Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

В жовтні 2015 р.[PERSON]звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 24.10.2009 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON],від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO] Сторони фактично припинили шлюбні відносини та спільного господарства не ведуть,дитина проживає з матір*ю окремо від відповідача,за станом здоров*я не може відвідувати дошкільний заклад,через що вона не може стати до роботи,власних доходів не має,відповідач її матеріально не підтримує. Посилаючись на те, що з часу припинення шлюбних відносин дитина знаходиться на повному її утриманні,відповідач зобов*язаний та має можливість приймати участь в утриманні сина,однак від цього ухиляється,позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO],у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно,але не менше 30% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку,до повноліття дитини,та кошти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно,до досягнення дитиною віку шести років. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові. Посилалася на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі,вони мають спільну дитину,проте їх відносини склалися так,що,мешкаючи в одній квартирі,вона з дитиною займає окрему кімнату та фактично спільного з відповідачем господарства нею не ведеться.Дитина є інвалідом дитинства,за станом здоров*я не може відвідувати дитячий дошкільний заклад,через що вона не працює,власних доходів не має,здійснює догляд за сином,якому виповнилося три роки. Відповідач має постійне місце роботи та дохід,проте матеріально її із сином не підтримує,через що вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі.Зважаючи на те,що відповідач зобов*язаний утримувати дитину до повноліття та має матеріальну можливість надавати кошти на її утримання,просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник позивача адвокат Жидкова Л.І.вважає,що вимоги її довірителя є законними та повністю доведеними,стан здоров*я дитини та неможливість відвідувати дитячий дошкільний заклад підтверджені належними доказами,які відповідач не спростував, просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON]в судовому засіданні позов не визнав та,не оспорюючи викладених позивачкою обставин щодо їх окремого господарювання та фактичну відсутність сімейних стосунків,пояснив,що на теперішній час він працевлаштований,у грудні 2015 р.подав за місцем роботи заяву про утримання із заробітку аліментів на дитину у тому розмірі,як просить позивач,тому вважає,що з цього предмету спір відсутній.Розмір його доходів не дозволяє надавати коштів на утримання позивачки,котра хоча і не працює через догляд за дитиною,проте безоплатно користується житлом та комунальними послугами,за які сплачує він, з урахуванням розміру його доходів,в інший спосіб матеріально допомогти позивачці він неспроможний. В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю [PERSON]просив суд у задоволенні позову відмовити з урахуванням тих обставин,що відповідач добровільно з грудня 2015 р.сплачує аліменти на дитину на підставі заяви за місцем його роботи,позивачка проживає з дитиною у квартирі відповідача та безоплатно споживає комунальні послуги,тому її вимоги про стягнення аліментів і коштів на її утримання не підлягають задоволенню. Заслухавши учасників процесу, оцінивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного. Як встановлено з матеріалів справи, з 24.10.2009 р. позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON],[INFO] В судовому засіданні сторони підтвердили,що спільне господарство та шлюбні відносини між ними припинені,на теперішній час позивачка з дитиною проживає окремо від відповідача,вирішується питання про розірвання шлюбу. Конституцією України проголошено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою де визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1. ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За поясненнями сторін,обов*язки по утриманню дитини на час розгляду справи виконує позивачка,при цьому відповідач лише у грудні 2015 р.вже в процесі розгляду даної справи за місцем роботи в ПАТ «Запоіжгаз» подав заяву про утримання з його заробітку 25% аліментів на користь позивачки для утримання дитини. Ці обставини не можуть розглядатись як підтвердження відсутності спору між сторонами щодо виконання відповідачем обов*язку утримувати дитину,оскільки сплата ним аліментів у такий спосіб ставить позивачку у залежність від доброї волі відповідача,який у будь-який час може свою заяву відкликати,та не позбавляє позивача права на отримання аліментів за рішенням суду. Розмір аліментів на дитину,який просить стягнути позивач,відповідачем не оспорювався,тому суд задовольняє позов у цій частині та визначає розмір аліментів на утримання дитини сторін як ? частину від усіх видів доходів відповідача,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,який встановлюється щорічно відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на поточний рік. При вирішенні позову про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною віку шести років ,суд приходить до висновку про його часткове задоволення ,виходячи з наступного. Відповідно до ст.84 ч.3,4 СК України,якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років незалежно від її матеріального становища,за умови,що чоловік може надати матеріальну допомогу. З пояснень сторін суд встановив,що обов*язки по вихованню,розвитку,догляду,лікуванню дитини сторін значно більшою мірою виконує позивачка,з якою дитина фактично знаходиться та проживає,тому її можливості для працевлаштування,самореалізації,отримання власних доходів під час опікування малолітньою дитиною є певною мірою обмеженими. З урахуванням цих обставин,чоловік зобов*язаний брати участь забезпеченні матеріального благополуччя дружини протягом перших років після народження дитини,а,якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку,до досягнення нею віку шести років. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) проживання з нею дитини, яка не досягла шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. З матеріалів справи суд встановив,що сторони справи,які є батьками малолітнього [PERSON],2012 р.,хоча і перебувають на теперішній час у зареєстрованому шлюбі та мешкають в одному приміщенні квартири,проте шлюбні відносини припинили,спільного господарства не ведуть, фактично не складають однієї сім*ї і реально дитина проживає з матір*ю,котра нею опікується самостійно. З наданих медичних документів про стан здоров*я дитини встановлено,що дитина є інвалідом дитинства,народжена з множинними захворюваннями,внаслідок чого має фізичні вади,які обумовлюють особливості її розвитку та зумовлюють необхідність особливого догляду за нею, регулярних медичних оглядів,лікувальних курсів,неможливість відвідування звичайних дитячих закладів тощо. Ці обставини відповідач не оспорював та доказами не спростував. Відповідач є батьком [PERSON],2012 р.н.,про що надана копія свідоцтва про народження дитини,біологічне батьківство не оспорював. Відповідач офіційно працевлаштований слюсарем у ПАТ «Запоріжгаз»,має постійний дохід у виді заробітної плати,розмір якої за період з червня 2015 р.по листопад 2015 р.становить 21989,12 гр.,тобто його середньомісячний дохід має розмір 3664 гр.85 коп.(з розрахунку 21989,12 гр.:6 місяців) Після відрахування аліментів на утримання дитини 25%,дохід позивача становитиме середньомісячний розмір 2748 гр.64 коп.(з розрахунку 3664 гр.85 коп.-916 гр.21 коп.(25%) Вказаний розмір доходу є значно більшим,ніж прожитковий мінімум для працездатної особи відповідного віку 1378 гр.,як це встановлено Законом України «Про Державний бюджет України»,що дозволяє матеріально підтримати дружину,з якою проживає дитина. При стягненні з відповідача коштів на утримання дружини з його доходу після сплати аліментів на дитину,відповідачу залишатиметься 2290 гр.53 коп.(з розрахунку 2748 гр.64 коп.-458 гр.11 коп.(1/6 частина доходу),що є достатнім для його особистих потреб та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 гр.20 коп.з вимог про стягнення аліментів та 487 гр.20 коп.з вимог про стягнення коштів на утримання дружини ,разом 974 гр.40 коп.(з розрахунку 487 гр.20 коп.+487 гр.20 коп.),від попередньої сплати якого позивач звільнена.

Outcome: partial