Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.11.2014 року звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача 103236 доларів США, пеню в сумі 0,001% за прострочення виплат, а також моральну шкоду в сумі 100000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» був укладений договір строкового банківського вкладу № 611373/2013 від 05.07.2013 р. на суму 40000 доларів США та № 6111374/2013 від 05.07.2013 р. на суму 42197 доларів США з щомісячною виплатою процентів в розмірі 10% річних. 24.01.2014 р. та 03.02.2014 р. надав до банку заяви про дострокове повернення вкладу. Відповідач кошти не повернув, а перерахував на банківські рахунки [NUMBER] та [NUMBER]. Між позивачем та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу № 830292/14 на суму 20000 доларів США та № 830302/2014 на суму 50000 доларів США. Після закінчення терміну дії договорів кошти були перераховані на рахунки [NUMBER] та [NUMBER]. Між позивачем та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу № 696742/2013 від 17.12.2013 р. на суму 50000 доларів США. 17.02.2014 р. закінчився термін дії договору. Відповідач частково повернув кошти в сумі 30800 доларів США. Остаточну частку в розмірі 19200 доларів США не отримав. На рахунках позивача в ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» залишаються кошти в сумі 103236 доларів США. Позивач є інвалідом 2 групи, потребує лікування за кордоном. Неодноразово звертався до адміністрації банку з проханням повернення коштів, які потрібні для лікування. Моральну шкоду оцінює в 100000 грн. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.07.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу № 611373/2013 на строк 13 місяців з 05.07.2013 р. по 05.08.2014 р. Відповідно до п.1.1 договору для обліку вкладу банк відкриває на ім.»я вкладника вкладний рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.1.2 договору банк відкриває на ім»я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. На цей рахунок - кореспондент банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії. Судом також встановлено, що відповідно до квитанції від 05.07.2013р. позивачем [PERSON] було внесено на рахунок Банку 40000 доларів США. Як вбачається з викладеного, позивач виконав умови Договору в повному обсязі. Відповідно до п. 1.5 Договору процентна ставка (річних) складає 10%. 05.07.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу № 611374/2013 на строк 13 місяців з 05.07.2013 р. по 05.08.2014 р. Відповідно до п.1.1 договору для обліку вкладу банк відкриває на ім»я вкладника вкладний рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.1.2 договору банк відкриває на ім»я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. На цей рахунок - кореспондент банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії. Судом також встановлено, що відповідно до квитанції від 05.07.2013р. позивачем [PERSON] було внесено на рахунок Банку 42197 доларів США. Як вбачається з викладеного, позивач виконав умови Договору в повному обсязі. Відповідно до п. 1.5 Договору процентна ставка (річних) складає 10%. Судом також встановлено, що відповідно до квитанції від 05.07.2013р. позивачем [PERSON] було внесено на рахунок Банку 42197 доларів США. Позивачем 18.02.2014 р. подано заяву про дострокове розірвання договору та виплату залишку вкладу та процентів 25.02.2014 р. 05.08.2014 р. між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу № 830292/2014 на строк 13 місяців з 05.08.2014 р. по 05.09.2015 р. Сума початкового вкладу - 20000 доларів США. Відповідно до п.1.1 договору для обліку вкладу банк відкриває на ім»я вкладника вкладний рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.1.2 договору банк відкриває на ім»я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. На цей рахунок-кореспондент може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строку його дії. Відповідно до п. 1.5 Договору процентна ставка (річних) складає 10,5%. Відповідно до меморіального ордеру № 193520 від 05.08.2014 р. позивачем внесено на рахунок банку 20000 доларів США. Позивачем 01.09.2014 р. подано заяву про дострокове розірвання договору та виплату залишку вкладу та процентів 01.10.2014 р. 05.08.2014 р. між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу № 830302/2014 на строк 13 місяців з 05.08.2014 р. по 05.09.2015 р. Сума початкового вкладу - 50000 доларів США. Відповідно до п.1.1 договору для обліку вкладу банк відкриває на ім»я вкладника вкладний рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.1.2 договору банк відкриває на ім»я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. На цей рахунок-кореспондент може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строку його дії. Відповідно до п. 1.5 Договору процентна ставка (річних) складає 11%. Позивачем 01.09.2014 р. подано заяву про дострокове розірвання договору та виплату залишку вкладу та процентів 01.10.2014 р. 17.12.2013 р. між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено договір строкового банківського вкладу № 696742/2013 на строк 13 місяців з 17.12.2013 р. по 17.01.2015 р. Сума початкового вкладу - 10000 доларів США. Відповідно до п.1.1 договору для обліку вкладу банк відкриває на ім»я вкладника вкладний рахунок [NUMBER]. Відповідно до п.1.2 договору банк відкриває на ім»я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER]. На цей рахунок - кореспондент банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченні строку його дії. Відповідно до п. 1.5 Договору процентна ставка (річних) складає 10,0%. Судом також встановлено, що відповідно до квитанції № 827472 від 17.12.2013 р. позивачем [PERSON] було внесено на рахунок Банку 10000 доларів США. Відповідно до квитанції № 1190032 від 24.12.2013 р. вклад поповнено на 20000 доларів США. Позивачем 18.02.2014 р. подано заяву про дострокове розірвання договору та виплату залишку вкладу та процентів 14.02.2014 р. Згідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ч.1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно частини першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 5 статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявою про виплату коштів. Як пояснив в судовому засіданні позивач, він неодноразово звертався за місцезнаходженням відповідача з метою отримання банківського вкладу, проте у видачі вкладу йому було відмовлено через відсутність готівки в касі. Відповідно до довідки ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» від 12.11.2014 р. встановлено, що на ім»я [PERSON] у ПАТ «ВіЕйБі Банк» відкрито поточні рахунки: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER]. Станом на 06.10.2014 р. залишки на поточних рахунках становлять: на рахунку [NUMBER] - 20200 доларів США, 77 центів, на рахунку [NUMBER] - 11957 доларів США, 16 центів, на рахунку [NUMBER] - 50785 доларів США 55 центів, на рахунку [NUMBER] - 20294 долари США 08 центів. Суд вважає, що в даному випадку відповідач допустив неналежне виконання взятих зобов'язань перед позивачем, оскільки банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів в повному обсязі. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі 103236,0 доларів США, які знаходяться на поточних рахунках позивача в ПАТ «ВіЕйБі Банк»: [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], відкритих відповідно до договорів банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно положень п. 5. Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобов'язань по відшкодуванню моральної шкоди, суд вважає заявлені вимоги в цій частині необґрунтовані. Також позивач не обґрунтував позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 0,001%, не надав розрахунку та не зазначив періоду нарахування пені, тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення пені необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial