Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 17.09.2009 року вона отримувала від відповідача аліменти на утримання сина. 09.04.2018 року син досяг повноліття і сплата аліментів припинилася. На даний час син навчається на 2 курсі в ВП НУБіП України «Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім. О.Майнової». Термін закінчення навчання - 27.06.2019 року. Згідно договору, вона сплачує 7000 грн. щороку за навчання сина. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійний дохід: працює та отримує пенсію. Тому просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісяця з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що він має незадовільний стан здоров`я та потребує лікування, що вимагає значних витрат, є пенсіонером та сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], а тому не заперечує щодо стягнення з нього на користь відповідачки аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 850 гривень щомісячно. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слідуючого. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 22.09.2009 року шлюб, укладений між сторонами було розірвано 10.09.2009 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №61 (а.с.8). Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який з 01.09.2017 року навчається на денній формі навчання в ВП НУБіП України «Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім.. О.Майнової» Чернігівської області; термін закінчення навчання - 27.06.2019 року та повністю перебуває на утриманні позивачки (а.с.7,10). Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З довідки №892, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області 19 червня 2018 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 4811,02 грн. щомісячно. З його пенсії на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини пенсії. Станом на 30.06.2018 року аліменти сплачені в повному обсязі, заборгованість відсутня (а.с.35). Вищевикладене свідчить, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу сину. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує той факт, що повнолітній син відповідача доходів не має, оскільки навчається на денній формі навчання за контрактним замовленням. Також при визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров`я відповідача, те, що відповідач є пенсіонером та має неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який також потребує матеріальної допомоги Згідно ст. 199 СК України, обов'язок утримання повнолітніх дітей покладений на обох з батьків, а тому враховуючи принцип розумності та справедливості та те, що позивачка не довела обставин та не надала доказів, які б свідчили про необхідність сплати відповідачем аліментів на утримання сина саме в розмірі 2000 грн. щомісячно, а відповідач в свою чергу не надав доказів про відсутність можливості сплати аліментів в сумі, що перевищує 850 грн. щомісячно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і стягненню з відповідача підлягають аліменти на користь позивачки у розмірі 1000 грн. щомісяця. Такий розмір аліментів буде достатнім для задоволення життєвих потреб сина і не призведе до значного погіршення матеріального становища відповідача, який має постійне джерело доходу. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову до суду. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial