Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

позивачка просить стягувати з відповідача, як її батька, [PERSON] аліменти у зв'язку з продовженням нею навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, щомісячно на період навчання. [PERSON] в шлюбі з матір'ю позивача, [PERSON], якам є інвалідом 3 групи загального захворювання та з 04.11.1997 року не перебуває, матеріальну допомогу на утримання позивача надавав тільки до її повноліття, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник, адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, надавши довідку від перевізника про витрати на перевезення в напрямку Житомир - Варшава та договір про навчання з навчальним закладом. Відповідач до суду не з'явився, його представник [PERSON] позовні вимоги не визнав, про що подав заперечення в якому просив відмовити у позові за безпідставністю, оскільки відповідач та його дружина від другого шлюбу хворіє, у зв'язку з чим відповідач додатково несе витрати на лікування, крім того рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 25.08.2016 року у задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку, [PERSON] на період навчання було відмовлено. Крім того, позивач не в повній мірі надала докази своїх витрат пов'язаних з навчанням у Музичній академії ім. Фелікса Нововейського в м. Бидгощі Республіки Польщі. Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача законними, однак вимога про їх стягнення в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно на період навчання є завищеними, а тому позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії І-ТП №023436 від 03.08.1995 року народилася 06 липня 1995 року батьком якої записано [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила на [PERSON] [PERSON], досягнувши повноліття, продовжила навчання в Музичній академії ім. Фелікса Нововейського в м. Бидгощі Республіки Польщі на вокально-акторському відділенні факультету вокал денної форми навчання та повністю знаходиться на утриманні матері, яка відповідно до довідки до акта огляду медико-санітарної комісії має третю групу загального захворювання. Відповідач, проживаючи окремо та будучи працевлаштованим в ПАТ "Вайдманн-МПФ", ухиляється від виконання обовязку по утриманню позивача, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку питання щодо її утримання позивач та відповідач не вирішили. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує відсутність самостійного доходу позивача та матеріальні можливості відповідача, його працездатний вік, стан здоров'я, відсутність інших утриманців, а тому він зобов'язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 1 статті 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання позивача у частці від свого доходу, а саме в розмірі 1/6 частини всіх видів своїх доходів щомісячно, що становить близько 740 грн щомісячно та які він спроможний надавати, забезпечать мінімальні потреби позивача, яка продовжує навчання, починаючи з 28.09.2016 року та до досягнення нею 23-річного віку, 06.07.2018 року включно.

Outcome: partial