Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони з 19 вересня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2017 року через відсутність взаєморозуміння. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач не працює, здійснює догляд за дітьми до трьох років, і тому потребує матеріальної допомоги. Просить розірвати шлюб, стягнути аліменти на її користь на утримання двох малолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття та стягнути аліменти на утримання позивача у розмірі 1/4 частини всіх доходів, щомісячно і до досягнення дітьми трьохрічного віку. 17 липня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва роз'єднано кілька поєднаних в одному провадженні вимог у самостійне провадження: позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснювала [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшли письмові заперечення у яких відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, проте просить суд звернути увагу на його стан здоров'я та матеріальне становище. А також на те, що він добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, забезпечує їх продуктами харчування та дитячими речами, бере активну участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини не визнає з тих підстав, що він не працює, стабільного заробітку не має, власним житлом не забезпечений. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. Сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1640 (а.с.7). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Позивач просила стягнути аліменти на її користь на утримання двох малолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення доньками повноліття. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року у сумі 1426,00 грн. Відповідач не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їх добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Діти потребують матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], не працює, проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] на утримання двох малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовити. Позивач також просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх доходів, щомісячно і до досягнення малолітніми доньками трьохрічного віку. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з встановлених фактичних обставин, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], не працює, проживає за адресою: [ADDRESS] на утримання дружини [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 квітня 2017 року і до [INFO] В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 280,00 грн.

Outcome: partial