Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, зміну прізвища дитини та збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 30 січня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. 17.09.2012 року шлюбу між сторонами шлюб розірвано, дитина залишилась на утриманні позивачки. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.06.2012 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17 травня 2012 року і до досягнення повноліття. Зазначає, що самостійно займається вихованням дитини, відповідач жодним чином не цікавиться життям дитини, аліменти не сплачує, що підтверджується довідкою про заборгованість. Відповідно до витягу з кримінального провадження, позивачка звернулась до Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області із заявою про не виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області, щодо сплати аліментів на користь його доньки [PERSON], заборгованість, яка станом 01.07.2015 року становить 49 956,56 грн. Внаслідок чого позивачка звернулась до органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області щодо позбавлення батьківських прав відповідача. Рішенням виконавчого комітету від 24.09.2015 року надано суду висновок за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Просить суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; змінити прізвище та по-батькові неповнолітньої [PERSON] на «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача - [PERSON] просив слухати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених позові. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не з'явився, на адресу суду направив суду заяву про слухання справи за його відсутності. Своєї думки по суті позову не висловив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17.09.2012 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] разом з тим замінено прізвище позивачки на дошлюбне «[PERSON]». Рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 24.09.2015 року надано суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с.14). Згідно ч.1 ст. 2 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я і народження дитини, її батьків чи законних опікунів або яких-небудь інших обставин. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яке не досягла 18 років з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно акту ОСББ «МЖК-5» від 18.08.2015 року позивачка проживає разом із донькою [PERSON] за адресою в [ADDRESS], а батько дитини ніколи не проживав разом із сім'єю (а.с.16). Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 2 Кременчуцької міської ради Полтавської області від 19.08.2015 року, малолітня [PERSON]. [INFO] відвідує старшу спеціальну групу № 3 для дітей з вадами зору з квітня 2014 року по теперішній час (а.с.9). Згідно довідки ВДВС Солом'янського РУЮ в м. Києві заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 49 956, 56 грн. На звернення позивачки до Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області про не виконання відповідачем рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області, щодо сплати аліментів на користь його доньки [PERSON], заборгованість, яка станом 01.07.2015 року становить 49 956,56 грн., слідчим Лянним О.В. внесено відомості до ЄРДР про вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виховання та утримання своєї доньки [PERSON] Суд вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача відносно його доньки. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст. 182 СК України. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20.06.2012 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 17 травня 2012 року і до досягнення повноліття. Рішення набрало законної сили. Позивачка просить збільшити розмір аліментів до 1/3 частини, але суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині з наступних підстав. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачкою, не надано жодних доказів погіршення її матеріального становища , та не доведено, що вона потребує збільшення розміру аліментів. Також суд звертає увагу позивачки, що згідно частини першої статті 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягненні за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Таким чином, суд вважає, що позивачу необхідно відмовити у задоволенні частини позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів у зв'язку з недоведеністю та необґрунтованістю даної вимоги. Відповідно до частини третьої статті 148 Сімейного кодексу України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини можу бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Позивачкою не вмотивовано необхідність зміни прізвища дитини та відповідність цього її інтересам. Відповідно до ст. 149 Сімейного кодексу України, по батькові фізичної особи може бути змінено в разі зміни її батьком свого власного імені у порядку, встановленому Положенням про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 26.09.2002 р. № 86/5. Крім того, по батькові дитини змінюється при встановленні батьківства відносно дитини, батьки якої не знаходяться між собою у шлюбі. По батькові дитини також може змінитися, якщо анулюється запис про батьківство. Такі обставини у спрві відсутні. Отже, позовні вимоги в частині зміни прізвища та по батькові малолітньої [PERSON] задоволенню не підлягають. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial