Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка звернулась у суд із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 30.01.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON] [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 09.07.2013 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач, не піклується про дитину, не займається її вихованням, фізичним, духовним та моральним розвитком, не цікавиться її інтересами та потребами. Окрім цього, добровільно не надає кошти на утримання дитини. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], щодо сина [PERSON], [INFO] та стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину що місяця. У судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві. Додатково вказала, що відповідач з літа 2014 р. не спілкується із дитиною, не займається його вихованням та не надає коштів на його утримання. Просить позбавити його батьківських прав та стягувати з нього аліменти у розмірі прожиткового мінімуму на дитину щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що згідний на сплату аліментів на дитину. Щодо вимог про позбавлення його батьківських прав заперечив, вказавши на їх безпідставність. Зазначив, що не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, однак позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні із дитиною. Обіцяв надалі належним чином виконувати свої обов'язки. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу про позбавлення батьківських прав [PERSON] за його відсутності. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Шлюб між сторонами укладений 30.01.2010 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб, [NUMBER]. Від подружнього життя у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, [NUMBER]. Шлюб між сторонами розірвано Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 09.07.2013 року. Позивачка ставить вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їхнього сина [PERSON], мотивуючи це тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та із літа 2014 року не спілкується із дитиною. Судом встановлено, що між сторонами існують неприязні відносини, відповідач має іншу сім'ю. Однак, в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач не відмовляється від виконання батьківських обов'язків відносно свого сина, хоче брати участь у його вихованні. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] розглядалось на черговому засіданні виконавчого комітету з питань захисту прав дитини. Як вбачається із витягу із рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області №73 від 24.04.2015 р., комісія з питань захисту прав дитини, щодо вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], покладається на розсуд суду. Як передбачено ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму ВСУ №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб,які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Таким чином, суд дійшов висновку, що з боку відповідача дійсно мало місце не належне виконання своїх обов'язків, але це не виконання було пов'язано, як з об'єктивними так і суб'єктивними причинами. А саме через те, що у відповідача є дитина від іншої жінки, з якою перебуває у цивільному шлюбі, а також те, що позивачка чинила йому перешкоди у спілкуванні із дитиною. За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для застосування крайнього заходу впливу, та позбавлення батьківських прав [PERSON], який має бажання спілкуватись з сином [PERSON], займатись його вихованням. Окрім цього, позивачка ставить вимоги про стягнення із відповідача аліментів на дитину. Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом із позивачкою та фактично перебуває на її утриманні. Сторони не можуть дійти згоди, щодо надання відповідачем утримання дитині у добровільному порядку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З пояснень [PERSON] вбачається, що такий офіційно не працює, має нерегулярні доходи. Згідно зі ч.1ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, мінливий дохід, частину доходу одержує у натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка ставить вимоги про стягнення аліментів з відповідача у розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно. Однак, суд вважає, що стягнення аліментів у такому розмірі призведе до суттєвого погіршення матеріального стану відповідача, а тому з врахуванням вимог розумності та справедливості останні слід стягувати у розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно. Також, згідно ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що позов у цій частині підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial