Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем перебуває у розлученні та дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від них, проте обов'язки по утриманню дитини не виконує. Оскільки позивачці самій тяжко утримувати сина, просила стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також суду додала, що з часу окремого проживання відповідача, останній лише один раз навідав сина, однак жодної допомоги в т.ч. матеріальної не надав. Відповідач позов визнав частково та суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей проте розмір про який просить позивачка для нього є завеликий. Оскільки наразі ніде не працює, та може сплачувати такі аліменти в розмірі до 150 грн.. З часу окремого проживання матеріальну допомогу дитині не надавав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. Сторони по справі знаходилися у зареєстрованому шлюбі до 22 травня 2014 року (а.с. 4). Від спільного шлюбу у них [INFO] року народився син [PERSON]. Походження дитини від відповідача підтверджується даними про батьківство, які внесені в установленому порядку в актовому записі про народження останнього (а.с. 5). Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачкою у господарстві батьків останньої - [ADDRESS], тобто окремо від відповідача. Оскільки відповідач як батько неповнолітнього [PERSON] проживає окремо від них, а між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, то з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на утримання дитини на користь позивачки. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те що відповідач працює, то з нього повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та відповідача. Зокрема, судом прийнято до уваги вік дитини та пов'язане з цим розмір коштів потрібних на його утримання, а також працездатний вік сторін, зокрема відповідача. За вищенаведених обставин та враховуючи встановлений Законом України "Про державний бюджет на 2014 рік" прожитковий мінімум дітей віком до 6 років суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн. є дещо завищеними, та виходячи з припису ст. 1 ЦПК України щодо справедливого вирішення справи, знаходить за необхідне про часткове задоволення вимог позивачки, у зв'язку із чим вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. На підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: partial