Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Фортечний відділ державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянська А.О., по якому просить зняти арешт з нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис: реєстраційний номер обтяження 12312314, зареєстровано 23.03.2012 року за №12312314, реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МУЮ; підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно б/н, 15.03.2012 року, слідчий СУ УМВС України в Кіровоградській області, об`єкт нерухомого майна: квартира, адреса: [ADDRESS] ; реєстраційний номер обтяження 12312338, зареєстровано 23.03.2012 року за №12312338 реєстратором: Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» МУЮ; підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно б/н, 15.03.2012 року, слідчий СУ УМВС України в Кіровоградській області, об`єкт нерухомого майна: квартира, адреса: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , якій належали кімнати № [NUMBER] та № [NUMBER] [ADDRESS] . У травні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте листом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 від 28.05.2019 року за № 1214/01-16 було роз`яснено, що так як на спадкове накладено арешт, видати свідоцтво про право на спадщину не є можливим. Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 167644780 та № 167644589 від 23.05.2019 року, на квартири, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , власник [PERSON] , 23.03.2012 року Кіровоградською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було накладено арешт на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н, 15.03.2012 року, слідчого СУ УМВС України в Кіровоградській області. Листом від 31.10.2018 р. за № 53707 Фортечний ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області повідомив, що згідно з інформації з Автоматизованого реєстру виконавчих проваджень на виконанні відсутні провадження щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] боргів та штрафів по адміністративним справам. Як вбачається із вищезазначених Інформаційних довідок, арешт накладено 23.03.2012 року на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н, 15.03.2012 року, слідчого СУ УМВС України в Кіровоградській області та власником кватири зазначено [PERSON] , хоча реєстрацію права власності за [PERSON] на вказане майно проведено 06.03.2012 р., тобто, на момент винесення постанови слідчим про накладення арешту та реєстрації вказаного обтяження власником квартири вже була не [PERSON] , а [PERSON] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.09.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 35-36/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2019 року замінено відповідача по справі Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області на належного Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області /а.с. 68-69/. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 33-34/. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, якою просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представники відповідачів Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області та державний нотаріус Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянська А.О. в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області надав до суду відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, так як УМВС України в Кіровоградській області не являється боржником по справі, арешт на майно накладався не в інтересах відповідача, майно йому не передавалось. За вказаного вважає, що УМВС України в Кіровоградській області не є належним відповідачем. Вважає, що належним відповідачем в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] належали кімнати № [NUMBER] та № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 17.02.2012 року за №177 та договору дарування від 17.02.2012 року за №180, посвідчених приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінський І.Д. /а.с. 10-25/. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 03.10.2017 року /а.с. 102/. За життя, а саме 23.02.2015 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 Ляшенко В.Є. , реєстровий номер №2-136, яким все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] /а.с. 7/. При оформленні спадщини на заяву позивача від 28.05.2019 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 Шполянською А.О. було повідомлено, що видати свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - кімнати № [NUMBER] та № [NUMBER] , що знаходяться в [ADDRESS] , не є можливим, так як на вказані кімнати накладено арешти /а.с. 33/. Як вбачається з копії спадкової справи №498/2017 до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] , із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] /а.с. 117-142/. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 167644780 від 23.05.2019 року з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власник квартири [PERSON] , 23.03.2012 року Кіровоградською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було накладено арешт на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н 15.03.2012 року, слідчого СУ УМВС України в Кіровоградській області, реєстраційний номер обтяження 12312314 /а.с. 28/. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 167644589 від 23.05.2019 року з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власник квартири [PERSON] , 23.03.2012 року Кіровоградською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було накладено арешт на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н, 15.03.2012 року, слідчого СУ УМВС України в Кіровоградській області, реєстраційний номер обтяження 12312338 /а.с. 29/. Листом від 31.10.2018 р. за № 53707 Фортечний ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області повідомив, що згідно з інформації з Автоматизованого реєстру виконавчих проваджень на виконанні відсутні провадження щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] боргів та штрафів по адміністративним справам /а.с. 30/. Отже, арешт накладено 23.03.2012 року на підставі постанови про накладення арешту на майно, б/н, 15.03.2012 року, слідчого СУ УМВС України в Кіровоградській області та власником кватири зазначено [PERSON] , хоча реєстрацію права власності за [PERSON] на вказане майно проведено 06.03.2012 р., що підтверджується архівною довідкою ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 11.09.218 р. за №49579 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 167642682 від 23.05.2019 р., тобто на момент винесення постанови слідчим про накладення арешту та реєстрації вказаного обтяження власником квартири вже була не [PERSON] , а [PERSON] . Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1ст.15 ЦК України). Частиною 2статті 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільного права та інтересу, перелік яких не є виключним. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно пункту 4.15. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. пп. 4.17 п. 4 глави 10 розділу II вказаного Порядку передбачено, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Згідно ч.4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Права власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2006 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи власник арештованого майна [PERSON] не є стороною кримінального провадження, тому відповідно до аб. 2 ч. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 03.06.2016 року, розгляд даної справи повинен відбуватися в порядку цивільного судочинства. Дані висновки відображені в Постанові Великої Палати Верховного Суду в рамках справи № 2-3392/11, провадження № 14-105цс19 від 24.04.2019 року. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає. Отже, накладений арешт на майно спадкодавця, заважає позивачу скористатися своїм правом на оформлення спадщини майно, що є порушенням його прав. У свою чергу, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про арешт нерухомого майна, оскільки скасування арешту є підставою для виключення таких записів. За вказаного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial