Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

До суду звернулося ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»з позовом до [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежна страхова компанія», про відшкодування матеріальної шкоди. Позовні вимоги мотивовані тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 117748 від 15.05.2017 року. 08.02.2018 року в м.Кременчуці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Renault Captur, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем ЗИЛ 5301, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб Renault Captur, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13.03.2018р. водія [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно рахунків № СП 01601 від 14.03.2018 року та № СП 02080 від 29.05.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 189356,78 грн. За заявою страхувальника, та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування на підставі страхових актів № UA2018020800017/L01/02 від 02.04.2018 року та № UA2018020800017/L01/02 від 05.06.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатила суму страхового відшкодування у розмірі 186861,78 грн. що підтверджується платіжним дорученнями № 14222 від 03.04.2018 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як водія транспортного засобу ЗИЛ 5301, державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахована в ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» за Полісом № АК/002766965», яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб в розмірі 100000 грн. та франшизу в розмірі 999 грн. ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» в порядку досудового врегулювання сплатило на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 99000 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 87861,78 грн. (186861,78 грн. - 99000 грн.) 28.11.2018 року відповідачу направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак відповідач кошти не сплатив. Просять стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 87861,78 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 24.06.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідно до пояснень водія [PERSON] на місці ДТП, відповіді НПУ, акту огляду транспортного засобу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі Renault Captur, д.н.з. [NUMBER] виявлені наступні пошкодження: ліві передні та задні двері, бокова накладка хромована передньої лівої двері, ліве переднє та заднє крило, ліве бокове дзеркало, ліве переднє колесо, поворотний кулак передньої лівої підвіски, підшипник ступиці передньої лівої, передній бампер. З метою встановлення дійного розміру матеріальної шкоди, яка завдана власнику автомобіля Renault Captur, він звернувся до судового експерта. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 12.08.2019 року, проведеного з врахуванням вищевказаних пошкоджень автомобіля, вартість матеріального збитку становить 110569,78 грн. Враховуючи визначений висновком експерта розмір матеріальної шкоди, а також сплачену позивачу ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» суму страхового відшкодування у розмірі 99000 грн., вважає, що стягненню з нього підлягає 11569,78 грн. Позивачем ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» подано відповідь на відзив. Зазначають, що висновок експерта № 84-19 від 12.08.2019 року не є належним доказом, оскільки складений без зовнішнього візуального огляду, перевірки технічного стану автомобіля та без фото пошкодженого транспортного засобу, на підставі наданих замовником даних, які містять описи пошкоджень автомобіля. Вищевказані документи не можуть слугувати достовірними даними, оскільки під час ремонту можуть бути виявлені приховані дефекти. Крім того, розрахунок вартості матеріального збитку здійснений з врахуванням цін станом на 21.06.2019 року, натомість дорожньо-транспортна пригода сталась 08.02.2018 року. Вважають, що рахунки № СП 01601 від 14.03.2018 року та № СП 02080 від 29.05.2018 року є належним доказом, які обґрунтовують розмір матеріальної шкоди. Крім того, додатково надали акти виконаних робіт № 15574 від 23.06.2019 року та № 16448 від 23.06.2018 року Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подані додаткові пояснення. Зазначає, що на замовлення відповідача судовим експертом зроблені уточнюючи розрахунки. Так, згідно висновку експерта № 155-19 від 14.12.2019 року вартість матеріального збитку станом на 08.02.2018 року (момент ДТП) становить 109434,93 грн., а тому сума яка підлягає до стягнення з [PERSON] становить 10434,93 грн. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» у судове засідання не з`явився, просять розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Представники відповідача [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні зазначили, що не погоджуються з розміром матеріальної шкоди, заявленої позивачем. Просять врахувати висновок експерта № 155-19 від 14.12.2019 року. Вважають, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 10434,93 грн. Суд, вислухавши пояснення представників відповідача, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 117748 від 15.05.2017 року 08.02.2018 року в м.Кременчуці сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Renault Captur, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем ЗИЛ 5301, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено транспортний засіб Renault Captur, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13.03.2018р. водія [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно рахунків № СП 01601 від 14.03.2018 року та № СП 02080 від 29.05.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 189356,78 грн. За заявою страхувальника, та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування на підставі страхових актів № UA2018020800017/L01/01 від 02.04.2018 року та № UA2018020800017/L01/02 від 05.06.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатила суму страхового відшкодування у розмірі 186861,78 грн. що підтверджується платіжним дорученнями № 14222 від 03.04.2018 року та звітом про виконані роботи та рух коштів Реєстраційного фонду за червень 2018 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] як водія транспортного засобу ЗИЛ 5301, державний реєстраційний номер [NUMBER] застрахована в ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» за Полісом № АК/002766965», яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб в розмірі 100000 грн. та франшизу в розмірі 999 грн. ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» в порядку досудового врегулювання сплатило на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 99000 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника до вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювана. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювана у межах фактичних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, що становить 87861,78 грн. (186861,78 грн. - 99000 грн.). Разом з тим, визначаючи розмір шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд зазначає наступне. Згідно письмових пояснень водія [PERSON] від 08.02.2018 року, відібраних на місці дорожньо-транспортної пригоди, заяви страхувальника про настання страхового випадку від 09.02.2018 року, акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 31.05.2018 року, автомобіль Renault Captur, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, отримав наступні пошкодження: ліві передні та задні двері, бокова накладка хромована передньої лівої двері, ліве переднє та заднє крило, ліве бокове дзеркало, ліве переднє колесо, поворотний кулак передньої лівої підвіски, підшипник ступиці передньої лівої, передній бампер. Висновком експерта [PERSON] № 155-19 за результатами проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля Renault Captur, реєстраційний номер [NUMBER] складеним судовим експертом [PERSON] на замовлення відповідача, з урахуванням вищевказаних пошкоджень автомобіля встановлено, що розмір матеріальної шкоди, станом на 08.02.2018 року (на момент ДТП), яка завдана власнику автомобіля [PERSON] , внаслідок ДТП, що сталася 08.02.2018 року, без врахування товарної вартості складає 109434,93 грн. Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив висновки авто товарознавчого дослідження № 155-19 та пояснив, що у вказаному висновку розмір шкоди обрахований станом на 08.02.2018 року та з врахуванням пошкоджень, які зазнав автомобіль під час ДТП. З приводу розбіжностей з розрахунком страхового відшкодування проведеного ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» зазначив, що у рахунках на оплату зазначений перелік деталей, які не були пошкодженні внаслідок ДТП. Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що висновок експерта не є належним доказом по справі, та вважає його обґрунтованим, логічним, послідовним, оскільки в ньому, значаться обрані методики та метод дослідження, приведені належні розрахунки та інші необхідні відомості, а сама оцінка матеріальної шкоди проведена з урахуванням пошкоджень автомобіля, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Інших звітів про оцінку чи експертних досліджень позивачем суду не надано. Також ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» не подано жодних доказів, на підтвердження того, що деталі, які підлягають заміні в автомобілі Renault Captur, реєстраційний номер [NUMBER] ,зазначені у рахунках та актах виконаних робіт, наданих позивачем, крім тих, які вказані у висновку експерта № 155-19, пошкоджені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 08.02.2018 року. Враховуючи, встановлені обставини і докази, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» має бути стягнуто 10434,93 грн. (109434,93 грн. - 99000 грн.) на відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 228,15 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог. Керуюсись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 512, 514, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

Outcome: partial