Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до Новомиргородської об`єднаної територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності та вчинення дій для запобігання порушення права власності. У позові позивач з урахуванням змін до позову від 07.09.2021 року вказав на те, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Кіровоградської області Забуранною О.В. 14 грудня 2018 року у спадковій справі №76/2018 та зареєстрованого в реєстрі за №1420, є власником земельної частки (пай) в розмірі 6,92 гектари в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває в колективній власності КСП ім. Мічуріна с. Пурпурівка Новомиргородського району Кіровоградської області, що належала померлій [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №005966, виданого 02 квітня 1996 року Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та зареєстрованого 02 квітня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №32. З метою проведення державної реєстрації свого права власності на вказану земельну ділянку позивачка [PERSON] 11 липня 2019 року звернулася до Новомиргородської РДА. Кіровоградської області з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж належної їй земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вона отримала відповідь на власне звернення у відділі в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19.07.2019 року та їй було повідомлено, що вона може отримати земельну ділянку у порядку приватизації згідно ст. 118 Земельного кодексу України. На повторне звернення позивачки до Новомиргородської РДА їй запропонували встигнути оформити право власності на земельну ділянку до 01.01.2025 року. 16.07.2019 року [PERSON] звернулася із заявою до Пурпурівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в якій просила надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) і отримала відповідь про те, що Пурпурівська сільська рада не є розпорядником земель за межами населених пунктів, земель запасу та земель резервного фонду, а тому їй рекомендовано звернутися до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області. Крім цього сільський голова Трохименко В. листом від 31.07.2019 року № 242 повідомив, що номерів земельних ділянок відповідно до сертифікату відсутні, тобто невідомо де знаходиться належна позивачці земельна ділянка № [NUMBER] , як зазначено в сертифікаті. Виконуючи пропозицію Пурпурівської сільської ради [PERSON] 20.08.2019 року звернулася з аналогічним проханням до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та 04.09.2019 року отримала відповідь про те, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не має правових підстав для задоволення її заяви. З урахуванням отриманої відповіді із Держгеокадастру позивачка в черговий раз звернулася з вимогою до сільського голови Пурпурівської сільської ради в якій вимагала вирішити її питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою. За наслідками розгляду вимоги позивачки Пурпурівська сільська рада прийняла рішення № 532 від 13 березня 2020 року яким вирішила рекомендувати [PERSON] звернутися в Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області щодо виділення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель державної власності, який перебуває на території Пурпурівської сільської ради Кіровоградської області. На чергове звернення [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вона отримала наказ начальника управління, яким їй відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою. Таким чином, вона використала всі можливі заходи досудового урегулювання спору для захисту свого права, проте позитивні наслідки цього - відсутні, а тому вона для захисту своїх прав вимушена звернутися до суду. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення Пурпурівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області двадцять восьмої сесії VII скликання № 532 від 13 березня 2020 року «Про виділення земельної ділянки гр. [PERSON] », яке не відповідає законові і порушує право власності позивача на земельну ділянку; зобов`язати Новомиргородську об`єднану територіальну громаду Новоукраїнського району Кіровоградської області, як правонаступника відповідача Пурпурівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою та виділення в натурі на місцевості належної [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1420, земельної частки (паю), площею 6,92 га. в умовних кадастрових гектарах; стягнути судові витрати на її користь. Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, проте від її представника до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просили суд задовольнити їх. Представник відповідача Новомиргородської об`єднаної територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте представник відповідача направив до суду відзив у відповідності до якого просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі. Представник відповідача Новоукраїнської РДА повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте від представника Новоукраїнської РДА до суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їх участі, вирішення спору у даній справі здійснити на розсуд суду та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань та письмових заперечень проти позову до суду не надходило. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Новомиргородського районного нотаріального округу Кіровоградської області Забуранною О.В. 14 грудня 2018 року у спадковій справі №76/2018 та зареєстрованого в реєстрі за №1420, є власником земельної частки (пай) в розмірі 6,92 гектари в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебуває в колективній власності КСП ім. Мічуріна с. Пурпурівка Новомиргородського району Кіровоградської області, що належала померлій [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №005966, виданого 02 квітня 1996 року Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та зареєстрованого 02 квітня 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №32, що підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.12.2018 року та Сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 02 квітня 1996 року (а.с. 6,7). З метою проведення державної реєстрації свого права власності на вказану земельну ділянку позивач [PERSON] 11 липня 2019 року звернулася до Новомиргородської РДА Кіровоградської області з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж належної їй земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримала відповідь на власне звернення у відділі в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19.07.2019 року та їй було повідомлено, що вона може отримати земельну ділянку у порядку приватизації згідно ст. 118 Земельного кодексу України. На повторне звернення позивачки до Новомиргородської РДА їй запропонували встигнути оформити право власності на земельну ділянку до 01.01.2025 року, що підтверджується копією вказаних вище звернень та відповіддю на них (а.с. 8-13). 16.07.2019 року [PERSON] звернулася із заявою до Пурпурівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в якій просила надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж вказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) і отримала відповідь про те, що Пурпурівська сільська рада не є розпорядником земель за межами населених пунктів, земель запасу та земель резервного фонду, а тому їй рекомендовано звернутися до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області. Крім цього сільський голова Трохименко В. листом від 31.07.2019 року № 242 повідомив, що номери земельних ділянок відповідно до сертифікату відсутні, тобто невідомо де знаходиться належна позивачці земельна ділянка № [NUMBER] , як зазначено в сертифікаті, що підтверджується копією вказаних вище звернень та відповіддю на них (а.с. 14-17). Також позивач [PERSON] 20.08.2019 року звернулася з проханням до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та 04.09.2019 року отримала відповідь про те, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не має правових підстав для задоволення її заяви, що підтверджується копією вказаних вище звернення та відповіддю на нього (а.с. 18-19). З урахуванням отриманої відповіді із Держгеокадастру позивачка звернулася з вимогою до сільського голови Пурпурівської сільської ради в якій вимагала вирішити її питання щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою. За наслідками розгляду вимоги позивачки Пурпурівська сільська рада прийняла рішення № 532 від 13 березня 2020 року яким вирішила рекомендувати [PERSON] звернутися в Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області щодо виділення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель державної власності, які перебувають на території Пурпурівської сільської ради Кіровоградської області, що підтверджується копією вказаного звернення позивача та копією рішення Пурпурівської сільської ради № 532 від 13.03.2020 року (а.с.20-21). 25 червня 2020 року [PERSON] звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та отримала наказ начальника управління від 08.09.2020 року, яким їй відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, що підтверджується копією вказаної вище заяви позивача та копією наказу начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.09.2020 року (а.с. 22,23). Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Статтею 81 ч.1 п. «г», «г-1» Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини та виділення в натурі (на місцевості належної їм земельної частки (паю). Тобто, документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Пунктом «д» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено можливість захисту права на земельні ділянки шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року №899-ІУ, встановлено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. За правилами ст.3 вищевказаного Закону України підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Пунктом 17 статті 186 ЗК України передбачено, що підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації. Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у спосіб згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України та ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. За встановлених вище обставин, з урахуванням положень ст.13 ЦПК України, ст.16 ЦК України, ст.ст.152, 153 ЗК України суд приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача як власника земельної частки (паю), а тому рішення Пурпурівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області двадцять восьмої сесії VII скликання № 532 від 13 березня 2020 року «Про виділення земельної ділянки гр. [PERSON] » підлягає скасуванню як таке що порушує права позивача щодо його власності, прийняте всупереч зазначеним вище нормам законодавства, без будь-якого обґрунтування. Крім цього, на підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що Новомиргородська об`єднана територіальна громада Новоукраїнського району Кіровоградської області, є правонаступником Пурпурівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області позовна вимога щодо зобов`язання Новомиргородської об`єднаної територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою та виділення в натурі на місцевості належної [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 грудня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1420, земельної частки (паю), площею 6,92 га. в умовних кадастрових гектарах також підлягає задоволенню, оскільки посилання про відсутність на території колишньої Пурпурівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області земельних ділянок - є незаконним та порушує права позивача як власника майна. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що дві позовні вимоги є обґрунтованими, проте позов підлягає частковому задоволенню, оскільки права позивача порушені відповідачем Новомиргородською об`єднаною територіальною громадою Новоукраїнського району Кіровоградської області і не порушені відповідачем Новоукраїнською районною державною адміністрацією Кіровоградської області. Відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України, враховуючи суть задоволених позовних вимог, судовий збір у розмірі 1681,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача Новомиргородської об`єднаної територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно до ст.268 ч.5 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 05.11.2021 року в судове засідання не з`явилися сторони, при цьому у суду були підстави для ухвалення рішення. Проте, датою ухвалення рішення є не 05.11.2021 року, а 15.11.2021 року, оскільки саме у цей день складено повний текст судового рішення.

Outcome: partial