Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

В квітні 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона проживає за адресою [ADDRESS], разом з дитиною [PERSON], [INFO]. Дитини [PERSON] народжена в шлюбі з [PERSON], який з сім'єю проживав за вищевказаною адресою до дня смерті [INFO]. На протязі 2012 року її чоловік [PERSON] не працював, важко хворів, що потребувало великих затрат на його лікування. Позивач є інвалідом з дитинства 3 групи та перебуває на пенсії, їй не вистачало на лікування чоловіка коштів з її пенсії та заробітної плати, що змушувало її позичати значні суми у знайомих. Крім того їй необхідно було належним чином утримувати дитину [PERSON] , забезпечувати її одягом, шкільними підручниками і всіма іншими предметами, необхідними для нормального розвитку дитини. Останні місяці перед смертю її чоловік тяжко хворів, а останні дні - перебував в безпорадному стані. Про обставини важкого та безпорадного стану її чоловіка [PERSON], вона неодноразово повідомляла батьків чоловіка - його матір [PERSON] та батька [PERSON], які проживали один від одного після розірвання шлюбу. Жоден з батьків чоловіка, який важко хворів та останні дні життя перебував у безпорадному стані своєму синові - [PERSON] ніякої допомоги не надавали, від надання будь - якої допомоги ухилялись, провідали лише у реанімації перед смертю. Витрати на похорон робили разом в рівних долях вона та мати [PERSON]. Після смерті її чоловіка відкрилась спадщина - квартира [ADDRESS], . Позивач була другою дружиною - спадкодавця [PERSON], від шлюбу з яким є дитина [PERSON]. Від першого шлюбу у чоловіка лишилось двоє дітей. 04.09.2012 року приватним нотаріусом Коростишівського району заведено спадкову справу. В ході розгляду справи позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги , вказала що спадкодавець - [PERSON] постійно хворів, особливо у 2011 - 2012 роках, через хворобу не працював. Сім'я змушена була жити за її рахунок - пенсії та заробітку. З відома чоловіка , який не заперечував, змушена була брати позику у знайомих. Значна частка позики йшла на лікування чоловіка. Протягом 2008 - 2012 року вона позичила в інтересах сім'ї 57000 грн., а тому з врахуванням вимог ст. 61 СК України - ? частка боргу позики , що становить 28500 грн. - є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, повинна бути розділена в рівних частках між усіма спадкоємцями - по 4750 грн. Після смерті її чоловік [PERSON] залишив також борги перед банківськими установами ПАТ КБ «Приватбанк» та Банком «Русский Стандарт», а тому борги перед банківськими установами повинні бути погашені в рівних частках усіма спадкоємцями. За час спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS], вартість квартири істотно збільшилась внаслідок її затрат та затрат її матері [PERSON] За рахунок позивача [PERSON] - було придбано майна на суму 18465 грн. 40 коп., а за рахунок матері позивача [PERSON] було придбано майна на суму 21838 грн. 90 коп. , а всього було внесено коштів на суму 40304 грн 30 коп. 22.11.2012 року відповідач [PERSON] вчинила незаконне проникнення у квартиру позивача , без її участі вчинила ревізію її майна, а при проникненні були зламані вхідні двері та проведені у стан неможливості їх подальшої експлуатації. Нові двері позивачем були придбані за суму 5800 грн. Позивач [PERSON] просила: усунути від права на спадкування батьків спадкодавця [PERSON] - батька [PERSON] та матір - [PERSON], розділити ? частку боргу позики, яка складає 28500 грн., що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, в рівних частках між усіма спадкоємцями по 4750 грн. на кожного спадкоємця, визнати її право спільної сумісної власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , що належала на праві приватної власності її чоловіку [PERSON] через істотне збільшення у своїй вартості за час шлюбу , за рахунок її затрат та затрат її матері, розділити ? частку боргу позики, яка складає 28500 грн, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, в рівних частках між усіма спадкоємцями по 4750 грн. на кожного спадкоємця стягнути з [PERSON] вартість зламаних вхідних дверей в розмірі 5800 грн. та стягнути з відповідачів понесені судові витрати в сумі 27661 грн. 14.05.2013 року відповідачем [PERSON], опікуном [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] - подано зустрічну позовну заяву про припинення права на частку у спільному майна та про усунення перешкод в користуванні власністю. В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказали, що [INFO] від раптово та швидкоплинного тяжкого захворювання помер [PERSON]. Померлий був рідним сином [PERSON], до 2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], і від цього шлюбу мають двоє дітей - двійнят сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] [PERSON] з 2003 року проживає в сім'ї бабусі [PERSON] , яка згідно рішенням Новоград-Волинського міськрайсуду Житомирської області від 28.02.2008 року призначена опікуном. Цим же рішенням [PERSON] та [PERSON] позбавлені батьківських прав щодо сина [PERSON]. Дочка [PERSON] є інвалідом з дитинства, проживає з своєю матір'ю [PERSON], яка її утримує , та отримує соціальну допомогу з підстав малозабезпеченості. 10.01.2004 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO] На підставі договорів дарування від 02.04.2002 року та від 19.12.2003 року [PERSON] належала на праві особистої власності однокімнатна квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] - єдиним об'єктом нерухомого спадкового майна для п'яти прийнявших спадщину за законом осіб - є конструктивно і технічно неподільна однокімнатна квартира [ADDRESS]. Спадкоємців 1-її черги було 6 осіб: - обоє батьків померлого, його дружина, двоє неповнолітніх дітей, [INFO] від першого шлюбу, одна малолітня дитина, [INFO] від другого шлюбу. Кожен мав право на 1/6 частку в квартирі. За заявами спадкоємців заведено спадкову справу. Батько спадкодавця - [PERSON] в установленому законом порядку відмовився від своєї частки на корись [PERSON] 18.04.2013 року нотаріусом видано 3 свідоцтва про право на спадщину , відповідно до яких [PERSON] належить 1/3 частина, а неповнолітнім [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині кожному. Таким чином їх спільна частка в квартирі становить 2/3, а частка - [PERSON] та її дочки становить по 1/6 за кожною, а в цілому 1/3 частина. Частка позивачів становить 2/3, оскільки квартира має статус спільної часткової власності 5 осіб, виділ часток є об'єктивно та технічно неможливим ( квартира однокімнатна), спільне проживання співвласників не можливе через неприязні стосунки , малої площі, різний вік та стать представників різних сімей. В позасудовому порядку вирішити питання про розподіл спадщини - [PERSON] відмовляється, вона та її дитина забезпечені іншим впорядкованим житлом в [ADDRESS]. Майновий стан неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] є гіршим в порівнянні з [PERSON] та її дочкою [PERSON] Крім того [PERSON] привласнила домашнє майно на загальну суму 24000 грн. Просили : припинити право власності [PERSON] та [PERSON] на належне їм як спадкоємцям по закону 1/6 частку ( кожної) у майні , яке є спільною частковою власністю - квартирі [ADDRESS] із сплатою грошової компенсації вартості цих часток з грошових коштів, внесених на депозитний рахунок суду [PERSON] Визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/6 частки за кожним в квартирі [ADDRESS]. З врахуванням прирощення їх часток визнати за ними право власності кожного на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Зобов'язати [PERSON] разом з неповнолітньою Паламарчук [PERSON] в 30 денний термін з дня вступу рішення в законну силу звільнити квартиру [ADDRESS], а в разі невиконання покладеного обов'язку виселити [PERSON] разом з малолітньою дитиною [PERSON] із квартири [ADDRESS], в квартиру [ADDRESS], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. 22.11.2014 року позивачі за зустрічним позовом подали доповнення, яким уточнили позовні вимоги та просили також зняти з реєстрації місця проживання в квартирі [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] Ухвалою суду від 18.02.2014 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Управління Державної міграційної служби в Житомирській області . Ухвалою суду від 01.04.2014 року - цивільну справу в частині позовних вимог [PERSON] - № 3 про визнання права спільної сумісної власності [PERSON] на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що належала на праві приватної власності чоловіку [PERSON] через істотне збільшення у своїй вартості за час шлюбу за рахунок її особистих затрат та затрат її матері - залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач - відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] первісні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві . Додатково суду позивач- відповідач [PERSON] пояснила, що разом з [PERSON] прожили 10 років, мають дитину [PERSON]. ЇЇ чоловік [PERSON] хворів, не міг працювати, потребував допомоги, а його батьки відповідачі мали можливість її надавати, але ухилились. За тиждень до смерті вона повідомила [PERSON] що чоловіку погано, а того дня та напередодні коли її чоловік потрапив до лікарні швидку йому не викликала, так як останній повідомив, що піде сам до лікарні. В безпорадному стані останній знаходився 3-4 дні. Вона позичала кошти в знайомих , які були витрачені для родини в тому числі і на лікування чоловіка. Після його смерті знайшла банківські документи, повідомила установи банку, що її чоловік помер. В своїй власності має іншу частку в квартирі - 1/3 за місцем проживання матері - [PERSON] Спільне проживання в квартирі всіма спадкоємцям , а також її поділ на рівні частини є неможливим. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні [PERSON] не визнав, в їх задоволенні просив відмовити. Суду показав, що його син [PERSON] працював, він постійно йому допомагав, купував шпалери для квартири, палац. В серпні 2012 року , точної дати не пам'ятає, зранку йому зателефонував син [PERSON] та повідомив, що йому погано, він приїхав до сина, та вони вдвох поїхали до лікарні, спочатку сина поклали до хірургічного відділені, а потім до реанімаційного відділення. Згодом до лікарні приїхала [PERSON] мати [PERSON], яка привезла багато медичних препаратів, коли син був без свідомості до нього зайшла на декілька хвилин [PERSON] Похорони сина майже зробила мати - [PERSON] Він постійно надав допомогу своєму сину. В судовому засіданні відповідач - позиваа [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, в їх задоволенні просила відмовити, а також просила задовольнити позовні вимоги за її зустрічним позовом . Суду пояснила, що її син [PERSON] не знаходився в безпорадному стані. Вона приїхала до Коростишівської ЦРЛ привезла багато медикаментів, біля сина сиділи його батько [PERSON], та її дочка. В подальшому вона знаходилась біля нього. При житті вона також допомагала сину подарували квартиру, надавала гроші на ремонт. Після отримання нотаріального свідоцтва на спадщину, попередила [PERSON], що приїдуть до квартири. Однак коли прийшли до квартири з депутатом, останньої в дома не було, двері ніхто не вибивав, так як зломивсь ключ, вимушена була міняти серцевину, а після цього віддала всім ключ від квартири, в тому числі і [PERSON] Вільного доступу до квартири ні вона ні діти не мають, спільне проживання не можливе, діти [PERSON] та [PERSON] іншого житла не мають, всі оплати здійснювала в інтересах онуків. В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, суду пояснила, що її дочка [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] З [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбу, який в 2003 році розірвано, з того часу вона з дочкою проживають окремо, в с. Горіхове, її дочка [PERSON] не має доступу до квартири, а з [PERSON] вони знаходяться в неприязних стосунках. В судовому засіданні представник відповідача - [PERSON] позивача - [PERSON] - [PERSON] щодо первісних позовних вимог [PERSON] заперечив, суду пояснив, що позовні вимоги [PERSON] про усунення від спадкування батьків після смерті [PERSON] та інші позовні вимоги є безпідставними та недоведеними, оскільки смерть [PERSON] настала внаслідок раптової гострої хвороби через 3 дні, останній не перебував у безпорадному стані внаслідок тяжкої хвороби. Щодо боргових розписок та боргових зобов'язань перед банківськими установами вказав, що оригінали розписок знаходяться у [PERSON], відсутня згода на обізнаність [PERSON] щодо цих розписок, самі позикодавці вимог про повернення позики не пред'явили до спадкоємців. Щодо стягнення вартості вхідних дверей - [PERSON] не зазначену правову підставу звернення з такою вимогою, вартість вхідних дверей включена у вартість квартири і ця сума врахована в компенсації часток. Щодо судових витрат за первісним позовом та витрат на правову допомогу, останні не підтверджені належними доказами - відсутні розрахунок витрат, акт виконаних робіт. [PERSON] не є спадкоємцем взагалі, до інших співвласників квартири - спадкоємців неповнолітніх дітей позовні вимоги не пред'являє, [PERSON] визнає їх. Щодо зустрічних позовних вимог вказав, спадкова - квартира має статус - спільної часткової власності всіх спадкоємців, спільне користування неможливе, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] іншого житла не мають, Крім того позивачем [PERSON] було витрачено судові витрати в сумі 2880 грн 07 коп , які підлягають до стягнення з [PERSON] В судове засіданні третя особа [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. На адресу суду направила заяву про розгляд справи в її відсутність, а тому суд розглядає справу без її участі. В судовому засіданні представник служби у справах неповнолітніх Коростишівської РДА - Войтко О.А., а в подальшому представник Наумов О.Г. у вирішенні спору поклались на розсуд суду. Додатково представник Наумов О.Г. суду пояснив, що неповнолітня [PERSON] є дитиною інвалідом, проживає в малозабезпеченій сім'ї, неповнолітній [PERSON] є особою, яка має статус дитини позбавленої батьківського піклування, іншого житла діти не мають, мають добрі стосунки з бабусею [PERSON], а матір малолітньої [PERSON] має інше житло. В судове засідання співвідповідач УДМС України в Житомирській області свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду направили письмові заперечення відповідно до яких вказали, що вимога про зняття з реєстрації територіальним підрозділом є похідним правом від права користування житлом та залежить від вирішення та задоволення позовних вимог. Розгляд справи просили здійснювати в їх відсутність. Будучи опитаною в судовому засіданні свідок [PERSON], суду показала, що вона проживала в м. Коростишів, по вул. Більшовицькій. Родина [PERSON] проживала біля них. [PERSON] скаржився, що хворіє, ніде не працював. [PERSON] разом з [PERSON] брали в неї кошти в сумі 25000 грн. на ремонт квартири. Гроші вона давала [PERSON], а остання віддала 2000 грн. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона часто приходила до сім'ї [PERSON] та [PERSON], останні місяці [PERSON] лежав, постійно був вдома, в них не було грошей, але вони робили ремонт разом, наймали людей. Востаннє вона бачила хворого [PERSON] за день до лікарні, він лежав, йому було погано. Будучи опитаним в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він працює завідуючим хірургічним відділенням Коростишівської ЦРЛ, [PERSON] хворів за два дні до поступлення, поступив до лікарні близько обідньої перерви, біля нього був його батько. В хворого був гострий панкреатит який загострився та призвів до тотального геморагічного панкреонекрозу, після обстеження стан погіршився, та останнього було переведено до реанімаційного відділення, де останній помер. Будучи опитаним в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він є чоловіком [PERSON] та працює лікарем. Коли з дружиною приїхали до лікарні в приймальному відділенні був батько [PERSON] - [PERSON] Хронічний панкреатит не є тяжким та безпорадним станом людини не потребує постійного стаціонарного лікування. Хвороба розвинулась швидко за 48 год. до поступлення [PERSON], були вжиті всі заходи, однак врятувати життя не вдалось. Будучи опитаним в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] та він працювали у підприємця [PERSON] в с. Теснівка, Коростишівського району, були друзями. Будучи опитаною в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона працює медичною сестрою реанімаційного відділення Коростишівської ЦРЛ, біля хворого [PERSON] постійно були батьки та вітчим, купували ліки для хворого. Дружини біля [PERSON] вона не бачила, а хвороба розвинулась в короткий проміжок часу. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що добре знає родину [PERSON], так як проживає з ними по сусідству тривалий час - більше 22 років, доглядала за дітьми від першого шлюбу. [PERSON] до останнього ходив, працював. Зранку він завів дитину до матері [PERSON], а потім пішли з батьком до лікарні. В листопаді була присутня в якості свідка, за участі комісії, відчиняли двері та зламався ключ, дверей ніхто не ламав, коли описували майно, то при цьому була присутня [PERSON] Доступу батьки [PERSON] до квартири не мали, так як були в неприязних стосунках з невісткою. За дві неділі до хвороби [PERSON], [PERSON] проживала в своєї матері, а [PERSON] в їх будинку вже не живе близько 3 років, так як здає квартиру. В судовому засіданні опитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона працює аптекарем Коростишівської ЦРЛ. До лікарні [PERSON] привів його батько [PERSON] та останній купував ліки для сина, а ввечері приїхала мати [PERSON] та привезла багато ліків. В лікарні вона також бачила і дружину [PERSON] - [PERSON], яка купувала невелику кількість ліків для [PERSON]. Суд, вислухавши учасників процесу , дослідивши матеріали справи , на засадах змагальності, в межах позовних вимог приходить до слідуючого висновку. Судом достовірно встановлено, що 10.01.2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки КП «Коростишівська комунальна служба» № 2505 від 05.12.2012 року [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS], разом з ним за цією адресою проживала [PERSON], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON], вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]( а.с. 13) та сторонами не заперечується. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є 6 осіб - батьки померлого - батько [PERSON] та мати [PERSON]( що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про одруження [PERSON] серії [NUMBER]) дружина [PERSON], малолітня [PERSON] та неповнолітні діти від першого шлюбу [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( вказана обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та [NUMBER]). Після його смерті відкрилася спадщина - на спадкове майно, яке складається з однокімнатної квартири [ADDRESS], що належала померлому на підставі Договорів дарування квартири від 02.04.2002 року та Договору Дарування частки квартири від 19.12.2003 року, зареєстрованих в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради в книзі № 21а, № 4223, дублікат яких видано 13.03.2012 р. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ч. 4 даної статті передбачено, що малолітні , неповнолітні особи , вважаються такими, що прийняли спадщину крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою ст.. 1273 ЦК України. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись 04.09.2012 року [PERSON] , що діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] 22.09.2012 року [PERSON], та приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 67/2012. 22.09.2012 року надійшла заява [PERSON] ( батька померлого [PERSON]) відповідно до якої останній відмовився від належної частки в спадщині на користь матері померлого [PERSON] За заявами [PERSON] , [PERSON] ( що діяв за згодою опікуна [PERSON]) від 16.04.2013 р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, останнім видано свідоцтва про право на спадщину - [PERSON] на 1/3 частку та [PERSON] - на 1/6 частку спадкового майна - квартири [ADDRESS]. Також за аналогічними заявами видано свідоцтво про право на спадщину іншим спадкоємцям - 18.04.2013 року [PERSON] - на 1/6 частку та 07.05.2013 року - [PERSON] та [PERSON] - на 1/6 частку кожному. Вищевказані обставини підтверджуються дослідженою копією спадкової справи № 67/2012. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вимога про усунення від спадкування за законом особи може бути пред'явлена лише після смерті спадкодавця. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, для вирішення спору, який виник між сторонами необхідна сукупність таких обставин: перебування спадкодавця в безпорадному стані; ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; потреба спадкодавця в допомозі саме відповідачами. Відповідно до п. 4 Інформаційного листа про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, для постановлення рішення про усунення від спадкування позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідачів, останні мали можливість її надавати, проте ухилялись від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом [PERSON] як на підставу для задоволення позовних вимог вказала, що на протязі 2012 року її чоловік [PERSON] не працював, важко хворів, що потребувало великих затрат на його лікування, останні місці перед смертю тяжко хворів, а останні дні - перебував в безпорадному стані, а батьки спадкодавця ухилялись від надання будь якої допомоги. З такими доводами суд погодитись не може, виходячи з наступного. Так, померлий [PERSON] мав молодий вік ( на момент смерті 34 роки) , відповідно до повідомлення Коростишівської ЦРЛ від 25.12.2012 року № 2368, останній з 2007 року перебував під наглядом лікарів з діагнозом "Симптоматична артеріальна гіпертонія". З приводу хронічного панкреатиту , хворий спостерігався з 2004 року , в липні 2007 року лікувався в денному стаціонарі. Безпосередньою причиною смерті став тотальний гемографічний пандекреонекроз, що розвивався в хворого на протязі від декількох годин до декількох діб та привів до летального випадку. Крім того в судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили також ту обставину, що хвороба у [PERSON] розвинулась в короткий проміжок часу - за два дні до поступлення до лікарні. Також [PERSON] звернувся до лікарні разом з батьком [PERSON] так як і мати [PERSON] знаходились біля хворого, купували ліки, що не заперечила [PERSON] , цю обставину підтвердили і свідки [PERSON] та [PERSON]. Отже враховуючи вищевикладене обставини на які посилається позивач [PERSON] такі доводи останньої самі по собі не можуть свідчити про те, що померлий тривалий час тяжко хворів, перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, а саме від батьків, останні ухилялись від її надання, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог за первісним позовом [PERSON] - розподілу боргових зобов'язань [PERSON] в рівних частках між усіма спадкоємцями та розподілу ? частки боргу позики, яка складає 28500 грн. від загальної суми позики 57000 грн. що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя в рівних частках між усіма спадкоємцями по 4750 грн. на кожного спадкодавця суд зазначає наступне. Чинним законодавством, а саме ст.ст. 1281-1283 ЦК України передбачено розгляд кредитних зобов'язань спадкодавця, кредитори з такими вимогами до спадкоємців не звертались, крім того позивачем за первісним позовом [PERSON] не надано кредитних договорів, розрахунків заборгованості, крім того позовні вимоги пред'явлені лише до двох спадкоємців, з загальної кількості 5 осіб. Щодо боргових зобов'язань [PERSON] ( позики) згідно розписок від 02.06.2008 року, 04.12.2012р. та 20.12.10 р. на загальну суму 57000 грн., які остання позичала в інтересах сім'ї з яких 28500 просить розділити в рівних частках між усіма спадкоємцями, суд до уваги не приймає, а позовні вимоги є такими, що не підлягають до задоволення виходячи з наступного: оригінали цих розписок знаходяться у самої [PERSON], що остання підтвердила в судовому засіданні, [PERSON] не надано доказів, куди були використані дані кошти та чи були вони використані в інтересах сім'ї [PERSON] та її чоловіка [PERSON] В розумінні вимог ст. 509, 1046- 1047 вказані розписки не є договором позики. Крім того самі позикодавці жодних вимог до спадкоємців не пред'явили. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] вартості вхідних дверей спадкової квартири в сумі 5800 грн. , вказані вимого до задоволення не підлягають виходячи з наступного. Позивач [PERSON] не зазначила правової підстави звернення з такою вимогою - стягнення з [PERSON] - як спадкоємця чи як заповідача шкоди майну, відповідно до вимог ст. 57-60 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів, що відповідачем [PERSON]- 22.11.2012 року було здійснено незаконне проникнення до житла , а також потреби заміни таких дверей, сам же акт від 22.11.2012 року складений за участі депутата Коростишівської міської ради та свідків, підписаний [PERSON],остання з даного приводу в акті жодних заперечень не зазначила. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON], опікуна [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] про припинення право власності на частку у майні , яке є спільною частковою власністю , сплати грошової компенсації, визнання права власності на ці частки за іншими спадкоємцями, покладення обов'язку на відповідачів [PERSON] та її малолітньої дитини звільнення квартири та зняття з реєстрації, стягнення судових витрат суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Як визначено ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч.1, 2 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається з матеріалів справи, спірним жилим приміщенням є однокімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м., яка належала на праві власності [PERSON] Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом вказана квартира належить сторонам по справі в частках : [PERSON] 1/3 ( 2/6) , а іншим співласникам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/6 ( кожному) на праві спільної часткової власності. Згідно висновку експерта [PERSON], за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 206/12.13 від 16.12.2013 року, вбачається, що ринкова вартість однокімнатної квартири [ADDRESS] станом на 22.10.2013 року становить 150800 грн . Розділити в натурі спірну квартиру між всіма співвласниками відповідно до розміру ідеальних часток у вигляді ізольованого житла не представляється можливим. Отже вартість 1/6 частки становить 25133,33 грн. Як встановлено судом, і про це зазначали сторони між [PERSON], її малолітньою дочкою [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] існують конфліктні стосунки з приводу користування спірною квартирою, а спільне проживання в однокімнатній квартирі 5 співвласників є неможливим. Виходячи з вказаних обставин та з урахуванням умов, які містить ст.365 ЦК України, суд вважає обґрунтованими вимоги зустрічного позову, оскільки частка [PERSON] та її дочки [PERSON] у спірній квартирі є незначною по 1/6 за кожною в порівнянні з [PERSON] її онуків [PERSON] та [PERSON] 4/6 ; вказана однокімнатна квартира є неподільною; спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим, виходячи з її технічної характеристики та наявності конфліктних відносин між сторонами щодо спірного майна; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам [PERSON] та її дитині, оскільки остання має у своїй власності і інше житло - 1/3 частку в двокімнатній квартирі [ADDRESS], де і була зареєстрована до 27.09.2013 року та отримають грошову компенсацію за частку в квартирі [ADDRESS]. Крім того суд враховує і ту обставину, що [PERSON] та її онуки [PERSON] та [PERSON] знаходяться в дружніх родинних відносинах, неповнолітні діти мають гірший майновий стан в порівнянні з [PERSON] та її дитиною, не мають свого іншого житла, [PERSON] є інвалідом з дитинства, перебуває в малозабезпеченій сім'ї з отриманням соціальної допомоги, неповнолітній [PERSON] є дитиною, яка позбавлена батьківського піклування. А тому за ними і підлягає визнання право власності по 1/6 частки за кожним, право власності на яке було припинено у інших співвласників. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у зустрічному позову в частині визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/3 частку в квартирі [ADDRESS] ( за кожним) шляхом їх прирощення, оскільки неповнолітнім належала 1/6 частка ( кожному) в спірній квартирі відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, а також з вищевикладених доводів суд дійшов до висновку про визнання за останніми права власності на 1/6 частки ( за кожним) за рахунок припинення права власності інших спадкоємців, що в своїй сукупності і складає по 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З огляду на положення ст. 391 ЦК України право власника на користування жилим приміщенням є похідним від його права власності і з припиненням цього права він втрачає право користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки за встановлених обставин у справі суд дійшов до висновку про припинення права власності позивача - відповідача [PERSON] та її малолітньої дочки на частку спірної квартири , то останніми і втрачено право користування цим приміщенням, а вказані особи підлягають зняттю з реєстрації. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати , пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права , несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин представником відповідача - позивача [PERSON] надано суду договір про надання правової допомоги від 03.06.2013р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та квитанціями на суму 1500 грн. крім того, що вартість наданих послуг не перевищує встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір, суд з врахуванням того, що адвокат [PERSON] приймав участь у судових засіданнях,

Outcome: partial