Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 31440,98 гривень та судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що 16.03.2019 року між [PERSON] та акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено Кредитний Договір № 2023186072. Банк виконав зобов`язання, передбачені Кредитним договором і надав Позичальнику кредитні кошти згідно кредитних заявок. Позичальник порушив строки оплати передбачених Кредитним договором платежів, у результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 09.03.2021 заборгованість за Кредитним договором № 2023186072 складає 31440,98 гривень та складається з: - 17066,98 гривень - заборгованість по тілу кредиту; - 2,49 гривень - заборгованість за відсотками; - 14221,99 гривень - заборгованість по комісії; -150,00 гривень - штраф. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив або клопотання не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до наступного. 16.03.2019 року між [PERSON] та акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено Кредитний Договір № 2023186072.(а.с.16-19). Банк виконав зобов`язання, передбачені Кредитним договором і надав Позичальнику кредитні кошти згідно кредитних заявок. Позичальник порушив строки оплати передбачених Кредитним договором платежів, у результаті чого виникла прострочена заборгованість. Станом на 09.03.2021 заборгованість за Кредитним договором № 2023186072 складає 31440,98 гривень та складається з: - 17066,98 гривень - заборгованість по тілу кредиту; - 2,49 гривень - заборгованість за відсотками; - 14221,99 гривень - заборгованість по комісії; -150,00 гривень - штраф.(а.с.15). Відповідно дост. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно дост.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Таким чином, відповідачем було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного та належного виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК Україниза змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню заборгованість за кредитом та заборговані відсотки з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення комісії та штрафу, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняєтьсянарахування пеніта/абоштрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань закредитними договорами та договорами позики з14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно інформації Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської ради від 03.06.2021 року № 1063 відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] .(а.с.26). При таких обставинах, зважаючи на те, що комісію та штрафи нараховано за період, який пізніше 14 квітня 2014 року, та імперативну заборону на її стягнення, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідачів понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial