Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № К136-07/Ф від 25.10.2007 року у сумі 746093,24 доларів США , що за курсом 15.77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18 грудня 2014 року складає 11765890,40 грн. та сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № К136-07/Ф від 25.10.2007 року [PERSON] надано кредит у розмірі 55000,00 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,65 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.10.2012 року. Додатковою угодою від 06.12.2007 року до кредитного договору № К136-07/Ф від 25.10.2007 року кредит збільшено до 141000,00 доларів США. Згідно умов договору, відповідач зобов'язаний своєчасно повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитом. Відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору і має заборгованість станом на 18.12.2014 року на загальну суму 746093,24 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № К136-07/Ф від 25.10.2007 року укладено договір поруки, згідно якого [PERSON] є поручителем. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та їх мотиви підтримала повністю, просила позов задоволити та пояснила, що до поручителя [PERSON] пред'явлені вимоги про оплату заборгованості в 2009 році. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, відповідно до яких позовні вимоги не визнають, просять справу розглянути у їх відсутності.. В судовому засіданні представника відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала повністю, просила застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову, оскільки банк протягом шести місяців з дня настання строку основного зобов'язання за кредитним договором № К136-07/Ф від 25.10.2007 року не пред'явив вимоги до поручителя [PERSON]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази,суд приходить до наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до кредитного договору № К136-07/Ф від 25.10.2007 року, з подальшими змінами та доповненнями від 06.12.2007 року, відповідачу [PERSON] було надано кредит шляхом видачі готівки через касу на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього договору на строк з 25.10.2007 року по 24.10.2012 року включно, у вигляді поновлювальної кредитної лінії у розмірі 55000,00 доларів США (в подальшому збільшено до 141000 доларів США) на розвиток власного бізнесу, а також у розмірі 10560,48 доларів США (в подальшому збільшено до 25290,00 доларів США) на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, із сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15,65% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,2% на місяць від суми кредиту, відмінні від сплати страхових платежів щомісяця в Період сплати. (а.с.19-24) Позивач свої зобов'язання згідно умов кредитного договору № К136-07/Ф від 25.10.2007 року виконав, що підтверджується ордерами-розпорядженнями від 26.10.2007 року та від 12.12.2007 року, платіжним дорученням № 124 від 11.12.2007 року, попередніми вимогами на видачу кредиту від 26.10.2007 року та від 12.12.2007 року (а.с.27-31). Відповідач [PERSON] зобов'язання у відповідності до кредитного договору № К136-07/Ф від 25.10.2007 року належним чином не виконав, внаслідок чого [PERSON] станом на 24.12.2014 року (додаткові умови розрахунку: розрахунок по 18.12.2014 р.) заборгував 746093,24 доларів США, з яких: 141000,00 доларів США - заборгованість за кредитом; 189429,38 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 88528,91 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 5400,00 доларів США - додаткові витрати банку, пов'язані з виконанням кредитного договору; 415663,86 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.(а.с.5-17). Вказані розрахунки складені відповідно до умов кредитного договору та вимог ЦК України. Згідно договору поруки від 25.10.2007 року, з подальшими змінами та доповненнями від 06.12.2007 року, [PERSON] є поручителем за належне виконання [PERSON] своїх обов'язків за кредитним договором від 25.10.2007 року № К136-07/Ф та відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. [PERSON] є солідарним боржником. Договір поруки вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років (п.п.11 та 12 Договору поруки від 25.10.2007 року). Вимоги ч.1 ст.543 ЦК України передбачають солідарний обов'язок боржників, відповідно до яких у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до вимог ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Вимоги ст.554 ЦК України передбачають правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою. Відповідно до вимог даної статті у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України). З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 11) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. В матеріалах справи наявне звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] як поручителя з вимогою про стягнення простроченої заборгованості, яка виникла у [PERSON] внаслідок неналежного виконання зобов'язань по кредитному договору № К136-07/Ф від 25.10.2007 року на загальну суму 6045,15 доларів США та 5432,86 грн. - комісії за обслуговування кредиту.Всі зобов'язання за кредитним договором позивач вимагав виконати у 5 денний строк з дня отримання цієї вимоги. У разі її невиконання Банк буде вимушений стягнути заборгованість в порядку, передбаченому чинним законодавством України (а.с.35). Дане звернення [PERSON] отримав 17 липня 2009 року (а.с. 36). З цього часу банк не пред'явив позов до поручителя про дострокове стягнення заборгованості. Крім того, у кредитному договорі № К136-07/Ф від 25.10.2007 року строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 24 жовтня 2012 року (пункт 7.1). За таких обставин у ПАТ КБ "ПриватБанк" виникло право повторно пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 24 жовтня 2012 року, протягом наступних шести місяців. Таку вимогу до поручителя банк пред'явив лише 12 січня 2015 року, тобто вже після спливу встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У зв'язку з цим позовні вимоги щодо солідарного стягнення суми боргу з [PERSON] як поручителя, задоволенню не підлягають на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, належними сторонами і у встановлений строк. Згідно ст. 610 ЦК України передбачають, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст.611 ЦК України. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимоги ст. 1050 ЦК України передбачають, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3654,00 грн..

Outcome: partial