Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, просила також стягнути з відповідача 1875 гривень додаткових витрат до повноліття сина. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками сина [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження сина батьком записаний [PERSON]. Знаючи, що неповнолітня дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 04 червня 2018 року та просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення повноліття дитини, просила стягнути також з відповідача 1875 гривень додаткових витрат до повноліття сина. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси\~ від 20 червня 2018 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк\~ для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням\~\~(викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. Позивачка надала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та наполягала на його задоволенні. (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с. 17) та причин неявки суду не надав. Відзив чи пояснення також в установлений строк на адресу суду не надав. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Зясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). У свідоцтві про народження сина батьком записаний [PERSON]. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.03,2011 року, актовий запис №139 (а.с. 6). Знаючи, що неповнолітня дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 04 червня 2018 року просила стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення повноліття дитини, просила стягнути також з відповідача 1875 гривень додаткових витрат до повноліття сина. Правилами ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обовязком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов'язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. (ч. 2 ст. 182 СК України). За правилами ч.8 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від\~\~неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.\~\~\~\~\~\~\~ Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 гривень. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 04 червня 2018 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 04 червня 2018 року. Враховуючи матеріальний стан сторін,\~з врахуванням\~встановленого законом\~розміру прожиткового мінімуму\~для\~неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін,\~стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання\~сина аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, з індексацією відповідно до закону, проте не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до його повноліття. Відповідно до\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У ч. 1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв'язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесе ні або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. До матеріалів справи в доказ додаткових витрат позивачкою [PERSON] надано довідку ПП ЗШ «Майбуття» І-ІІІ ступенів в якій зазначено, що [PERSON], [INFO], є учнем 1-Б класу; квитанцію про сплату за навчання за травень 2018 року у розмірі 3530 гривень. (а.с. 9-11). Окрім того, додано лист-призначення лікаря «Одеської дитячої поліклініки №7» [PERSON] (а.с. 10). Стороною позивача надано належні та допустимі докази в частині позову про стягнення 1875 гривень додаткових витрат за травень 2018 року, тому суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат у зазначеному розмірі разово, тобто 1875 гривень. Щодо стягнення додаткових витрат до повноліття сина, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки стороною позивача не надано переконливих, належних та допустимих доказів необхідності зазначених витрат. Довідка лікаря, яку надала позивачка, не може слугувати належним доказом додаткових витрат, оскільки з зазначеної довідки неможливо дізнатись, яку саме суму коштів необхідно витратити на лікування сина. Щодо витрат на навчання, суду надано лише одну квитанцію на підтвердження додаткових витрат, що не може бути підтвердженням того, що син позивачки буде навчатись в зазначеному закладі в майбутньому. Позивачка не позбавлена можливості звернення до суду за захистом своїх прав у разі відсутності фінансування додаткових витрат з боку відповідача в майбутньому. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення аліментів в повному обсязі, а в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат в розмірі 1875 гривень витрат за навчання за травень 2018 року. При предявленні позову [PERSON] не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від його сплати. Предявлений нею позов задоволений частково. Тому слід стягнути з відповідача [PERSON]. на користь держави суму судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial