Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 25.09.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина в твердій грошовій сумі розщміром 1000.00 грн. але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позов за викладених у ньому обставин та просила його задовольнити. Також суду пояснила, що суму розміру аліментів обгрунтовує необхідністю проведення лікування дитини, проведення оплати за дитячий садок та на проведння інших витрат. Сама вона є працездатною та після закінчення відпустки по догляду за дитиною до віку трьох років ніде не працює і за працевлаштуванням до центру зайнятості не зверталася, чому пояснити не може, проте шукає роботу. Разом з тим, пояснила, що отримує дохід від виготовлення на замовлення приватних осіб тортів. Їй відомо, що відповідач також не працює, але він має дохід від домашнього господарства. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що заявлений позивачем розмір аліментів є необгрунтованим. Він ніколи не нехтував своїм батьківським обов'язком відносно свого сина, оскільки постійно з ним спілкується та при побаченні з ним купує продукти харчування та засоби гігієни, має намір продовжувати так надалі. Просить суд винести рішення про стягнення з нього на утримання сина аліментів у розмірі 500.00 грн. на місяць. Заслухавши сторін спору та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони спору мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та частково перебуває на її утриманні. Мати та батько дитини ніде не працюють, хоча є працездатними. Відповідач приймає частково участь в утриманні дитини, на разі остання не є достатньою. Викладене підтверджується письмовими матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, якими є: свідоцтво про шлюб сторін спору; свідоцтво про народженя дитини; паспорт на ім'я позивача. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у\~ разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого\~ особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 п. 1 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обовязку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим п. 3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій формі. Обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інших обставин, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до заявленого нею розміру останніх, суд, враховуючи положення ч.1 ст.182 СК України, приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір є необґрунтованим та має бути зменшеним, оскільки задоволення його в повному обсязі заявлених вимог може спричинити порушення прав відповідача в частині погіршення його матеріального становища. З огляду на матеріальне становище сімї відповідача та позивача, стан здоров'я дитини сторін спору, а також з огляду вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що справедливим розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, є аліменти у твердій грошовій сумі розміром 500.00 грн.. Позов таким чином підлягає частковому задоволенню. Позивач підлягає звільненню від сплати судового збору. Останній у відповідності до положень ЗУ "Про судовий збір" та ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь державаи з відповідача \~в розмірі \~487.20 грн.

Outcome: partial