Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

В серпні 2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], про стягнення неустойки за несплату аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] в обґрунтування якого вказала, що згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 вересня 2013 року відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 серпня 2013 року і до його повноліття. Відповідач не виконував покладений на нього судом обов'язок по сплаті аліментів на утримання сина та відповідно до довідки державного виконавця першого міського відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції заборгованість по аліментах на утримання сина становить станом на 05.08.2015р. становить 5649,23 грн. У зв'язку з несплатою відповідачем аліментів позивачка просила стягнути з відповідача на її користь неустойку в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день затримки за період з 05.08.2013 року по 05.08.2015 року, що становить 18530грн., проте позивач зменшила розмір неустойки і просить стягнути неустойку в розмірі 12000грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу слухати без участі представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] являється батьком малолітнього [PERSON] 29 квітня 2009року народження. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 26 квітня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06.09.2013року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти у розмірі ? всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05.08.2013року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання рішення суду від 06.09.2013року позивачу було видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 16.10.2013 року було відкрито виконавче провадження. З часу набрання рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.09.2013 року відповідач аліменти сплачував нерегулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 05.08.2015року виникла заборгованість в сумі 5469,23грн. Позивач подав до суду розрахунок неустойки за період з 05.08.2013року по 05.08.2015року, згідно якого сума неустойки, складає 18530грн. Відповідно до вимог статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Верховним Судом України у справі за № 6-94цс15 від 01.07.2015 року висловлена правова позиція, відповідно до якої зазначено, що згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Розмір неустойки за період з серпня 2013 року по серпень 2014 року включно становить : за вересень 2013р. : 291,60грн.*1%*30 днів 87,48грн. за жовтень 2013р. : 291,60грн.*1%*31 день 90,40грн. за листопад 2013р. : 291,60грн.*1%*30 днів 87,48грн. за грудень 2013р. : 309,60грн.*1%*31 день 95,97грн. за січень 2014р. : 158,6грн.*1%*31 день 46,81грн. за період з лютого по липень 2014 року пеня не нарахована, оскільки в липні 2014 року відповідач сплатив 2000грн. за серпень 2014р. :309,6грн.*1%*31 день 95,97грн., за вересень 2014р. :309,6грн.*1%*30 днів 92,88грн., за жовтень 2014р.: 309,6грн.*1%*31 день 95,97грн., за жовтень 2014р.: 309,6грн.*1%*31 день 95,97грн., за листопад 2014р.: 309,6грн.*1%*30 днів 92,88грн., за грудень 2014р.: 309,6грн.*1%*31 день 95,97грн., за січень 2015р.: 600,00грн.*1%*31 день 186,00грн., за лютий 2015р.: 600,00грн.*1%*28 днів 168,00грн., за березень 2015р.: 600,00грн.*1%*31 день 186,00грн., за квітень 2015р.: 600,00грн.*1%*30 днів 180,00грн., за травень 2015р.: 600,00грн.*1%*31 днів 186,00грн., за червень 2015р.: 600,00грн.*1%*30 днів 186,00грн., за липень 2015р.: 600,00грн.*1%*31 днів 186,00грн., а всього 2243,51грн. У виникненні заборгованості зі сплати аліментів (спору щодо її розміру немає), наявна вина відповідача. Суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки за прострочення сплати аліментів. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню : з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за несплату аліментів в сумі 2243,51грн. та судовий збір в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial