Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.02.2005 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . З кінця грудня 2020 року разом не проживають. Після припинення спільного проживання їх неповнолітній син [PERSON] залишився проживати біля неї та знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач не надає допомоги для утримання сина, тому звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Вказала, що відповідач офіційно працевлаштований на цегельному заводі «Граніт», інших утриманців не має тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти і просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь для утримання сина в твердій грошовій сумі розміром 2500 гривень щомісячно , починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Крім того пояснила, що на адний час в провадженні Заставнівського районного суду знаходиться на розгляді справа за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, вказав, що згідний сплачувати аліменти на сина в розмірі 1000-1400 гривень. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 07.02.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.05.2005 року (а.с.3). На даний час шлюб між ними не розірвано, однак сторони з грудня місяця 2020 року разом не проживають. Крім цього судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про народження дитини (а.с.7). З акту обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON] від 25.03.2021 року (а.с.12), вбачається, що на утриманні позивача перебуває син [PERSON] , [INFO] . Дитина навчається у Заставнівській гімназії у 9 класі, відповідно, здоровий за станом здоров`я. Статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. Так, судом встановлено, що [PERSON] фізично здоровий, у нього відсутні інші діти на утриманні чи непрацездатні батьки, є особою молодого віку, працездатним. Офіційно працевлаштований на цегельному заводі «Граніт». Згідно довідки про доходи, виданої ТОВ "Граніт" за № ГРН00000013 від 07.05.2021 року [PERSON] працює на посаді підсобний робітник і його дохід з 16.05.2020 року по 07.11.2020 року склав 32082,72 грн№ згідно довідки за №00000012 від 07.05.2021 року [PERSON] на даний час займає посаду випалювач стінових та вяжучих матеріалів. Дохід за період з 16.04.2021 року по 30.04.2021 року склав 3082,08 грн. У власності має транспортний засіб. Наведене [PERSON] підтвердив у судовому засіданні. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При призначенні аліментів суд також враховує, матеріальне становище та стан здоров`я дітей. Норми СК України не передбачають обов`язок батьків утримувати дітей в рівних частках. Батьки повинні забезпечувати належний та достатній рівень життя своєї дитини, а не прожитковий мінімум. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку матір. При цьому суд роз`яснює, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч.1 ст.192 СК України). Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., на дитину, щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення повноліття, починаючи з 29.03.2021 року. На підставі викладеного, ст.ст. 8, 12, 14, 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року, ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 150, 155, 157, 164, 165, 180-184 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції «Про права дитини»,

Outcome: partial