Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 27 грудня 1995 року. Від цього шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано 19 квітня 2001 року відділом РАЦС Лозівського району Харківської області. На даний час син є студентом другого курсу денного навчання національного технічного університету «Харківський політехнічний університет». Навчання за контрактом складає 7800 грн. на рік. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Домовленість між позивачкою та відповідачем відносно участі в утриманні сина не досягнута. У зв'язку з викладеним позивачка прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Позивачка надала письмову заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, прохає їх задовольнити; що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча зобов'язаний це робити. У зв'язку із навчанням на відділенні денної форми навчання син не має можливості влаштуватися на роботу та самостійно себе забезпечувати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав (а.с. 17, 26, 28, 34, 41). Правом участі представника у судовому засіданні не скористався. Заперечень, клопотань, заяв від Відповідача не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно з якими у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема в довідці з адресно-довідкового бюро) вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] надав письмову заяву, де зазначив, що позов підтримує та прохає його задовольнити. Вказав, що батько не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча має можливість це робити; що він не отримує у навчальному закладі стипендії, оскільки навчається за контрактом, у зв'язку із навчанням на відділенні денної форми навчання не має можливості влаштуватися на роботу та самостійно себе забезпечувати; коштів не вистачає для придбання одягу, харчування та інші витрати пов'язані з його навчанням. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 1995 року до 19 квітня 2001 року (а.с. 8). Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.7), який в даний час навчається на другому курсі за контрактом, денного навчання факультету економічної інформатики та менеджменту Національного технічного університету «Харківській політехнічний університет». Вартість навчання за один рік складає 7800 грн., що підтверджується відповідною довідкою № 66-310/86 від 19 серпня 2014 року (а.с.10). Позивачка - [PERSON] не працює, не перебуває на обліку в Лозівському місьрайцентрі зайнятості, як безробітна, що підтверджується довідкою № 1518 від 18.07.2014 року (а.с. 11). Разом з тим, навчання повнолітньої дитини потребує додаткових витрат як за саме навчання, так і на проживання, проїзд, а також на канцелярські прилади, що в свою чергу, суд вважає, також дуже вплинуло на матеріальний стан позивачки, а тому, враховуючи усі вищевикладені обставини, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу своєму сину без погіршення його матеріального становища. Суд вважає, що повнолітній син відповідача, який продовжує навчання і не має самостійного заробітку, потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є батьком повнолітнього сина може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині то є підстави для стягнення аліментів в судовому порядку. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач будучи зобов'язаним утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначену норму, аліменти слід стягнути з дня подачі позову, тобто з 28 серпня 2014 року. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду , тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial