Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач 5.2.2015 р. звернувся до суду з позовом про стягнення банківського вкладу, посилаючись на те, що є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO]. та видано свідоцтво про право власності на грошові кошти в розмірі 47 000 грн. Однак кошти так і не повернуті , нараховані відсотки на залишок , становлять 14795,60 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити та стягнути 47 000 грн., відсотки в розмірі 14795,60 грн. , моральну шкоду в розмірі 2000грн. , судові витрати в розмірі 637,96 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. Представник відповідача в судове засідання не з»явився повторно , причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після померлого [PERSON] [INFO]. та видано свідоцтво про право власності на грошові кошти , які знаходяться в ПАТ "Дельта Банк" в розмірі 47 000 грн. . Однак кошти з нарахованими відсотками в розмірі 14795,60 грн. так і не повернуті . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України,банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Договір банківського вкладу є одностороннім, тобто з моменту його укладення у банка виникає обов'язок повернення суми вкладу та нарахованих відсотків чи доходу в іншій формі, а вкладника - право вимагати виконання зазначених дій. Посилання відповідача , що 3.03.2015р. на підставі Постанови НБУ запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк « з ринку та застосовуються обмеження , які діють під час тимчасової адміністрації на задоволення вимог вкладників , суд вважає безпідставним , оскільки позивачка звернулась до суду до введення тимчасової адміністрації. При таких обставинах суд приходить до висновку , що вимоги позивача про стягнення з відповідача банківського вкладу 47 000 грн., відсотки в розмірі 14795,60 грн. підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 2000 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивачем не надано доказів , судом не встановлено що діями відповідача спричинена моральна шкода в договірних правовідносинах , тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 637,96 грн. Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 800 грн. задоволенню не підлягають , так як не надано підтверджень понесених витрат позивачем.

Outcome: partial