Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON],[INFO] до досягнення нею повноліття в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи із дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка мотивує свої вимоги тим, згідно судового рішення від 05.10.2015 року розірвано шляб з відповідачем, який в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, що він має вантажний автомобіль «Мерседес», займається вантажоперевезенням і має гарний дохід, дитина часто хворіє, а тому і просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина у вищеназваній твердій грошовій сумі. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, про що дала відповідні пояснення. Відповідач позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він не працевлаштований, не є приватним підприємцем і не має стабільного доходу, а тому щомісячно сплачувати заявлену позивачем тверду грошову суму в розмірі 1000 грн. не має можливості, крім того вказує, що він не заперечує офіційно сплачувати ? частину середньостатистичного по м.Прилуки розміру аліментів, у зв»язку з вищенаведеним, не відмовляється допомагати утримавати сина. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку: з копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO], а його батьками є сторони у даній справі, які розлучилися згідно судового рішення від 05.10.2015 року, та на цей час позивачка створила нову сім»ю, зміниши прізвище на «[PERSON]» (а.с.2-7). Сторони визнають, що після їх розлучення, малолітній син проживає з матір"ю (позивачкою), а батько дитини (відповідач) заявляє, що не ухиляється і не бажає ухилятися від виховання та утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає необхідним задовольнити частково заявлений позов, а саме, стягувати з відповідача аліменти не у твердій грошовій сумі, а в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття на користь позивачки. При цьому суд керується тим, що в судовому засіданні взагалі не подано доказів про будь-який розмір доходів (заробітку) відповідача, що унеможливлює для суду визначити справедливий розмір грошових стягнень та зобов"язати відповідача сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Між тим, не спростовані твердження відповідача про те, що він не має стабільних та офіційних доходів, що він не має у власності жодних вантажних автомобілів та не перебуває зареєстрованим як фізична особа-підприємець (ФОП), про що надав відповідних витяг з реєстру, а тому, слід визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача на одну дитину. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати по справі стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial