Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 03.01.2012 року був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 4900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з тарифним планом «Універсальна 55 днів пільгового періоду» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що боржник не належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.01.2019 року становить 64 119 грн. 24 коп. з яких 3981 грн. 86 коп. - тіло кредиту; 56507 грн. 89 коп. нараховано відсотків за користування кредитом, 100 грн. 00 коп. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3029 грн. 49 коп - штраф (процентна складова), просить задовольнити позов. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28 березня 2019 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, судовою повісткою. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 03 січня 2012 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачеві кредит у розмірі 4900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% річних, які мали нараховуватися на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 календарних днів у році. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали кредитний договір шляхом приєднання останньої до запропонованих позивачем Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом правління банку від 06.03.2010 року №СП-210-256, які разом із заявою від 03 січня 2012 року, Пам`яткою клієнта і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. Відповідач зобов`язалася повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. Укладаючи цей договір, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] визначили право банку змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунку. Позивач встановив [PERSON] кредитний ліміт у розмірі 300 грн., який з 15.08.2013 року було збільшено до 4900 грн. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка складає 3,0% в місяць, що становить 36,00% на рік, що нараховується на залишок заборгованості, з розрахунку 360 календарних днів на рік . Із розрахунку заборгованості за договором станом на 17 січня 2019 року вбачається, що позивачем було збільшено процентну ставку за користування кредитом: з 1 вересня 2014 року до 2,9% на місяць або 34,8 % річних, а з 1 квітня 2015 року до 3,6% на місяць, що становить 43,2% річних. Для здійснення грошових операцій за кредитним договором банк видав [PERSON] кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 11/15. Сторони домовилися, що у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. відповідач сплачує АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пеню, яка нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн одноразово. У випадку порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, останній зобов`язався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів (п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов та Правил). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] визначили, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же строк. У разі порушення позичальником зобов`язань з погашення заборгованості перед банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень останній вправі змінити умови кредиту, встановити термін повернення кредиту на 91 день з моменту порушення зобов`язання та вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі (п.п. 1.1.7.12, 2.1.1.4.6 Умов та Правил). Встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, наданого банком та не спростованого відповідачем, станом на 31.01.2019 року заборгованість становить 64 119 грн. 24 коп. з яких 3981 грн. 86 коп. - тіло кредиту; 56507 грн. 89 коп. нараховано відсотків за користування кредитом, 100 грн. 00 коп. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3029 грн.49 коп - штраф (процентна складова). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами у справі. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно п. 1 ст. 611 вказаного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У вказаних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наявної в матеріалах справи довідки Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що термін дії кредитної картки яка була видана [PERSON] до 11/15. За умовами договору сторони погодили щомісячну (до 25 числа) сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відтак, у межах строку кредитування до 30 листопада 2015 року відповідачка мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця, а також неустойку. З наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.01.2012 року вбачається, що заборгованість [PERSON] за відсотками визначена станом на 31.01.2019 року, тобто і після закінчення строку дії кредитного договору що суперечить вимогам чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає, що обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, відсоткам за період до 30 листопада 2015 року. Таким чином з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03.01.2012 року в розмірі 4868 грн. 77 коп. з яких 3981 грн. 86 коп. - тіло кредиту; 886 грн. 91 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом. Що стосується позовних вимог про стягнення пені та штрафів , то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Умовами і правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного між сторонами договору, передбачено право кредитора у разі прострочення позичальником виконання зобов`язань нарахування пені та штрафу. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення-строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі 6-2003цс15. Зважаючи на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за пенею та штраф, суд вважає, що стягненню підлягає лише штраф у його фіксованій частині та процентній складовій у розмірі 743 грн. 44 коп. (500 грн. + 243 грн. 44 коп. (4868 грн 77 коп х 5%), який з одного боку забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін, а з іншого дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 5612 грн. 21 коп. з яких - 3981 грн. 86 коп - тіло кредиту; 886 грн. 91 коп - відсотків за користування кредитом, штрафи відповідно до умов кредитного договору - 743 грн. 44 коп. (500 грн. (фіксована частина) та 243 грн. 44 коп. (процентна складова). У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог в розмірі 168,09 грн.

Outcome: partial