Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 20.03.2010 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] Позивач та відповідач не проживають разом з квітня 2015 року. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Батько дитини не надає матеріальної допомоги дитині, хоча й має неофіційні доходи та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 2600 грн. Позивач не працює, займається доглядом за сином та веденням домашнього господарства. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, оскільки відповідач працює неофіційно. Зазначила, що інших дітей у відповідача немає, утримання за виконавчими документами з відповідача не проводяться. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково та зазначив, що має намір та можливість сплачувати на утримання сина щомісяця по 600 грн. Також надав суду письмові заперечення, згідно яких заперечує проти твердження позивача щодо ненадання ним грошового утримання сину добровільно. Зазначив, що його пенсія у розмірі 2600 грн. є незначним доходом. Обґрунтував неможливість сплачувати ним аліменти у розмірі 1000 грн. тим, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати та повнолітня донька від першого шлюбу, яка навчається у вищому навчальному закладі. Просив стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про шлюб, позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20.03.2010 р. (а.с 2). Відповідно копії свідоцтва про народження (а.с. 3), [INFO] р. народився [PERSON], батьком якої є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно довідки про склад сім'ї від 26.06.2015 р., виданої Ширяївською селищною радою Ширяївського району Одеської області, дитина проживає з позивачем. Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідачем у запереченнях та судовому засіданні визнано, що він отримує пенсію у розмірі 2600 грн. Також, судом допитано у судовому засіданні свідка - [PERSON], [INFO], зі слів якої встановлено, що вона є донькою відповідача від першого шлюбу. [PERSON] навчається на денній формі навчання у університеті ім. Мечнікова, наразі перейшла на 4-й курс, та отримує стипендію у розмірі 1100 грн. З весни 2015 року, після припинення шлюбних відносин з позивачем, відповідач почав спілкуватися з донькою [PERSON] та надавати їй кошти, зокрема, подарував на день народження у червні 2015 року 1000 грн., у липні та серпні добровільно надавав по 500 грн. Ненадання грошового утриманні раніше свідок пояснила ти, що гроші відповідача повністю забирала позивач. Рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь повнолітньої доньки відсутні. Також свідок [PERSON] зазначила, що їй відомо, що її батько наразі винаймає житло у м. Одеса та працює водієм. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази, суд при визначенні розміру аліментів враховує наявність у відповідача повнолітньої доньки, що навчається у вищому навчальному закладі, та обов'язок батька утримувати цю дитину, оскільки він може надавати таку допомогу, бо має пенсію та неофіційні доходи. Водночас суд не бере до уваги посилання відповідача на утримання ним непрацездатної матері, оскільки зазначене не підтверджено жодним доказом. Також суд бере до уваги те, що відповідач має неофіційні доходи, що підтвердив під присягою свідок. Крім того, судом встановлено, що позивач не працює, займається домашнім господарством, у відпустці по догляду за дитиною не перебуває, за її твердженням у судовому засіданні дитина перебуває у дитячому садочку. З огляду на зазначене суд вважає, що позивач також має можливість працевлаштуватися та утримувати дитину, як того вимагають положення ст.. 180 СК України, та ця обставина має істотне значення при визначенні розміру аліментів. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно вхідного штемпелю суду, позов подано до суду 07.07.2015 р. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн., що підлягають індексації, з 07.07.2015 р. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 243грн. 60коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Згідно положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial