Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач вказує, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 28.03.2016 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В позові вказує, що відповідач останнім часом на утримання дітей не надає матеріальної допомоги та не бере участь у їх вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Крім цього, зазначає, що діти відвідують школу, добре розвиваються, займаються на додаткових заняттях з англійської мови, інших гуртках, що також потребує додаткових матеріальних витрат. Вказує, що вона працює вчителем початкових класів, заробітну плату їй нараховують приблизно 9000грн., з яких на руки вона отримує біля 7000грн. на місяць. Однак цих коштів на її та дітей утримання не вистачає, стан здоров`я відповідача задовільний, він має юридичну освіту, надає юридичні консультації, на скільки їй відомо в нього нерегулярний дохід, точну суму його заробітку вона не знає, однак вважає що він взмозі надавати на утримання дітей аліменти в сумі прожиткового мінімуму на кожну дитину, що становить 2027грн Відповідно до норм чинного Сімейного кодексу просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2027 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня подання заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. 16 квітня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вказала, що вона офіційно працює вчителем початкових класів і отримує на руки заробітну плату біля 7000грн. На скільки їй відомо, відповідач має нову сім`ю і в нього на утриманні є діти, а також на скільки їй відомо він працює не офіційно і його приблизний дохід на місяць складає більше 10 000грн. Просила позов задовольнити в повному обсязі, оскільки діти відвідують різні гуртки і на це потрібні додаткові кошти. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.23). Відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження, на подачу відзиву на позовну заяву, однак відзиву на позовну заяву відповідач не надав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.\~280\~ч.1\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з даних вимог закону, зокрема, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив, суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення частково, і по справі можливо постановити заочне рішення. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували з 26.06.2005 року в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28.03.2016 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] (а.с.4-5). Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивач була змушена звернутись до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання їх спільних дітей. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. \~Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На даний час мінімальний розмір аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.\~ Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 років до 18 років становить з 1 січня 2019 року 1013,50 грн., з 1 липня - 1059 грн., з 1 грудня - 1109 грн. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно\~Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, те що відповідач офіційно не працює та має нерегулярний, мінливий дохід. Суд враховує, що платник аліментів [PERSON] не надав доказів про те, що він за станом здоров?я не може працювати та утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей та не перекладати тягар утримання дітей тільки на матір. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач офіційно працює, і разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у даному віці. У сукупності наведеного, із врахуванням позиції позивача та постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини і тому розмір аліментів в розмірі 1500 грн. не значно перевищує половину прожиткового мінімуму, встановленого\~статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», який для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2019 року 1013,50 грн. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 15 квітня 2019 року. На підставі\~викладеного,\~суд вважає\~виходячи з\~обставин справи,\~матеріального становища\~сторін,\~слід стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивача аліменти\~на утримання дітей,\~в розмірі\~1500грн.\~на кожну\~дитину \~щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~15.04.2019\~року і\~до досягнення\~дітьми повноліття,\~з подальшою\~індексацією відповідною\~до вимог\~закону. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, за позовну вимогу про стягнення аліментів, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial