Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

В січні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання недолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 12.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований посиланням на положення ст.180 СК України В судовому засіданні, підтримавши заявлені позовні вимоги в повному обсязі, позивач, доводячи їх обґрунтованість послалась на ухилення відповідача за умови його матеріальної спроможності від передбаченого законом обов'язку по утриманню дитини. Відповідач позов не визнав з підстав, викладених в запереченні проти позову (а.с. 15). До суду не з'явився, направивши заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані сторонами на обґрунтування заявлених вимог та заперечень докази, встановив наступне: Сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу протягом періоду з 2002 року до 2008 рік. Мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Після припинення подружніх стосунків дитина залишилась проживати з матір'ю і наразі перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Вирішуючи позов в межах заявлених [PERSON] вимог, суд, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, з врахуванням положень ст. 182 СК України та позиції відповідача по справі, приймає до уваги найбільш вагомі обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. Матеріальне становище відповідача: Так, заперечуючи проти позову, відповідач посилається на відсутність постійного джерела доходу (а.с. 17,18) та стан здоров'я після перенесеного тяжкого захворювання, що потребує відповідної реабілітації (а.с. 19) і в сукупності унеможливлює надання допомоги в розмірі, який вимагає позивач. Враховуючи положення ст.188 СК України, яка можливість звільнення батьків від обов'язку утримувати дитину пов'язує лише з матеріальним становищем самої дитини, коли її дохід набагато перевищує дохід кожного з батьків і повністю забезпечує її потреби, що відсутнє в даній ситуації, суд, прийнявши до уваги законодавчо закріплений обов'язок кожного з батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, має всі підстави дійти висновку, що відповідач, попри наведені ним мотиви, має реальну можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, з огляду на що вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] щодо покладення на [PERSON] обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів та враховуючи розмір доходів матері дитини (а.с. 25), суд вважає, що розмір аліментів на дитину, з врахуванням положень ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2015 рік" щодо розміру прожиткового мінімуму на одну особу відповідного віку та працездатності, має бути визначений сумою 650 грн. на місяць, що з врахуванням рівного обов'язку батьків по утриманню дитини, буде цілком достатнім для забезпечення витрат, пов'язаних з її утриманням та задоволення її розумних побутових потреб. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial