Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

Позивач ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» 09.06.2020 р. звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якому просить: стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» з [PERSON] : 46029,88 грн. - заборгованості за не обліковану електричну енергію; 2102,00 грн. - судового збору. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за необліковану електричну енергію, позивач ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» посилається на наступне. Так, ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ». Так, 18.07.2017 року за адресою Відповідача: м. Київ, вул. Кубанська, 11, кв. 3 та кв. [ADDRESS] , представниками енергопостачальника було виявлено порушення: п.3,9,18,32 ПКЕЕН - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника з метою без облікового споживання електроенергії (без наявності договору на постачання електроенергії). На підставі виявленого було складено два акти про порушення № 47259 та №47260 від 18.07.2017 року. Акти підписали чотири представники енергопостачальника. Таким чином, у відповідності до зазначених вимог ПКЕЕН, 30.08.2017 року відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення. На засіданні комісії споживач був відсутній. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 19.07.2016 по 19.07.2017 рр. (дату усунення порушення) відповідно п. 3.5. Методики, за формулою (2.7). Загальна нарахована сума за двома актами № 47259 та №47260 склала 46029,88 грн. Станом на 01.05.2020 Відповідач неналежним чином виконав своє зобов`язання, внаслідок чого суму за необліковану електричну енергію в розмірі 46029,88 грн. не сплачено. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 09.06.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 15.06.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила у задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до п.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 червня 1999 року, вони регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками. Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Положеннями ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» (набрав чинності 11.06.2017 року) визначається відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. За змістом цих статей, правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Нормами Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», яке є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Пунтом 53 Правил передбачено порядок фіксації енергопостачальником порушень правил користування електричною енергією. Вказаним пунктом, зокрема, визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Отримуючи послуги з постачання електроенергії, відповідач, в свою чергу, вчинила порушення, а саме самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника з метою без облікового споживання електроенергії (без наявності договору на постачання електроенергії). На підставі виявленого було складено акти про порушення № 47259 та №47260 від 18.07.2017 року. Акт підписали чотири представники енергопостачальника. Таким чином, у відповідності до зазначених вимог ПКЕЕН, 30.08.2017 року відбулося засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення. На засіданні комісії споживач була відсутня. На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН за період з 19.07.2016 по 19.07.2017 р., яка складає 46029,88 грн. Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та іншими нормативно-правовими актами. Так, відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 К України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, положеннями ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Представником позивача долучено до матеріалів справи інформаційну довідку № 209043025 від 14.05.2020 року, з якої вбачається, що відомості про зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. Відповідно договору дарування від 01.03.1985 року, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар 3/20 частин жилого будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Ці 3/20 частин жилого будинковолодіння належать дарителю [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 2 Київською державною нотаріальною конторою 02.04.1954 р. за №9651, зареєстрованого в Київському бюро технічної інвентаризації 02.06.1954 р. під №4876. В конкретне користування [PERSON] переходять приміщення, зазначені в поетажному плані під літерами 3-2 - 16,9 кв.м., - жила кімната, 3-3 - 15,2 кв.м. - жила кімната, 3-1 - 5,4 кв.м. - кухня, згідно договору конкретного користування жилим будинком, посвідченого 9 нотконторою 14.08.1984 за №4/5011. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ., та є власником квартири Таким чином, відповідачу по справі - [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 3/20 частин будинку, що відповідно до технічного паспонрту відповідає кв.3. Так, в разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВСУ від 04.11.2015 року у справі 6-734цс15, постанови ВС від 20.09.2018 року у справі № 522/7683/13-ц, від 01.09.2020 року у справі № 352/2163/13-ц). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правомірним є стягнення з [PERSON] заборгованість за необліковану електричну енергію за адресою: [ADDRESS] згідно акту про порушення № 47259 від 18.07.2018 року в розмірі 23014,94 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, у розмірі 1051,00 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial