Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

В липні 2019 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та вказав, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 27.01.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6744,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, "Тарифами Банку" складає між [PERSON] і банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 19.06.2019 року заборгованість відповідача становить 27354,10 грн., а саме: 6397,78 грн. - заборгованість за кредитом; 6289,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13887,37 грн. - заборгованість по комісії та пені; 779,39 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 27354,10 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н 27.01.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6744,30 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 16.11.2010 року; Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 27.01.2014 року;розрахунком заборгованості. Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди, банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 6744,30 грн. на строк 24 місяці з 27.01.2014 року по 31.01.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 6744,30 грн. в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, у зазначені в заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 337,48 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат у відповідності до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.01.2016 року. Підписанням даної Генеральної угоди відповідач погодився, що вона разом з Умовами та Правилами, Тарифами складає між ними і банком кредитний договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 вказаних Умов Клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Пунктом 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленій Банком частці у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У порушення умов кредитного договору свої зобов`язання відповідач [PERSON] за договором б/н від 27.01.2014 року своєчасно не виконував, внаслідок чого станом на 19.06.2019 року заборгованість відповідача становить 27354,10 грн., з яких: 6397,78 грн. - заборгованість за кредитом; 6289,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 13887,37 грн. - заборгованість по комісії та пені; 779,39 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Позивач просить стягнути з відповідача окрім пені штраф в сумі 779,39 грн. Разом із тим, відповідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п.2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Також відповідно до п.п.2.2, 2.8 Генеральної угоди, згідно ст.212,611,651 ЦК України, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не наступив, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1846,39 грн.. При порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожен день прострочення. Одночасно, п.1.1.5.20 та п.2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором не допускається. За таких обставин позов АТ КБ «ПриватБанк» у частині стягнення штрафу не може бути задоволений . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 27.01.2014 року станом на 19.06.2019 року в розмірі 26574,71 грн., з яких: 6397,78 грн. -тіло кредиту; 6289,56 грн. - проценти; 13887,37 грн. - пеня. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1866,25 грн. (27354,10/100=273,54; 26574,71/ 273,54=97,15; 1921/100х97,15=1866,25).

Outcome: partial