Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

В листопаді 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПАТ «Шахтоуправління «Покровське») про відшкодування моральної шкоди, завданої нещасним випадком на виробництві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Красноармійську Донецької області. В обґрунтування позову позивач послався на те, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 3 вересня 2004 року по теперішній час, працюючи в якості машиніста підземних устаткувань, гірником очисного вибою з повним підземним робочим днем у шахті, з 18 травня 2016 року був переведений електрослюсарем поверхні через важку виробничу травму та встановлену інвалідність. 22 липня 2015 року під час виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, внаслідок якого він отримав відкриті вивихи 2-5 плеснових кісток, відкриті осколкові переломи 2-5 плеснових кісток із зміщенням, чисельну забійну рану лівої стопи з розтрощенням м'яких тканин переднього відділу стопи, йому була проведена ампутація розтрощеної лівої ступні на рівні передплесно-плеснових суглобів. З 22 липня 2015 року по 12 серпня 2015 року він знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу ампутації розтрощеної лівої ступні на рівні передплесно-плеснових суглобів у травматологічному відділенні Димитровської Центральної міської лікарні, після чого продовжив лікування амбулаторно у травматолога. 10 грудня 2015 року він був вперше оглянутий МСЕК, яка встановила йому безстроково третю групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва та 40% втрати професійної працездатності. МСЕК йому була протипоказана важка фізична праця, підземні умови праці, приписане протезування лівої стопи, медикаментозне лікування. Оскільки втрата працездатності спричинила позивачеві фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних зв'язків, необхідності додавання додаткових зусиль для організації життя, йому заподіяна моральну шкоду, яку просив відшкодувати йому за рахунок відповідача шляхом стягнення одноразової грошової компенсації в розмірі 150000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності за участю його представника [PERSON] Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутністю. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник Сачко Д.Р. в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутність. Суду надані письмові заперечення проти позову, в яких відповідач посилається на те, що згідно ч.3 ст. 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Травмування [PERSON] відбулося внаслідок його провини, що підтверджується актом № 41 по формі Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Зміст акту про нещасний випадок позивачем не оскаржено. Відповідно п.9 ППВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95р. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач ніяких доказів на підтвердження факту та глибини моральних страждань суду не надає. На підставі наведеного просить суд відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, про час та місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, її представник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач працює в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 3 вересня 2004 по теперішній час в якості машиніста підземних устаткувань, гірником очисного вибою з повним підземним робочим днем у шахті, 18 травня 2016 року був переведений електрослюсарем поверхні через виробничу травму та встановлену інвалідність 22 липня 2015 року о 00 годині 30 хвилин під час виконання трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, а саме під час переміщенні по лаві він отримав відкриті вивихи 2-5 плеснових кісток, відкриті осколкові переломи 2-5 плеснових кісток із зміщенням, численну забійну рану лівої стопи з розтрощенням м'яких тканин переднього відділу стопи, про що було складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 22 липня 2015 р. о 00 годині 30 хвилин, затверджений директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 25 липня 2015 р., та акт № 41 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений директором ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 25 липня 2015 року. За висновком МСЕК від 10 грудня 2015 року позивачу вперше встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково та третю групу інвалідності внаслідок трудового каліцтва безстроково, позивачу протипоказана важка фізична праця, підземні умови праці, приписане протезування лівої стопи, медикаментозне лікування. Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Згідно з роз'ясненнями, даними в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.273-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 указаної статті цього Кодексу покладено на власника або уповноважений ним орган. Судом установлено, що позивач працює у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», яке створене для підземного видобутку вугілля, і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Втрата професійної працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, отже роботодавець не забезпечив створення нешкідливих не небезпечних умов праці. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв'язку з ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, акту розслідування нещасного випадку, акту про нещасний випадок, пов'язаного з виробництвом, довідок МСЕК, витягами з історії хвороби та амбулаторної карти. Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров'я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу у медичній та соціальній допомозі, молодий вік позивача. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду в 20.000 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судові витрати, що складаються з судового збору, так як позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від їх сплати. 11 листопада 2016 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладений договір № 321 про надання юридичної допомоги, згідно якого адвокат [PERSON] взяв на себе зобов'язання надати [PERSON] допомогу з питань підготовки документів та представництва інтересів в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області при розгляді справи за позовом [PERSON] до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення компенсації за завдану моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві внаслідок нещасного випадку, підготовки в разі необхідності апеляційної скарги до суду та представництво інтересів в суді апеляційної інстанції, консультації клієнта з правових питань. Згідно довідок адвоката [PERSON] від 14 листопада 2016 року та 28 листопада 2016 року позивачу надана правова допомога по складанню цивільного позову на суму 1160 грн. (2 години), та представництву його інтересів в Красноармійському міськрайонному суді Донецької області на суму 580 грн. (1 година). Згідно роз'яснень Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.36 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р. № 10 із змінами, внесеними згідно з постановою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015р. № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-У1). Згідно журналу судового засідання Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 листопада 2016 року представник позивача не брав участі в судовому засіданні при розгляді справи за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства „Шахтоуправляння "Покровське" про відшкодування моральної шкоди, завданої нещасним випадком на виробництві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області. З урахуванням вказаних вимог закону, процент задоволених судом позовних вимог становить 13,33%, з розрахунку 150000 грн. - 100%, 20000 грн. - х%, х = 20000 грн. х 100% : 150000 грн. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по правової допомоги за складання позовної заяви пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 77,31 грн., з розрахунку 13,33% х 580 грн. : 100%. Відповідно до ст. ст.153, 233, 234, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial