Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 37476,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 19.02.2020 по 31.12.2020 року відповідач користувалась земельною ділянкою площею 312 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проте плату за користування такою ділянкою у встановленому порядку не вносила, внаслідок чого Кременчуцька міська рада не отримала орендну плату у розмірі 37476,70 грн. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.02.2021 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Автозаводського районного суду м. Кременчука відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. 17.03.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Порхун С.В. подано відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що 25.08.2020 року відповідач зверталась до Кременчуцької міської ради Полтавської області з заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності. Однак, рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 03.09.2020 року вирішено виключити питання надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі щодо відповідача. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 року визнано протиправним рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 03.09.2020 року в цій частині. Зобов`язано позивача розглянути заяву [PERSON] від 21.08.2020 року. Отже, сам позивач чинить перешкоди відповідачу в оформленні земельної ділянки. Крім того, Кременчуцькою міською радою безпідставно застосовано ставку орендної плати у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі. В той час у випадку набуття відповідачем права власності на земельну ділянку ставка земельного податку складає 3 %. Також, матеріали справи не містять доказів, на якій підставі та на яких умовах земельна ділянка використовувалась попереднім власником. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 06.06.2007 року укладеного між Кременчуцькою міською радою Полтавської області та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , остання користувалась земельною ділянкою для експлуатації та обслуговування напівпідземних гаражів з тренувальним залом та офісними приміщеннями в кварталі [ADDRESS] , загальною площею 312 кв.м., кадастровий номер 5310436100:06:003:0025. Згідно з п. 8 договору оренди, його укладено терміном на 5 років. Договір зареєстрований у Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2007 р. за № 040754800346. Таким чином, за відсутності доказів пролонгації даного договору, строк його дії сплив 17.08.2012 р. У період з 03.08.2012 року по 19.02.2020 року власником вищевказаного об`єкту нерухомості був [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно договору купівлі-продажу від 19.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценком А.М., [PERSON] набула право власності на гаражі з надбудовою тренажерного залу та офісних приміщень, загальною площею 547 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , розташовані на земельній ділянці комунальної власності площею 312 кв.м., кадастровий номер 5310436100:06:003:0025. Посилаючись на те, що у період з 19.02.2020 р. по 31.12.2020 р. [PERSON] використовувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів, Кременчуцька міська рада просить стягнути з останньої безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати в сумі 37476,70 грн. Згідно зі\~статтею 80 Земельного кодексу України\~суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні. За змістом статей\~122,\~123,\~124 Земельного кодексу України\~селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними\~статтею 122 цього Кодексу\~шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Статтею 206 Земельного кодексу України\~встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої\~статті 21 Закону України «Про оренду землі»\~визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про порушення [PERSON] наведених норм законодавства, з огляду на неоформлення нею права користування земельною ділянкою у вказаний період. Згідно з частиною другою\~статті 152 Земельного кодексу України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Предметом регулювання\~глави 83 Цивільного кодексу України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, без належних на те правових підстав. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується\~Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга\~статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу). За змістом\~глави 15 Земельного кодексу України\~у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди. При цьому згідно зі\~статтею 125 Земельного кодексу України\~право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Отже, за змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права, проте з огляду на приписи частини другої\~статті 120 Земельного кодексу України\~не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. Відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів оформлення права користування спірної земельної ділянки, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Кременчуцькою міською радою та державної реєстрації права оренди відповідача за період з 19.02.2020 р. по 31.12.2020 р. Таким чином, відповідач користувалась спірною земельною ділянкою у заявлений до стягнення період без достатніх правових підстав. Отже, в даному випадку до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди (іншого речового права) щодо земельної ділянки, на якій розташовані ці об`єкти, відносини з фактичного користування нею без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, а наявність або відсутність вини відповідача в даному випадку не підлягає дослідженню. Таким чином, посилання відповідача на вжиття нею відповідних заходів та неправомірність відмови Кременчуцької міської ради у наданні їй спірної земельної ділянки у постійне користування, не підлягають дослідженню в межах даної справи, оскільки наявність/відсутність вини в діях відповідача не впливають на предмет доказування та на вирішення спору по суті. До того ж, намагання оформити земельні правовідносини шляхом надання (виділення) згаданої земельної ділянки у постійне користування відповідача не звільняють останньої від обов`язку оформити орендні правовідносини до моменту реєстрації за нею права такого постійного користування. Суд зауважує, що у разі укладення відповідно до положень чинного законодавства договору оренди в ньому сторони б погодили істотні умови, в тому числі і розмір орендної плати, натомість при зверненні з вимогами за бездоговірне користування земельною ділянкою міська рада в одноособовому порядку здійснює розрахунок та визначає розмір плати за користування ділянкою. При цьому, для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі. Як зазначено вище, у заявлений до стягнення період відповідач не оформила орендні правовідносини з позивачем та не зареєструвала своє право оренди на земельну ділянку, відтак таке користування слід визнати таким, що відбулося без достатніх правових підстав. Відповідно до витягу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 4318/0/212-19 від 17.09.2019 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 5310436100:06:003:0025, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 312 кв.м. становить 841\~501,44 грн. Дослідивши розрахунок позовних вимог судом встановлено, що позивачем розраховано безпідставно збережені кошти за 326 календарних дні користування відповідачем земельною ділянкою у 2020 році за нормативною грошовою оцінкою, яка наведена у витягу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області. При здійсненні розрахунку безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати Кременчуцької міською радою застосовано ставку орендної плати у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі. Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, на якій підставі та на яких умовах земельна ділянка використовувалась попереднім власником нерухомого майна [PERSON] . Оскільки належних та допустимих доказів застосування такого розміру річної плати позивачем не надано, суд вважає що до спірних правовідносин слід застосувати ставку орендної плати у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, що є мінімальною ставкою за вимогами податкового законодавства. Також, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що позивачем в своєму розрахунку не застосовано понижуючого коефіцієнту 0,6. Натомість, застосування такого коефіцієнту відповідає рішенню Кременчуцької міської ради від 21.04.2011 р. «Про внесення змін до рішення\~міської ради від 23.09.2008 р. «Про орендну плату за землю в м. Кременчуці»,\~рішенню КМР від 02.02.2016 р. «Про внесення змін до рішення КМР\~від 29.05.2012 р. «Про розгляд протесту прокурора м. Кременчука від 23.01.2012 р. № 94-908вих12 на рішення КМР від 27.12.2011 р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 24.11.2009 р. «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Кременчука Полтавської області». Відповідно до зазначеного рішення Кременчуцької міської ради від 02.02.2016 р., у період з 01.01.2016 р. нормативна грошова оцінка земель діє у розмірі 60 % від затвердженої нормативної грошової оцінки. Здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення коштів, суд вважає, що обґрунтовано заявленими до стягнення є безпідставно збережені кошти в сумі 13\~491,61 грн., оскільки: 841\~501,44 грн. (нормативна грошова оцінка земельної ділянки) х 3 % (річна ставка орендної плати) х 0,6 = 15\~147,02 грн. (сума річного розміру орендної плати). Ця сума (15\~147,02 грн.) помножується на кількість днів безоплатного користування земельною ділянкою (326) та розділяється на загальну кількість днів у році (366), внаслідок чого безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати становлять 13\~491,61 грн. На підставі\~встановлених обставин,\~суд дійшов\~висновку,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню з\~необхідністю стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача грошових\~коштів за\~фактичне користування\~земельною ділянкою\~у розмірі\~13\~491,61\~грн. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1716,56 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial