Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

АТ КБ ПриватБанк звернулося 13.11.2018 р. до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. За позовом, посилаючись на ст..ст.526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України та умови договору б/н від 20.02.2013 р., просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 23282 грн. 97 коп., з яких: нараховані відсотки за користування кредитом 14253,08 грн.; пеня 7444,99 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процента складова) 1084,90 грн. Ухвалою судді від 18.12.2018 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 01.02.2019 р. 01.02.2019 р. розгляд справи було відкладено на 07.03.2019 р. через першу неявку відповідача на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. 07.03.2019 р. розгляд справи було відкладено на 24.04.2019 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивача\~подав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності,\~позов підтримує,\~просить задовольнити,\~проти винесення\~заочного рішення\~не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає частково, просить врахувати, що протягом 2018 р. у неї померли син та чоловік, а також вона має невиконані зобов'язання перед іншими фінансовими установами, де наявні виконавчі провадження, у звязку з чим просить зменшити розмір пені. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк до [PERSON] підлягають частковому задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву б/н від 20.02.2013 р., згідно якої отримала кредит в розмірі 10700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджено підписом у заяві. При укладанні договору, сторони керувались ст..634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Згідно п.2.1.1.12.2 договору у разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, що діють на дату нарахування та викладені на відповідному банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік (п.2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою). Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Викладене підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Згідно ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). За змістом ст.549 ЦК України під пенею розуміється грошова сума, яку боржник має передати кредитору у випадку порушення боржником зобов»язання, що встановлюються у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов»язання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, через що станом на 25.10.2018 р. має заборгованість перед банком в сумі 21698 грн. 07 коп., з яких: нараховані відсотки за користування кредитом 14253,08 грн.; пеня 7444,99 грн. Щодо стягнення пені та штрафів за порушення умов договору, необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивачем АТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у виді пені у розмірі 7444,99 грн., штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1084,90 грн. (процентна складова). Відповідно до положень ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення прострочення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення із [PERSON] штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1084,90 грн. (процентна складова) за прострочення виконання позичальником своїх зобовязань за договором від 20.02.2013 р. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1642 грн.

Outcome: partial