Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

В лютому 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.04.2017 року з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Також стягуються аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.04.2017 року. Проте після ухвалення вищевказаних рішень суду в позивача змінився сімейний та матеріальний стан, оскільки 10.05.2018 року він уклав новий шлюб та 17.01.2019 року у нього народився другий син. Дружина не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Сім`я власного житла не має, в зв`язку з чим проживає в квартирі, відповідно до договору найму. Вказані обставини призвели до значної зміни матеріального стану позивача, а тому останній просив зменшити визначений судом розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини до 1/8 частини його заробітку (доходу). Ухвалою суду від 26.02.2019 року було відкрито провадження по вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 11.03.2019 року відповідач подала відзив на позов [PERSON] , в якому зазначала про безпідставність заявлених позивачем вимог з огляду на відсутність належних доказів щодо існування обставин, з якими закон пов`язує можливість зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Додавши при цьому, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру стягнутих з нього аліментів на утримання сина мають бути також враховані наступні обставини: він надає матеріальну допомогу своїй матері, яка за станом здоров`я потребує такої допомоги; відповідач придбала у власність квартиру, що свідчить про покращення її матеріального стану. Відповідач, її представник у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали з підстав, вказаних у відзиву на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного. Відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Водночас, враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, зміна сімейного стану та матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст.182 СК України). Так, як встановлено судом, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з відповідачем. На підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.04.2017 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання сина щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Також з позивача на користь відповідача стягуються до досягнення дитиною трирічного віку аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.04.2017 року. Водночас, після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, змінився сімейний стан позивача [PERSON] Останній 10.05.2018 року він уклав шлюб з [PERSON] (зареєстрований Центральним районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 203) та [INFO] у нього народився другий син - [PERSON] (свідоцтво про народження, видане Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області). Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України). Як зазначалося вище, позивач утворив нову сім`ю, в якій народилася друга дитина, в зв`язку з чим у позивача виник обов`язок по її утриманню. Мати дитини не працює, що зумовлено її народженням. Також з матеріалів справи слідує, що відповідач оплачує оренду житла, в якому він проживає разом з своєю сім`єю, за місцем проходження служби. Тому суд погоджується з доводами позивача, що вказані обставини в сукупності призвели до зміни його матеріального стану в порівнянні з тим, що мав місце на час ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] . Водночас, доводи останнього щодо утримання його матері суд не приймає, оскільки належних доказів, що остання є непрацездатною та перебуває саме на його утриманні, позивачем надано не було. Надані ним квитанції про перерахування коштів на ім`я матері свідчать про наявність доброзичливих відносин між ними, проте не підтверджують факт надання постійної та систематичної допомоги, зумовленої об`єктивними обставинами. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку, що справедливим буде зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти у зменшеному розмірі від дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. При цьому, факт придбання відповідачем квартири не впливає на змогу позивача сплачувати аліменти в вищевказаному розмірі.

Outcome: partial