Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

У грудні 2015 р. Банк звернувся до суду із позовом, який обґрунтував таким чином. 16 травня 2007 р. відповідач уклав із Банком договір про надання споживчого кредиту №11155420000 в сумі 28690 швейцарських франків, який слід було повертати за графіком частинами до 15 травня 2017 р. зі сплатою процентів в розмірі 9,99 річних. Того ж дня в забезпечення виконання зобовязань позичальником між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки №114700, яким передбачений її обовязок відповідати солідарно за кредитними зобовязаннями [PERSON] У звязку із виникненням простроченої заборгованості та невиконанням вимог про її погашення, Банк звернувся до суду із позовом про дострокове стягнення залишку суми кредиту 8027,04 швейцарських фраків, процентів 871,75 швейцарських франків, 24885,34 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 3452,33 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. В судовому засіданні представник Банку позов підтримав, надалі надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі позов визнали частково, вказуючи на значну різницю курсу валюти кредиту на час його отримання та на тепер. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, встановив такі обставини. За умовами договору про надання споживчого кредиту від 16 травня 2007 р. № 11155420000 (далі - кредитний договір) [PERSON]В, позичив для споживчих потреб у Банка 28690 швейцарських франків, зобовязавшись повернути кредит повністю за графіком щомісячної оплати частинами не пізніше 15 травня 2017 р. зі сплатою 9,99% річних. Згідно п. 5.2. кредитного договору Банк має право збільшувати в односторонньому процентну ставку за порушення позичальником кредитної дисципліни, зміну вартості кредитних ресурсів в т.п., вимагати дострокового повернення суми кредиту та нарахованих процентів (п. 6.1., 6.2.), отримувати пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу (п.4.1.). Згідно договору поруки №114700 від 16 травня 2007 р. [PERSON] зобовязалася відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобовязань за кредитним договором в солідарному порядку. Договір діє до повного припинення всіх зобовязань позичальника за кредитним договором. Листування здійснюється рекомендованими листами, підтвердженням чому є відповідний поштовий документ (п.5.7.). 08 червня 2015 р. Банк звернувся до відповідачів з рекомендованим листами з вимогами дострокового повторення боргу, які ними виконані не були (а.с.34-43, 121). Протягом дії кредитного договору Банком застосовувалося підвищення процентної ставки на підставі п. 5.2 кредитного договору. Розрахунок заборгованості Банку відповідачами не спростований. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють правовідносини за договором позики, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 цього Кодексу і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (стаття 631 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та сплати неустойки (ст. 611 ЦК України). Крім того, згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора (постанова ВС України від 29 червня 2016 р. в справі №6-272цс16). Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору (та ж сама постанова ВС України). Умовами кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу (кредиту, процентів) щомісяця частинами, тому у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, тож зазначені правила з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. У разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. З часу несплати кожного з платежів відповідно до ст. 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань. В даній справі поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання (строкові суми кредиту, процентів т.п.)за змістом преабули до кредитного договору встановлений графіком, що є додатком до кредитного договору. Прострочення за кредитом почалося з 10 вересня 2014 р., тож порука [PERSON] припинилася за нараховані Банком платежі кредиту з 10 вересня 2014 р. і до 08 грудня 2014 р. в сумі 861,75 швейцарських франків. За процентами порука не припинялась у звязку з тим, що не сплив зазначений 6 місячний строк. Згідно правової позиції ВС України в постанові від 16 вересня 2015 р. в справі №6-190цс15 не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню повна позовна сума, а з [PERSON] солідарна з позичальником менша на 861,75 швейцарських франків. Згідно ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог з [PERSON] слід стягнути судовий збір 1764,77 грн., а з [PERSON] пропорційно до частини позовних вимог, що були задоволені 1614,41 грн.

Outcome: partial