Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що у них з відповідачем суттєві протиріччя з приводу існування сім'ї, постійні конфлікти, які негативно впливають на їх дитину. Відповідач є наркозалежною особою, в нього є інша дружина, з якою він уклав шлюб у м. Баку, Республіці Азербайджан, вищевикладене призвело до втратили почуття любові та поваги один до одного, непорозумінь та формальності сімейних стосунків. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач на даний час не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 5 000, 00 грн. на її користь на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти розірвання шлюбу, однак зазначив, що сплачувати аліменти у розмірі 5 000, 00 грн. він не має ніякої можливості, оскільки у нього відсутня постійна робота, може сплачувати аліменти у розмірі 2 000, 00 грн. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 грудня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1920. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . З урахуванням вищевикладеного та встановлених обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері, яка перебуває в скрутному матеріальному становищі, хоча і працює. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітня [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, у добровільному порядку батько дитини систематичну матеріальну допомогу не надає, тому, враховуючи матеріальний стан матері, на утриманні якої перебуває дитина, а також батька, який офіційно не працює, має мінливий дохід, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки. Що стосується визначення розміру аліментів, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів у розмірі 5 000, 00 грн. є несправедливим по відношенню до відповідача (беручи до уваги його безробіття) та погіршить його становище порівняно з становищем позивачки. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів є справедливим та таким, що забезпечить інтереси дитини, відповідатиме її потребам та нормальному культурного розвитку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial