Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0398/07/09-Z\~ від 26.12.2007, за яким ПАТ «Банк Форум»\~ надав [PERSON] кредит на споживчі цілі у сумі 280000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних на строк до 25.12.2017. Всупереч умовам кредитного договору [PERSON] належним чином свого зобов`язання не виконала, а саме, остання\~ порушила строки повернення банку грошових коштів, а також відсотків відповідно до умов кредитного договору. У зв`язку з чим, станом на 23 липня 2015 року, за [PERSON] числиться заборгованість за кредитом перед позивачем у сумі 176449,37 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 03 листопада 2015 року Троїцьким районним судом Луганської області було ухвалено заочне рішення по справі, яким позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни задоволено у повному обсязі та стягнуто з [PERSON] \~на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0398/07/09-Z від\~ 26 грудня 2007 року в сумі 176\~449 (сто сімдесят шість тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень 37 копійок (а.с.86-87). Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 20 січня 2021 року заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03 листопада 2015 року № 433/1788/15-ц скасовано; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.108). Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року постановлено замінити первісного позивача\~Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»\~на належного позивача -\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», як правонаступника (а.с.156). Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] у судове засідання повторно не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву, у визначений судом строк, не надали. Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України. Відповідно до ст.280,281,288 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду та ухвалити по справі повторно заочне рішення. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між [PERSON] та АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», було укладено кредитний договір № 0398/07/09-Z, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в сумі 280\~000,00 гривень на споживчі потреби, зі строком повернення кредиту не пізніш 25.12.2017 року, зі сплатою відсотків за використання кредиту в розмірі 16 % річних, а у разі прострочення сплати кредиту та процентів із сплатою пені у розмірі 0,2% за кожен день прострочення та штрафу у відповідності до умов кредитного договору (п. 4.1 кредитного договору) та штрафу у розмірі 5\~000,00 гривень\~ за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язання.(п. 4.4 кредитного договору) (а.с. 9-10). 09.11.2011 року між сторонами було укладено додатковий договір до кредитного договору, відповідно до якого сторони домовились провести реструктуризацію кредитної заборгованості за договором та була збільшена сума щомісячного платежу для повернення кредиту (а.с. 11). Позивач виконав свої зобов`язання по кредитному договору перед відповідачем, передавши\~ [PERSON] 280\~000,00 гривень, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 2061216 від 26.12.2007 року (а.с. 12). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Суд враховує надані позивачем докази, а саме: копію договору № 0398/07/09-Z\~ від 26.12.2007 (а.с.9-10), копію додаткового договору №1 від 09.11.2011 (а.с.11), копію заяви на видачу готівки №2061216 від 26.12.2007 (а.с.12); виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 26.12.2007 до 22.07.2015 (а.с.13-18), копію іпотечного договору від 26.12.2007 (а.с.21-22) та вважає надані документи належними та допустимими доказами, та такими, що відповідають критеріям ст. 76,77,78,79 ЦПК України, та з урахуванням вимог ст. 80 ЦПК України надані доказі є достатніми та у сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, що входять до предмета доказування, а саме про наявність кредитних правовідносин між позивачем та відповідачем. Відповідач, у свою чергу, відзиву на позовну заяву не надала, після скасування заочного рішення ухваленого 03 листопада 2015 року обставин, які мають значення для справи, не зазначила, доводи позивача та розрахунок заборгованості не спростувала. Позивач, звертаючись із даним позовом зазначав, що станом на 23 липня 2015 року існує заборгованість у сумі 176449,37 грн., в тому числі: -прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 38191,75 грн. -поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 81824,58 грн.; -прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 24045,17 грн.; -поточна сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 1157,42 грн.; -пеня з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами у розмірі 26230,45 грн.; -штраф за порушення умов п.3.3.7договору у розмірі 5000,00 грн. (а.с.5-8). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 0398/07/09-Z\~ від 26.12.2007, в розмірі 145218,92 грн., в яку входить прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 38191,75 грн.; поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 81824,58 грн.;прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 24045,17 грн.;поточна сума заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 1157,42 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог банку про стягнення з відповідача пені та штрафу, суд виходить з наступного. Відповідно\~ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 13.03.2017 року у справі за № 6-2879цс16 при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги\~статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року\~затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, в якому міститься м.Луганськ. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а тому вона є суб`єктом\~Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз`яснення, згідно з якими банки зобов`язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~\~і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 0398/07/09-Z\~ від 26.12.2007, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] вбачається, що позивачем до 14 квітня 2014 року, тобто до встановлення заборони нарахування штрафних санкцій, комісія та пеня не нараховувалась. Що стосується штрафів, то розрахунок заборгованості, наданий позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, взагалі не містить інформації про нараховані штрафи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені та штрафних санкцій задоволенню не підлягають. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент подання позову), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1452,17 грн. (145218,92/176449,37)*100%=82,30%; 1764,49*82,30% =1452,17 грн.), що відповідає ставці Закону України «Про судовий збір» на час звернення позивачем із даним позовом. Оплату публікації оголошення в газеті "Урядовий Кур`єр" № 201 (5575) від 29.10.2015 року у розмірі 420,00 грн, було здійснено позивачем, що підтверджується рахунком №14291 від 22.10.2015 (а.с.79-81). Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, беручи до уваги вищевикладене з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача витрати на публікацію оголошення в газеті «Урядовий Кур`єр» № 201 (5575) від 29.10.2015 року, у розмірі 345,66 грн.(420*82,30% =345,66 грн.)

Outcome: partial