Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що за іпотечним договором від 02.10.2007 р., який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та нею (післяшлюбне прізвище [PERSON]), забезпечені вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №11227452000 від 02.10.2007 р., який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем. 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором, зазначеним вище. Предмет іпотеки являє собою квартиру [ADDRESS] (просп. Імені Газети «Правда»), загальною площею 57,9 кв.м, житлова площа 38,2 кв.м, яка складається з: 1 коридор, 2 санвузол, 3 кухня, 4,5,6 житлові, реєстраційний номер майна 793350, дана квартира належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 18.10.2011 р. Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 835\~551 грн. 68 коп., та на виконання даного судового рішення АНД ВДВС ДМУЮ було відкрито ВП №49598425 та ВП №35899862, за якими накладено арешт на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] (просп. Імені Газети «Правда»), загальною площею 57,9 кв.м, житлова площа 38,2 кв.м, яка складається з: 1 коридор, 2 санвузол, 3 кухня, 4, 5 , 6 житлові, реєстраційний номер майна 793350. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, 30.01.2015 р. кредитний договір №11227452000 від 02.10.2007 р. припинив дію у звязку з його повним виконанням з боку позичальника, втім, відповідачем не знято заборони відчуження предмету іпотеки, через що позивач не має змоги здійснювати в повному обсязі права, передбачені ст.ст. 316, 317 ЦК України, у звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Особи, які беруть участь у справі, не скористалися правом брати участь у судовому засіданні: представник позивача та представник відповідача надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Врахувавши надані суду заяви та дослідивши докази в межах заявлених суду вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з огляду на такі встановлені обставини. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих позивачем у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України, 02.10.2007 р. між позивачем (дошлюбне прізвище [PERSON]) та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №11227452000, за яким банк надав позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті в сумі 80\~000,00 дол. США, що дорівнювало 404\~000,00 грн. на день укладення договору, а позичальник взяв на себе зобовязання прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредитні кошти, сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених в кредитному договорі. Судом також встановлено, що за іпотечним договором від 02.10.2007 р., який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем (дошлюбне прізвище [PERSON], післяшлюбне прізвище [PERSON]), були забезпечені вимоги іпотекодержателя за кредитним договором №11227452000 від 02.10.2007 р., який зазначений вище та був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] (просп. Імені Газети «Правда»), загальною площею 57,9 кв.м, житловою - 38,2 кв.м, яка складається з: 1 коридор, 2 санвузол, 3 кухня, 4, 5 , 6 житлові, реєстраційний номер майна 793350; дана квартира належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 08.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги за кредитним договором №11227452000 від 02.10.2007 р., який був укладений між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта на обєкт обтяження - квартиру за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, проспект Газети «Правда»[ADDRESS], номер РПВН: 793350 зареєстровано 30.11.2012 р. обтяження - іпотека, підстава обтяження - договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», 2949, посвідчений 08.12.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], іпотекодавець [PERSON] Відповідно до довідки ПАТ «Дельта Банк» від 30.01.2015 р. вих. №2-11227452000 кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника за договором від 02.10.2007 р. №11227452000, договір припинив свою дію з 30.01.2015 р. у звязку з повним виконанням позичальником зобовязань перед кредитором за вказаним договором. Ухвалюючи рішення про задоволення позовної вимоги про припинення іпотечного договору, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норми права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Верховний Суд України 9 вересня 2015 року прийняв постанову у справі № 6-939цс15, предметом якої був спір про визнання договору іпотеки припиненим, припинення обтяження нерухомого майна та зобовязання повернути документи на предмет іпотеки (ст. 360-7 ЦПК України), та зазначив наступне. Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 598 ЦК України\~зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Законом України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом (стаття 17). Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє. але не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобовязань сторін, спеціально передбачених для застосування на випадок порушення зобовязань і після розірвання договору, з огляду на характер цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання. Отже, аналіз зазначених норм показує, що, припинення зобовязання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином, а розірвання кредитного договору не є підставою для припинення іпотеки, якою може забезпечуватися виконання зобовязання, що виникло до набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору. Разом з тим, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку», частини першої статті 572 ЦК України та частини першої статті 575 іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобовязання, зокрема, на підставі виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на виконання ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК). Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Таким чином, доводи позивача в частині позовної вимоги про припинення правовідношення - договору іпотеки від 02.10.2007 р. № 11227452000/11227466000/3, який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], є слушними та підлягають задоволенню. Судом також вставлено, що позивач позбавлений можливості здійснювати права власника в повному обсязі відносно майна квартири [ADDRESS] через наявність, незважаючи на виконання в повному обсязі зобовязання за договором про надання споживчого кредиту від 02.10.2007 р. №11227452000, обтяження - іпотеки на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», 2949, який посвідчений 08.12.2011 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Таким чином, розглянувши вимогу позову про вилучення запису та зняття заборони відчуження предмету іпотеки за договором іпотеки від 02.10.2007 р. №11227452000/11227466000/3 з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору. Таким чином, оскільки судом задоволено вимогу про припинення правовідносин про припинення договору іпотеки від 02.10.2007 р. №11227452000/11227466000/3, а задоволення позовної вимоги про вилучення запису про заборону на нерухоме майно та позовної вимоги про вилучення запису про іпотеку є похідною від задоволення первісної позовної вимоги про припинення правовідношення - договору іпотеки, для суду з метою захисту порушених прав позивача вбачаються підстави для її задоволення. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (ст. 17 Закону України «Про іпотеку»). Разом з тим, задовольняючи частково поданий позов, для суду наявні підстави для відмови в задоволенні вимоги позову про зняття арештів у ВП №49598425 та у ВП №35899862, які накладені на предмет іпотеки Амур-Нижньодніпровським ВДВС ДМУЮ на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], оскільки зняття арешту, який був накладений в межах виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом, виданим судом про стягнення заборгованості за кредитним договором, та який був накладений в межах виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, має відбуватися державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а не в межах судового розгляду цивільної справи про визнання іпотечного договору припиненим; та лише за умови порушення прав чи свобод сторін виконавчого провадження сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (розділ VІІ ЦПК). Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України, та з ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню на користь [PERSON] 1920,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: partial