Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У вересні 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що відповідач, який є батьком їхньої дочки [PERSON], [INFO] матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає хоча має таку змогу оскільки є особою працездатного віку, покинув позивача на 8 му місяці вагітності, ухиляється від своїх прямих батьківських обовязків, а тому вона звертається в суд з позовом в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданнія позивач зявилася, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, що була направлена йому за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно повідомлення УДПЗ «Укрпошта» поштове відправлення не вручено адресату та повернуто до суду з поміткою про причини невручення, а саме: «за закінченням терміну зберігання». На підставі п.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи . Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що, позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що у зареєстрованому шлюбі у сторін по справі народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується, свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 147801 від 09.03.2016 року, свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 289617 від 24.03.2017 року. Дитина проживає разом з матірю, знаходиться на її забезпеченні, що підтверджується довідкою виданою Чемеровецькою селищною радою Чемеровецького району Хмельницької області № 1528 від 15.09.2017 року. Обовязок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обовязок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітньої дитини як її батько не надає.. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Одним із способів виконання батьками обовязку утримувати дитину, відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частинами першою ст.. 184 СК України \~визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що відповідач, як батько [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік»: для дітей віком до 6 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривень; Згідно абз.2 ч.2ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто з 1 травня 2017 року не може бути меншим, ніж 713 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: partial