Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Заявник [PERSON], звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження, просила встановити факт народження дитини - [PERSON], дана народження - [INFO], місце народження - м.Луганськ, мати - [PERSON], громадянка України, [INFO], місце реєстрації: [ADDRESS]; батько - [PERSON], [INFO], місце реєстрації: [ADDRESS], та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві внести відповідний актовий запис реєстрації народження до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, та видати Свідоцтво про народження. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду заявник [PERSON] посилається на наступне. [INFO] заявник [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з громадянином України - [PERSON], проживаючи на тимчасовій окупованій території у місті Луганськ, народила хлопчика - [PERSON], факт народження дитини підтверджує Виписка з Історії розвитку новонародженого №543 та медичне свідоцтво про народження №424. З метою реєстрації місця народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини, заявник звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції міста Києва, у відповідь на звернення отримала відмову у проведені державної реєстрації народження дитини, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження, ці обставини спонукали заявника завернутись до суду для встановлення факту народження дитини, що необхідно для реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини. Заявник [PERSON] та її уповноважений представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, представник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити заяву про встановлення факту народження дитини. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 19 лютого 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, яке видане Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області 19 лютого 2011 року (актовий запис №62). (а.с.8). Згідно даних, викладених у медичному свідоцтві про народження серії №424 від 07.05.2016 року, яке видане Державною установою «Луганська республіканська народна лікарня», [PERSON] [INFO], о 20 години 05 хвилин народила дитину - хлопчика, місце народження м. Луганськ (а.с. 7). Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО. Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, судом встановлено, що заявник, яка є громадянкою України, не має можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із народженням дитини. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Як з'ясовано судом, медичне свідоцтво про народження видане в «Луганській Народній Республіці» на бланку затвердженої форми медичного закладу ЛНР, оскільки територія Луганської області окупована, таке медичне свідоцтво не може бути використано заявниками для реєстрації народження дитини на території України. Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості, без судового рішення, зареєструвати народження малолітнього сина заявника - [PERSON], [INFO], у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Як роз'яснено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, які є обов'язковими для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження дитини. Разом з тим, у відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. У п. 5 ч. 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», передбачено, що за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст. 6 розділу І «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні» затвердженого наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025 "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану". З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволені вимог заявника щодо зобов'язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва внести відповідний актовий запис реєстрації народження до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян та видати свідоцтво про народження, оскільки встановлення факту народження дитини за рішенням суду є обов'язковим до викання органом, який здійснює державну реєстрацію народження дитини. На підставі викладеного, ст.3 п.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: partial