Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вони з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча є працездатним та має задовільний стан здоров`я. Позивач не має можливості повністю покривати матеріальні витрати на забезпечення належного рівня життя дитини без участі відповідача. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача на її ім`я аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати подання позовної заяви і до повноліття дитини. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дружину у розмірі 1/3 всіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи із дня подання заяви і до [INFO], тобто до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву зазначив, що позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на дитину за рішенням суду, але просить суд визначити їх у розмірів 1/4 частини його доходів, посилаючись на те, що він щомісячно матеріально допомагає позивачці та має на утриманні ще одну дитину- [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дружину в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років не визнав, просить суд відмовити, оскільки позивачка працює та отримує заробітну плату, крім того його середня заробітна плата становить близько 10000 грн., але деякі місяці складала - 6500 грн.. Задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дружину позбавить його можливості матеріально утримувати дітей. Судове засідання просив проводити у його відсутність. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.10.2017, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.10.2017 ( а.с. 7) . В шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.04.2018 (а.с 8). Відповідно до довідки про склад сім`ї № 11-15/1548 від 28.05.2020 ( а.с. 14) вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом матір`ю [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що сторони працюють та у відпустці по догляду за дитиною до трьох років не перебувають, що підтверджується довідками з їх місця роботи ( а.с. 9,10) . Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків. Судом взято до уваги те, що відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів на дитину частково, має на утриманні ще одну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , середній дохід відповідача становить 10000 грн., що підтверджується додатками до відзиву. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову про стягнення аліментів на дитину. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, вважає за можливим стягнути з відповідача аліменти на ім`я позивача на малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 01.06.2020 і до повноліття дитини. Щодо стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років, слід зазначити наступне. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, однак доказів, щодо утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідач суду не надав. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, майнового стану відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини від доходу відповідача. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 01.06.2020. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір за дві вимоги у розмірі по 840,80 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір". Згідно вимог ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 1681,60 грн. на користь держави.

Outcome: partial