Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна», в особі представника Паращинець М.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 12.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24648-2427903767, згідно якого відповідач отримала кредит у сумі 11000 гривень зі сплатою 73 % відсотки річних з кінцевим терміном повернення 11.04.2020 року. Свої зобов`язання перед позивачем відповідач належним чином не виконувала, кредит не сплатила, у зв`язку з чим станом на 02.02.2021 року має прострочену заборгованість в сумі 58163,45 гривень, які позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати. Представник позивача-адвокат Ковач І.В. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, у якій просив розглянути справу без участі сторони позивача, позов підтримує, просив його задовольнити та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзиву на\~позовну\~заяву\~суду не\~надала,\~причин\~неявки\~суду не\~повідомила,\~хоча\~була\~належним чином\~повідомлена\~про\~дату,\~час\~та\~місце розгляду\~справи, в порядку ст.\~128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 29).\~За наявності\~сукупності умов,\~передбачених ч.1\~ст.280\~ЦПК України,\~судом постановлено\~ розглядати\~справу в\~заочному порядку. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 11.02.2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 12.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 24648-2427903767 (а.с. 4-5), згідно якого відповідач отримала кредит у сумі 11000 гривень зі сплатою 73 % річних строком на 12 місяців з 12.04.2019 року до 11.04.2020 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується підписом відповідача на кредитному договорі, графіку розрахунків та заяві про перерахунок коштів від 12.04.2019 року (а.с.4-7). Згідно пп.2 п.2.2.2 договору позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти в порядку визначеному договором. Відповідно до п.3.1 договору сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього договору. У відповідності до ч.1\~ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Пунктом 1.1 договору передбачено, що позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 73% річних. Тип процентної ставки-фіксована. Згідно поданого позивачем розрахунку (а.с.9) відповідач 10.06.2019 року частково погасила заборгованість за кредитом. Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. У відповідності до ч.1\~ст.527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як установлено судом [PERSON] не надала своєчасно кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що підтверджується розміром заборгованості, відображеним в наявному в матеріалах справи розрахунку заборгованості. Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 24648-2427903767 від 12.04.2019 року станом на 02.02.2021 відповідач має заборгованість, яка складає суму 58163,45 грн. з яких: 10712,00 грн. - заборгованість по кредиту; 13266,00 грн. - нараховані відсотки; 33210,00 грн. - нараховані штрафні санкції (пеня); 530,90 грн. - 3% річних згідно\~ст.625 Цивільного кодексу України; 444,55 грн. - нараховане інфляційне збільшення заборгованості (а.с.9). При вирішенні спору про стягнення заборгованості суд бере до уваги, що дані правовідносини врегульовані відповідними нормами ЦК України та кредитним договором за №24648-2427903767 від 12.04.2019 року, враховує, що ТОВ "Інтеркеш Україна" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти, у встановленому договором розмірі, однак відповідач від виконання взятих на себе зобов`язань ухиляється, умови договору не виконала, грошові кошти позичальнику не повернула, а тому суд вважає підставним та обґрунтованим твердження позивача, що у нього виникло право вимоги до відповідача у стягненні заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками у зазначеному в розрахунку розмірі. Крім того, згідно з розрахунку, до заборгованості за договором включено штрафні санкції (пеню) у розмірі 33210,00 грн., вирішуючи питання щодо стягнення яких, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Суд вважає, що позивачем доведено та обґрунтовано, неналежне виконання зобов`язання за договором відповідачем, та правомірне застосування в зв`язку з цим штрафних санкцій за неналежне виконання обов`язків за договором. Поряд з цим, при вирішенні питання стягнення розміру штрафних санкцій суд враховує положення ч.3 ст. 551 ЦК України. Згідно з вимогами зазначеної норми, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом указаної норми, суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов`язання, тобто зменшити розмір штрафних санкцій через не співмірність із розміром основного зобов`язання. З розрахунку заборгованості в частині, який суд визнає обґрунтованим, встановлено, що сума заборгованості за тілом кредиту становить 10712,00 грн., в той час як штрафні санкції за невиконання умов договору нараховано у сумі 33210,00 грн. Тобто такі штрафні санкції перевищують основну суму боргу більше як у два рази, тому,

Outcome: partial