Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа № 2-1676/11 за позовом Публічного акціонерного товариства ОТП Банкдо [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № МL-200\\899\\2008 від 26.06.2008 року. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до умов Статуту ЗАТ „ОТП Банк (зареєстрованого Національним Банком України 01.11.2006 року, реєстровий № 273, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією 03.11.2006 року) Акціонерний комерційний банк „Райффайзейбанк Україна, згідно з рішенням Позачергових Загальних зборів акціонерів від 09.10.2006 року змінив назву на Закрите Акціонерне товариство „ОТП Банк. Відповідно до умов Статуту AT „ОТП Банк (погодженого Національним Банком України 18.06.2009 року, реєстровий № 273, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено Голосіївською районною у місті Києві державною адміністрацією 30.06.2009 року) Закрите акціонерне товариство „ОТП Банк, згідно з рішенням Загальних Зборів Акціонерів Протокол № 53 від 23.04.2009 року змінив назву на Публічне акціонерне товариство „ОТП Банк (скорочена назва - AT «ОТП Банк»), Таким чином, публічне акціонерне товариство „ОТП Банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та обов`язків Акціонерного комерційного банку "Райффайзейбанк Україна". Між гр. [PERSON] (надалі - Відповідач-1, Позичальник, Боржник) та публічним акціонерним товариством „ОТП Банк (надалі -„Позивач) був укладений Кредитний договір № ML-200/899/2008 від 26.06.2008 р. (надалі «Кредитний договір»). Згідно з Кредитним договором, а також на підставі Кредитної заявки від 26.06.2008 р. (додається до Позову) Відповідача-1, Банк надав Позичальнику кредит на загальну суму 68 000,00 дол. США. Відповідач-1, в свою чергу, зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а саме не пізніше 26.06.2033 p., а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі. Згідно п. 2.2 Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 р. сторони домовились провести реструктуризацію кредиту частини боргових зобов`язань шляхом: зміни порядку та строків погашення частини суми Кредиту у розмірі 42,32 дол. США; погашення прострочених відсотків в сумі 6 234,12 дол.США та відсотків, нарахованих на прострочене тіло в сумі 0,46 дол. США; надання Позичальнику траншу в сумі 6 234,58 дол. США з метою погашення прострочених процентів (кредитна заявка від 25.06.2009 р.); Згідно з п. 2.1.3.1 Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 р. повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів буде здійснюватися шляхом сплати Позичальником Ануїтентних Платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку платежів. Згідно з п. 1.1. Частини 2 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник (Відповідач-1) зобов`язаний сплатити Банку (Позивачу) відповідну плату. Відповідно до п. 2.1.1 Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 р. -на період з 25.06.2009 р. по 25.11.2009 р. для розрахунку процентів за користування Кредитом, буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 6,50 % річних; -на період з 25.11.2010 р. до повного виконання Боргових зобов`язань за Кредитним договором, для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка в розмірі фіксований відсоток + FIDR. Фіксований відсоток встановлюється в розмірі 4,58% річних. Ставка FIDR процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Відповідно до п. 2.1.3 Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 р. проценти нараховуються у день сплати процентів, що визначається у Графіку Платежів (Додаток № 1 до Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 p.), на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до умов п.2.1.3.1 Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 р. В зв`язку з тим, що Відповідачем-1 не було дотримано зазначених вище умов Кредитного договору, Позивачем на підставі п.1.9 Кредитного договору було здійснено вимогу щодо дострокового виконання Відповідачем-1 його зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі. Вимога № 22-2-2/19632 від 11.02.2010 р. направлена Відповідачу-1, отримана ним 27.02.2010 р. та, відповідно до п. 1.9.1 Кредитного договору, повинна була виконана на протязі тридцяти днів з моменту отримання, але станом на дату подання цього Позову вона Відповідачем-1 не виконана та відповідні суми Позивачу не сплачені. Згідно п.4.1.1 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов`язань за цим договором, Відповідач-1 зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання, за кожен день прострочення, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином, станом на 02.04.2010 p., заборгованість Відповідача-1 за Кредитним договором склала 668\~728,38 грн., а саме: сума основного\~боргу -\~587\~798.91\~грн., що за офіційним курсом НБУ, станом на 02.04.2010 p., складає 74 170,21 дол. США; проценти за користування кредитними коштами за період з 26.10.2009р. по 01.04.2010р. - 31 690.73 грн., що за офіційним курсом НБУ, станом на 02.04.2010 p., складає 3 998,83 дол. США; пеня, за період з 25.09.2008р. по 01.04.2010р. - 49 238,74 грн. Між Банком та Відповідачем-2 укладено Договір поруки № SR-200/899/2008 від 26.06.2008 року (далі по тексту - Договір поруки), відповідно до якого останній, як поручитель, прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання Відповідачем-1 його зобов`язань перед Позивачем за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань (п.1.1 Договору поруки). Також п.1.2. Договору поруки передбачено, що Відповідач-1 та Відповідач-2 відповідають як солідарні боржники, і Банк (Позивач) може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до Боржника (Відповідач-1) так і до Поручителя (Відповідач-2), чи до всіх одночасно. Згідно із п.п. 3.2 Договору поруки у випадку невиконання Позичальником (Відповідач- 1) боргових зобов`язань перед Банком за Кредитним договором, Поручитель (Відповідач-2) зобов`язаний здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Банком протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги. Відповідна вимога № 22-2-2/19633 від 11 лютого 2010 р. отримана Відповідачем-2 27 лютого 2010 року. Проте, станом на дату подання позову, вона Відповідачем-2 не виконана та відповідні суми Позивачу не сплачені. Таким чином, жодна з досудових вимог у зазначений строк жодним з Відповідачів не виконана. 25 травня 2011 року надійшла заява про збільшення позовних вимог, а саме: суму заборгованості у розмірі 1 682 268.7 грн., а саме:\~ сума основного боргу - 590 973,40 грн., що за офіційним курсом НБУ (1 дол. США = 7,9678 грн.), станом на 05.05.2011 p., складає 74 170,21 дол. США; проценти за користування кредитними коштами за період 26.10.2009р. по 02.08.2010р. - 56\~054,99\~грн., що за офіційним курсом НБУ, станом на 65.05.2011 p., складає 7 035,19 дол. США; пеня, за період з 25.09.2008р. по 04.05.2011р. - 1 035 240,31 грн. 15\~листопада 2011\~року заочним\~рішенням Комунарського\~районного суду\~міста Запоріжжя\~позов Публічного акціонерного товариства ОТП БАНК задоволено повністю. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ОТП Банк суму заборгованості за кредитним договором №МL-200\\899\\2008 26.06.2008 року в розмірі 1\~682\~268,7грн.. Стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства ОТП Банк судові витрати, а саме: державне мито у розмірі 1700грн. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі - 120,00 грн. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28.04.2020 року задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення. Скасовано заочне рішення та справу призначено до розгляду в порядку загального провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 липня 2020 року залучено до участі у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якості\~правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», код ЄДРПОУ 36789421, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул.. Фізкультури, буд. 28-Д. Постановою Запорізького апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 12 серпня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] , залишено без задоволення, а ухвалу Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06 липня 2020 року у цій справі залишено без змін. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 08 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але від його представника адвоката Трачук Н.І. надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі, позовні вимоги визнає частково, а саме: суму боргу в розмірі 590\~973 гривень, відсотки за період з 25 червня 2009 року по 25 листопада 2009 року за ставкою 6,5 % річних у розмірі 16\~005 гривень 53 копійки, відсотки за період з 25 листопада 2009 року по 25 серпня 2010 року за ставкою 4,58% річних у розмірі 16005 гривень 53 копійки. Щодо стягнення пені за період з 25 вересня 2008 року по 04 травня 2011 року у розмірі 1\~035\~240 гривень 31 копійки заперечує, так як стягнення пені можливе лише у межах 12 місяців, що передують зверненню до суду, але банком не надано розрахунку, тому надати свій розрахунок не має можливості, тому просить у цій частині відмовити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань ,які б перешкоджали розгляду справи надано не було. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997\~року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 червня 2008 року між гр. [PERSON] та публічним акціонерним товариством „ОТП Банк був укладений Кредитний договір № ML-200/899/2008. Згідно з п. 2.1.3.1 Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 р. повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів буде здійснюватися шляхом сплати Позичальником Ануїтентних Платежів у розмірі, строки та з періодичністю, що визначені у Графіку платежів. Згідно з п. 1.1. Частини 2 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник (Відповідач-1) зобов`язаний сплатити Банку (Позивачу) відповідну плату. Відповідно до п. 2.1.1 Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 р. -на період з 25.06.2009 р. по 25.11.2009 р. для розрахунку процентів за користування Кредитом, буде використовуватися фіксована процентна ставка в розмірі 6,50 % річних; -на період з 25.11.2010 р. до повного виконання Боргових зобов`язань за Кредитним договором, для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка в розмірі фіксований відсоток + FIDR. Фіксований відсоток встановлюється в розмірі 4,58% річних. Ставка FIDR процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній Валюті Кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору. Відповідно до п. 2.1.3 Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 р. проценти нараховуються у день сплати процентів, що визначається у Графіку Платежів (Додаток № 1 до Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 p.), на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до умов п.2.1.3.1 Додаткового договору № 1 від 25.06.2009 р. Між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки № SR-200/899/2008 від 26.06.2008 року, відповідно до якого останній, як поручитель, прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] його зобов`язань перед Позивачем за Кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань (п.1.1 Договору поруки). Також п.1.2. Договору поруки передбачено, що Відповідач-1 та Відповідач-2 відповідають як солідарні боржники, і Банк (Позивач) може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до Боржника (Відповідач-1) так і до Поручителя (Відповідач-2), чи до всіх одночасно. Відповідачами не\~було дотримано\~умов договору,\~графіку повернення\~коштів та\~сплати процентів,\~що потягло\~виникнення простроченої\~заборгованості,\~яка складається\~з:\~ сума основного боргу - 590 973,40 грн., що за офіційним курсом НБУ (1 дол. США = 7,9678 грн.), станом на 05.05.2011 p., складає 74 170,21 дол. США; проценти за користування кредитними коштами за період 26.10.2009р. по 02.08.2010р. - 56\~054,99\~грн., що за офіційним курсом НБУ, станом на 65.05.2011 p., складає 7 035,19 дол. США; пеня, за період з 25.09.2008р. по 04.05.2011р. - 1 035 240,31 грн. На адресу відповідачів цінним листом з описом вкладення Банком надіслано на адресу Позичальника досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором за вих.№22-2-2/19632 від 11 лютого 2010 року, яка вручена 27 лютого 2010 року. Станом на дату подання позову до суду і за час розгляду справи в суді досудова вимога відповідачами не виконана, відповідні суми позивачу не сплачені. Відповідачами протилежного, наведеним позивачем обставинам, суду не надано. За змістом\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Частиною 1\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що Банк використав право вимагати дострокового повернення суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Оскільки позивач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, то з цього часу настав строк виконання договору в повному обсязі і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися. Такий висновок узгоджується і з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, відповідно\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплатити проценти. Судом встановлено, що умови зазначеного Договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачами не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідачів, яке тягне можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту. Судом встановлено, що 11 лютого 2010 року Банк направив на адресу Позичальника та Поручителя вимогу про повернення коштів, на яку ті не відреагували. Щодо заперечень представника відповідача, нарахування відсотків та пені. Підлягають стягненню відсотки за період з 25 червня 2009 року по 25 листопада 2009 року у розмірі 6,5 % річних та з 25 листопада 2009 року по 11 лютого 2010 року у розмірі 4,5 % річних + Fidr, у розмірі 31 487 гривень 23 копійку. Відповідно до п. 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, справа № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Аналогічно, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16 (провадження № 14-318цс18) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18). Всупереч зазначеній вимозі позивач нараховув пеню до 04 травня 2011 року. Оскільки позивачем не пропущений строк звернення з вимогою про стягнення пені, то суд вважає за можливе зменшити розмір пені до розміру суми боргу, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такого висновку дійшли Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц. Таким чином, суд доходить висновку, що позичальник порушив умови кредитного договору, не виконавши взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками та іншими платежами, передбаченими Договором, тому ці грошові кошти підлягають стягненню в солідарному порядку з Позичальника та Поручителя. Згідно чч.1, 2, 3 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні, пропорційно до задоволених вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовним вимог підлягає стягненню з відповідачів судові витрати по 613 гривень 11 копійок з кожного. З цих підстав,

Outcome: partial