Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що за час його роботи у Відповідача, останній з грудня 2011 р. припинив виплату йому заробітної плати, що призвело до моральних страждань, які полягають у позбавленні нормального життєвого спілкування з оточуючими в зв'язку з відсутністю коштів для задоволення найнеобхідніших потреб та погіршенні стану здоров'я. Просить стягнути на його користь у відшкодування моральної шкоди половину його посадового окладу за кожен місяць затримки під час роботи у Відповідача та десятої частини його посадового окладу за кожен місяць затримки після звільнення, в загальному розмірі 34160 грн. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним позов в повному обсязі та просив його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Судовим розглядом встановлено. що на підставі наказу № 9-к від 29.03.1999 р. позивач був прийнятий на роботу на посуду інженера-конструктора Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Буран». 04.09.2013 р. звільнений з займаної посади за згодою сторін (наказ № 45-к). Згідно довідки Відповідача за період з грудня 2011 р. по вересень 2013 р. загальна сума заборгованості з виплати заробітної плати Позивача становить 43929,60 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з наступними змінами та доповненнями) зазначив, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Так, протягом розгляду справи встановлено порушення Відповідачем прав Позивача, що полягають у тривалому непроведенні Відповідачем виплати Позивачу заробітної плати, яке призвело до його моральних страждань, втрати життєвих зв'язків Позивача і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а відтак, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості з Відповідача на користь Позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі однієї мінімальної заробітної плати - 1218 грн., оскільки заявлений Позивачем розмір є значно завищеним і не підтверджується належними доказами. Оскільки позивач звільнений від оплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід Держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial