Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про усунення перешкод в користуванні будівлею та земельною ділянкою, у відповідності до ст.ст. 15, 16, 376, 386, 387, 391 ЦК України, просить суд: зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні його домоволодінням та земельною ділянкою по [ADDRESS] , шляхом звільнення земельної ділянки шириною 1 м довжиною 4,71 м вздовж будівлі гаражу по [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] усунути йому перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою і домоволодінням [ADDRESS] , шляхом знесення частини огорожі шириною 1 м від гаражу, металевої виноградної арки, 3 кущів винограду, що знаходяться на його земельній ділянці шириною 1 м довжиною 4,71 м вздовж будівлі гаражу по [ADDRESS] . Так, вимоги позивача мотивовані тим, що він є власником житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 27.03.2008 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 879. Вказує, що у ході експлуатації житлового будинку свій сарай він став використовувати як гараж. Після придбання житлового будинку, він звернувся до Випасненської сільської ради з питання надання йому земельної ділянки для забезпечення доступу до задньої стінки гаражу, яка виходить у двір [PERSON] Рішенням Випасненської сільської ради від 22.10.2014 року № 980-VІ, йому була надана частина земельної ділянки, що перебуває у користуванні [PERSON] ., шириною 1 м вздовж будівлі гаражу, для його подальшого обслуговування. Вказує, що одночасно вказаним рішенням сільської ради [PERSON] зобов`язано забезпечити вільний доступ йому до вказаної частини земельної ділянки. Надалі, у 2017 році він звернувся до Випасненської сільської ради /відтепер Мологівської/ з питання оформлення технічної документації щодо вставлення /відведення/ меж земельної ділянки площею 0,1801 га в натурі, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, після чого ФОП [PERSON] почав виготовувати технічну документацію на земельну ділянку. 27.07.2017 року був складений акт перенесення в натуру /на місцевість/ меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон. 27.07.2017 року був складений акт приймання-передачі межових знаків на зберігання у присутності власників /користувачів/ суміжних земельних ділянок. 01.11.2017 року складений акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Рішенням Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 4/76 від 02.03.2018 року затверджена технічна документація щодо встановлення/відновлення/ меж земельної ділянки в натурі та передана йому у власність земельна ділянка, площею 0,1801 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд/присадибна ділянка/, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.03.2018 року за ним було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Проте, впродовж тривалого часу відповідач [PERSON] вчиняє перешкоди у користуванні житловим будинком, частка якого розташована на кордоні земельних ділянок, а саме гаражем, вона не виконує рішення Випасненської сільської ради від 22.10.2014 року, не надає можливості мати доступ до належної йому частки земельної ділянки шириною 1 м, довжиною 4,71 метр, закрила прохід до стіни будинку штахетами, влаштувала виноградну арку, 4 стояка арки розташовані на спірній земельній ділянці , також там ростуть 3 куща винограду, які повністю перекрили стіну до його будівлі, яку він використовує як гараж. Вказує, що відповідач не дає можливості обслуговувати стінку будівлі, яка виходить у її двір, не дає можливості проводити ремонт стінки, збудувати замощення, так як вода попадає у гараж, стінка якого з боку [PERSON] , руйнується. З приводу неправомірних дій [PERSON] він звертався до Білгород-Дністровського ВП, проте отримав відповідь про те, що йому рекомендовано звернутися до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась через оголошення на сайті судової влади, причина неявки суду невідома. Зі згоди позивача, суд ухвалою на місці, вирішив перейти до заочного розгляду справи, що відповідає вимогам ст. 280 -281 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши заву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутність, з проханням винести законне та обґрунтоване рішення. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 27.03.2008 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Макогончук Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 879, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 32,9 кв.м., загальною площею 64,8 кв.м., до складу якого входить: сарай літ «Б», вбиральня літ. «В», споруди №1-5, та розташований на земельній ділянці площею 1500 кв.м. /л.с. 15/ Вказане також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 21.04.2018 року. /л.с. 14/ Позивач вказує, що в процесі експлуатації житлового будинку став використовувати сарай в якості гаражу. Рішенням Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 980-VІ від 22.10.2014 року, вирішено надати гр. [PERSON] частину земельної ділянки, за рахунок присадибної ділянки, що перебуває в користуванні гр. [PERSON] шириною 1 м вздовж будівлі гаражу, що належить йому на праві власності для подальшого його обслуговування. Громадянку [PERSON] зобов`язано забезпечити вільний доступ гр. [PERSON] до вищевказаної частини земельної ділянки. При виготовленні технічної документації, 27.07.2017 року були складені акти перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель, а також акт приймання передачі межових знаків на зберігання, який був підписаний власниками/землекористувачами/ суміжних земельних ділянок , в т.ч. [PERSON] У відповідності до акту від 01.11.2017 року погоджено межі земельних ділянок з суміжними власниками /землекористувачами/. 02.03.2018 року на ІV сесії VІІ скликання Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області було винесено рішення №4/76 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення/відновлення/ меж земельної ділянки в натурі/на місцевості/ гр. [PERSON] , що розташована за адресою: [ADDRESS] . /л.с.28/ На підставі технічної документації щодо встановлення/відновлення/ меж земельної ділянки в натурі/на місцевості/ гр. [PERSON] зареєстрував своє право власності на земельну ділянку, площею 0,1801 га в межах згідно з планом, розташовану за адресою: [ADDRESS] , надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/,кадастровий номер [NUMBER] , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5105936192018. Таким чином, позивач на законних підставах набув права власності на земельну ділянку, площею 0,1801 га в межах згідно з планом, розташовану за адресою: [ADDRESS] , надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, кадастровий номер [NUMBER] , якою володіє, розпоряджається, проте не користується. Підставами того, що позивач позбавлений можливості користуватись належною йому земельною ділянкою вказує, що йому чиняться перешкоди відповідачем. Так, [PERSON] не надає можливості мати доступ до належної позивачу частки земельної ділянки шириною 1 м, довжиною 4,71 метр, закрила прохід до стіни будинку штахетами, влаштувала виноградну арку, 4 стояка арки розташовані на спірній земельній ділянці , також там ростуть 3 куща винограду, які повністю перекрили стіну до будівлі позивача, яку він використовує як гараж. В якості обґрунтування вищенаведених стверджень надає до матеріалів справи фото фіксацію порушень з боку [PERSON] Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звертався до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області на неправомірні дії [PERSON] , проте листом № 42/К-903 від 14.06.2018 року, йому рекомендовано звернутися до суду за захистом його прав. Також, [PERSON] звертався із скаргою до голови Мологівської сільської ради, у зв`язку із чим листом № 224/зем від 13.06.2018 року, [PERSON] як порушника земельного законодавства повідомлено про необхідність звільнити частину земельної ділянки, яка полягає вздовж будівлі гаража шириною 1 м. З листа № 312/зем від 04.09.2018 року Мологівської сільської ради стало відомо, що дійсно [PERSON] 14.06.2018 року звертався до Мологівської сільської ради з скаргою про те, що його сусідка гр. [PERSON] перешкоджає йому у користуванні частиною земельної ділянки, що перебуває у його власності. На що гр. [PERSON] сільською радою був направлений рекомендований лист з зазначенням інформації про те, що їй необхідно на протязі 10 днів звільнити частину земельної ділянки, яка полягає вздовж будівлі гаража шириною 1 м. Однак лист повернувся до сільської ради за не запитом. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першої статті 316 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). При цьому згідно статті 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, в разі відчуження власником свого майна. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них (ч. 1, ч. 2 ст. 78 Земельного Кодексу України). Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Так, відповідно до ч.2-3 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. 3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Реалізуючи передбачене ст.. 64 Конституції право на судовий захист, звертаючись до суду особа в позові вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Оглянувши та перевіривши усі надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог докази, судом встановлено, що набуте у визначений чинним законодавством спосіб право власності [PERSON] на земельну ділянку порушується власником сусіднього житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка має у користуванні суміжну земельну ділянку за наведеною вище адресою. Порушення з боку суміжного землекористувача вбачаються з наданих доказів фото фіксації, а саме дійсно позивач не має доступу до належної йому вздовж будівлі гаражу земельної ділянки шириною 1 м. З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що чинним законодавством захищаються права землевласника /землекористувача/ від будь-яких порушень на його земельну ділянку, прийнявши до уваги законність набуття права власності [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,1801 га в межах згідно з планом, розташовану за адресою: [ADDRESS] , надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, кадастровий номер [NUMBER] , проте наявність перешкод у її користуванні, що чиняться з боку суміжного землекористувача та власника сусіднього житлового будинку за адресою: [ADDRESS], то вказані порушення підлягають усуненню шляхом зобов`язання [PERSON] звільнити земельну ділянку шириною 1 м довжиною 4,71 м вздовж будівлі гаражу по вул [ADDRESS] , а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. Стосовно вимог щодо зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою і домоволодінням [ADDRESS] , шляхом знесення частини огорожі шириною 1 м від гаражу, металевої виноградної арки, 3 кущів винограду, що знаходяться на земельній ділянці шириною 1 м довжиною 4,71 м вздовж будівлі гаражу по [ADDRESS], то вони по суті випливають з вимоги основної частини позову, проте більш широко тлумачать її зміст. Згідно ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження. Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення по цивільній справі», рішення суду не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення для вирішення справи. Таким чином, оскільки перша вимога [PERSON] щодо усунення перешкод шляхом звільнення земельної ділянки, належної на праві власності позивачу, змістовно обґрунтовує вимоги позивача, а в порядку виконання судового рішення має на меті відновити права позивача, порушені [PERSON] на земельну ділянку, що належить на праві власності позивачу, тому суд приходить до висновку, що задоволення іншої частини позовних вимог не має правого значення для правильного вирішення справи. Враховуючи усе вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Мологівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, про усунення перешкод в користуванні будівлею та земельною ділянкою підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] домоволодінням та земельною ділянкою по [ADDRESS] , шляхом звільнення земельної ділянки шириною 1 м довжиною 4,71 м вздовж будівлі гаражу по [ADDRESS] . В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] слід відмовити У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягають також стягненню з відповідача на його користь витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 705 грн. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат за надання послуг адвоката, то в цієї частині суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог позивачу відмовити, оскільки відповідачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial