Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи , без самостійних вимог на стороні позивача - органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Києво -Святошинської районної державної адміністрації Київської області про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини визначеного судовим рішенням № 548/205/16-ц, який мотивує тим, що «03» листопада 2016 року колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області розглянула апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2016 року у справі №548/205/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку та способів участі у вихованні малолітньої дитини. Суд Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від «23» вересня 2016 року, - скасував та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, про визначення порядку та способів участі у вихованні малолітньої дитини, - задовольнив частково. Встановивши такий порядок та способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] : - спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-00 год., за місцем проживання позивача; - спілкування з дитиною щосуботи з 10-00 до 17-00 год. за місцем проживання позивача. У визначені дні спілкування батька і сина дозволити перебування дитини з батьком без присутності матері. У визначені дні спілкування батька і сина, дозволити відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів. В іншій частині позовних вимог, - відмовлено. Після винесення вищезазначеного рішення суду виникли обставини, що дають підстави для зміни встановленого цим рішенням способу та порядку спілкування батька з дитиною, оскільки дитина разом з матір`ю змінили місце свого фактичного проживання. Так на даний час [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] в іншому населено пункті, а саме в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області, в той час як Відповідач - [PERSON] , мешкає в м. Хорол, Полтавської області, відстань між місцями проживання становить близько ~ 248 км. У зв`язку з цією обставиною виконання судового рішення Апеляційного суду Полтавської області від «03» листопада 2016 року у справі 548/205/16-ц, яким встановлений порядок та способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] для Позивачки, значно ускладнилося. Відповідач наполягає на порядку та способі участі у вихованні малолітнього сина вищезазначеним судовим рішення, так ним було пред`явлено виконавчий лист до примусового виконання рішення суду. У зв`язку з чим державним виконавцем - зобов`язано Позивачку разом з малолітнім сином [PERSON] прибувати до додержавного виконавця в м. Хорол Полтавської області, для виконання рішення стосовно встановлення побачень з дитиною за адресою відповідача: [ADDRESS] , для передачі позивачу малолітнього сина на визначений згідно рішення суду час. Позивач вказує, що за таких обставин вказане судове суперечить інтересам дитини, а тому спосіб участі Відповідача у вихованні дитини [PERSON] має бути змінений. \~ \~ \~ \~Окрім того Позивачка 18 лютого 2019 року маючи намір зареєструвати себе та малолітнього сина [PERSON] в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області за місцем свого фактичного проживання звернулася з відповідними заявами до Органу реєстрації Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Але органом реєстрації в реєстрації місця проживання було відмовлено на підставі п.п.6 п.18 Постанови КМУ від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», в якій зокрема зазначено, що: у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). \~ \~ \~ \~У зв`язку небажанням батька дати письмову згоду на реєстрації місця проживання дитини з матір`ю за іншою адресою та визначення інтересів дитини у ситуації спору про порядок способу участі у вихованні дитини Позивачка вимушена звернутися до суду. Під час судового розгляду позивач та її представник прохали позов задовольнити в повному обсязі. Стислий виклад заперечень відповідача Відповідач заперечив проти позову та прохав у його задоволенні відмовити. На думку відповідача це буде відповідати в першу чергу інтересам дитини, але у разі якщо він безперешкодно буде мати можливість бачитись з дитиною та буде мати змогу реалізувати це право. На його думку, для повноцінного розвитку дитини необхідна участь обох батьків у її вихованні та піклуванні, навіть якщо місце проживання дитини визначено з одним з них, перш за все це в інтересах малолітньої дитини. Стислий виклад позиції третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Києво -Святошинської районної державної адміністрації Київської області надіслала заяву, в якій прохала про розгляд справи у відсутність їх представника та при вирішенні справи покладаються на розсуд суду , подала висновок про доцільність проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] та залишити графік спілкування з дитиною рішенням апеляційної інстанції. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою суду від 29.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 29.03.2019 року за клопотанням представника позивача через ненадання органом опіки та піклування висновку щодо розв`язання спору відповідно до вимог статті 19 СК України, підготовче судове засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду. Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що «03» листопада 2016 року колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області в складі: Кривчун Т.О., Дряниці Ю.В., Чумак О.В. розглянула апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2016 року у справі №548/205/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку та способів участі у вихованні малолітньої дитини. Суд Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від «23» вересня 2016 року, - скасував та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, про визначення порядку та способів участі у вихованні малолітньої дитини, - задовольнив частково. Встановив такий порядок та способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] : - спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-00 год., за місцем проживання позивача; - спілкування з дитиною щосуботи з 10-00 до 17-00 год. за місцем проживання позивача. У визначені дні спілкування батька і сина дозволити перебування дитини з батьком без присутності матері. У визначені дні спілкування батька і сина, дозволити відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів. В іншій частині позовних вимог, - відмовлено. Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права При вирішенні спору суд керується положеннями Конституції України, Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», а також іншими нормативно-правовими актами. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 141 СК України встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частинами 2, 3 ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У відповідності до статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Згідно ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як зазначено вище, дитина [PERSON] , умови проживання дитини як за адресою матері, так і за адресою батька відповідають умовам розміщення дитини, а Висновком комісії з питань захисту прав дитини визначено, що батьки мають рівні права на виховання дитини та сторонам запропоновано спільно вирішити питання, пов`язані з вихованням сина та врегулювати час перебування з дитиною . Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (ст. 158 СК України). У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. На підставі вищевикладеного, наявні підстави для визначення судом способу спілкування батька з сином, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема батько зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини постійно, а не тільки за домовленістю із матір`ю, оскільки не врахування цього при вирішенні спору і встановлення способу спілкування відповідача з дитиною виключно за домовленістю з позивачем , може протиправно обмежити права [PERSON] , щодо участі у вихованні дитини. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] бажає спілкуватися з дитиною за місцем свого проживання , а [PERSON] проти такого спілкування у її присутності не заперечує, але вважає за необхідне враховувати вік дитини, особливості розпорядку дня дитини. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що для забезпечення нормального фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини та з метою забезпечення стабільного емоційного стану сина, йому необхідне спілкування як з матір`ю, так і з батьком. Оскільки син [PERSON] є малолітньою дитиною та досяг лише семирічного віку, у зв`язку з чим має особливий розпорядок дня, пов`язаний з харчуванням, сном та навчанням т.д., то суд вважає за можливе встановити наступний порядок та способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, а саме: - спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17:00 до 19:00 год. за місцем проживання позивача [ADDRESS] , -спілкування з дитоною щосуботи з 10:00 до 17:00 год. за місцем проживання позивача [ADDRESS] . У визначені дні спілкування батька і сина дозволити перебування дитини з батьком без присутності матері. У визначені дні спілкування батька і сина, дозволити відвідування дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно - масових та розважальних заходів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму харчування дитини, турбуючись про стан здоров`я, без присутності матері. Такий порядок, на думку суду , буде забезпечувати паритетність прав подружжя на участь у вихованні дитини та враховуватиме інтереси кожного з батьків. Також, оскільки між сторонами по справі постійно виникають конфліктні ситуації, що призводить до сварок та конфліктів, які можуть мати негативний вплив на здоров`я сина , та оскільки визначений порядок спілкування батька з сином не включає нічний час, то вбачаються підстави для того, щоб у визначені дні дозволити перебування дитини з батьком без присутності матері. За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 768,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: partial