Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

В листопаді 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із вказаним позовом та просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], зобов'язати Центральний РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником вказаного житлового приміщення. Відповідач, згідно будинкової книги, 03.05.2001 р. був зареєстрований за вказаною адресою але після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], вивіз свої речі та речі свого батька та починаючи з 2006 року за вказаною адресою фактично не проживав. Також позивач вказав на те, що його сім'я є малозабезпеченою, разом з ним проживають двоє неповнолітніх дітей, а відповідач не приймає участі в утриманні спірного житлового приміщення, та вважаючи, що за обставин, які склалися, його права як власника житлового приміщення порушуються, просив суд задовольнити позов. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав суду заяву відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд в порядку статті 169 ЦПК України за згодою позивача постановив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Спірний житловий будинок за адресою [ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.09.2001 року, № 1-758. Згідно з інформацією, наданою на запит суду до реєстраційної служби Миколаївського управління юстиції Миколаївської області, відомості відсутні. Відповідно до ст. 72 ЖК України, особа що відсутня за місцем реєстрації понад 6 місяців втрачає права користування житловим приміщенням в якому вона була зареєстрована. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи з вказаних обставин та зазначених правових норм суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки законом передбачено інший порядок зняття осіб з реєстрації у випадку визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Outcome: partial