Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що заочним рішенням Іванівського суду Одеської області від 28.08.2017 року (справа № 499/539/17-ц), за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 19 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року (справа № 553/2367/18), з позивача на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, на утриманні Позивача знаходяться [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Стягнення з позивача аліментів згідно заочного рішення Іванівського суду Одеської області від 28.08.2017 року (справа № 499/539/17-ц) та Судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року (справа № 553/2367/18), загалом становлять 58% його заробітку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.03.2019 року по справі № 553/2367/18 в задоволенні заяви позивача про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами було відмовлено, при цьому не досліджено судом обставини, що мають значення для справи, а саме: не враховано того факту, що на час розгляду даної справи у позивача також була друга дитина від іншої жінки - [PERSON] з якою він спільно не проживає. Зокрема, в Ухвалі Ленінського районного суду м. Полтави від 26.03.2019 року по справі № 553/2367/18 зазначено, що судом встановлено, що відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м.Полтави від 14.11.2018 року призначено стягнення аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на1 дитину відповідно віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Вважають, що слід зменшити розмір аліментів стягуваних на утримання сина [PERSON] , у розмірі до 16,5 % частин від всіх видів заробітку оскільки він має іншу дитину на яку стягується аліменти а по законодавству встановлений розмір аліментів на двох дітей 1/3 тобто 33% доходу. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши заяву в якій позов підтримали, та прохали його задовольнити з наведених в ньому підстав. Також надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що посилання у відзиві на позовну заяву на те, що викладені в позовній заяві обгрунтування та доводи зводяться лише до незгоди Позивача із Судовим наказм Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року, та які вже були предметом розгляду під час іншої судової справи не відповідає дійсності та спростовується наступним. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року (справа № 553/2367/18), з мене на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на у гримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 167 ЩІК України Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника (тобто суд керується лише обставинами наведеними заявником у заяві про видачу судового наказу). Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.03.2019 року по справі № 553/2367/18 в задоволенні моєї заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами було відмовлено, при цьому судом не досліджувалися обставини, що мають значення для справи, а саме: не враховано того факту, що на час розгляду даної справи у мене також була друга дитина від іншої жінки - [PERSON] з якою я спільно не проживаю та фактично роз`яснено позивачу право звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно довідки від 27.05.2019 року виданої [PERSON] його середня нарахована заробітна плата за лютий-квітень 2019 року становить 12 125,92 грн. (з яких утримується податок та ін. обов`язкові платежі - 2106,62 грн., сплата аліментів на першу дитину - в середньому 3328 грн. на другу дитину 2500 грн. і позивачеві залишається в середньому 4200 грн. на руки. Із яких потрібно заплатити за оренду житла в с. Божківське де він працює в Державній установі - Божківській виправній колонії № 16, витрати на службові потреби та харчування, після яких не залишається коштів на власні потреби ( проїзд в громадському транспорті, одяг та предмети особистої гігієни). Так, мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину залишаються 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Разом із тим, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України було внесено зміни, якими встановлюється: "мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів". Звертає увагу на формулювання норми. По-перше, такий розмір є рекомендованим. По-друге, він може застосуватися тільки судом. По-третє, заробіток (дохід) боржника має бути достатнім для можливості стягнути таку суму. Тобто, 16,5 % від батьківського доходу складає суму у розмірі 2000,77 грн., що є навіть більшим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, передбаченого ст. 182 СК України. Окрім того, ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Також, в обгрунтування необхідності зменшення розміру аліментів навів таблицю доходів та витрат Позивача. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надавши заяву в якій заперечував проти задоволення позову, прохав відмовити в його задоволенні посилаючись на наданий раніше відзив на позовну заяву, в якій послався на те, що згідно до уточнених позовних вимог, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] за судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року (справа № 553/2367/18) на користь відповідача - [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO] з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до 16 % від заробітної плати (доходу) [PERSON] . Вважають, що позовні вимоги Позивача щодо зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , у розмірі до 16,5 % (1/6) частин від всіх видів заробітку - є абсолютно безпідставними, необгрунтованими та недоведеними виходячи з наступних обставин. По-перше, викладені в позовній заяві обгрунтування та доводи Позивача зводяться лише до його незгоди із Судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року, та які вже були предметом розгляду під час іншої судової прави. Так, Судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року (справа № 553/2367/18) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу боржника але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і відповідний наказ боржником так і не виконується в повному обсязі внаслідок чого наявна заборгованість перед [PERSON] . 27.11.2018 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави із Заявою про перегляд судового наказу Ленінського районного суду від 14.11.2018 року по справі № 553/2367/18 Так, підставою для перегляду судового наказу Ленінського районного суду м. Полтави, [PERSON] було заначено наступні обставини: 1) [PERSON] має на утриманні неповнолітнього [PERSON] [INFO] від [PERSON] ; 2) [PERSON] вважав, що згідно із п. 4, ч. 1, ст. 161 ЦПК України стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини для однієї дитини, а ставка в розмірі 1/3 дитини - по 1/6 на кожну дитину; 3)Ставка в розмірі 1/4 частини є завищеною при наявності двох дітей, а тому заява повинна розглядатися в позовному провадженні. 4)Наявний спір про батьківство. