Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, зазначивши, що, що відповідачі є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі своєчасно не здійснюють оплату за надані послуги, у зв'язку з чим станом на 31.12.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 68\~124,01 грн., яка складається з: 32997,06 грн. суми основного боргу; 29491,72 грн. інфляційного збільшення суми боргу; 5635,23 грн. 3% річних. Тому позивач просив суд стягнути солідарно на його користь з відповідачів суму заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення. У судовому засіданні представники позивача надали пояснення, аналогічні змісту позовних вимог, на задоволені позову наполягала. Відповідачі до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди представників позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Суд, вислухавши представників позивача, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS], про що свідчить відкритий на імя [PERSON] особовий рахунок №971809000109. Тобто, між сторонами склалися цивільно-правові відносини, а саме позивач надає відповідачам послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі, в свою чергу, мають оплачувати вартість отриманих послуг відповідно до встановлених тарифів. Відповідачі свої зобов'язання щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення належним чином не виконують. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 31.12.2016 заборгованість відповідачів за послуги водопостачання та водовідведення складає 32997,06 грн. суми основного боргу. Згідно зі статтею 20 Закону України Про житло-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Статтею 22 Закону України "Про питну воду і питне водопостачання" також передбачено, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів законодавства. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. п. 6, 14 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники квартир (наймачі) - споживачі комунальних послуг зобов'язані належним чином та вчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання», споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно із ст. 71 ЦК Української РСР в редакції 1963 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до ст. 75 ЦК Української РСР позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Статтею 80 ЦК Української РСР передбачено, що закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Враховуючи вище викладене суд вважає застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості до 01.01.2004 року та стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2004 року по 31.12.2016 року у сумі 31\~383,21 грн. та 3 % річних в розмірі 5635,23 грн., а всього 37018 грн. 44 коп. В іншій частині позову суд вважає відмовити, оскільки позивачем суду належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не підтверджені інфляційні процеси в Україні за спірний період. Відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі по 400 грн. з кожного.

Outcome: partial