Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб 20.11.2013 року згідно рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області між ними було розірвано. В шлюбі за період спільного проживання однією сімєю з відповідачем, народилися діти: доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом із нею та перебувають на її матеріальному утриманні, вихованні. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей не надає, а їй одній самостійно важко утримувати дітей Просить, заявлені вимоги задовольнити, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, - [PERSON] Сабріни Віталіївни, [INFO]\~\~та [PERSON] Меліси Віталіївни, [INFO] в твердій грошовій сумі по 2000,00 гривень на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітьми\~ повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи; відомостей про поважність причини неявки суду не повідомила, разом з цим, захист своїх інтересів в суді доручила захищати представнику [PERSON], яка в засіданні заявлені позовні вимоги Тодеришин А,В. підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи; відомостей про поважність причини неявки суду не повідомила, разом з цим, захист своїх інтересів в суді доручив представляти представнику [PERSON] якою в судовому засіданні проти заявлених вимог про стягнення аліментів частково заперечила. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи відповідно представників сторін. всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заперечення, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 20.11.2013 року рішенням Новоселицького районного суду м. Чернівці було розірвано (а.с.6). Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі у сторін народилася доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою про реєстрацію особи громадянином України (а.с.8, 9). Місцем реєстрації та проживання позивача [PERSON] та доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - є с.Рингач Новоселицького району Чернівецької області відповідно до довідки Рингацької сільської ради №696 від 01.07.2016 року (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій суміСудом встановлено, що домовленості між позивачкою та відповідачем про участь останнього в утриманні дітей не досягнуто. Оскільки відповідач є батьком дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] то він зобовязаний утримувати їх до повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів на утримання дитини сторони не укладали. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізуючи наведене, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі є обґрунтованим. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають з матір»ю, знаходяться на її матеріальному утриманні, відповідач матеріальної допомоги родині в повній мірі не надає, офіційно не працює, є особою працездатного віку, тривалий період часу, як було встановлено в судовому засіданні працював за кордоном; від батьківського обов»язку не відмовляється по утриманню своїх дітей, будь-яких психічних чи фізичних захворювань не має, поживає окремо від дітей, стягнень за виконавчими документами відносно нього не проводиться, інших утриманців не має, що в судовому засіданні не заперечувалося представником відповідача. Доводи представника відповідача, що її довіритель несе витрати по утриманню дітей, їх оздоровлює, спростовуються вищенаведеними доказами і фактично встановленими обставинами справи і є такими, відносно яких відсутні посилання на докази. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що розмір аліментів який буде стягуватися з відповідача на користь позивача на утримання дітей, повинен бути встановлений в розмірі 800 гривень, щомісячно, на кожну дитину, і приходить до висновку, що саме цей грошовий розмір буде достатнім для забезпечення утримання дітей та спроможнім до сплати відповідачем. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial