Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей - повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення сином 23-річного віку, та на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини доходів відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред»явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача 1\\2 витрат, пов'язаних з оплатою вартості навчання сина. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 24 грудня 1994 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи повнолітній [PERSON] є студентом денної форми навчання спеціальності «Обслуговування та ремонт автомобілів» Київського транспортно-економічного коледжу Національного транспортного університету. З 16 травня 2014 року сторони окремо проживають, батько не надає належної матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина під час його навчання, та на утримання неповнолітньої доньки, які проживають з матір»ю. Всі витрати, пов'язані з утриманням дітей, в тому числі оплатою вартості навчання сина, несе позивач, в зв'язку з чим вона просить стягнути аліменти у судовому порядку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, стягнувши в судовому порядку з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина та неповнолітньої доньки у розмірі 1\\4 усіх видів заробітку на кожного. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1\\2 вартості навчання сина. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів, однак вважав, що розмір аліментів, визначений позивачем, є завищеним. [PERSON] зазначив, що надає грошові кошти на утримання дітей по мірі можливості, оскільки має незначний дохід та є інвалідом другої групи загальної групи захворювань. Вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В ході розгляду справи судом встановлено, що з 24 грудня 1994 року сторони перебувають у шлюбі, від якого вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи повнолітній [PERSON] є студентом денної форми навчання спеціальності «Обслуговування та ремонт автомобілів» Київського транспортно-економічного коледжу Національного транспортного університету. Строк навчання відповідно до договору закінчується 30 червня 2015 року. З 16 травня 2014 року сторони окремо проживають. Повнолітній [PERSON] та неповнолітня [PERSON] проживають з матір»ю та повністю перебувають на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не надає регулярної належної допомоги на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання, та на утримання неповнолітньої [PERSON] Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду надано не було. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача та розмір витрат, які необхідно здійснити на повнолітню та неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Суд враховує, що відповідач є інвалідом 2 групи, не має інших аліментних зобов»язань, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. З врахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення розміру аліментів підлягають задоволенню частково в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку на кожну дитину. Крім того, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи надані суду докази, матеріальний стан позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені і документально підтверджені додаткові витрати на утримання сина, пов'язані з оплатою вартості його навчання в розмірі 50%. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Не підлягають стягненню з відповідача судові витрати у справі, оскільки він є інвалідом 2 групи і відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial