Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.09.2019 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить (згідно позовної заяви про збільшення позовних вимог від 21.01.2020 р. а.с.37-39) визнати транспортний засіб автомобіль ВАЗ-2190 «Granta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) [NUMBER] вартістю 106789,00 гривень спільною сумісною власністю, поділив його між співвласниками по Ѕ частині кожному, в порядку поділу автомобілю стягнути 1/2 частину вартості майна з відповідача на її користь 53390,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] , вона перебувала у шлюбі з 25 грудня 2010 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. За період шлюбу, а саме в 2011 році, ними сумісно за спільні грошові кошти був придбаний транспортний засіб автомобіль ВАЗ 2190 «Granta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) [NUMBER] , вартість якого складає 106789,00 гривень, який при придбанні за її усною згодою був зареєстрований на ім`я відповідача [PERSON] . Згідно з висновку експертного авто товарознавчого дослідження №Д6/01/20 про оцінку транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2190 «Granta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) [NUMBER] вартість його складає 106789,00 гривень. Оскільки придбаний за період шлюбного життя транспортний засіб, після припинення в листопаді 2018 року сімейно-шлюбних відносин між сторонами, вже в грудні 2018 року відповідач без письмового дозволу продав [PERSON] . При здійсненні відчудження спірного транспортного засобу був змінений державний реєстраційний номер, а саме [NUMBER] на [NUMBER] , про що їй стало відомо в липні 2019 року. Тому на теперішній час вона просить стягнути з відповідача вартість Ѕ частини спірного автомобіля, що в грошовому еквіваленті складає 53390,00 гривень. Угоди про поділ спільного майна сторони не досягли, в зв`язку з вищевикладеним позивач звертається до суду. 14.11.2019 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження (а.с.29-31). 25.03.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.72). 10.04.2020 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає, зазначивши, що шлюб між сторонами було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 23 квітня 2019 року, яке набрало чинності 23 травня 2019 року. Транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2190 «Granta», ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) [NUMBER] було відчужено відповідачем в грудні 2018 року, тобто в період перебування з позивачем у зареєстрованих шлюбних відносинах. Таким чином відчудження зазначеного у позові автомобіля відбулося під час шлюбу позивача з відповідачем, отже діє презумпція згоди одного з подружжя на укладання другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, оскільки відповідно до ч.2 ст. 65 СК України при укладанні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Позивачем презумпцію згоди одного з подружжя на укладання другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності не спростовано. Отже вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги являються безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Тому просить у задоволенні позову відмовити. 27.04.2020 року позивач надала до суду заяву про приєднання до матеріалів справи акта ОСББ «Еверст» про не проживання в сім`ї [PERSON] з листопада 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги від 21.01.2020 року не визнає, просить в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] з 25 грудня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6), який розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2019 року у цивільній справі №212/950/19, яке набрало чинності 23.05.2019. (а.с.8-11). \~ \~ \~ \~В період шлюбу сторони придбали автомобіль ВАЗ 2190 «Granta», державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) [NUMBER] . Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру 1243 в Дніпропетровській області від 06.02.2020 року за № 31/4-1243-229, автомобіль ВАЗ [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, колір синій, ідентифікаційний номер ( [NUMBER] [NUMBER] був зареєстрований за громадянином [PERSON] , 1985 року народження [INFO] . 27 грудня 2018 року автомобіль ВАЗ [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, колір синій, ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) [NUMBER] перереєстровано на [PERSON] , 1953 року народження на підставі договору СГ ТОВ «Світ Авто Плюс» (а.с.60). Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру 1248 в Дніпропетровській області від 04.03.2020 року за № 31/4-1248, 27 грудня 2018 року автомобіль ВАЗ [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , 2012 року випуску, перереєстровано на [PERSON] , 1953 року народження, ІПН [NUMBER] (а.с.63). Згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження №Д6/01/20 від 09 січня 2020 року про оцінку транспортного засобу судового експерта - автотоварознавця О.П. [PERSON] середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2190 «Granta», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) [NUMBER] на дату оцінки складає 106780,00 гривень (а.с.41-45). Відповідно до акту ОСББ «Еверст» від 27.04.2020 року [PERSON] з листопада 2018 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] не мешкає. Відповідно до ч. 2\~ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 22-24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. У разі неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3\~ст.325 ЦК України\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4\~ст.65 СК України). Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма\~статті 60 СК України\~вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Тлумачення пункту 3 частини першої\~статті 57 СК України\~свідчить, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю. Відповідно до частин першої та другої\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма частин третьої та четвертої\~статті 368 ЦК України. Тлумачення\~статті 60 СК України\~свідчить, що законом встановлено про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, та підтверджений Верховним Судом в постанові від 18.06.2018 № 711/5108/17. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга\~статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга\~статті 364 ЦК України). Відповідно до положень ст.\~11,12,13,81,83 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, з урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що автомобіль ВАЗ 2190 «Granta», ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) [NUMBER] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . За статтями\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга\~статті 372 ЦК України). Норма статті\~60\~СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Згідно ч. 3\~ст. 61 СК України\~якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором,є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 65 СК України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (висновок щодо застосування відповідних норм права міститься в постанові Верховного Суду України від 27.04.2016, справа №6-486цс16 /ч. 4\~ст. 263 ЦПК України/). У зв`язку з вищенаведеним, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення грошової компенсації вартості проданого майна є такою, що підлягає задоволенню. Що стосується розміру компенсації, яка присуджуватиметься до стягнення з відповідача на користь позивача, то суд виходить з розміру вартості транспортного засобу згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження №Д6/01/20 від 09 січня 2020 року про оцінку транспортного засобу судового експерта - автотоварознавця О.П. [PERSON] середня ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2190 «Granta», реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( [NUMBER] ) [NUMBER] на дату оцінки складає 106780,00 гривень. З огляду на вищенаведене розмір грошової компенсації, яку повинен сплатити відповідач на користь позивача, складає 53390 грн. (106780 : 2). Що стосується позовної вимоги: про поділ майна, то відповідно до статей\~69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України\~(частини перша, друга, четверта\~статті 71 СК України). Як встановлено судом, спільне сумісне майно, про поділ якого заявлено вимогу у позові, відсутнє, оскільки було відчужене відповідачем на користь третьої особи [PERSON] , в той час як вимог про оспорювання правочину щодо відчуження спільного майна позивач не заявляв, а порушені права позивача захищені судом шляхом стягнення з відповідача компенсації 1/2 вартості проданого майна. Відтак вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності, тому підстави для задоволення вимоги позову про поділ майна відсутні. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір та судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial