Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 гривень на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що діти знаходяться на повному утриманні позивача, а відповідач може сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечення сторін щодо цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 10). Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 19.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 16). Діти проживають разом з позивачем, що підтверджується копією паспорта позивача та довідками виконавчого комітету Високопічської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 4-5, 13-14). Відповідач подав відзив на позовну заяву, яким позовні вимоги просив задовольнити частково та стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 300 гривень на кожну дитину, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 26-29). В обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем в позовній заяві викладено неправдиві відомості щодо неприймання участі у утриманні та вихованні дітей, оскільки кожного тижня позивач зустрічається з дітьми та кожного місяця давав дітям кошти в сумі до 3 000 гривень, купував одяг, однак не зберігав відповідних чеків. Розмір заявлених позивачем аліментів вважає необґрунтованим, оскільки перебуває у скрутному матеріальному становищі, отримуючи дохід лише від здачі в оренду земельного паю, проживає однією сім`єю з цивільною дружиною, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за спільною з відповідачем дитиною - [PERSON] , [INFO] . Крім цього зазначив, що має незадовільний стан здоров`я та потребує у зв`язку з цим амбулаторного лікування два рази на рік. До відзиву на позовну заяву долучено довідку Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області №1122 від 01.11.2021 року, яка підтверджує факт проживання з цивільною дружиною [PERSON] (а.с. 31), свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18.06.2021 року про народження [INFO] [PERSON] (а.с. 34), довідку Комунального некомерційного підприємства «Чуднівська лікарня» Чуднівської міської ради №01-20/15958 від 01.11.2021 року про перебування на обліку у лікаря невролога з 2010 року та потребі у амбулаторному лікуванні два рази на рік (а.с. 32), довідку про доходи за 2020 рік та перший-другий квартали 2021 року (а.с. 33). Відповіді на відзив позивач не подала. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства України, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає, що заявлений розмір аліментів в розмірі 2 000 гривень на кожну дитину, що є більшим за мінімально визначений розмір аліментів для дітей відповідного віку, необґрунтований, недоведений позивачем та має бути зменшений. Позивачем не надано суду жодних належних доказів про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Суд, враховуючи відзив на позовну заяву та долучені до нього докази, фактичне створення нової сім`ї відповідачем та перебуванні на його утриманні цивільної дружини та дитини, стан здоров`я, частково погоджується з викладеними у відзиві обставинами як підставами для зменшення заявленого розміру аліментів та вирішує стягувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 гривень на кожну дитину. Визначений судом розмір аліментів не порушуватиме прав відповідача, який стверджував у відзиві, що надавав щомісяця дітям грошові кошти в сумі до 3 000 гривень, та відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Враховуючи вищевикладене, на основі з`ясованих обставин, на які посилалася позивач, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, а також виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільних дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, до повноліття дітей. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 908, 00 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial