Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 18218 грн. 70 коп., в якому зазначив, що відповідно до договору № б/н, укладеного між сторонами у справі 18 листопада 2010 року, відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 18 листопада 2010 року, станом на 28 лютого 2017 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 526 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 13048 грн. 95 коп., заборгованості по пені та комісії в розмірі 3300 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 843 грн. 75 коп., а всього 18218 грн. 70 коп., а також відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 1600 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначив, що позивачем в повному обсязі виконано умови укладеного кредитного договору, тоді як відповідач, отримавши кредитні кошти та використовуючи їх, що підтверджується випискою за рахунком позичальника, свої зобов*язання щодо поетапного повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконав. Укладення договору здійснюється в даному випадку за принципом договору приєднання, його зміст зафіксовано в декількох документах: в заяві позивальника, умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та тарифах, таким чином між сторонами укладено договір у письмовій формі. На думку позивача процентна ставка за кредитним договором була збільшена відповідно до умов договору та наказів банку, з якими був ознайомлений відповідач, тому твердження сторони відповідача щодо необґрунтованого збільшення відсоткової ставки є хибними. Штрафи та пеня нараховані згідно умов кредитного договору. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги відповідач визнає частково, зокрема, не згоден із підвищенням банком процентної ставки, оскільки умовами кредитування передбачена базова процентна ставка. Просив врахувати судову практику з питання визначення Умов і правил надання банківських послуг як складової частини укладеного сторонами кредитного договору, пояснив, що умови надання кредиту, додані до позову, відповідачем не підписані, тому не є частиною договору кредиту. Просив застосувати строк позовної давності та відмовити у стягненні з відповідачапені та штрафів у зв*язку з його проживанням у зоні проведення антитерористичної операції. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви від 18 листопада 2010 року (а.с. 6), Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" за договором із [PERSON] (а.с. 7) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 8-31). Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, базова кредитна ставка за користування кредитом визначена у розмірі 2,5% (30.00% на рік) на місяць на залишок заборгованості, тощо. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг банк залишає за собою право у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов*язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку невиконання зобов*язань за договором на вимогу банку клієнт зобов*язаний виконати зобов*язання з повернення кредиту (в тому числі, простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В силу п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів клієнт зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Пунктом 1.1.7.12 передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 4-5) станом на 28 лютого 2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором, укладеним між сторонами у справі, складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 526 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 13048 грн. 95 коп., нарахованої комісії в розмірі 3300 грн. 00 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 843 грн. 75 коп., а всього 18218 грн. 70 коп. Судом встановлено, що у заяві, підписаній відповідачем, останній підтвердив факт ознайомлення і згоди з умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку (а.с. 6 зворот), зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів. Фактично одержання від позивача у справі кредитних коштів на підставі укладеного договору, користування кредитними коштами та невиконання належним чином зобов*язань з погашення кредитної заборгованості та сплати відсотків стороною відповідача не оспорювало ся, підтверджується матеріалами справи (а.с. 52-59). При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року проценти за кредитною заборгованістю відповідача нараховувались позивачем у збільшеному розмірі, а саме у розмірі більше ніж 30.00% на рік, що не заперечував представник позивача. В той же час, довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, такої умови кредитування не містить (а.с. 7). Отже, підвищення в односторонньому порядку, без погодження з відповідачем, процентної ставки не відповідає вимогам Закону України від 22 вересня 2011 року № 3795-У1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким було викладено у новій редакції статтю 1056-1 ЦК України (набув чинності 16 жовтня 2011 р.), та яким визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Крім того,\~статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. \~\~\~\~Згідно з ч. 1ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. \~\~\~\~Згідно з ч.1ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. \~\~\~\~За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно ч. 3\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. \~\~\~\~ Строк сплати процентів згідно Умов та правил користування платіжною карткою встановлено щомісяця за попередній місяць, отже строк позовної давності стосовно вимог про стягнення заборгованості за процентами до квітня 2014 року пропущено, оскільки позивач звернувся до суду лише 03 квітня 2017 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, при визначенні розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом суд виходить з погодженої сторонами процентної ставки по кредиту 30.00% на рік (2,5 % на місяць) на залишок заборгованості за довідкою про умови кредитування за період з 01 квітня 2014 року по 28 лютого 2017 року включно: 526,00 грн. х 30 % х 3р. = 473,40 грн. Також, враховуючи позицію сторони відповідача, суд вважає неправомірним нарахування позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач є зареєстрованим за адресою: [INFO] (а.с. 32, 41-42). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області. При цьому, як вбачається з позовної заяви позивач зазначає, що у відповідача по кредитному договору утворилася заборгованість з пені та комісії в сумі 3300,00 грн. У розрахунку заборгованості (а.с. 4-5) позивачем вказану суму розміщено у колонці «сума пені та комісії», в т.ч. накопичувальним підсумком, однак серед матеріалів позову відсутній документ, який містить розрахунок даних сум із розмежуванням складових, а так само підтверджує підстави їх нарахування. Наведене унеможливлює перевірку судом правильності розрахунку заборгованості в цій частині, тому підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією з відповідача у розмірі 3300,00 грн. у суду відсутні. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 28 лютого 2017 року без врахування нарахованих пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової), складається з: - заборгованості за кредитом у розмірі 526 грн. 00 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою у розмірі 473 грн. 40 коп., а всього 999 грн. 40 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: partial