Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Луганської обласної філії та фізичною особою [PERSON] 06 серпня 2008 р. був укладений договір про надання кредиту №590/9-1/1-139 від 06.08.2008р., згідно з яким відповідачу було надано у користування на умові забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використані грошові кошти. Відповідно до п. 1.1. надання кредиту здійснювалось одним траншем у сумі 7000 доларів США, зі сплатою 13,5 відсотків річних. Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надавався відповідачу для придбання житла. 20 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору №590/9-1/1-139 від 06.08.2008р., від 20.10.2008 року, на підставі якого відсоткову ставку за користування кредитом змінено з 13,5% річних на 14% річних. Зобов'язання позивача, визначені у договорі кредиту, а саме п. 3.1.1., були виконані належним чином та в повному обсязі, що підтверджується випискою по особовому рахунку. В порушення умов договору кредиту, відповідач протягом тривалого часу і здійснює погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни. Відповідно до п. 4.1. договору кредиту, у випадку прострочення строків сплати відсотків, визначених в п.2.4.,2.10. кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту визначених в п.п. 1.1.,3-2.3.,3.3.14 відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Відповідно до п. 4.2. договору кредиту у разі порушення відповідачем вимог п. 3.3.2.-3.3.5., 3.3.7.-3.3.17 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплата кредитору штраф у розмірі 3 (три) відсотків від суми фактичної заборгованості за Кредит та нарахованими процентами, за кожний випадок. Відповідно до п. 3.2.3., договору кредиту, позивач має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у разі, затримання відповідачем сплати частини Кредиту та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів (п.3.2.3.1 кредитного договору). Станом на 29.10.2015 р. загальний розмір заборгованості відповідача складає 6232,87 дол. США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 142648,46 грн., з них: сума заборгованості за кредитом - 4928,93 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ - 112805,91 грн.; сума заборгованості за відсотками - 901,86 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ - 20640,35 грн.; пеня передбачена, за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок - 135,31 долари США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ - 3096,82 грн.; пеня передбачена, за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок - 266,77 долари США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ- 6105,37 грн.. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 6232,87 дол. США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 142648,46 грн. разом з витратами по оплаті судового збору в сумі 2139,73 грн.. Представник позивача до суду надав заяву про уточнення позовних вимог, а саме: просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати, що пов'язані з публікацією оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» про виклик відповідача у сумі 420 грн.. В судове засідання представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив прохання про розгляд справи без його участі, та зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином шляхом опублікування оголошення про виклик в газеті «Урядовий кур'єр» № 92 (5712) від 18.05.2016 року, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що згідно п. 1.1 договору кредиту №590/9-1/1-139 від 06.08.2008р., укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON], відповідач отримала грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 7000 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених Додатку № 1 до цього Договору. 20 жовтня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору №590/9-1/1-139 від 06.08.2008р., на підставі якої відсоткову ставку за користування кредитом з 20.10.2008 року змінено з 13,5% річних на 14% річних. Згідно розрахунку заборгованості, наданого ПАТ "Укрсоцбанк", станом на 29.10.2015 року має заборгованість в сумі 6232,87 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 4928,93 доларів США, заборгованості за відсотками у сумі 901,86 доларів США, пені, передбаченої за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок у сумі 135,31 доларів США, пені, передбаченої за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок у сумі 266,77 доларів США. Згідно розрахунку, наданому банком, пеня, передбачена за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок нараховувалася відповідачу за період з 28.10.2014 року по 28.10.2015 року та пеня, передбачена за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок нараховувалася відповідачу за період з 28.10.2014 року по 28.10.2015 року. Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Стаханов Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Враховуючи викладене, а також те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, то суд вважає, що пеня та/або штраф за період з 14 квітня 2014 року, яка була нарахована на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню не підлягає. Отже, сума пені в розмірі 402,08 доларів США (135,31 доларів США + 266,77 доларів США), яка була нарахована відповідачу після 14 квітня 2014 року стягненню з нього не підлягає. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Згідно положенням ч.2 статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є Закон України «Про банки і банківську діяльність» та Декрет Кабінету Міністрів України (КМУ) «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Крім того, відповідно до роз'яснень, наданих у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення», у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України. З довідки Національного банку України вбачається, що станом на 10.06.2016 року, тобто на день ухвалення рішення судом, офіційний курс гривні до долара США становить 2500,2237 грн. за 100 дол. США. За таких обставин, з урахуванням вищезазначеного та враховуючи, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог частково знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в загальній сумі 5830,79 доларів США, , що за курсом Національного банку України встановленого на день ухвалення судового рішення на 10.06.2016 року в гривневому еквіваленті становить 145782,79 грн. (5830,79 доларів США х 2500,2237 грн. : 100 доларів США = 213246 грн. 85 коп.), яка складається за наступного: 4928,93 доларів США - заборгованість за кредитом, 901,86 доларів США - заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 14.12.2015 року про сплату судового збору в сумі 2139,73 грн. та рахунком №6098 від 12.05.2016 року про сплату витрат, пов'язаних з публікацією оголошення в сумі 420грн.. Враховуючи те, що задоволено 93,55 % відсотків позовних вимог (5830,79 доларів США від 6232,87 доларів США складає 93,55 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2001,72 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2139,73грн. х 93,55%/100) та в розмірі 392,91 грн. (витрати, пов'язані з публікацією оголошення 420грн. х 93,55%/100) - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Outcome: partial