Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] 3.О.звернулася в суд з зазначеним позовом до відповідача,і в обгрунтування своїх позовних вимог пояснила,що з серпня.2005 року вона працювала в КП «Потіївське МП» на посаді економіста. Наказами директора №8 від 26.01.2015 року та №18 від 19.03.2015 року її було звільнено з робот із ініціативи працівника.Однак вона ніяких заяв про своє звільнення не писала.19.03.2015 року наказом директора №18 вона була поновлена на роботі,і в цей же день її було звільнено згідно закінчення трудової угоди.Ніякої трудової угоди вона не підписувала,тому уточнивши неодноразово свої позовні вимоги,просила суд визнати незаконними та скасувати накази директора КП «Потіївське МП» №8 від 26.01.2015 року та №18 від 19.03.2015 року про її звільнення, поновити її на роботі,стягнути заборгованність по її зарплаті,стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути моральну шкоду. В судовому засіданні позивачка та її представник свої позовні вимоги підтримали. В судове засідання представник [PERSON] ради,виконавчого комітету [PERSON] сільської ради,Комунального підприємства «[PERSON] підприємство по наданню комунальних послуг,не з»явились,про день та час слухання справи були належним чином повідомлені,причину неявку до суду не повідомили. Вислухавши пояснення позивача та її представника,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено,[PERSON] 01.08.2005 року була прийнята на роботу в [PERSON] на посаду економіста. 26.01.2015 року наказом №8 директора Потіївського МП вона була звільнена, з роботи за згодою сторін згідно ст.36 КЗпПУ,і зазначена підстава її заява,однак ніякої заяви про звільнення [PERSON] не писала,і відповідач її суду не надав.У трудовій книзі [PERSON] 3.0.був внесений запис,що вона звільнена 26.01 .2015 року але вже по ст.38 КЗпПУ.на підставі наказу №5,який в книзі наказів відсутній,і ніким не видавався. 12.02.2015 року,директор КП «Потіївське МП» складає Трудову угоду з [PERSON] 3.0. сроком дії до 19.03.2015 року,однак [PERSON] 3.О.з угодою ознайомлена не була її підпис на тексті Угоди відсутній,і вона була ознайомлена з текстом Угоди лише 19.03.2015 року тобто в день закінчення угоди. Як видно з довідки виданої КП «Потіївське МП»,[PERSON] 3.О. працювала економістом з 01.08.2005 року по 06.02.2015 року,що спростовує твердження відповідача,що [PERSON] 3.0.була звільнена з 26.01.2015 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з вимогами ст:240-1 КЗпП України працівник підлягає поновленню на роботі не лише у разі,якщо він звільнений без законної підстави, а й тоді, коли він звільнений з порушенням установленого порядку. Суд вважає за встановлену ту обставину,що позивачку було звільнено з порушенням установленого порядку. Згідно з вимогами ч.1 ст.235 КЗпП України - у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Також згідно із ч.2 ст.235 КЗпП України - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи але не більше як за один рік. Згідно з п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року за № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи із заробітку за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати /далі Порядок/, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до ч. 3 п. 2, п. 5, 8 Порядку,середньомісячна заробітна плата, у випадку нарахування середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження, згідно з чинним законодавством не враховуються одноразові виплати /матеріальна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо/, а також компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати / підпункт л) п. 4 Порядку/. З врахуванням розміру середньоденного заробітку позивача за 2014 рік,визначеного згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 р. № 100 (1660 грн.08 коп.), кількості днів вимушеного прогулу на день прийняття судом рішення складає (224 днів) , заробітна плата за час вимушеного прогулу позивача становить 17 737 гривень 62 коп. Дана сума визначена без врахування податків та обов»язкових платежів. Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати але не більше ніж за один місяць. У відповідності до ст.237-1 КЗпПУ відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя,і суд вважає, що грубе порушення з боку відповідача дотримання вимог трудового законодавства щодо незаконного відсторонення позивача від роботи, призвело до порушення нормальних умов життя позивача. Порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя,стан його здоров»я погіршився,позивачка проходила курс лікування,змушена була витрачатись на купування ліків, тому суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині частково і визначає розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн, які підлягають стягненню з відповідача, згідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Також суд у відповідності до вимог ст.88 ЦПК У країни,стягує з відповідача і судовий збір по справі. Враховуючи,що [PERSON] 3.О.зверталась з позовом до суду про поновленні її на роботі до суду ще в березні 2015 року,її позов був залишений без розгляду,тому суд вважає,що вона пропустила строк для звернення до суду із захистом своїх прав з поважної причини. На підставі викладеного,

Outcome: partial