Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 25.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50007426, відповідно до якого позивач зобовязався надати [PERSON] кредит у сумі 340031,94 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 41721,71 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки [PERSON]. модель А6, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1984 куб.см., рік випуску 2012, а [PERSON] зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Також ТОВ «Порше Мобіліті» відповідно до договору надав [PERSON] додатковий кредит, у розмірі 135041,45 грн., що є еквівалентом 16569,50 доларів США на дату укладання Договору, з цільовим призначенням для сплати страхових платежів відповідно до договору страхування фінансових ризиків при викраденні або знищенні транспортного засобу, а [PERSON] зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути ТОВ «Порше Мобіліті» додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання додаткового кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Поручителем за договором № 50007426 від 25.01.2013 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] виступила [PERSON]. [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання, щодо своєчасної сплати кредиту у звязку з чим має заборгованість перед ТОВ «Порше Мобіліті», що складається з основної суми заборгованості зі сплати кредиту та додаткового кредиту, 3% річних та збитків та становить 560575,45 грн. В звязку з вищевикладеним ТОВ «Порше Мобіліті» просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за договором та збитки, а також судові витрати, які були ними понесені у звязку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 14408,63 грн. [PERSON], звернулась до суду з зустрічним позовом до ТОВ «Порше Мобіліті», [PERSON] в якому зазначила, що у договорі поруки не встановлено чіткий строк її дії, при цьому строк основного зобов'язання встановлений, поряд з цим він є зміненим, у зв'язку із направленням ТОВ «Порше Мобіліті» [PERSON] вимоги від 19.01.2015 року. ТОВ «Порше Мобіліті» повинен був пред'явити позов до поручителя протягом 6 місяців до 19.07.2015 року, тому просить суд визнати правовідносини за кредитним договором №50007426 від 25.01.2013 р. укладеним між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] в частині умов поруки відносно [PERSON] припиненими, а також стягнути з [PERSON] та ТОВ «Порше Мобіліті» судові витрати, які були нею понесені у звязку зі зверненням із зустрічним позовом до суду у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 6304,80 грн. Представник ТОВ «Порше Мобіліті» у судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи. Стосовно зустрічного позову, своєї думки не висловив. [PERSON] у судове засідання не зявилась, її представник адвокат [PERSON], надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі не заперечувала проти заочного розгляду справи. Проти задоволення первинного позову у частині стягнення з [PERSON] заборгованості у солідарному порядку заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлений про розгляд справ, шляхом надіслання ухвали про прийняття справи до свого провадження разом з матеріалами позовної заяви та зустрічної позовної заяви на адресу його реєстрації. Відповідач відзиву у встановлені строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Суд, за згодою сторін, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 50007426, відповідно до якого позивач зобовязався надати [PERSON] кредит у сумі 340031,94 грн., що еквівалентно на дату укладання договору 41721,71 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки [PERSON]. модель А6, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1984 куб.см., рік випуску 2012, а [PERSON] зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Також ТОВ «Порше Мобіліті» відповідно до договору надав [PERSON] додатковий кредит, у розмірі 135041,45 грн., що є еквівалентом 16569,50 доларів США на дату укладання Договору, з цільовим призначенням для сплати страхових платежів відповідно до договору страхування фінансових ризиків при викраденні або знищенні транспортного засобу, а [PERSON] зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути ТОВ «Порше Мобіліті» додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання додаткового кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. Відповідно до положень п. 1.3.1. Загальних умов кредитування та Графіку погашення кредиту, що становлять невідємну частину договору, розмір платежів, що підлягають сплаті [PERSON] у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на день укладення договору. В подальшому [PERSON] зобовязався сплачувати платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків у гривні при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу за безготівковими операціями банку, зазначеного у договорі. Згідно з п. 1.4.2, 2.4, 2.5 Умов кредитування, повернення Кредиту та процентів за їх використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни, встановлені графіком погашення кредиту не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту. Згідно п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобовязання [PERSON] за цим договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави транспортного засобу № 50007426 від 06.02.2013 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором [PERSON] було передано у заставу автомобіль марки [PERSON], модель А6, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1984 куб.см., рік випуску 2012, реєстраційний номер [NUMBER], заставною вартістю 485759,97 грн. Відповідно до п. 3.2.1. Умов кредитування у випадку порушення [PERSON] терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання договору. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В п. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України вказано, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З червня 2014 року [PERSON] почав порушувати умови договору щодо строків оплати щомісячних платежів, встановлених в графіку погашення кредиту, а з грудня 2014 року взагалі перестав виконувати взяті на себе зобовязання щодо сплати щомісячних платежів, у звязку з чим у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 59191,94 грн.. що підтверджується зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта станом на 19.01.2015 року. Згідно із умовами договору, а саме п. 3.3. [PERSON] зобовязаний повернути позивачеві у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу. Якщо з буд-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. У звязку з систематичним невиконанням умов договору, 19.01.2015 року позивачем було направлено [PERSON] вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50007426 від 19.01.2015 року з вимогою повернути суму кредиту. Відповідно до зазначеної вище вимоги від 19.01.2015 року [PERSON] зобовязаний був сплати позивачу 784465,00 гри., що складалася з наступного: дострокове повернення суми кредиту у розмірі еквівалент 28101,54 доларів США, що відповідно до обмінного курсу 19,90 грн./дол. США чинного станом на дату формування вимоги, становить 559220,65 грн.; несплачені чергові платежі за кредитним договором (щомісячні платежі) на суму 53702,94 грн., що складається з: частково несплачений щомісячний платіж за листопад 2014 р. на суму 14805,61 грн., на підставі рахунку № 00220286 від 03.11.2014 р.; несплачений щомісячний платіж за грудень 2014 р. на суму 17745,09 грн., на підставі рахунку № 00227994 від 03.12.2014 р.; несплачений щомісячний платіж за січень 2015 р. на суму 21152,24 грн., на підставі рахунку № 00234777 від 12.01.2015 р.; штрафні санкції відповідно до п. 8.3 договору на суму 2339,00 грн.; витрати, понесені позивачем з метою повернення простроченої заборгованості відповідача, на суму 3150,00 грн. з ПДВ, відповідно до рахунку № 299 від 31.10.2014 р., акта наданих послуг № 17 від 31.10.2014 р. та платіжного доручення № 50007601 від 05.11.2014 р. [PERSON] отримав дану вимогу 24.01.2015 року. Таким чином, останнім днем повернення кредиту та заборгованості відповідно було 24.02.2015 року. Однак, у встановлені строки [PERSON] не повернув кредит та не сплатив заборгованість. Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). 06.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 460, щодо звернення стягнення на Предмет застави з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором № 50007426 від 25.01.2013 р. 08.04.2015 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ було відкрито виконавче провадження ВП № 47180867 щодо примусового звернення стягнення на прпедмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса № 460. За результатами здійснення виконавчого провадження автомобіль марки [PERSON], модель А6, кузов № [NUMBER], рік випуску 2012, було розшукано та вилучено у боржника 10.06.2015 р. В ході здійснення даного виконавчого провадження, за сприяння спеціалізованих організацій, на предмет застави було звернуто стягнення та 09.12.2016 р. на рахунок позивача було перераховано 547954,55 грн. Відповідно до виконавчого напису нотаріуса № 460 від 06.04.2015 р., нотаріус зобовязав звернути стягнення на автомобіль марки [PERSON], модель А6, кузов № [NUMBER], обєм двигуна 1984 куб.см., рік випуску 2012, в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором на загальну суму 787528,32 грн., що складається з: несплачені чергові платежі за кредитним договором (щомісячні платежі) на суму 53702,94 грн.; штрафні санкції відповідно до п. 8.3 Договору на суму 2339,00 грн.; витрати, понесені позивачем з метою повернення простроченої заборгованості відповідача, на суму 3150,00 грн.; штраф за неповернення кредиту відповідно до п. 8.2. кредитного договору у розмірі 68006,39 грн.; дострокове повернення суми кредиту у розмірі еквівалент 28101,54 доларів США, що відповідно до обмінного курсу 23,498 грн./дол. США чинного станом на дату подання заяви про вчинення виконавчого напису, становить 660329,99 грн. Коштів, отриманих в результаті звернення стягнення на предмет застави, не вистачило для повного виконання виконавчого напису нотаріуса № 460 від 06.04.2015 р., оскільки виконавчий напис був вчинений на суму 787528,32 грн., а в результаті звернення стягнення на предмет застави позивачу було перераховано лише 547954,55 грн. Відповідно до п. 1.7. кредитного договору, що встановлює черговість погашення заборгованості позичальника, неповернута сума кредиту (тіло кредиту) відшкодовується в останню чергу. Таким чином, кошти отримані в результаті звернення стягнення на предмет застави повністю покрили заборгованість відповідача зі сплати наступних складових сум виконавчого напису нотаріуса № 460 від 06.04.2015 р.: несплачені чергові платежі за кредитним договором (щомісячні платежі) на суму 53702,94 грн.; штрафні санкції відповідно до п. 8.3 Договору на суму 2339,00 грн.; витрати, понесені позивачем з метою повернення простроченої заборгованості відповідача, на суму 3150,00 грн., штраф за неповернення кредиту відповідно до п. 8.2. кредитного договору у розмірі 68006,39 грн. Інша частина коштів, отриманих в результаті звернення стягнення на предмет застави, була направлена на часткове погашення заборгованості відповідача за сумою кредиту. Враховуючи, що з моменту припинення сплати відповідачем коштів на виконання кредитного договору, що стало підставою для направлення відповідачу вимоги (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. № 50007426 від 19.01.2015р. і до моменту надходження коштів на рахунок позивача в результаті здійснення виконавчого провадження (09.12.2016р.), відповідачем не було сплачено жодних коштів в рахунок погашення наявної у відповідача заборгованості, то розмір заборгованості відповідача за неповернутою сумою кредиту (тілом кредиту) на день отримання коштів від звернення стягнення на предмет застави становив еквівалент 28101,54 доларів США. Відповідно до обмінного курсу 25,760 грн./дол. США чинного станом на день, що передував дню отримання позивачем коштів від звернення стягнення на предмет застави сума спрямована на часткове погашення заборгованості відповідача за сумою кредиту (тілом кредиту) становить еквівалент 16333,70 доларів США. Отже, після отримання коштів в результаті звернення стягнення на предмет застави, розмір заборгованості відповідача за неповернутою сумою кредиту (тілом кредиту) становить 11 767,84 дол. США, що відповідно до курсу ПАТ «Креді [PERSON]» на 01.09.2017 р. складає 302 786.52 грн. Таким чином розмір неповернутої [PERSON] позивачу суми кредиту у період з дня формування вимоги про дострокове повернення кредиту (19.01.2015 р.) по 09.12.2016 р. становив еквівалент 28101,54 доларів США, а з 10.12.2016 р. по 01.09.2017 р. - еквівалент 11 767,84 доларів США, оскільки 09.12.2016 р. позивачем були отримані кошти в результаті звернення стягнення на предмет застави. Отже, позивач має право на відшкодування відповідачем відсотків за користування кредитними коштами: у розмірі еквівалент 28101,54 доларів США за період з 19.01.2015 р. по 09.12.2016 р.; у розмірі еквівалент 11767,84 доларів США за період з 10.12.2016 р. по 01.09.2017 р. що розраховується наступним чином: неповернута сума кредиту у період з 19.01.2015 р. по 09.12.2016 р. становила еквівалент 28101,54 доларів СІІІА, що становить 723 052,62 грн. Згідно із умовами кредитного договору, процентна ставка становить 9,9 %. Виходячи з того, що сума кредиту, яка залишалася неповернутою становить 723052,62 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту (строк користування кредитом) становить 690 дні (з 19.01.2015 р. по 09.12.2016 р.), розмір процентів за користування кредитними коштами становить 137199.24 грн. Неповернута сума кредиту у період з 10.12.2016 р. по 01.09.2017 р. становить еквівалент 11767,84 доларів США, що становить 302786,52 грн. Виходячи з того, що сума кредиту, яка залишалася неповернутою становить 302786,52 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту (строк користування кредитом) становить 265 дні (з 10.12.2016 р. по 01.09.2017 р.), розмір процентів за користування кредитними коштами становить 22065,57 грн. Загальна сума основного боргу зі сплати кредиту за договором станом на 01.09.2017 року становить 462051,33 грн. Відповідно до п. 6.3. договору, у разі неналежного виконання [PERSON] зобовязань за договором, позивач має право вживати необхідних, на його розсуд, заходів для забезпечення прав позивача, в тому числі, але не виключно, направляти повідомлення, іншим чином контактувати з [PERSON] Витрати позивача на такі дії підлягають відшкодуванню [PERSON] у повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких умов, з метою захисту та відновлення своїх порушених прав, позивач вимушений був звернутися до спеціалізованих організацій, а саме до ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» для супроводження процесу стягнення заборгованості відповідно до кредитного договору, здійснення виконавчого напису нотаріуса, звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п. 8.5. договору збитки, заподіяні у звязку з неналежним виконанням договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Таким чином, позивач поніс витрати у звязку зі зверненням до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» для супроводженням процесу стягнення заборгованості відповідно до кредитного договору, здійснення виконавчого напису нотаріуса звернення стягнення на предмет застави у розмірі 50923,18 грн. Крім того, відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України за своєю правовою природою є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Загальна сума 3 % річних, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобовязань за цим договором, складає 47600,94 грн. Таким чином, з огляду на вищенаведене, загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем, що складається з основної суми заборгованості зі сплати кредиту та додаткового кредиту, 3% річних та збитків складає 560575,45 грн. та підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Поручителем за договором № 50007426 від 25.01.2013 року укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та [PERSON] виступила [PERSON]. Як зазначено у Загальних умовах кредитування, розділу поруки Тов «Порше Мобіліті» та [PERSON] узгодили умови поруки відповідно до параграфу 3 глави 49 Цивільного кодексу України. За п.3 розділу умов поруки загальних умов кредитування, поручитель у повному обсязі відшкодовує всі платежі, що підлягають сплаті у відповідності до кредитного договору протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від компанії. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За приписами ч.ч. 1-2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Згідно з частиною першою статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251. 252 ЦК України). В договорі, укладеному між сторонами, не встановлено строку, після якого порука припиняється. Враховуючи наведене, умова пункту 13 умов поруки загальних умов кредитування про дію умов поруки до повного виконання всіх зобов'язань позичальника, не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. Тому в даному випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки за спливом встановленого законом часу. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Разом із цим, встановлені частиною четвертою статті 559 ЦК України строки, після закінчення яких порука припиняється, не відносяться до позовної давності. Врегульовуючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те. що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацією даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14 та від 06 вересня 2017 року у справі № 6-623цс 7. Як вбачається із позовної заяви ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до [PERSON] із вимогою (повідомленням) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих.№50007426 від 19.01.2015р. та надає її копію до позовної заяви. Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом 19.01.2015, ТОВ «Порше Мобіліті», відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання і з цього моменту почав перебіг термін предявлення позову до поручителя. Враховуючи те, що в договорі поруки не встановлено чіткий строк її дії, при цьому строк основного зобов'язання встановлений, поряд з цим він є зміненим, у зв'язку із направленням ТОВ «Порше Мобіліті» вимоги від 19.01.2015 року, то ТОВ «Порше Мобіліті» повинен був пред'явити позов до поручителя протягом 6 місяців починаючи з 19.01.2015 року до 19.07.2015 року. Узагальнюючи вищенаведене суд приходить до висновку, що непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку [PERSON] нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із [PERSON] за основним зобов'язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «Порше Мобіліті» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 14408,63 грн., що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 8408,63 та витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00грн. Також, у звязку із задоволенням зустрічного позову на користь [PERSON] з [PERSON] та ТОВ «Порше Мобіліті» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 6304,80 грн., що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 5600,00грн.

Outcome: partial