Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 19 серпня 2006 року перебуває з відповідачем в шлюбі, в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Після припинення проживання однією сімєю з відповідачем син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, але домовленості щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, а добровільно він матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим вона змушена звернутися з даним позовом до суду. Відповідач має нерегулярний дохід, розмір якого точно встановити не можливо, в звязку з чим прохала стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно з урахування віку і потреб сина та встановленого законодавством розміру прожиткового мінімуму на дитину віком з 6 до 18 років, який з 01 січня 2015 року становить 1286,00 гривень, оскільки обовязки батьків щодо утримання дитини є рівними, а тому відповідач повинен сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Позивач та її представник, які повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.10), у судове засідання не зявились. Представником позивача, в межах повноважень за договором про надання правової допомоги від 27 липня 2015 року (а.с.14-17) надано до суду письмову заяву, за якою позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підтримали у повному обсязі, а справу прохали розглядати у їх відсутність. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.11,12), у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позов визнав у розмірі ? частини заробітку щомісячно,оскільки він працює та має постійний прибуток (а.с.18-21). В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, та без фіксування судового процесу за допомогою Суд, дослідивши надані сторонами письмові докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Статтями 180-182 СК України передбачено, що батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст.184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що сторони з 19 серпня 2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №797 (а.с.5), в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони припинили сімейно - шлюбні відносини, хоча і проживають в одній квартирі, і з цього часу неповнолітня дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтвердили і сторони згідно поданих до суду письмових заяв (а.с.14, 18). Відповідач, який має постійний дохід за місцем роботи, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина щомісячно позивачці не надає, що свідчить про невиконання відповідачем встановленого законом обовязку по утриманню неповнолітньої дитини, хоча зобовязаний це робити, при цьому сторони не досягли певної домовленості щодо утримання спільної дитини, в звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача, який не проживає з неповнолітньою дитиною, за рішенням суду, але не у твердій грошовій сумі, як прохає позивачка у позовній заяві, а відповідно до вимог ст.183 СК України, положеннями ч.1 якої передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається\~судом, - у частці від заробітку (доходу) відповідача, який має постійний дохід у вигляді заробітної плати за місцем роботи - в ПП «Н Сервіс» (а.с.21). При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує визнання відповідачем позову про стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу), стан здоровя як платника аліментів, так і дитини, матеріальне становище відповідача, який працює та згідно наданої до суду довідки про розмір доходів за період з серпня 2014 року по липень 2015 року має середньомісячний заробіток у розмірі 1853 гривні 84 копійки, що свідчить про наявність у нього постійного прибутку та можливість сплачувати аліменти на утримання дитини (а.с.21), при цьому суд не враховує доводи позивача щодо отримання відповідачем мінливого доходу та наявності підстав для стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму\~для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього\~Кодексу, відповідно до змісту якої аліменти у твердій грошовій сумі стягуються у випадку, коли платник аліментів має мінливий, нерегулярний дохід. З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме не менше 30% від встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковому мінімуму, розмір якого з 01 січня 2015 року на дитину віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень 00 копійок. Крім цього, в звязку з частковим задоволенням позову, суд відповідно до вимог ст.88ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в частині задоволених позовних вимог про стягнення аліментів, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial