Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 липня 2001 року Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблений актовий запис №04. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] та трьох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки у сторін різні погляди на шлюб та сім'ю, між ними часто виникають сварки, які відбуваються у присутності дітей. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. Зазначає, що згоди про утримання дітей між сторонами досягнуто. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище "Могильовська". В судове засідання позивач не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи зазначені положення, суд вважає за не можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом встановлено, що таке визнання суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Івашківською сільською радою Кодимського району Одеської області 11 липня 2001 року. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] та трьох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач також просить залишити проживати неповнолітніх дітей разом з нею, при цьому зміст позовної заяви не містить будь-якого обґрунтування щодо наявності спору між сторонами з приводу визначення місця проживання дітей, а навпаки зазначено, що між сторонами досягнуто згоди про утримання дітей. Крім того вирішення спору про місце проживання малолітніх дітей має відбуватись з урахуванням положень ст. 161 та ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України, тобто за обов'язкової згоди органу опіки та піклування та за наявності письмового висновку щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні. З урахуванням викладеного, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial