Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Описова частина 18.03.2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Хорольськогорайонного суду Полтавської області від 06 травня 2014 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на сина [PERSON] , 2010 року народження, у розмірі 660 грн щомісячно, починаючи з 17 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Вказувала, що у зв`язку із погіршенням її матеріального стану внаслідок встановлення їй другої групи інвалідності виникла необхідність звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягуються із [PERSON] на утримання сина, з 660,00 грн до 2 500,00 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Винниченко Л.П. не з`явиися, просили розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі письмових документів. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Чубенко Ж.А. подали суду відзив на позов, в якому, посилаючись на перебування на утриманні позивача 2-х неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти стягнення 1200 грн аліментів, в іншій частині просили суд позов залишити без задоволення. При цьому справу просили розглянути у їх відсутність. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] , та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 06.05.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на сина, у розмірі 660 грн щомісячно, починаючи з 17 квітня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на лютий 2021 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим документом становить 17984 грн. 06 коп. Згідно з довідкою Представництва "ОНУР ТААХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ВІ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ" від 15 березня 2021 року [PERSON] працює на посаді консультанта з матеріалів, за період з 23.06.2020 року по 29.01.2021 року дохід склав 98 019,60 грн. Позивачка [PERSON] з 21.01.2021 року є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія 12ААВ №103283. Відповідач [PERSON] є безробітним, на даний час є одруженим із [PERSON] , в шлюбі з якою має 2-х малолітніх дітей [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження. Мотивувальна частина Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі статтями 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою статті 182 СК України у редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що раніше визначений розмір аліментів в сумі 660 грн, є меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку. Позивачка, хоч і має постійне місце роботи, проте є інвалідом 2 групи, згідно наявної у справі медичної документації часто лікується, що свідчить про погіршення її стану здоров`я та відповідно майнового стану. Відсутність доказів покращення майнового стану відповідача на переконання суду не є підставою для відмови в позові, так як визначений попереднім рішенням суду розмір аліментів в твердій грошовій сумі 660 грн, є значно меншим від прожиткового мінімуму встановленого Законом, а тому цей розмір аліментів підлягає збільшенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягає стягнення з відповідача, суд враховує обставнини зазначені як позивачем (погіршення її стану здоров`я) так і відповідачем (наявність на утриманні 2-х малолітніх дітей від нового шлюбу та відсутність постійного заробітку), а тому приходить до переконання про необхідність визначення розміру аліментів в сумі 1 500,00 грн, що буде відповідати інтересам дітей відповідача як від першого, так і другого шлюбу. При цьому стягнення в збільшеному розмірі злід проводити з дати набрання рішенням суду законної сили, а не з дати подання відповідного позову до суду. Розподіл судових витрат Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору на користь держави в розмірі 908,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 500,00 грн на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial