогу про розірвання договору та повернення грошових коштів внаслідок невиконання обов'язків по договору, яку [PERSON] також не виконав. Станом на 02 травня 2014 року по 02 грудня 2016 року прострочена сума заборгованості [PERSON] становить у розмірі 47 295 грн.. Загальна сума боргу [PERSON] з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних становить: прострочена основна сума - 47 295 грн., інфляційні збитки за час прострочення - 43 725,09 грн., 3 % річних - 3 689,00 грн. , а всього 94 709,09 грн.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив стягнути з [PERSON] грошові кошти в загальному розмірі 94 709,09 грн. та понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки позивача у судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 грудня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір на ведення ремонтно-будівельних робіт, відповідно до умов якого замовник [PERSON], доручив підряднику [PERSON] виконати комплекс ремонтно-оздоблювальних робіт за адресою: [ADDRESS]. Під ремонтно-оздоблювальними роботами слід вважати роботи вказані в додатку № 1 до даного договору, який є невід'ємною частиною даного договору. Відповідно до умов п. 2.1 договору на ведення ремонтно-будівельних робіт вартість робіт по даному договору визначається за цінами на роботи, які погоджені між сторонами (додаток № 1). На всі додаткові роботи складається додатковий кошторис і надається замовнику до проведення додаткових робіт. Відповідно до умов п. 2.1 договору на ведення ремонтно-будівельних робіт строки виконання робіт становлять 90 календарних днів з моменту початку робіт на об'єкті. У зв'язку з технічною необхідністю строки можуть корегуватися за взаємною домовленістю. Згідно умов п. 3.1, 3.2 договору на ведення ремонтно-будівельних робіт замовник проводить поетапну оплату робіт підрядника, відповідно до графіку оплати. Оплата робіт здійснюється не пізніше 3-х робочих днів з моменту виконання робіт і перевірки їх якості. Остаточний розрахунок між сторонами здійснюється протягом 5 днів з моменту підписання акту приймання робіт і кінцевого прибирання приміщення. У відповідності до умов п. 5.1 договору даний договір набирає законної сили з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами всіх обов'язків по договору. Згідно додатку до договору від 01 грудня 2013 року вартість придбаних матеріалів та виконаних робіт з 02 грудня 2013 року по 24 січня 2014 року всього складає 44 295,00 грн., з яких вартість матеріалів - 18 910 грн., вартість робіт - 25 385 грн., 1000 грн. за вивіз сміття. До матеріалі справи позивачем долучені розписки, з яких вбачається, що відповідач [PERSON] 02 грудня 2013 року від [PERSON] отримав грошові кошти за виконані роботи в сумі 2000 грн. та аванс за матеріали в розмірі 1000 грн.; 05 грудня 2013 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 грн. на матеріали; 08 грудня 2013 року [PERSON] отримав аванс в розмірі 2000 грн.; 10 січня 2014 року [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 3500 грн.; 09 грудня 2013 року [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 5000 грн. та 510 грн., 12 грудня 2013 року [PERSON] отримав аванс в розмірі 3 260 грн.; 19 грудня 2013 року [PERSON] отримав аванс у розмірі 2405 грн.; 26 грудня 2013 року [PERSON] отримав аванс у розмірі 4 250 грн. та 3 150 грн. на матеріали; 31 грудня 2013 року [PERSON] отримав грошові кошти на матеріали в розмірі 835 грн.; 30 грудня 2013 року [PERSON] отримав аванс за роботи в розмірі 4 160 грн. та 425 грн. за матеріали; 05 січня 2014 року [PERSON] отримав аванс в розмірі 3800 грн.; 24 січня 2014 року [PERSON] отримав аванс в розмірі 2000 грн. та 1000 грн. за вивіз сміття. [PERSON] додатково також отримав 3000 грн. авансу на матеріали. Згідно вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За змістом ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 ст. 849 ЦК України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов"язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов"язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно вимог ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Відповідно до вимог ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об»єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов»язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну. Як вбачається з матеріалів справи відповідач не надав доказів поважності причин невиконання ним замовлення згідно умов договору від 01 грудня 2013 року. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та стягнення на його користь з відповідача [PERSON] грошових коштів в розмірі 47 295 грн. сплачених [PERSON] на виконання умов договору на ведення ремонтно-будівельних робіт від 01 грудня 2013 року. В поданій до суду позовній заяві позивач [PERSON] просив на підставі вимог ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача [PERSON] нараховані на суму боргу інфляційні збитки розмірі 43 725,09 грн. та 3 % річних в розмірі 3 689 грн.. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Однак, як встановлено судом між сторонами виникли договірні, а не боргові зобовязання, тому заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних не підлягає задоволенню, оскільки дані вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Понесені витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial