Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після померлого 15 серпня 2012 року чоловіка [PERSON] на житловий будинок та на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Позивач вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина, заповіту він не залишив, тому спадкоємцями першої черги є вона та відповідачі, які є дітьми померлого та не претендують на спадщину. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що у рішенням виконкому від 12 березня 1973 року № 128 померлому її чоловіку було надано в користування земельну ділянку в Комунальному підприємстві Київської області ради «Васильківське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» та на цій земельній ділянці був збудований житловий будинок, що підтверджується технічним паспортом БТІ за 2006 рік. Позивач зазначає, що перед початком будівництва була виготовлена відповідна технічна документація та укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений нотаріальною конторою. Позивач зазначає, що інших правоустановчих документів на будинок та на земельну ділянку не має. Також позивач вказує, що вона звернулась у встановлений закони термін до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], проте нотаріусом в видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та на земельну ділянку, тому вона змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, в якій вона просить розглянути справу без її участі,позовні вимоги повністю підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджує свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 15 серпня 2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київської області /а.с. 9 /. Відповідно до копії свідоцтва про одруження є позивач є дружиною померлого [PERSON] /а.с. 8/. У відповідності до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1247, 1248, 1251 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки. Тобто законним спадкоємцями спадкодавця [PERSON] є позивач - його дружина та відповідачі - його діти. Оскільки відповідачі відмовилися від прийняття спадщини, тому єдиним спадкоємцем спадкодавця [PERSON] є позивач. Позивач своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте листом приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] від 17.11.2012 р. № 187/02-14 її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на майно, який померлий [PERSON] за життя не отримав, державний акт на земельну ділянку відсутній/а.с.10/. Факт належності спадкового будинку спадкодавцю підтверджується технічним паспортом, відповідно до якого будинок зареєстровано за померлим [PERSON] /а.с.12/. З матеріалів справи вбачається, що вказаний житловий будинок побудовано у 1979 році, проте не пройшов державну реєстрацію за життя [PERSON]. За час життя спадкодавець, у зв'язку із своєю юридичною необізнаністю, право на будинок належним чином не оформив. Оскільки судом достовірно встановлено та підтверджується зібраними по справі доказами те, що спадкодавець за життя з введенням в дію 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність" набув права власності на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 92.9. кв.м, житловою 64,2 кв.м., з надвірною будівлею, а саме з гаражем площею 21 кв.м. Таким чином, суд приходить до висновку, що на час своєї смерті спадкодавець мав право на житловий будинок по [ADDRESS], а тому позивач як спадкоємець має право на зазначене спадкове майно. Факт належності померлому [PERSON] житлового будинку, суд вважає доведеним та підтвердженим належними доказами у справі, при цьому відсутність реєстрації права власності на будинок у органах державної реєстрації речових прав не позбавляє позивача можливості набуття права власності у порядку спадкування за законом. Вирішуючи питання про визнання права власності на земельну ділянку, суд встановив наступні обставини. Як вбачається з рішення виконкому Васильківської міської Ради депутатів працюючих від 12 березня 1973 р. та з договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений Васильківською державною нотаріальною конторою Київської області від 30 березня 1973 року померлому [PERSON] виділено вищезазначену земельну ділянку під будівництво жилого будинку, але державний акт на право приватної власності на земельну ділянку не виготовлявся/а.с.20,22-25/. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З матеріалів справи достовірно встановлено, що при житті померлому [PERSON] державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку не видавався. Оскільки спадкодавець за життя не одержав державного акту на право власності на земельну ділянку та відповідно не зареєстрував його, він не набув права власності на цю земельну ділянку, а тому це право не входить до складу спадщини і не може бути визнано за позивачем в порядку спадкування. Оцінюючи наведені обставини, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Outcome: partial