Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.07.2011, посилаючись на те, що 02.07.2011 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12000 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 30.09.2020 у неї виникла заборгованість в сумі 14566,14 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 11337,70 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 3228,44 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 14566,14 грн. та сплачену суму судового збору 2102 грн. Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, у позові просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явися, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому, за відсутності заперечень представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідачка [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 02.07.2011. В заяві зазначено, що відповідачка підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30.09.2020 у відповідачки існує заборгованість за кредитом в сумі 14566 грн. 14 коп., з яких: - 11337,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 3228,44 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 11337,70 грн. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за кредитом не погашена. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 11337,70 грн доведені та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Позивач посилається на ст. 634 ЦК України, як на підставу виникнення договірних відносин з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору. Відсотки за користування кредитом поділяються на ті, що встановлені законом та ті, що встановлені договором. За змістом статті 1056-1 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. В анкеті-заяві позичальника від 02 липня 2011 року, яку підписав відповідач, процентна ставка не визначена. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості з наданого кредиту, просив також, крім тіла кредиту - суми, яку відповідач фактично отримав, стягнути в тому числі заборгованість за простроченими відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач крім власного розрахунку заборгованості, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, та Тарифи Банку, розміщені на банківському сайті https://privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору. Однак, позивачем не надано підтверджень, що саме ці Тарифи Банку, Умови та правила надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування. Суд вважає, що роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Вимог про стягнення процентів за користування грошовими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених законом, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не заявляв. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві-анкеті домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем Тарифи Банку, Умови та правила надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони в письмовому вигляді обумовили ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Надані позивачем Тарифи, Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, та якщо ці умови прямо не передбачені в заяві-анкеті позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих умов та приєднання як другої сторони договору. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Суд вважає, що оскільки позивачем не доведено, що сторони обумовили в письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитними коштами, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Тому суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 3228,44 грн. Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 11337,70 грн. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам - 1636 грн. 20 коп.

Outcome: partial