Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що він є головним наймачем квартири [ADDRESS]. Спірна квартира, складається з 4-х житлових кімнат, житловою площею 50,7 кв.м., усі житлові кімнати в квартирі є ізольованими площею 17,8 кв.м.; 12,0 кв.м.; 12,0 кв.м. і 8,9 кв.м. У квартирі зареєстровані 3 особи: позивач і відповідачі колишні члени його сімї. В звязку з хворобою, яка повязана з крововиливом головного мозку, він став втрачати здатність самостійно себе обслуговувати, потребував постійного догляду. Він вимушений був переселитися для проживання до квартири своєї дружини [PERSON], так як у членів його сімї з [PERSON] склалися неприязні відносини. На протязі семі років він прикований до ліжка та догляд за ним здійснює його дружина, до житла якої він не має ніякого відношення і не може претендувати на якусь частину. Відповідачі проживають у спірній квартирі і відмовляються від приватизації цієї квартири за його участю. Відповідачі чинять перепони в реалізації його права на приватизацію квартири. Сумісне проживання і користування квартирою неможливо в результаті вкрай неприязних відносин між членами сімї. Позивач просить виділити йому у користуванні у спірній квартирі ізольовану житлову кімнату площею 17,8 кв.м. та балком площею 1,9 кв.м., відповідачам виділити 3 ізольованих кімнати, площею:12,0 кв.м, 12,0 кв.м. і 8,9 кв.м. та лоджію площею 3,2 кв.м. Підсобні приміщення залишити у загальному користуванні. Заключити з ним окремий договір житлового найму. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року провадження по справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-я особа: ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ», про встановлення порядку користування житловим приміщенням було закрито, в звязку з тим, що 10 березня 2010 року рішенням Новомосковського міскрайонного суду Дніпропетровської області у позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зміну договору найма житлового приміщення шляхом виділення окремої кімнати та в зустрічному позові про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року про закриття провадження по справі скасовано, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1995 року. [PERSON] вимушено проживає у неї в квартирі з 2007 року. В 2008 році у нього стався інсульт. Коли він знаходився у лікарні його діти не провідувала його, не спілкувалися з ним. На його прохання приватизувати спірну квартиру, діти йому відмовляли. В 2014 році він письмово звертався до відповідачів із заявою про приватизацію квартири, але відповідачі відмовились отримати його заяву. Все майно позивача знаходиться в квартирі. Він нічого не забирав до неї. Позивач просить виділити йому у користуванні ізольовану житлову кімнату у спірній квартирі розміром 17,8 кв.м. з виходом на лоджію та заключити з ним окремий договір житлового найму на вказану кімнату. Підсобні приміщення залишити у загальному користуванні сторін. Відповідач [PERSON]І в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, суду пояснила, що позивач це її батько. Він в 1995 році одружився з [PERSON] і проживає у неї до наступного часу. Все майно залишив в квартирі. В 1995 році вони зробили ремонт в спірній квартирі. В 2007 році у батька стався перший інсульт, а в 2008 році стався другій інсульт. В 2008 році між ними(відповідачами і їх дітьми) і [PERSON] був конфлікт з питання догляду за батьком. [PERSON] не пускає їх і не дозволяє їм спілкуватися з батьком. В спірній квартирі зареєстровані: вона, її чоловік-Таран М.І. і позивач. Їх син [PERSON] виписаний з спірної квартири тимчасово, в звязку з навчанням в університеті. Їх син [PERSON] в 2013 році виписаний з спірної квартири в звязку з роботою. Невістка з дітьми прописана в смт Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області. Вона згодна, щоб батька проживав в спірній квартирі, але вона не згодна на розділ квартири, тому, що вважає, що саме [PERSON] хоче приватизувати кімнату, яку просить виділити батьку, а потім її продати. Аналогічні пояснення в судовому засіданні надав [PERSON], який також пояснив, що він був постійне зареєстрований у спірній квартирі, знятий з реєстрації у 20014 році в звязку з вступом до навчання. Він навчається в Дніпропетровському державному аграрно економічному університеті, денної форми навчання, а проживає і тимчасово зареєстрований у гуртожитку за містом навчання. Після навчання він збирається повернутися для проживання у спірну квартиру. Представник ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ» просить вирішити справу на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Статтею 9 ЖК України\~визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. У судовому засіданні встановлено, що спірна квартира № 88, б. № 42 по вул. Радянська у м. Новомосковську Дніпропетровської області знаходиться у багатоповерховому будинку, складається з 4-х жилих кімнат, житловою площею 50,7 кв.м.. Всі житлові кімнати ізольовані, і є підсобні приміщення. Згідно довідки про склад сімї, у спірній квартирі зареєстровані: позивач, який є головним наймачем квартири, [PERSON] - його донька і [PERSON] його зять. Згідно довідки Дніпропетровського державного аграрно економічного університету [PERSON] дійсно є студентом вказаного учбового закладу, і він зареєстрований у м. Дніпропетровську на Набережній Перемоги, будинок №4, у гуртожитку №2 ДДАЕУ тимчасово на термін навчання до 01.08.2017 року. Враховуючі наведене, суд вважає, що саме 4 особи мають право на користування у спірній квартирі: позивач, відповідачі і син відповідачів [PERSON], який тимчасово знятий з реєстрації у даній квартирі. Встановлено, що відповідачі постійне мешкають у спірної квартирі, а позивач, будучі хворою особою інвалідом першої групи з 08 серпня 2011 року, за яким потрібен постійний сторонній догляд, що підтверджується довідкою МСЕК, вимушений проживати у своєї дружини [PERSON] за іншою адресою, а саме: [ADDRESS]. Між сторонами склалися неприязні стосунки, про що свідчать зміст позовних заяв, пояснення сторін в судовому засіданні. Згідно довідки МСЕК, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, який здійснює [PERSON] Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2010 року зазначено, що позивач з поважної причини не проживає в спірний квартирі з 2007 року. Відповідно до вимог\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, а частинами 1, 4\~стаття 60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень, крім випадків, установлених\~ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ордеру №2034 від 18.07.1979 року [PERSON] на сімю з 5 чоловік була виділена квартира за №88 б.№42 по вул. Радянській в м. Новомосковську. До наступного часу вказана квартира відноситься до державного житлового фонду. Відповідно до\~ст. 104 ЖК Української РСР\~член сім'ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам\~ст. 63 цього Кодексу. Статтею 63 ЖК України\~передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16\~постанови від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України"\~в силу\~ст. 104 Житлового кодексу України\~суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. Таким чином, при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Згідно технічного паспорту спірна квартира, складається з 4-х житлових кімнат, житловою площею 50,7 кв.м., усі житлові кімнати в квартирі є ізольованими кімната №9 - площею 17,8 кв.м.; кімната №3 - 12,0 кв.м.; кімната №4 - 12,0 кв.м. і кімната №7 - 8,9 кв.м., також є підсобні приміщення: кухня - площею 8,1 кв.м., ванна кімната - площею 3,0 кв.м., вбиральна (поєднана) - площею 1,4 кв.м. коридор - площею 13,5 кв.м., вбудована шафа - 2,0 кв.м., балкон - площею 1,9 кв.м. і лоджію площею 3,2 кв.м. Відповідно до положень до ст. 104 Житлового кодексу України, член сім'ї наймача, а також і сам наймач, вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам\~статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Як вбачається із матеріалів справи, загальна житлова площа спірної квартири складає 50,7 кв.м., тобто на кожного із 4-х наймачів припадає по 12,6 кв.м. Суд вважає, що позовні вимоги в частині виділення у користування позивача ізольовану кімнату площею 17,8 кв.м. та балкон площею 1,9 кв.м., мають бути задоволені частково, оскільки виділення йому в користування кімнати площею 17,8 кв.м. суттєво обмежить права інших наймачів на користування житловою площею квартири у розмірі, який припадає на кожного із них. Беручи до уваги, що між сторонами склалися неприязні стосунки, не визначився порядок користування спірною квартирою, суд вважає за можливе змінити умови договору найму спірної квартири та виділити позивачу у користування меншу ізольовану кімнату №3 розміром 12,0кв.м., яка має вихід на балкон, а відповідачам виділити у користування три інші кімнати - №4 площею 12,0кв.м. та №7 площею 8,9 кв.м., та кімнату №9 площею 17,8 кв.м., яка має вихід на лоджію, які є ізольованими. Залишити у спільному користуванні:кухню - площею 8,1 кв.м., ванну кімнату - площею 3,0 кв.м., вбиральню (поєднана) - площею 1,4 кв.м. коридор - площею 13,5 кв.м., вбудована шафа - 2,0 кв.м., балкон - площею 1,9 кв.м., та зобов'язати ТОВ «КК «КомЕнерго-Новомосковськ», заключити окремий договір житлового найму з вищевказаними особами на житлові примішення. Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позивач звільнений від сплати судового збору, він стягується з відповідачів на користь держави. У зв'язку з цим з відповідачів в рівних частинах необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі по 121,80 грн. з кожного. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На підтвердження витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. представником позивача [PERSON] надані суду квитанції про оплату адвокату [PERSON]М правової допомоги в загальній сумі 2000 грн. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних і адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджені граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних і адміністративних справ і зазначено. Що граничний розмір витрат, пов'язаний з правовою допомогою не повинен переверищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що особі виплачується 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Відповідно до діючого на даний час законодавства розмір мінімальної заробітної плати складає 1218 грн. Як вбачається з матеріалів справи, адвокат [PERSON], який надавав правову допомогу представнику позивачці [PERSON] на підставі договору про надання адвокатських послуг від 03.06.2015 року, адвокат працював в судових засіданнях 16.06.2015 р., 26.06.2015 р., 08.07.2015 р., 16.07.2015 р., 31.07.2015 р. і 18.07.2015 року. Всього робочий час правової допомоги склав 2 години 53 хвилини. Таким чином, граничний розмір витрат на правову допомогу у справі складає 1404,76 грн. з наступного розрахунку: 1218 грн./год. *40% / 60 хв. = 8,12 грн./хв. 2год.53 хв.=173 хв. 8,12 грн./хв. * 173 хв. = 1404,76 грн. Тому з відповідачів на користь представника позивача підлягаю стягненню витрати на правову допомогу у сумі по 702,38 грн. з кожного. На підставі викладеного й

Outcome: partial