Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» про відшкодування шкоди внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 22.02.2016 о 08-45год. в місті Києві на перехресті вулиць Великої Васильківської та Фізкультури сталася дорожньо - транспортна пригода - за участю легкового автомобіля [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], з автомобілем BMW 730 номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] Внаслідок даного ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2015 р. винним у скоєнні даного ДТП визнано відповідача [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON], на момент дорожньо- транспортної пригоди, застрахована відповідно до договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Страхова компанія «Галицька». Згідно звіту визначено суму матеріального збитку, завданого автомобілю позивача становить 129 945 грн. 61 коп. (звіт від 11.03.2016 № 60/03/16). Ліміт відповідальності за шкоду завдану майну, згідно вказаного договору, становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача, як винної особи, збитку у розмірі 81 145 грн. 61 коп. та 3000 грн. завданої моральної шкоди та вирішити питання щодо стягнення судових витрат. В судове засідання позивач не з'явився про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Як встановлено судовим розглядом, 22.02.2016 о 08-45год. в місті Києві на перехресті вулиць Великої Васильківської та Фізкультури сталася дорожньо - транспортна пригода - за участю легкового автомобіля [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON], з автомобілем BMW 730 номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] Внаслідок даного ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2015 р. винним у скоєнні даного ДТП визнано відповідача [PERSON] (а.с. -10). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, що визначено п.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], на момент дорожньо- транспортної пригоди, застрахована відповідно до договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Страхова компанія «Галицька». Згідно звіту визначено суму матеріального збитку, завданого автомобілю позивача становить 129 945 грн. 61 коп. (звіт від 11.03.2016 № 60/03/16)(а.с. 14-17). За виконання вказаного звіту позивачем сплачено 1200 грн.(а.с. 13). Ліміт відповідальності за шкоду завдану майну, згідно вказаного договору, становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до cт. 1194 ЦК України: «Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] у відшкодування шкоди 80 145 грн. 61 коп., яка становить різницю між визначеним лімітом відповідальності страховика та сумою страхового відшкодування та 1200 грн. понесених витрат за оплату послуг щодо виконання звіту є правомірними і доведеними та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди судом встановлено, що ч. 2 ст.23 ЦК України визначає, у чому полягає моральна шкода. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судомзалежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Проаналізувавши встановлені по справі обставини у їх сукупності, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000 грн. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 841 грн. 46 коп. Виходячи з вищевикладеного та

Outcome: partial