Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа - [PERSON] про збільшення розміру аліментів на сина [PERSON] у розмірі 3000 грн. та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до закінчення дитиною навчання. В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] та дочка [PERSON], які проживають разом із нею. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2013 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача аліменти на сина [PERSON] та дочку [PERSON] в розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи з 31 липня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. На даний час визначений судом розмір аліментів 350 грн. не є достатнім для розвитку та утримання сина [PERSON]. Син підріс, збільшились його потреби та витрати. Крім того, визначений розмір аліментів є меншим встановленого законом мінімального розміру аліментів. Дочка [PERSON] досягла повноліття, однак продовжує навчатись на денній, контрактній формі навчання в Національному університеті «Острозька академія». Відповідач знаходиться у працездатному віці, має можливість надавати матеріальну допомогу, однак в добровільному порядку допомоги не надає. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. 10 грудня 2018 року відповідач подав відзив на позов. Вказав, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів його матеріальне становище погіршилось. Він проживає в будинку своїх батьків, не працює, доходів не утримує, здійснює догляд за батьком - інвалідом. Також, на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. 18 грудня 2018 року позивачка подала відповідь на відзив. Вказала, що відповідач працює та отримує доходи. Відтак, беручи до уваги те, що заявлений нею розмір аліментів на даний час є незначним та необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей, просить задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Позивачка була присутня в попередньому судовому засіданні, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відповідач був присутній в попередньому судовому засіданні, проти позову заперечив. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи без її участі не подавала. Судом встановлено, що 02 березня 2000 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], якій після одруження присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02 березня 2000 року, виданим виконкомом Назавизівської сільської ради Назавизівського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №6. Від даного шлюбу у сторін народились: дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження від 06 жовтня 2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за №1576 та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 червня 2005 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №1048. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] та дочку [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з відповідача аліменти на сина [PERSON] та дочку [PERSON] у розмірі по 350 грн. щомісячно, починаючи з 31 липня 2013 року і досягнення ними повноліття. Син [PERSON] та дочка [PERSON] проживають та зареєстровані разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], що підтверджується довідкою за №758 від 30 жовтня 2018 року, виданою ПП «Сонячне». Син [PERSON] є неповнолітнім. [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчатись. 30.08.2018 року [PERSON], [PERSON] та Національний університет «Острозька академія» уклали договір про надання освітніх послуг, згідно умов якого Університет взяв на себе зобов'язання за рахунок коштів [PERSON] здійснити надання [PERSON] освітньої послуги на денній формі навчання у період з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, загальною вартістю навчання 51 600 грн., по 12 900 грн. в рік. Згідно довідок виданих Національним університетом «Острозька академія» за №18/265 від 20 вересня 2018 року та №18/317 від 22 листопада 2018 року встановлено, що [PERSON] є студенткою вищевказаного Університету і навчається на 1 курсі спеціальності «Культорологія» денної, контрактної форми навчання на гуманітарному факультеті, з терміном навчання з 01.09.2018 року до 30.06.2022 року. Самостійно заробляти на життя у зв'язку з навчанням на денній формі дочка [PERSON] не має можливості. Як вбачається з довідки за №115 від 01 листопада 2018 року, виданої Тернопільським обласним клінічним онкологічним диспансером, [PERSON] працює на посаді медичної сестри та її дохід за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року становить 26 520,71 грн. 15 листопада 2013 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 листопада 2013 року, виданим виконкомом Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за №20. Від даного шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 травня 2014 року, виданим виконкомом Гвіздської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за №34. Згідно інформації наданої Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області за №928/9/09-19-08-01-19 від 26.02.2019 року встановлено, що [PERSON] не перебуває на обліку у територіальних органах ДФС в Івано-Франківської області як фізична особа-підприємець, його дружина [PERSON] перебуває на обліку у ГУ ДФС в Івано-Франківській області, Надвірняському управлінні, Надвірнянській ДПІ як фізична особа -підприємець. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз'яснень викладених у п.п.17,23постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Пред'являючи даний позов, позивач посилається на те, що змінилось її матеріальне становище, оскільки змінився рівень життя у державі, син підріс та збільшились його потреби, витрати на його утримання, відтак, визначений розмір аліментів не забезпечує нормального рівня розвитку дитини. Крім того, визначений розмір аліментів є менший встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень. Відтак, з врахуванням положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 1013,50 грн. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час змінилось матеріальне становище дитини, останній підріс та збільшились його потреби, витрати. Судом встановлено, що відповідач є особою молодого віку, працездатний, стан здоров'я задовільний, а тому не позбавлений можливості працювати та виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню дитини. Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги наявність у відповідача інших утриманців, крім сина [PERSON], беручи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, те, що стягнутий розмір аліментів є менший гарантованого розміру аліментів, суд приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] та визначити їх в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку. Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчатись, слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до роз'яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що дочка [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Національному університеті «Острозька академія» на денній, контрактній формі навчання. Самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вартість навчання в рік становить 12900 грн., при цьому донька регулярно несе витрати на проїзд до місця навчання, за проживання в іншому місті тощо. Відповідач є працездатною особою молодого віку, стан здоров'я задовільний. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дочці [PERSON] у зв'язку з продовженням навчання та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON] слід визначити у розмірі 1500 грн. починаючи стягувати з дня пред'явлення позову 07 листопада 2018 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, при визначенні розміру аліментів, судом також враховується віддаленість місця навчання від місця проживання, вартість проїзду до місця навчання, вартість проживання у іншому місці, вартість підручників, харчування, навчання тощо. Доводи відповідача про важке матеріальне становище, суд не приймає до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою, молодого віку і не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON], виконуючи свій обов'язок як батька, встановлений законом. Безпідставними є доводи відповідача про те, що він не працює, доходів не отримує, оскільки вказані обставини не звільняють відповідача від обов'язку утримувати неповнолітнього сина. Суд не приймає до уваги акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї наданого Назавизівською сільською радою про те, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], не працює та доглядає за батьком пенсіонером-інвалідом, оскільки не спростовує вищенаведені обставини справи та не є належним доказом у даній справі. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що [PERSON] отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 3000 грн. щомісячно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про такі доходи відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial