Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, обґрунтовуючи свій позов тим, що ухвалою суду від 25.03.2019 року клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у кримінальному провадженні № 12016040720002229 - задоволено. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 12016040720002229 закрито. Дана ухвала набрала законної сили 02.04.2019 року. По вказаному кримінальному провадженню він є потерпілим від злочинних дій відповідача [PERSON] . Так судом було встановлено, що 27.09.2016 року, приблизно в 21 годині 15 хвилин, [PERSON] , знаходився у дворі будинку [ADDRESS] , де спілкувався з раніше знайомим йому [PERSON] , з приводу повернення документів на будинок останнім. В подальшому, в ході спілкування між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході якого у [PERSON] виник злочинний намір, направлений на умисне спричинення [PERSON] , легких тілесних ушкоджень. Так, 27.09.2016 року, приблизно об 21 годині 20 хвилин, гр. [PERSON] , знаходячись на подвір`ї будинку [ADDRESS] , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень невизначеної ступені тяжкості гр. [PERSON] , на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс останньому не менше 22-х ударів руками зжатими в кулак, обома ногами а також невстановленим досудовим розслідуванням предметом, в результаті чого спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: 9-ти саден неправильно-овальної форми і овально - подовгуватої форми, розмірами від 0.5 х 0.2 см. до 1.5 х 0.5 см., на лобі ліворуч, праворуч в надбрівній області, по лівій бічній поверхні носа в верхній і нижній третин, на верхній губі ліворуч, на лівій щоці, по правій бічній поверхні носа в верхній третині, на правій щоці, синець овальної форми, синявого кольору з нечіткими контурами, розміром 2.7 х 2.0 см., - ліворуч в завушній області, 12 саден вище написаного характеру, розмірами від 1.5х05 см., до 6.5х0.5х0.7 см., по задній поверхні середньої третини правого і лівого плеча, в області передньої черевної стінки праворуч, на 4.0 см., нижче реберної дуги по біля грудинній лінії, по передньо - зовнішній поверхні нижньої третини правого стегна і верхньої третини правої гомілки, по зовнішній поверхні колінного суглобу, по внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, по задньо - внутрішній поверхні середньої третини лівої гомілки, які згідно висновку експерта № 1970 від 12.10.2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. П. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6. Відповідно до вказаної ухвали відповідач [PERSON] свою провину визнав повністю. Вказаними умисними злочинними діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода, це больові відчуття від неодноразових ударів в область обличчя, плечей, ніг. Психологічні страждання пов`язані з лікуванням спричинених йому тілесних ушкоджень та травм, через що він не міг приділяти увагу своїй родині, постійне відчуття тривоги за свою особисту безпеку, стабільно - важкий психологічно - емоційний стан. Окрім того у момент нанесення йому відповідачем тілесних ушкоджень він отримав сильний психологічний стрес від побиття та болю. На своє лікування він витратив значний час, який би міг використати для проведення дозвілля зі своєю родиною. Також протягом значного періоду часу був позбавлений можливості повноцінно працювати з причини болю від травм, тим самим був порушений звичайний та звичний уклад його життя. Також через значний час після спричинення йому тілесних ушкоджень у нього мали місце розлади здоров`я, а саме гіпертонічна хвороба другого ступеня, гіпертонічний криз та іскривлення носової перегородки третього ступеня. Моральну шкоду оцінює у 200 000,00 грн., що просить стягнути з відповідача на свою користь. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся відповідно до ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позовну заяву до суду не надавав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що в Довгинцівському районному суді м. Кривого Рогу перебувала кримінальна справа №211/6101/16-к, провадження №1-кп/211/279/19 про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України. Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано [PERSON] Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2019 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні №12016040720002229 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження № 12016040720002229 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 125 КК України- закрито (а.с. 4-5). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] 27.09.2016 року спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, верхніх і нижніх кінцівок, передньої черевної стінки; синця лівої завушної області - які виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів), які відповідно до висновку експерта від 28.09.2016 року №1852 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки (а.с. 13-15). При винесенні ухвали суду від 25.03.2019 року, судом також було встановлено що злочинними діями [PERSON] позивачу були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: 9-ти саден неправильно-овальної форми і овально - подовгуватої форми, розмірами від 0.5 х 0.2 см. до 1.5 х 0.5 см., на лобі ліворуч, праворуч в надбрівній області, по лівій бічній поверхні носа в верхній і нижній третин, на верхній губі ліворуч, на лівій щоці, по правій бічній поверхні носа в верхній третині, на правій щоці, синець овальної форми, синявого кольору з нечіткими контурами, розміром 2.7 х 2.0 см., - ліворуч в завушній області, 12 саден вище написаного характеру, розмірами від 1.5х05 см., до 6.5х0.5х0.7 см., по задній поверхні середньої третини правого і лівого плеча, в області передньої черевної стінки праворуч, на 4.0 см., нижче реберної дуги по біля грудинній лінії, по передньо - зовнішній поверхні нижньої третини правого стегна і верхньої третини правої гомілки, по зовнішній поверхні колінного суглобу, по внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, по задньо - внутрішній поверхні середньої третини лівої гомілки, які згідно висновку експерта № 1970 від 12.10.2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень [PERSON] проходив лікування що підтверджується довідкою КЗ «Криворізька Міська Клінічна Лікарня №2 »ДОР» № 003631 від 27.09.2016 року (а.с. 10). У період з 29.10.2017 року по 03.11.2017 року [PERSON] проходив стаціонарне лікування в терапевтичному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 10» діагноз - гіпертонічна хвороба другого ступеня, гіпертонічний криз, ангиопатія сітківки (а.с. 11- виписний епікриз з історії хвороби № 1245). У період з 14.02.2018 року по 26.02.2018 року [PERSON] проходив стаціонарне лікування у лор відділенні Дніпропетровської клінічної лікарні на залізничному транспорті, діагноз - іскривлення носової перегородки (а.с. 12 - виписний епікриз з історії хвороби № 115). З даного епікризу вбачається, що [PERSON] хворіє на протязі декількох років після перенесеної травми носа. На вказані обставини позивач у позовній заяві посилається як на наслідки спричинених йому тілесних ушкоджень відповідачем. Встановленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України. Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо відшкодування матеріальної шкоди та керується главою 82 «Відшкодування шкоди» ЦК України. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач отримав тілесні ушкодження, тому зазнав моральних страждань, які полягають в негативних змінах в його житті, а саме: переживання, тривога, емоційна напруга, терпіння фізичного болю. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивач. Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди. З огляду на це, враховуючи, що відповідач заподіяв тілесні ушкодження умисно, не вчинив жодних заходів щодо відшкодування, позивач переніс біль у зв`язку із вказаними тілесними ушкодженнями, але виходячи із засад виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково. Беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем у розмірі 200 000 гривень є завищеним. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Враховуючи викладене, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що грошова сума у розмірі 10 000 гривень є відповідною і достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду через вчинення тілесних ушкоджень. Та, як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року "Білуха проти України", - в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що позивача звільнено від сплати судового збору при поданні позову, а тому судовий збір у розмірі 768.40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial