Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

Представник\~ позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 06 жовтня 2011 року між ним та [PERSON].О. був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобовязався надати [PERSON] кредит в розмірі 2700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит. Відповідач свої зобовязання не виконав. Станом на 31 березня 2018 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 29784,96 грн., яка складається з наступного: 1824,72 грн. - заборгованість за кредитом, 25765,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 300 грн- пеня та комісія, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов кредитного договору: 500, 00 грн.- штраф - фіксована частина, 1394,52 грн. - штраф - процентна складова. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, тому позивач просить суд стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутності,\~ підтримує\~ позовні вимоги та просить задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив відповідач не надав. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із тим, що відповідач\~ своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06 жовтня 2011 року [PERSON]отримав кредит в розмірі 2700 грн\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач\~ свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Відповідно до «Правил користування платіжною карткою», Боржник доручає спису з будь якого рахунку відкритого в Банку вчасності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Посилаючись на порушення зобовязань позичальником, банк нарахував штрафні санкції, які просив стягнути з відповідача. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 31 березня 2018 року відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором 29784,96 грн., яка складається з наступного 1824,72 грн. - заборгованість за кредитом, 25765,72 грн. -проценти за користування кредитом, 300 грн- комісіяя, штрафні санкції- 500,00 грн. фіксована частина та 1394,52 грн.- процентна складова. Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України. Згідно Переліку м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснювалася антитерористична операція. Отже, дослідивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню - заборгованість за кредитом 1824,72 грн., - проценти за користування кредитом 35765,72 грн., 300грн-комісія, що загалом складає 27890,44грн. Доказів того, що відповідач проживає поза межами м.Маріуполя суду ПАТ КБ "Приват Банк" не надано. Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1394,52 грн. (процентна складова) є необґрутнованими та задоволенню не підлягають, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що сума штрафів нарахована після 14 квітня 2014 року, а отже їх нарахування суперечить положенням ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру, який поданий юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 27890,44 грн. *100% : 29784,96 грн. ціни позову = 93,64%), тобто 93,64 % від ціни позову 93,64 % *1762 грн. :100%), що складає 1649,94 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial