Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення пені за несплату аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну дитину. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 09.02.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 25.11.2015 року. Відповідач рішення суду у повному розмірі не виконує, аліменти сплачує частково. Згідно розрахунку заборгованості зі слати аліментів, який був зроблений державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС м. Херсон, сукупний розмір заборгованості становить 21846,86 грн. Враховуючи уточнення до позовної заяви, просила суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у період з 01 квітня 2018 року по 31 грудня 2018 року у розмірі 45496,51 грн. Ухвалою від 20.04.2019 року відкрито провадження по справі. 13.06.2019 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що 05.12.2017 року з нього було стягнуто пеню за несплату аліментів та на теперішній час в проваджені суду перебуває цивільна справа № 766/6407/18 з аналогічними вимогами. Ухвалою від 25.09.2019 року витребувано з Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м.Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області виконавче провадження з примусового виконання з виконання виконавчого листа №666/6469/15-ц виданого Дніпровським районним судом м. Херсона. \~ \~ \~ \~Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. \~ \~ \~ \~Відповідач до суду не з`явився, свого представника не направив про причини неявки суду, не повідомив. Суд,\~\~перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає позовні вимоги таким, що\~\~ підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області по справі №666/6469/15-ц від 09.02.2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. У статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини першої статті 196 СК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Статтею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року, винесеній у справі № 572/1762/15-ц. Позивач [PERSON] надала до суду розрахунок пені за прострочення сплати аліментів у період з квітня 2018 року по грудень 2018 року у загальній сумі 45496,51 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у період з квітня 2018 року по грудень 2018 року заборгованість відповідача становить 8184 грн. 53 коп. На запит суду Дніпровським РВ ДВС у м. Херсоні надано відповідь, з якої вбачається, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10.08.2018 року по справі 766/6407/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] збільшено розмір аліментів, який стягується за рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 09.02.2016 року по справі №666/6469/15 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили - 18.09.2018 року. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини за прострочення сплати аліментів. Доводи відповідача щодо того, що з нього вже стягнуто пеню, спростовуються тим фактом, що стягнення проведено за інший період та не стосуються вимог, які на даний час заявлено позивачем, що підтверджується матеріалами цивільної справи №№766/16934/16-ц у межах якої було ухвалено рішення від 06.10.2017 року, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 3421,13 грн. за період з 01.08.2017 року по 31.03.2018 року. Суд також не приймає доводи відповідача стосовно наявності в проваджені суду цивільної справи № 766/6407/18 з аналогічними вимогами, оскільки з відомостей КП "Д-З" убачається, що в провадженні Херсонського омського суду Херсонської області перебувала справа № 766/6407/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, у якій 10.08.2018 року ухвалено судове рішення про задоволення позовних вимог. Разом з тим, здійснюючи розрахунок пені, необхідно враховувати положення ч. 1 ст.196 СК України про те, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня. Таким чином, встановивши, що розмір неустойки, визначений позивачем в сумі 45496 грн. 51 коп., значно більший від розміру заборгованості зі сплати аліментів за вказаний період, а саме: 8184 грн. 53 коп., суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) до суми основного боргу у період зазначений позивачем з квітня 2018 по грудень 2018 року, отже позов підлягає до часткового задоволення. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору у розмірі 138 грн. 23 коп. на користь держави, оскільки позовні вимоги задоволено частково.

Outcome: partial