Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Львівської області та просить стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.. В ході слухання справи позовні вимоги збільшив та просив стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь у відшкодування моральної шкоди 290 000 грн. Крім того, в ході розгляду справи на стадії підготовчого судового засідання була проведена заміна належного відповідача на прокуратуру Львівської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області Писко М.П. ведеться досудове розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР №12013150090001476 від 16.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст. 364,ч.1ст. 364, ч.1ст. 191,ч.2ст. 298,ч.1ст. 384,ч.1ст. 255,ч.2ст. 256 КК України. Нагляд за дотриманням законностіздійснюють процесуальні керівники Львівської місцевої прокуратури №2 Р.Р.Кравчик, О.В.Пацюркевич під керівництвом керівника Львівської місцевої прокуратури №2 - С.В.Янчишин. В об`єднаному кримінальному провадженні №12013150090001476, він визнаний потерпілим. Вважає, що його права, як потерпілого порушено в Державі Україна незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю посадових, службових осіб органу державної влади в особі слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області М.П.Писко, прокурорів Львівської місцевої прокуратури №2 - С.В.Янчишин,Р.Р.Кравчик, О.В.Пацюркевич. Зокрема, в кримінальному провадженні №12013150090001476 ведеться досудове розслідування в частині заволодіння рухомим та нерухомим майном, яке належало йому на праві власності, злочинною організацією, якій сприяли особи , в тому числі посадові особи при виконанні функцій держави, що спричинило йому шкоду в особливо великих розмірах. Вказує в позові, що такими діями порушено його права в Державі Україна, як підприємця , платника податків в бюджет держави, чим порушено Перший протокол ЄСПЛ . На даний час, він не володіє жодним рухомим та нерухомим майном в державі Україна. Кримінальне правопорушення вчинене групою осіб з 2003 року по даний час триваюче, - органом досудового розслідування з умислом не проведено слідчих дій, - особам, які проходять у справі як свідки не повідомлено про підозру , - частину осіб не встановлено. Крім того, вважає, що будучи наділеним правом відповідно ст. 56 КПКУкраїни, по факту перебрав функції правоохоронних органів, щодо захисту порушених його прав та прав Держави Україна. Жодних слідчих, процесуальних дій із власної ініціативи слідчими, прокурорами не проведено, не дотримано розумних строків в досудовому розслідуванні, не скеровано справу до суду для прийняття рішення. Крім того, не виконано рішення слідчих суддів, щодо проведення слідчих та розшукових дій органом прокуратури, а саме: - слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львів Глинською Д.Б винесено рішення у справі №466\\10847\\16-к від 28.02.2017 , яким зобов`язано керівника місцевої прокуратури № 2 м. Львів С.В.Янчишина забезпечити виконання шести ухвал слідчих суддів в кримінальному провадженні із встановленням строку на виконання 30 днів з дня отримання ухвали. Для належного виконання рішення суду прокурором С.Янчишин, він - 06.03.2017 року подав клопотання з переліком слідчих дій в кримінальному провадженні, які потрібно провести на виконання рішення суду від 28.02.2017 року. 09.03.2017 року прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 - Р.Р.Кравчиком винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 06.03.2017 року. - слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Львів Ковальчук О.І винесено рішення у справі № 466\\2120\\17 від 27 червня 2017 року, яким зобов`язано керівника Львівської місцевої прокуратупм № 2 Янчишина С.В. виконати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 28.02.2017 року № 466\\10847\\16-к у повному обсязі. Постанова прокурора від 09.03.2017 року скасована . - ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львів Ковальчук О.І. від 06.06.2017 року справа № 466\\2119\\17 скасовано постанову прокурора та зобов`язано керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 С.Янчишин долучити заяву [PERSON] від 29.11.2016 року до матеріалів кримінального провадження № 12013150090001476. - слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Львів Глинською Д.Б відповідно 8 глави КПК України направлено 31.01.2018 року листа керівнику Львівської місцевої прокуратури № 2 С.В.Янчишину, щодо виконання рішення суду від 28.02.2017 року. Керівником Львівської місцевої прокуратури № 2 С.В.Янчишин надано відповідь слідчому судді датовану 05.02.2018року в якій зазначив, що забезпечив виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду суду м.Львів № 466\\10847\\16-к, однак рішення не виконано. Станом на час подачі цивільного позову слідчі дії не проведено , ухвали слідчих суддів не виконані, прокуратурою чиниться супротив в проведенні слідчих дій чим завдають такими діями йому як людині, громадянину України постійних страждань, переживань та стресу. В позовній заяві покликається на порушення щодо нього Першого Протоколу ЄСПЛ, ст. ст. 42, 43, 45, 46, 48 Конституції України. Також в позові зазначає про те, що ним витрачено багато часу з вини прокуратури, які вчиняли протиправні дії, через повну бездіяльність та протиправні дії органу прокуратури в нього погіршився стан здоров"я, отримав нервовий стрес, переживання, порушився режим сну, що негативно вплинуло на звичайний ритм його життя. Ціна позову ним визначена відповідно до невиконаних дев"яти ухвал слідчих суддів, які є доказом не тільки бездіяльності, а й протиправних дій вчиненних щодо нього, що завдало моральної шкоди, яку оцінює по 25 000 грн. на кожну ухвалу ( 9 х 25 000 грн.= 225 000 грн.); 50 000 грн. оцінює моральну шкоду у відмові в захисті його як потерпілого, основного свідка, всупереч закону та обов`язку вчинити захист правоохоронним органом , що поставило під загрозу його життя та здоров`я; 15 000 грн. - це моральна шкода за заперечення органом державної влади - прокуратурою Львівської області наявних протиправних дій, не вчинення жодних дій в кримінальному провадженні, що є триваючим порушенням і також завдає йому моральних страждань. Просить позов задовольнити. 