Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 08.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір №б/н. Згідно умов договору, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківським послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору . Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умов інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку ну умовах зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. З 02.04.2014 року банком були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, які затверджені Наказом №СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року, згідно якого у разі виникнення прострочених зобов`язань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, позивач зазначає, що відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку із зазначеними порушенням зобов`язань за договором відповідач станом на 31.12.2017 року має заборгованість у розмірі 81535,31 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 5983,02 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 67774,33 гривень, заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 3657,23 гривень, 250 гривень - штраф (фіксована частина), 3870,73 гривень - штраф (процентна складова). При цьому щодо порядку здійснення розрахунків зазначає наступну формулу нарахування процентів на прострочену заборгованість: N*M\\365*2*Y=Z, де N - заборгованість за кредитом (прострочене тіло кредиту, виставлені до сплати та не погашені проценти та санкції станом на перше число попереднього місяця, M - процентна ставка,360/365- кількість днів у році, 2 - коефіцієнт підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, Y - кількість днів, за які здійснюється нарахування, Z - сума нарахованих процентів. Просили суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 81535,31 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 5983,02 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 67774,33 гривень, заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 3657,23 гривень, 250 гривень - штраф (фіксована частина), 3870,73 гривень - штраф (процентна складова). Представник відповідача надав суду письмові пояснення, яких заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, в обґрунтування зазначивши наступне. 08.10.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укледно кредитний договір №б/н, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотківза користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В анкеті-заяві встановлена базова процентна ставка в розмірі 22,80 % на рік. Вважає дії позивача щодо підвищення з 01.01.2013 року процентної ставки до 30 % річних, а також останні підвищення до 34,8 % та 43.20 % незаконними, оскільки це виходить за межі узгодженого сторонами договору розміру процентів за користування грошовими коштами. Просив врахувати, що відповідач зареєстрований та проживає на території населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція, в зв`язку з чим нарахування пені та/або штрафів не здійснюється, просив застосувати до заявлених вимог строк позовної давності, оскільки останній платіж по рахунку був нею здійснений 22.05.2014 року, вважає, що розрахунок, наданий позивачем неправильний, оскільки за період з 01.01.2013 року по 30.09.2015 року заборгованість за процентами складає 2532,66 гривень. Представник позивача за довіреністю Сидюк О.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 08.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір №б/н. Згідно умов договору, відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умов якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору вцілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов`язання передбачені договором належним чином не виконав, зокрема в порушення умов договору відповідач з 02.03.2015 року перестала сплачувати позивачу грошові кошти, внаслідок чого станом на 31.12.2017 року у відповідача склалася заборгованість перед позивачем. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що розрахунок відсотків за користування кредитом здійснювався на суму залишку заборгованості, яка складається крім поточного тіла кредиту та нарахованих відсотків, також з санкцій нарахованих в попередньому місяці. При розрахунку заборгованості за період з 03.09.2007 року по 31.12.2012 року застосовувалася процентна ставка на рівні 22,80 %, за період з 01.01.2013 року по 01.09.2014 року застосовувалася процентна ставка на рівні 30,00 %, за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року застосовувалася процентна ставка на рівні 34,80 % , за період з 01.04.2015 року по 31.12.2017 року застосовувалася процентна ставка на рівні 43,20 %, з використанням коефіцієнту підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, який дорівнює 2. Стосовно відсоткової ставки при здійсненні розрахунку відсотків за користування кредитом суд зазначає наступне. Зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, що довідка про Умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, в якій зазначена процентна ставка на рівні 22,8 % річних на суму залишку заборгованості , підписана позичальником. Разом з тим, з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що позичальник вчиняв дії, які свідчать про обізнаність та згоду з розміром процентної ставки на рівні 34,80 % на рік. Так, вказана процентна ставка була встановлена з 01.09.2014 року, в той час як позичальником неодноразово здійснювалися платежі на погашення суми заборгованості після вказаної дати, зокрема остання операція щодо поповнення карти в терміналі самообслуговування була проведена 09.11.2014 року, що підтверджується випискою основної карти за період з 03.09.2007 по 31.12.2017 року. Отже, суд дійшов висновку, що сторонами договору була узгоджена базова процентна ставка на рівні 34,80 % річних. Крім того, стосовно застосування коефіцієнту підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, який дорівнює 2, суд вважає таке застосування погодженим сторонами, оскільки останній платіж за договором було здійснено 09.11.2014 року, а застосування вказаного коефіцієнту передбачено відповідними змінами зміни до Умов та Правил надання банківських від 02.04.2014 року, тобто своїми діями відповідач погодив таке застосування. Разом з тим, згідно з матеріалами справи, позивач на порушення вимог процесуального закону жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 43,20 %, як зазначено у розрахунку заборгованості, не подав; як і не подав доказів, які б містили підпис відповідача, про його ознайомлення про зміну розміру процентної ставки відповідно до вимог частини четвертої статті 1056-1 ЦК України, якою визначено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M"), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з пунктом 114 Правил, адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Однак матеріали справи не містять відомостей, що банк відправив на адресу боржника листа про зміну умов кредитного договору (підвищення процентної ставки). Отже, ПриватБанк не довів факт вручення повідомлення про зміну умов кредитного договору адресатові під розписку. Після зміни процентної ставки [PERSON] дій, які б свідчили про прийняття пропозиції кредитора, не вчиняла. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості. З урахуванням встановлених обставин суд обраховує заборгованість по процентам за користування кредитом, виходячи з узгодженої сторонами кредитного договору базової процентної ставки - 34,80 % на рік із застосуванням коефіцієнту підвищення процентної ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, який дорівнює 2. Стосовно застосування до заявлених позовних вимог строку позовної давності зазначає таке. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, зважаючи на те, що останній платіж за договором було здійснено 09.11.2014 року, а строк здійснення наступного платежу настав 09.12.2014 року, суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності почався від дня коли особа могла довідатися про порушення свого права, тобто з 09.12.2014 року. Датою звернення позивача з позовом [PERSON] є [INFO] . Позивачем суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідно до ст.ст. 263,264 ЦК України протягом вказаного періоду відбувалося зупинення або переривання перебігу строку позовної давності. Отже, суд приходить до висновку, що період за який необхідно здійснити розрахунок заборгованості за кредитним договором, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , є з 22.03.2015 року по 31.12.2017 року. Розмір заборгованості за процентами за період з 22.03.2015 року по 31.12.2017 року становить 20579,24 гривень, згідно з розрахунком: -За період з 22.03.2015 року по 31.12.2015 року : поточна заборгованість (5983,02 гривень) х 34,8% х2 : 360 днів х 285 днів (кількість днів в періоді) = 3 296,64 гривень. -За період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року: (поточна заборгованість (5983,02 гривень) + заборгованість по відсоткам за користування кредитом за минулий період (3 296,64 гривень)) х 34,8% х2: 360 днів х 360 днів (кількість днів в періоді) = 6 458,64 гривень. -За період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року: (поточна заборгованість (5983,02 гривень) + заборгованість по відсоткам за користування кредитом за минулий період (3 296,64 гривень +6 458,64 гривень)) х 34,8% х2 : 360 днів х 360 днів (кількість днів в періоді) = 10 922,42 гривень. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією, а також штрафами відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 3657,23 гривень, штрафом (фіксована частина) - 250 гривень, штрафом (процентна складова) -3870,73 гривень, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення зазначених штрафних санкцій, не взяв до уваги, що зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач відповідно до позовної заяви [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , отже, на підставі вказаного Закону вона має бути звільнена від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту. В зв`язку з цим суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити. Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума заборгованості у розмірі 26 660,73 гривень, яка складається з: 5983,02 гривень - сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту), заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 22.03.2015 року по 31.12.2017 року - 20 677,71 гривень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню сума у розмірі 26 660,73 ? гривень, яка складається з: 5983,02 гривень - сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту), заборгованість за відсотками за користування кредитом - 20 677,71 гривень. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 446,85 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial