Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

Представник АТ «Креді Агріколь банк» Денисенко Т.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.03.2018 між ПАТ «Креді Агріколь Банк» і [PERSON] укладено комплексний договір №1/3248544, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 73 220,00 гривень, зі сплатою 15% річних, строком на 60 місяців, з 19.03.2018 до [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 04.01.2019 склала 67 441,62 грн. 24.04.2019 АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з претензією до спадкоємців померлого [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 67441,62 грн. На вказану претензію АТ «Креді Агріколь Банк» було отримано відповідь Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 13.07.2019, в якій зазначено, що відкрито спадкову справу №7/2019 після смерті [PERSON] . Вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» долучені до спадкової справи. Із заявами про прийняття спадщини звернулися: дочка спадкодавця - [PERSON] , син спадкодавця - [PERSON] , дружина спадкодавця - [PERSON] та мати спадкодавця - [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця. 22 липня 2019 року позивачем було направлено претензію на адресу [PERSON] та [PERSON] щодо сплати заборгованості в розмірі 67 441,62 грн. за кредитним договором №1/3248544, як спадкоємців після померлого [PERSON] . Зазначені вимоги залишені без задоволення. В зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 08 листопада 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Витребувано з Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області інформацію щодо відкриття спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року замінено первісного відповідача-3 [PERSON] , яка діє як законний представник [PERSON] на належного відповідача-3 [PERSON] , яка діє як законний представник [PERSON] . Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі. Під час проведення підготовчого засідання представником позивача [PERSON] подано лист ПрАТ «СК «УНІКА Життя» щодо страхової виплати за договором страхування [PERSON] , відповідно до якого смерть застрахованого [PERSON] не є страховим випадком та відсутні підстави для здійснення страхової виплати. Будь-яких клопотань стороною позивача в підготовчому проваджені не заявлено. На запитання суду, чи є у представника клопотання щодо уточнення позовних вимог, відповів - ні. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] позовні вимоги до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] підтримав у повному обсязі. Також підтвердив, що під час розгляду даної справи у суді (в підготовчому провадженні) відповідачем [PERSON] сплачено АТ «Креді Агріколь Банк» 33 720,60 грн. в рахунок погашення боргу за кредитним договором №1/3248544 від 19.03.2018. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Майсак В.О. позовні вимоги визнала у повному обсязі та зазначила, що [PERSON] сплачено АТ «Креді Агріколь Банк» 33 720,60 грн. в рахунок погашення боргу за кредитним договором №1/3248544 від 19.03.2018. В зв`язку з чим просила в задоволені позовних вимог до [PERSON] відмовити. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Караван О.Д. не визнала позовні вимоги. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову зазначила, що договір, за невиконання умов якого у відповідачів виник борг перед АТ «Креді Агріколь Банк», по суті є водночас кредитним договором та договором страхування життя позичальника. За умовами комплексного договору [PERSON] , як страхувальник, застрахував своє життя, страховий випадок - смерть застрахованої особи на весь період дії договору. Відповідно до п.5.9 Договору сторони домовились, що в рамках програми страхування на випадок смерті страхова виплата здійснюється одноразово Банку як вигодонабувачу в розмірі заборгованості страхувальника за кредитним договором (включаючи кредит, нараховані та не сплачені проценти, комісії, штрафи, пеню тощо) на дату смерті страхувальника, але не більше страхової суми, встановлена цим договором страхування. З огляду на той факт, що [PERSON] помер, на правовідносини щодо погашення кредитної заборгованості поширюються умови договору страхування. Тому просила суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В установленому законом порядку відзив на позов від відповідачів на адресу суду не надходив. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом: 19.03.2018 між ПАТ «Креді Агріколь Банк» і [PERSON] та ПрАТ «СК «УНІКА Життя» укладено комплексний договір № 1/3248544, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 73 220,00 гривень, зі сплатою 15% річних, строком на 60 місяців, з 19.03.2018 до 18.03.2023, комісійна винагорода становить 2,30% у місяць від суми кредиту (том 1 с.9-10). Відповідно до меморіального ордеру № 21934886-1 від 19 березня 2018 року [PERSON] надано кошти в розмірі 70 000,00 грн. (том 1 с.19) Згідно з Додатком №1 до комплексного договору, [PERSON] повинен був сплачувати щомісяця платіж в сумі 3425,96 грн. (том 1 с.12). Відповідно до п.5.4.1, 5.9 Розділу ІІ вказаного Договору [PERSON] застрахував своє життя у ПрАТ „Страхова компанія „УНІКА Життя" і вразі настання страхового випадку, а саме його смерті, банк як вигодонабувач отримає страхову виплату в розмірі заборгованості страхувальника за кредитним договором (включаючи кредит, нараховані та не сплачені проценти, комісії, штрафи, пеню тощо) на дату смерті страхувальника, але не більше страхової суми, встановлена цим договором страхування. Сума різниці між страховою сумою та сумою залишку заборгованості страхувальника/застрахованої особи за кредитним договором перераховується банком на будь-який (за вибором банку) поточний рахунок страхувальника/застрахованої особи, відкритий у банку та в подальшому виплачується спадкоємцям страхувальника/застрахованої особи в порядку визначеному чинним законодавством України. У випадку відсутності залишку заборгованості страхувальника/застрахованої особи за кредитним договором станом на дату настання страхового випадку, страхова виплата в повному обсязі перераховується банком на будь-який (за вибором банку) поточний рахунок страхувальника/застрахованої особи, відкритий у банку для подальшої виплати спадкоємцям (том 1 с.10). Відповідно до меморіального ордеру № 21934886-3 від 19 березня 2018 року сплачено страховий внесок за [PERSON] в розмірі 3220,00 грн. (том 1 с.18). Як слідує з виписок з рахунку та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1/3248544, заборгованість [PERSON] за вказаним договором складає 67 441,62 грн. (том 1 с.12-17, 20). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2019. (том 1 с.21). Відповідно до листа ПрАТ „Страхова компанія „УНІКА Життя" від 08.04.2019 за вих.№1202/19, смерть [PERSON] не є страховим випадком, так як причина смерті: стороннє тіло (шлунковий уміст) у дихальних шляхах. Асфіксія. При слово-токсикологічній експертизі крові із трупа застрахованої особи знайдено етиловий спирт у концентрації 2,9 проміле. (том 1 с.208). 24.04.2019 АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області з претензією до спадкоємців померлого [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 67441,62 грн. (том 1 с.22). На вказану претензію АТ «Креді Агріколь Банк» було отримано відповідь з Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 13.07.2019, в якій зазначено, що відкрито спадкову справу №7/2019 після смерті [PERSON] . Вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» долучені до спадкової справи. Із заявами про прийняття спадщини звернулися: дочка спадкодавця - [PERSON] , син - [PERSON] , дружина - [PERSON] та мати спадкодавця - [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь дружини спадкодавця. (том 1 с.23). 22 липня 2019 року позивачем було направлено претензію на адресу [PERSON] та [PERSON] щодо сплати заборгованості в розмірі 67441,62 грн. за кредитним договором № 1/3248544, як спадкоємців після померлого [PERSON] . Зазначені вимоги залишені без задоволення (том 1 с.25-28). Відповідно до матеріалів спадкової справи №7/2019 після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом звернулися: дочка спадкодавця - [PERSON] , [PERSON] , діюча як законний представник малолітнього сина [PERSON] , дружина спадкодавця - [PERSON] та мати спадкодавця - [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] (том 1 с.65-77). Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину після спадкодавця [PERSON] - на наступне майно: Ѕ частку земельної ділянки площею 7,78 га, кадастровий номер 2325283600:15:003:0004, що знаходиться на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області; Ѕ частку права на земельну частку пай, що знаходиться на території Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області; Ѕ частку Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] ; Ѕ частку Ѕ частки транспортних засобів (том 1 с.131-140). Як слідує з даних свідоцтв про право на спадщину за законом, іншими спадкоємцями [PERSON] є донька [PERSON] та син [PERSON] , у кожного з яких по ј частці у спадщині, однак свідоцтво про право на спадщину ще не видано. На момент розгляду справи в суді, 18.05.2020 відповідачем [PERSON] сплачено АТ «Креді Агріколь Банк» 33 720,60 грн. в рахунок погашення боргу за кредитним договором №1/3248544 від 19.03.2018, що підтверджується квитанцією №31165449-1 від 18.05.2020 та не заперечується представником позивача (том 1 с.155). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216, 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша-друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості. Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, встановити дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц (№61-25487св18). Приписами статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. За правилами статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. За змістом наведених норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості майна, отриманого у спадщину. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів в порядку задоволення вимог кредитора спадкодавця, у відповідності з правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, доведення обставин щодо обсягу отриманого спадкового майна та його вартості покладено на спадкоємця, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідачі по справі, як спадкоємці [PERSON] , які одержали у спадщину майно, вимоги позивача щодо погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором №1/3248544 від 19.03.2018 не виконали, у зв`язку з чим заборгованість за даним кредитним договором склала 67441,62 грн. Позивач пред`явив вимогу кредитора за місцем відкриття спадщини у строк, визначений частиною другою статті 1281 ЦК України. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину у передбачений законом спосіб, є відповідачі по справі, встановивши, що кожен з відповідачів отримав у власність частку майна спадкодавця [PERSON] , враховуючи, що відповідачами не надано доказів, що вартість належного їм спадкового майна є меншою від суми заборгованості, яка підлягає стягненню з кожного з відповідачів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стороною позивача доведені у повному обсязі. Підстав для звільнення спадкоємців за законом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором №1/3248544 від 19.03.2018 судом не встановлено. За правилами ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У даному випадку норми права, що регулюють інститут спадкування, не передбачають солідарної відповідальності спадкоємців щодо задоволення вимоги кредитора. Договору з цього приводу теж немає. Відтак такі кошти підлягають стягненню у розмірі, який відповідає частці спадкоємця у спадщині. Посилання представника відповідачів [PERSON] на наявність укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] договору страхування, за яким смерть [PERSON] є страховим випадком, спростовується листом ПрАТ «Страхова Компанія «УНІКА Життя», яким повідомлено банк про відсутність підстав для визнання випадку із застрахованою особою страховим та здійснення страхової виплати. Причини відмови у визнанні випадку страховим спадкоємцем не оскаржувались і у суді не спростовані. Жоден із відповідачів не оскаржував відмову у виплаті страхового відшкодування. Суд звертає увагу, що спадкоємці мають рівні права щодо звернення за здійсненням страхової виплати та оскарження до суду відмови в цій виплаті. Інших аргументів представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокатом Караван О.Д. щодо позовних вимог не висунуто. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог АТ «Креді Агріколь Банк» про стягнення боргу, так як з прийняттям спадщини після смерті [PERSON] , до відповідачів разом зі спадщиною перейшли права та обов`язки, які входили в спадкову масу, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України. А тим самим і обов`язок виконання умов договору № 1/3248544 від 19 березня 2018 року, укладеного між АТ «Креді Агріколь Банк» та позичальником [PERSON] . Із наведеного слідує, що внаслідок прийняття спадщини відповідачами після смерті [PERSON] , саме на відповідачів покладений обов`язок відповідальності перед АТ «Креді Агріколь Банк» за кредитними зобов`язаннями померлого [PERSON] , та частки такої відповідальності кожного з них є: [PERSON] - Ѕ, що становить 33 720,81 грн., [PERSON] - ј, що становить 16 860,41 грн., [PERSON] - ј, що становить 16 860,40 грн., виходячи із загальної суми заборгованості 67 441,62 грн. Висновки суду. Таким чином, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Оскільки відповідачем [PERSON] після відкриття провадження у справі в зв`язку з визнанням позову сплачено у розмірі, який відповідає її частці у спадщині, АТ «Креді Агріколь Банк» майже весь борг, а саме 33 720,60 грн. в рахунок погашення боргу за кредитним договором №1/3248544 від 19.03.2018, з неї підлягає стягненню 0,21 грн. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача борг за кредитним договором №1/3248544 від 19.03.2018 у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так як жодною стороною по справі не заявлено про повернення судового збору або неможливості його сплати, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1921,00 грн., у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 960,50 грн. з відповідачів у рівних частках. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v.UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі ст.ст.1218, 1281, 1282 ЦК України,

Outcome: partial