Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

В лютому 2014 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 26.07.2013 р.між нею та відповідачем ФОП [PERSON]був укладений договір на виготовлення та доставку кухонних меблів на суму 3600гр. зі строком виконання протягом 35 робочих днів,а разі нестандартної комплектації протягом 50 робочих днів. В зв*язку з невиконанням відповідачем своїх зобов*язань,24.12.2013 р.між нею та відповідачем було підписано угоду про розірвання договору від 26.07.2013 р.,в якій відповідач зобов*ячався протягом 15 банківських днів повернути грошові кошти по договору в сумі 3000 гр. 15.01.2014 р.позивачка отримала від відповідача 500 гр.,решту грошових коштів 2500 гр.до цього часу не повернув. Посилаючись на те,що відповідачем порушені її права споживача та до теперішнього часу не виконано обов*язку повернути суму за договором 2500 гр. , чим їй завдано матеріальних збитків та моральної шкоди у вигляді нервових переживань, просить суд стягнути з відповідача на її користь грошову суму 2500гр.та відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 гр. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що нею з відповідачем був укладений договір на виготовлення та доставку кухонних меблів,при цьому відповідач запевнив, що роботи будуть виконані в найкоротші строки та якісно,внаслідок чого вона вважала умови договору вигідними, підписала і внесла авансову оплату у визначеному відповідачем розмірі 3000 гр. У встановлений договором строк відповідач своїх зобов*язань не виконав,меблів не виготовив та не доставив, при цьому посилався на вигадані причини та просив очікувати. Згодом вона з*ясувала,що приміщення,де проводив діяльність відповідач,опечатані,звернулася до міліції з заявою про притягнення його до відповідальності.24.12.2013 р.відповідач підписав із нею угоду про розірвання договору,а 15.01.2014 р.повернув частину внесеної авансової оплати 500 гр.,решту 2500 г.безпідставно не повертає до теперішнього часу. Діями відповідача їй завдано матеріальних збитків та моральних страждань у вигляді нервових переживань, тривалості конфлікту, які оцінює в 2 000 гр.Просила суд задовольнити позовні вимоги та стягнути на її користь заявлену суму у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих причин,викликався належним чином,заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню частково на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що 26.07.2013 р. позивачка уклала з фізичною особою підприємцем [PERSON]договір, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи з виготовлення та доставки меблів,про що зазначено в п. 1.1 договору,а замовник згідно п. 1.2 договору зобов'язується оплатити та прийняти готові вироби та роботу відповідно до умов договору,про що надана його копія. За змістом п.2.1 договору,вартість виробів становить 3600 гр.,позивачем сплачено завдаток 1000 гр.та 2000 гр.,сума доплати 600 гр. За змістом п.3.2 після сплати вартості замовлення виконавець зобов'язується протягом 35 робочих днів виготовити та доставити вироби,а у разі їх нестандартної комплектації цей строк визначено 50 робочих днів. З матеріалів справи видно,що у визначений договором строк відповідач не виконав передбачених п.1.1 робіт ,в зв*язку з чим позивачем була подана заява про притягнення його до кримінальної відповідальності. За змістом ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт(надання послуг)та вимагати відшкодування збитків,якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов*язань за договором або виконує роботу так повільно,що закінчити її у визначений строк стає неможливим. 24.12.2013 р.між позивачкою та відповідачем була підписана угода про розірвання договору від 26.07.2013 р.,за п.2.1 якої відповідач зобов*язався повернути позивачці грошову суму 3000 гр.протягом 15 банківських днів. 15.01.2014 р.позивач отримала 500 гр.,про що нею зроблена розписка. Таким чином,на час розгляду справи відповідач не повернув позивачці суму 2500 гр. Вказані обставини нічим не спростовані,підтверджені наданими позивачкою доказами,в зв*язку з чим суд вважає їх встановленими та перевіреними. За змістом ст.526,530 ЦК України,зобов*язання має виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору або діючого законодавства. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку,що відповідно до чинного законодавства наявність неповернутої суми за договором ,якій сторонами розірвано,що відповідачем утримується безпідставно,є передбаченою законом підставою для захисту прав позивача у спосіб,передбачений ст.16 ЦК України шляхом задоволення позову про стягнення грошової суми. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди,суд не встановив підстав для їх задоволення,виходячи з наступного. Як за змістом позовної заяви, так і в судовому засіданні позивачка підтримала позов в цій частині з підстав ст.23 ЦК України з посиланням на те,що внаслідок дій відповідача вона зазнала нервові переживання,а тривалість конфлікту негативно позначилася на її стані здоров*я. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках,коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормам Конституції України,або у випадках,передбачених нормами ЦК України,а також іншими нормами законодавства,які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди,зокрема,Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.611 ЦК України,у разі порушення зобов*язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема,відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів»,споживачі під час придбання,замовлення або використання продукції,яка реалізується на території України,для задоволення своїх особистих потреб,мають право на відшкодування моральної(немайнової)шкоди,заподіяної небезпечною для життя та здоров*я людей продукцією у випадках,передбачених законодавством. Судом не встановлено,що за умовами укладеного сторонами договору обумовлювалась можливість відшкодування моральної шкоди,а неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов*язань щодо виготовлення та поставки меблів на замовлення загрози життю та здоров*ю позивачки не становить,тому для задоволення позову в цій частині передбачені законом підстави відсутні. Відповідно до ст.88 ЦПК України,з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 гр.60 коп. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 526,530 ЦК України, ст.ст. 4, 10 Закону України "Про захист прав споживачів", суд -

Outcome: partial