Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з Приватного підприємства «Султан Тур» (49000, місто Дніпро, вул. Пастера, буд. 4-В, код ЄДРПОУ 34314289) та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (04073, Київ, пр. Куренівський, 19/5, код ЄДРПОУ 35591059) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]): заборгованість за договором про надання туристичних послуг № 18640 від 05 липня 2016 року в розмірі 36 050 гривень; пеню у розмірі 1081 гривень 50 копійок за добу, починаючи з 07 вересня 2016 року по день винесення судового рішення, яка на день подачі позову складає 89 764 гривень 50 коп.; моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. В обґрунтування позову вказує, що 05 липня 2016 року в м. Дніпропетровську по вул. Пастера 4-В він уклав Договір № 18640 з ПП «Султан Тур» на туристичне обслуговування. Відповідно до п.2.1. Договору та Додатку №1 до нього, ПП «Султан Тур» - туроператор зобов`язався забезпечити для позивача та його сімї (всього 4 особи) туристичні послуги, в тому числі бронювання та оплата готелю в Турції, авіапереліт в Турцію (місто Анталія), а також трансфер, страховку, проживання та харчування у визначеному готелі в період з 07 вересня 2016 року по 14 вересня 2016 року. В цей же день за послуги по договору позивач сплатив ПП «Султан Тур» 36050 грн. Відповідно до вимог п 7.1.4. Договору, туроператор зобов`язався негайно інформувати позивача як Туриста про зміни в замовлених послугах, при їх наявності. Але не виконав цих обовязків. Так, 08 серпня 2016 року з мережі інтернет, позивач дізнався, що директор ПП «Султан Тур» [PERSON] заволодів грошима людей туристів, зник та знаходиться у розшуку, внаслідок чого проти нього порушено кримінальне провадження № 12016040670002258 за ч.3 ст. 190 КК України (шахрайство), що розслідується слідчим Дніпровського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області. 04 жовтня 2016 року позивача визнано потерпілим в вказаному кримінальному провадженні. В приміщенні ПП «Султан Тур» в м. Дніпропетровську по вул. Пастера, 4-В проведено обшук. На телефонні дзвінки відповідач не відповідає. Жодної інформації про ситуацію від ПП «Султан Тур» позивачу не надходило. 11 серпня 2016 року позивачем на адресу ПП «Султан Тур» направлено рекомендованим листом з описом вкладення вимогу з додатками, в якій позивач просив або підтвердити намір виконувати свої обов`язки по договору, або негайно повернути сплачені кошти в розмірі 36050 гривень. На вимогу позивача відповіді не отримано, сплачені кошти не повернуто, послуга не надана. На звернення позивача до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, останнім отримано відповідь, що 01 червня 2016 року ПП «Султан Тур» звернулося до Мінекономпрозвитку за отриманням ліцензії з виїзного туризму. Але рішенням від 30 червня 2016 року (Наказ 1076) ПП «Султан Тур» відмовлено у видачі такої ліцензії. В першому абзаці договору на туристичне обслуговування № 18640 від 05 липня 2016 року та в його п.10.7. зазначено, що гарантом виконання ПП «Султан Тур» зобов`язань виступає ПАТ «Комерційний банк «Глобус», згідно гарантії №1432 від 30 березня 2016 року. Розмір страхової гарантії складає 20\~000 ЄВРО. Внаслідок викладеного, посилаючись на норми Закону України «Про туризм», ст.ст. 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ЦК України позивач просить позов задовольнити. Крім того, з урахуванням умов договору, просить стягнути з відповідача пеню в розмірі, встановленому договором. Зазначає, що діями відповідачів позивачу завдано моральну шкоду, яка полягала в суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з невиконанням договору про надання туристичних послуг, поглиблених відсутністю будь-якої інформації щодо виконання, або невиконання відповідачем-1, своїх зобов'язань за договором, про що ПП «Султан Тур» зобов`язаний був завчасно повідомити. Йому складно спланувати можливість відпочинку для 2 синів та дружини саме в ці дати вересня. Бо старший син та дружина працюють, а менший син навчається. І позивач не розумів як йому діяти в такій ситуації невизначеності. Крім того, без грошей та відповіді про відмову забезпечити тур, позивач не міг організувати відпочинок сім ї в іншій спосіб. Все це руйнувало всі намічені плани, і як результат порушило їх взагалі, бо він з сім`єю не мав змогли відпочити в запланованому місці, в запланований час та спосіб. Про що мріяли декілька років. В такій ситуації моральні страждання йому завдавали протиправні дії відповідача-1 не тільки відносно нього, але й відносно членів його сім ї. За яких він також дуже переживав. Все це завдало та завдає дуже великі моральні, душевні страждання, які тривали і тривають й зараз з причини невиплати відповідачем отриманих грошей і нерозуміння того, коли це станеться і чи станеться взагалі. Для чого позивач вимушений витрачати час та зусилля щоб писати та подавати позови, листи, скарги, ходити в суди, тощо. Свої моральні страждання оцінює в розмірі 10\~000,00 грн. В судовому засіданні 30 січня 2017 року позивач позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові. У судове засідання 09 березня 2017 року не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач-1 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідач-2 просив відмовити в задоволенні позову, розглянути справу за відсутності представника. В обґрунтування заперечень посилався на те, що 30 березня 2016 року між ПАТ «КБ «ГЛОБУС» (ідентифікаційний код 35591059) та Приватним підприємством «СУЛТАН ТУР» (ідентифікаційний код 34314289) укладено договір про надання гарантії № 1432/ЮГ-16 (далі - Договір гарантії) та надано банківську гарантію №1432 від 30 березня 2016 року вих. №1381. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договору гарантії, Договір регулює правовідносини Сторін щодо надання Банком-Гарантом гарантійного листа у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про туризм» з метою забезпечення належного виконання принципалом зобовязань, що виникають з цивільної відповідальності принципала по відшкодуванню збитків, що можуть бути заподіяні фізичним особам - туристам, які є сторонами укладених ними з Принципалом договорів про надання туристичних послуг, (надалі - «основне зобовязання»). Гарантійним випадком згідно п. 1.2 Договору про надання банківської гарантії є невиконання принципалом перед бенефіціаром (ами) своїх обовязків за основним зобовязанням у випадку настання разом нижченаведених обставин: - настання неплатоспроможності принципала та/або порушення у встановленому законодавством порядку процесу про визнання принципала банкрутом та - наявності у беніфіціара невідшкодованих збитків, повязаних із покриттям витрат бенефіціара з його повернення в місце постійного проживання (перебування) та/або з відшкодуванням вартості ненаданих послуг, передбачених основним зобовязанням. На сьогоднішній день, як вбачається з інформації, отриманої в Єдиному державному реєстрі з сайту Мінюсту, що знаходиться за посиланням https://usr.miniust.gov.ua/ua/freesearch ПП «СУЛТАН ТУР» не перебуває в стані ліквідації, щодо нього не порушено справу про банкрутство та не розпочато процедуру санації. Крім того, вказаною банківською гарантією та Договором гарантії передбачено перелік документів, які необхідно додати до заяви для здійснення виплати по гарантії. 01листопада 2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ «КБ «ГЛОБУС» із заявою про відшкодування суми боргу в розмірі 36 050,00 грн. До наданої заяви не було додано документів, що передбачені гарантією, а саме: відсутні оригінал основного зобов'язання; оригінали документів, що підтверджують невиконання принципалом основного зобов'язання; розрахунок суми вимоги, підписаний бенефіціаром; оригінали документів, які підтверджують розмір вимог бенефіціара; оригінал документу, що підтверджує сплату бенефіціаром вартості послуг принципала згідно основного зобов'язання; оригінали або належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують неплатоспроможність принципала чи порушення у встановленому законодавством порядку процесу про визнання принципала банкрутом; посвідчена підписом уповноваженої посадової особи та печаткою принципала копія гарантії; документи, які посвідчують особу бенефіціара. За таких умов, у ПАТ «КБ «ГЛОБУС» відмовив [PERSON] у виплаті грошових коштів в розмірі 36 050,00 грн. за банківською гарантією №1432 від 30 березня 2016 року вих. №1381 (лист від 08.11.2016 року вих. № 4115). У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на наступні обставини. Правовідносини, що виникли між сторонами в галузі надання туристичних послуг, є зобов`язальними, тому при вирішенні спору суд застосовує норми Закону України Про туризм та Закону України «Про захист прав споживачів», а також відповідні норми глави 63 ЦК України. Згідно зі ст.1 Закону України «Про туризм», туристичний продукт це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше, ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є в тому числі туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність (ч.2 ст.5 Закону України «Про туризм»); туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. За ч.2 ст.17 Закону України «Про туризм», суб'єкт підприємницької діяльності, який отримав ліцензію на туроператорську діяльність, має виключне право на надання послуг з оформлення документів для виїзду за межі України. Туроператор може здійснювати також і турагентську діяльність. Суб'єкт господарювання не має права у своїй назві використовувати слово "туроператор" без отримання ним ліцензії на здійснення туроператорської діяльності (ч.4 ст.17 Закону). Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови діяльності між туроператором і турагентом визначаються відповідно до агентського договору, а також Законом України Про туризм, зокрема статтею 20. Матеріалами справи підтверджено, що 05 липня 2016 року між [PERSON] (Туристом) та ПП «Султан Тур» (ліцензія на провадження тур операторської діяльності) укладено договір на туристичне обслуговування № 18640, у відповідності до якого ПП «Султан Тур» - туроператор зобов`язався відповідно до замовлення, поданого Туристом (Додаток № 1 до Договору) забезпечити надання комплексу туристичних послуг Туристу (туристичний продукт), а турист зобов`язався на умовах Договору прийняти та оплатити їх. Відповідно до вимог п 7.1.4. Договору, туроператор зобов`язався негайно інформувати позивача як Туриста про зміни в замовлених послугах, при їх наявності. У відповідності до додатку № 1 до Договору, відповідач-1 взяв на себе зобов`язання забезпечити для позивача та його сім ї (всього 4 особи) туристичні послуги, в тому числі бронювання та оплата готелю в Турції, авіапереліт в Турцію (місто Анталія), а також трансфер, страховку, проживання та харчування у визначеному готелі в період з 07 вересня 2016 року по 14 вересня 2016 року /а.с.5-8/. Згідно рахунку-фактури, в цей же день за послуги по договору позивач сплатив ПП «Султан Тур» вартість туристичного продукту в сумі 36050 грн. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. Туроператор (турагент) зобов'язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб'єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг. П. 8.21 Договору визначає, що у випадку анулювання подорожі з вини Туроператора, Туроператор повертає Туристу сплачені кошти. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є: провадження туроператорської діяльності без отримання відповідної ліцензії або недодержання ліцензійних умов; ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі, відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Частинами 1, 2 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Як вбачається з відповіді заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України, за даними суб`єктів тур операторської діяльності Мінекономрозвитку, ПП «Султан тур» має ліцензію серії АВ № 538500 на право провадження тур операторської діяльності лише з внутрішнього та в`їзного туризму. 01 червня 2016 року ПП «Султан Тур» звернувся до Мінекономрозвитку із заявою про розширення туроператорської діяльності до частини виїзного туризму. Рішенням Мінекономрозвитку від 30 червня 2016 року Наказ № 1076 у видачі ліцензії на право провадження туристичної діяльності виїзного туризму відмовлено /а.с.22/. За ст.4 Закону України «Про туризм», до міжнародного туризму належать: в'їзний туризм - подорожі в межах України осіб, які постійно не проживають на її території, та виїзний туризм - подорожі громадян України та осіб, які постійно проживають на території України, до іншої країни. Внутрішнім туризмом є подорожі в межах території України громадян України та осіб, які постійно проживають на її території. За таких обставин, враховуючи наявність Договору між сторонами, підтвердження матеріалами справи факту виплати грошових коштів за договором, відсутність доказів виконання умов договору на туристичне обслуговування, відсутність у відповідача-1, який є туроператором, що надає послуги з в`їзного туризму права на здійснення діяльності з надання послуг виїзного туризму станом на день укладання договору, що свідчить про провадження туроператорської діяльності з недодержанням ліцензійних умов; надання туристові інформації, що не відповідає дійсності про можливість надання послуг, суд приходить до висновку, що з відповідача-1 на користь позивача підлягають стягненню збитки у розмірі вартості неотриманих послуг на суму 36050,00 грн., сплачених позивачем відповідачу-1 під час укладання договору, пені, встановленої ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка з урахуванням наданого позивачем розрахунку, перевіреного судом становить на 09 березня 2017 року суму в розмірі 197914,50 грн. та моральну шкоду, завдану внаслідок порушення прав позивача за ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 10000,00 грн., розмір якої суд, з урахуванням обставин справи та покладених позивачем в обґрунтування позову обставин вважає правомірним та обґрунтованим. Розглядаючи вимоги позову про солідарне стягнення з відповідача-2 збитків у розмірі вартості неотриманих послуг на суму 36050,00 грн., суд виходить з наступного. Матеріали справи свідчать, що 30 березня 2016 року між ПАТ «КБ «ГЛОБУС» (ідентифікаційний код 35591059) та Приватним підприємством «СУЛТАН ТУР» (ідентифікаційний код 34314289) укладено договір про надання гарантії № 1432/ЮГ-16 (далі - Договір гарантії) та надано банківську гарантію №1432 від 30 березня 2016 року вих. №1381. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. Договору гарантії, Договір регулює правовідносини Сторін щодо надання Банком-Гарантом гарантійного листа у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про туризм» з метою забезпечення належного виконання принципалом зобовязань, що виникають з цивільної відповідальності принципала по відшкодуванню збитків, що можуть бути заподіяні фізичним особам - туристам, які є сторонами укладених ними з Принципалом договорів про надання туристичних послуг, (надалі - «основне зобовязання»). Гарантійним випадком згідно п. 1.2 Договору про надання банківської гарантії є невиконання принципалом перед бенефіціаром (ами) своїх обовязків за основним зобовязанням у випадку настання разом нижченаведених обставин: 1) настання неплатоспроможності принципала та/або порушення у встановленому законодавством порядку процесу про визнання принципала банкрутом та 2) наявності у беніфіціара невідшкодованих збитків, повязаних із покриттям витрат бенефіціара з його повернення в місце постійного проживання (перебування) та/або з відшкодуванням вартості ненаданих послуг, передбачених основним зобовязанням. Водночас, за ст.543ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За ст.560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше (ч.1, 3 ст.561 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії (ч.1 ст.563 ЦК України). Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії (ч.2 ст.564 ЦК України). Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (ст.565 ЦК України). Обов'язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію (ст.566 ЦК України). Оскільки матеріали справи містять докази звернення позивача до Гаранта щодо настання гарантійного випадку та не містять доказів на підтвердження відсутності неплатоспроможності принципала, суд вважає за наявне підстави для висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів основної суми заборгованості. Водночас не підлягають задоволенню вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачіа-2 пені та моральної шкоди, оскільки відповідальність, передбачена ст.ст.23, 549 ЦК України покладається на особу, що завдала шкоди та не виконала зобов`язання. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, тому відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: partial