02 липня 2018 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку загального позовного провадження. Відповідач прокуратура Львівської області у відзиві на позов зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки право на відшкодування шкоди, завданої громадянину діями органів дізнання, досудового розслідування, прокуратури дає лише встановлена незаконність дій посадових осіб вказаних органів. Позивачем не доведено, у чому полягають протиправні дії осіб органів досудового розслідування та в чому полягає моральна шкода. Посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог, відсутність доказів на підтвердження факту заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань, відповідач просив у задоволенні позову відмовити Позивачем подано до суду відповідь на відзив прокуратури Львівської області, в якій він надав аналогічні пояснення щодо спричиненої йому моральної шкоди. Відповідачем держава - Україна в особі державної казначейської служби України до суду не подано відзив на позовну заяву. 26.09.2018 року, 11.02.2019 року, 18.03.2019 року, 30.05.2019 року позивачем подано до суду доповідь, доповнення до доповіді від 26.09.2018 року, доповнення до доповіді від 11.02.2019 року та заперечення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та дав аналогічні пояснення тим, які викладені у первинній позовній заяві та в позовній заяві про збільшення позовних вимог. Просив позов задовольнити та стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь у відшкодування моральної шкоди 290 000 грн. Представник відповідача - прокуратура Львівської області - Герасимчук А.А. в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та дав аналогічні пояснення тим, які викладені у відзиві на позовну заяву від 13.08.2018 року. Просив в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог. Відповідач Держава Україна в особі Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача - прокуратури Львівської області, розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України. Судом встановлено, що за заявою позивача внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013150090001476 від 16.04.2013 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 298, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256 КК України. Нагляд за дотриманням законності здійснюють процесуальні керівники Львівської місцевої прокуратури № 2 Кравчик Р.Р., Пацюркевич О.В. під керівництвом керівника Львівської місцевої прокуратури №2 - С.В.Янчишин. В об`єднаному кримінальному провадженні № 12013150090001476, позивач [PERSON] визнаний потерпілим. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова Глинською Д.Б від 28.02.2017 року - зобов`язано керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 Янчишина С.В. забезпечити виконання шести ухвал слідчих суддів № 466\\9277\\15-к від 26.01.2015 року, № 466\\2044\\16-к від 01.03.2016 року, № 466\\2045\\16-к від 01.03.2016 року, № 466\\2047\\16-к від 30.03.2016 року, № 466\\2043\\16-к від 30.03.2016 року, № 466\\3216\\16-к від 12.05.2016 року у строк, що не перевищує 30 днів з дня отримання ухвали. 09.03.2017 року прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 - Р.Р. Кравчиком винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 06.03.2017 року щодо виконання ухвали слідчого судді від 28.02.2017 року. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова Ковальчук О.І від 27 червня 2017 року зобов`язано керівника Львівської місцевої прокуратупм № 2 Янчишина С.В. виконати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28.02.2017 року № 466\\10847\\16-к у повному обсязі. Постанова прокурора від 09.03.2017 року скасована . Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова Ковальчук О.І. від 06.06.2017 року скасовано постанову прокурора від 16.03.2019 року та зобов`язано керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 С.Янчишин долучити заяву [PERSON] від 29.11.2016 року до матеріалів кримінального провадження № 12013150090001476. 31.01.2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Львова Глинською Д.Б направлено листа керівнику Львівської місцевої прокуратури № 2 С.В.Янчишину, щодо виконання рішення суду від 28.02.2017 року. 05.02.2018 року керівником Львівської місцевої прокуратури № 2 С.В.Янчишин надано відповідь слідчому судді про забезпечення виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду суду м. Львів № 466\\10847\\16-к, однак як вказує позивач і судом перевірено - рішення не виконані щодо проведення слідчих та розшукових дій органом прокуратури. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу. Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав неправомірних дій посадової особи щодо невиконання рішень слідчих суддів, які були винесені на підставі заяв позивача. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне -за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено неправомірність дій посадової особи прокуратури Львівської області ( Львівської місцевої прокуратури № 2) суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування заданої позивачу такими діями моральної шкоди. Доводи відповідача - прокуратури Львівської області про відсутність будь-яких доказів протиправності діянь працівників прокуратури під час досудового розслідування у кримінальному провадженні є безпідставними. Моральна шкода, завдана органами прокуратури є підставою для покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, тому підлягають стягненню кошти на відшкодування моральної шкоди з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на підставі статей 1174, 1176 ЦК України. Відповідний правовий висновок щодо застосування статей 1166, 1167, 1176, 1173, 1174 ЦК України викладено у правовому висновку Верховного Суду України у постанові від 22 червня 2017 року у справі №6-501цс17. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Аналізуючи зібрані докази , суд визнає факт заподіяння моральної шкоди діями працівників прокуратури Львівської області (Львівської місцевої прокуратури № 2), а саме у невиконанні рішень слідчих суддів, тривалої бездіяльності посадових осіб пов`язаних з невиконанням своїх обов`язків, не проведенні комплексу дій передбачених КПК України, а в подальшому затягування розслідування кримінального провадження. Проте враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 290 000 гривень завищеними, їх розмір не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні. Так, позивачеві були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм, проте інших доказів на підтвердження немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) до суду не надано, а тому

Outcome: partial