Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем - ПАТ „Родовід Банк" та відповідачем 19.12.2007 р. було укладено кредитний договір № 77.1/00282.07.2. Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору позивач відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 25611,71 дол. США з терміном по 19.12.2014 р. включно та у розмір 12,5% річних у відповідності до п. 1.5 договору. У відповідності до п. 1.2 договору кошти отримані відповідачем булим надані для купівлі виключно автомобіля та сплати страхових платежів. При цьому 24.10.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору, і у відповідності до п. 1 даної угоди, процентна ставка за кредитом було встановлено у розмірі 16 % річних. У забезпечення виконання даних зобов'язань сторонами було укладено договір застави автомобіля «Мітцубіші-ланцер» 2007 р.в., зеленого кольору, д/н [NUMBER]. Як вказано у позові, станом на 11.11.2013 р. заборгованість відповідача [PERSON] складає: 13973,28 дол. США - кредит, проценти - 4899,24 дол. США, 3% річних - 5037,05 грн. та пені у сумі 979135,47 грн. Тому представник позивача просить суд стягнути дану заборгованість, а також судовий збір. У судовому засіданні представник позивача збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути із відповідача 19507,31 дол. США та 1968214,12 грн. - сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту, сума 3% річних від суми простроченого кредиту, 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту та судовий збір. Відповідач у судове засідання з'явився та визнав позов частково у сумі 18392 дол. - заборгованості по кредиту, в інших частині запропонував суду відмовити. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ „Родовід Банк" та відповідачем 19.12.2007 р. було укладено кредитний договір № 77.1/00282.07.2. Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору позивач відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 25611,71 дол. США з терміном по 19.12.2014 р. включно та у розмір 12,5% річних у відповідності до п. 1.5 договору. У відповідності до п. 1.2 договору кошти отримані відповідачем булим надані для купівлі виключно автомобіля та сплати страхових платежів. У відповідності до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Як з'ясував суд, також 24.10.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до кредитного договору, і у відповідності до п. 1 даної угоди, процентна ставка за кредитом було встановлено у розмірі 16 % річних. У забезпечення виконання даних зобов'язань сторонами було укладено договір застави автомобіля «Мітцубіші-ланцер» 2007 р.в., зеленого кольору, д/н [NUMBER]. Як з'ясовано судом, відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачем - банком та частково сплачував свою заборгованість, про що свідчить квитанції та розрахунки. У відповідності до положень ст. ст. 256, 257, 258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Положенням ч. 5 ст. 261 ЦК України визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - банком станом на травень 2014 р. нараховано пеню за прострочення зобов'язань за у весь період дії кредитного договору із порушенням строку позовної давності. Тому на підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 18392 дол. США - як суми основної заборгованості, стягнення пені у сумі 25794,65 дол. США, що в еквіваленті складає 296638,47 грн., як суми стягнутої за останній рік з урахуванням строку позовної давності. Також суд вважає, що стягненню із відповідача також підлягає сума 3% річних від суми простроченого кредиту, 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 10069,47 грн., так як судом встановлено, що відповідач згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України був зобов'язаний виконувати належним чином та у встановлений строк даний договір, але виконував якого частково та не в повному об`ємі. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial