Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2021 позовні вимоги [PERSON] про стягнення витрат на утримання майна задоволені частково. При ухваленні судового рішення не було вирішено питання про відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу. 20.09.2021 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді цивільна справа № 643/6300/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення витрат на утримання майна. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2021 року у вищевказаній справі позовні вимоги задоволені частково. З метою захисту свої прав [PERSON] уклала договір з адвокатським об`єднанням " Юридична компанія «АРЕС» договір про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 08.07.2021 року. 20.09.2021 року між сторонами складено акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги (послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 08.07.2021 року. Загальна вартість наданої професійної (правничої) правової допомоги (послуг) щодо розгляду справи № 643/6300/21 у Московському районному суді м. Харкова склала 10 000 грн. На підставі ч. 8 ст. 141 та п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, сторона відповідача просить суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути зі сторони позивача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. та надає докази понесення вказаних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 270ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов наступного висновку. Рішенням Московського\~районного суду\~м.\~Харкова від\~09.09.2021\~року позовні вимоги [PERSON] про стягнення витрат на утримання майна задоволені частково. Представником відповідача 20.09.2021 року надано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 643/6300/21 у розмірі 10 000 грн. Відповідно до направленого на адресу суд відзиву відповідача від 02.08.2021 року, останнім зроблена заява про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн. Представник позивача у відповіді на відзив від 09.08.2021 року, зазначив, що проти розміру витрат на правничу професійну допомогу заперечує, вважає його завищеним і неспівмірним. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення в разі не вирішення судом питання про судові витрати. Згідно зі ст. 133 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з пунктом 4 частини першоїстатті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги\~види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, роцесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. За змістом статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четвертастатті 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ятастатті 137 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста\~статті137ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьоїстатті 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] уклала договір з адвокатським об`єднанням " Юридична компанія «АРЕС» договір про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 08.07.2021 року. Також, стороною відповідача, надано до матеріалів справи, копію 20.09.2021 року між сторонами складено акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги (послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 08.07.2021 року. Загальна вартість наданої професійної (правничої) правової допомоги (послуг) щодо розгляду справи № 643/6300/21 у Московському районному суді м. Харкова склала 10 000 грн, відповідно до якого адвокатом були виконані наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи (2 години); підготовка та подання відзиву по справі (4 години); підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення (2 години). Відповідно до ч. 1ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем заявлено клопотання про зменшення витрат відповідача на оплату правничої допомоги адвоката, цивільна справа містить невеликий об`єм доказів (цивільна справа в 1 томі), не є складною, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру судових витрат на надання правової допомоги та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. \~ \~ \~ \~Враховуючи висновок у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. Не зважаючи на те, що судами різних юрисдикцій тлумачилися норми ЦПК і ГПК України, вищенаведена практика є застосовною до обставин цієї справи, оскільки у ЦПК, ГПК і КАС України вищеаналізовані норми є однаковими за змістом. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити. Враховуючи викладене, заява представника відповідача підлягає частковому задоволенню. В заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача зазначає, що оскільки копію судового рішення ним не отримано, рішення надіслано судом 09.09.2021 року до ЄРСД, а оприлюднено 13.09.2021 року, відлік строку для подання доказів понесення судових витрат почати з 13.09.2021, то останнім днем 5-денного строку є перший робочий день 20.09.2021 року, вважає підстави пропуску строку подачі доказів поважними та просить їх поновити. Відповідно до ч. 1\~ст. 127 ЦПК України\~суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. З огляду на вказане вище, оскільки з доданих до заяви документів вбачається, що заявник довідався про ухвалення судового рішення 13.09.2021, суд дійшов висновку, що означені обставини об`єктивно свідчать про неможливість своєчасного подання доказів в підтвердження понесених судових витрат, а відтак, з урахуванням незначного пропущеного строку, свідчать про наявність підстав для поновлення пропущеного строку для подання доказів в підтвердження понесених судових витрат. Суд звертає увагу, що ненадання копії заяви про ухвалення додаткового рішення іншій стороні не означає, що остання була позбавлена можливості заперечити проти розміру витрат, про відшкодування яких ставиться питання, оскільки представником позивача були висловлені заперечення у відповіді на відзив.

Outcome: partial