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.03.2019 року по справі № 553/2367/18 [PERSON] задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами - відмовлено (копія Ухвали від 26.03.2019 року додається). В свою чергу Ленінським районним судом м. Полтави по справі № 553/2367/18 було повно та всебічно досліджено викладені [PERSON] доводи та обґрунтування, зокрема перебування на утриманні іншого сина - [PERSON] та вимоги ст. 161 ЦПК України та вимоги ст. 183 Сімейного кодексу України внаслідок чого [PERSON] було відмовлено в перегляді судового наказу. Звертають увагу Суду, що будь-яких нових підстав та доводів Позивачем в позовній заяві про зменшення розміру аліментів так і не наведено. Крім, того Позивачем так і не надано до Суду підтвердження виконання ним Судового наказу Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року по справі №553/2367/18. Окрім того, малолітній [PERSON] [INFO] відвідує дитячий садок, який оплачує самостійно [PERSON] . По-друге, Позивач спотворено тлумачить норми ст. 183 Сімейного кодексу України, зазначаючи, що у разі наявності двох дітей законом передбачено стягнення аліментів із боржника лише у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку. Так на підставу зменшення позовних вимог Позивач зазначає, що необхідно застосовувати ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, згідно до якої нібито передбачено стягнення аліментів на двох дітей по 1/6 на кожну дитину, однак дане твердження є помилковим та не заслуговує на увагу. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Разом з цим дана норма визначає можливість одного із батьків, на утриманні якого перебуває дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, тобто із врахуванням ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, даний розмір аліментів є безспірним. Тобто вимоги ст. 183 Сімейного кодексу України розповсюджуються лише при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на користь одного із батьків і ставка в розмірі 1/3 частини для двох дітей застосовується лише при наявності двох дітей від однієї матері/батька, і не може застосовуватися при наявності двох дітей від різних матерів, а отже в такому випадку необхідно застосовувати ставку в розмірі 1/4 на кожну дитину, що в сумі буде складати 1/2 від доходу позивача, що узгоджується із вимогами про примусове стягнення аліментів. Так, при примусовому виконання рішень із заробітної плати працівника може відрахуватися не більше ніж 50% заробітку, що передбачено ст. 128 КЗпП та ст. 26 Закону України «Про оплату праці» Однак, відповідно до ч. 3 ст. 128 КЗпП, «обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.» Та відповідно до ст. 26 Закону України «Про оплату праці», «обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків». Крім того спеціальним нормативно, правовим актом врегульований загальний розмір відрахувань саме за виконавчими документами, а саме Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. З ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»: «загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.», Отже при стягнення із відповідача аліментів в розмірі 1/4 на сина [PERSON] та 1/3 на сина [PERSON] не порушує вимоги чинного законодавства України, в тому числі і щодо відрахувань із заробітної плати. Та разом із цим, зазначаючи про стягнення із нього аліментів в розмірі 1/3 частини на сина [PERSON] на підставі Заочного рішення Іванівського районного суду Одеської області від 28.08.2017 року (справа № 499/539/17-ц) Позивач так і не надав до суду будь-яких доказів на підтвердження виконання вищезазначеного заочного рішення Іванівського районного суду Одеської області, так як дане рішення позивачем не виконується. Відтак, Позивач спотворено трактуючи норми права, які регулюють спірні правовідносини намагається ввести Суд в оману з метою ухилення від виконання свого конституційного обов`язку по утриманню дітей передбаченого ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновок що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, позивач працює на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби дільниці слідчого ізолятора в Державній установі «Божковська виправна колонія (16)». Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 28.08.2017 року (справа № 499/539/17-ц), за позовом [PERSON] до [PERSON] задоволено позов позивачки щодо стягнення з відповідача- [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] , в розмірі в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 19 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року (справа № 553/2367/18), з позивача ( [PERSON] ) на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, на утриманні Позивача знаходяться [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Стягнення з позивача аліментів згідно заочного рішення Іванівського суду Одеської області від 28.08.2017 року (справа № 499/539/17-ц) та Судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року (справа № 553/2367/18), загалом становлять 58% його заробітку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.03.2019 року по справі № 553/2367/18 в задоволенні заяви позивача про перегляд судового наказу за ново виявленими обставинами було відмовлено, при цьому не досліджено судом обставини, що мають значення для справи, а саме: не враховано того факту, що на час розгляду даної справи у позивача також була друга дитина від іншої жінки - [PERSON] з якою він спільно не проживає. Зокрема, в Ухвалі Ленінського районного суду м. Полтави від 26.03.2019 року по справі № 553/2367/18 зазначено, що судом встановлено, що відповідно до судового наказу Ленінського районного суду м.Полтави від 14.11.2018 року призначено стягнення аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на1 дитину відповідно віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року до досягнення житиною повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст..184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Так приймаючи рішення у справі суд бере до уваги той факт , що в позивача на утриманні перебуває також малолітній син - [PERSON] [INFO] . Також суд приймає до уваги ту обставину, яка не оспорюється та не спростовується відповідачем та його представником, щодо наявності заочного рішення Іванівського районного суду Одеської області від 28.08.2017 року (справа № 499/539/17-ц) за позовом [PERSON] до [PERSON] згідно якого позов задоволено та прийнято рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] , в розмірі в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 19 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . З огляду на встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення в частині зміни розміру стягуваних з позивача аліментів на користь відповідачки за судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року (справа № 553/2367/18), яким з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Так суд вважає, що слід зменшити розмір стягнення по аліментам з позивача на користь відповідачки які стягуються за судовим наказом Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2018 року до 1/6 всіх видів його заробітку (доходу), при цьому слід зашити обов`язкову умову щодо стягнення аліментів визначену ст..182 ЦПК України при встановленні процентного відношення від заробітку особи з якої стягуються аліменти а саме не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Питання щодо стягнення судових витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Згідно даної норми судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 768грн. 40 коп. підлягає віднесенню за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial