Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника - адвоката Філатова І.Л., звернувся до суду з позовом до відповідача: Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Первомайський міськрайнний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про зняття арешту та заборону відчуження з усього рухомого та нерухомого майна, яке йому належить. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що у травні 2020 року йому стало відомо, що на його майно накладено арешт. Зазначив, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчужень майна №219976451 від 12.08.2020 року вбачається, що накладено арешт його нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця відділу ДВС Первомайського МРУЮ Бойченко Є.О. від 11.09.2008 року. Відділ ДВС Первомайського МРУЮ надав йому (позивачу) відповідь №40542 від 05.08.2020 року про те, що у них на виконанні перебувало виконавче провадження №8653489 з примусового виконання виконавчого листа, виданого судом 07.08.2008 року по справі 1-322 про стягнення з нього, [PERSON] , на користь Одеської залізниці боргу в сумі 6320,19 грн. Виконавче провадження завершене 26.12.2008 року в зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувану через відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, в матеріали виконавчого провадження знищені. Тому викладені обставини змусили його звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою судді від 01.10.2020 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до суду не з`явився. 17.11.2020 року його представник - адвокат Філатов І.Л. надав суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача та вказав, що позов підтримують у повному обсязі та просили позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача: Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» до суду повторно не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надав. Представник третьої особи: Первомайський міськрайнний відділ Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи та пояснення щодо позову не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 219976451 від 12.08.2020 року вбачається, що позивачу [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) належить таке нерухоме майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4822784600:04:000:0358, площею 0,08 га; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4822784600:03:000:0546, площею 0,4384 га; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4822784600:04:000:0032, площею 3,4727 га; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4822784600:03:000:0324, площею 0,1751 га; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4822784600:04:000:0359, площею 0,08 га; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4822784600:03:000:0547, площею 0,4384 га; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4822784600:04:000:0033, площею 3,4727 га; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4822784600:03:000:0325, площею 0,1751 га; житловий будинок, загальною площею 66,1 кв.м, за адресою: [ADDRESS] . З даної Інформації також вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься реєстраційний номер обтяження 7894900, який свідчить про те, що на все нерухоме майно [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) накладено арешт; підстава обтяження: постанова, 8653489, 11.09.2008, державний виконавець Бойченко Є.О., відділу ДВС Первомайського МРУЮ. Судом було встановлено, що вказаний арешт було накладено державним виконавцем відділу ДВС Первомайського МРУЮ Бойченко Є.О.в рамках виконавчого провадження 8653489 від 11.09.2008 року (виконавчий лист у справі 1-322/2008р.) про стягнення з [PERSON] на користь Помічнянської дільниці Знам`янської дільниці захисних лісонасаджень Одеської залізниці суми в розмірі 6320 грн 19 коп. В даний час згідно відомостей спецрозділу виконавче провадження по виконанню зазначеного виконавчого листа завершене 26.12.2018 року в зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу через відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення; матеріали виконавчого провадження знищено. Дане підтверджується листом-відповіддю Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.08.2020 року №40542. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до частин 4 та 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи зазначене, а також те, що листом Первомайського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.08.2020 року за №40542, позивачу згідно його заяви було роз`яснено, що виконавче провадження №8653489 по виконанню виконавчого листа у справі №1-322, виданого 07.08.2008 року, завершене 26.12.2018 року, а на сьогоднішній день матеріали виконавчого провадження знищені, - відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З абзацу 1 частини 2 цієї статті вбачається, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У своїх позовних вимогах позивач просить зняти арешт та заборону відчуження з усього рухомого та нерухомого майна, що йому належить, проте згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 219976451 від 12.08.2020 року арешт накладено на все нерухоме майно [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ). Таким чином, враховуючи зазначене, а також те, що накладення арешту на нерухоме майно позивача порушує його право власності, оскільки він позбавлений змоги у повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд, суд приходить до висновку про те, що на даний час відсутні законні підстави для арешту нерухомого майна [PERSON] , а тому вважає за необхідне позовну заяву задовольнити частково, а саме в частині зняття арешту з нерухомого майна. На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: partial