Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області, про визнання права на перерахунок заробітної плати за роботу в 30-кілометровій зоні відчуження по ліквідації Чорнобильської катастрофи та стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, які в ході судового розгляду справи уточнювалися, позивач посилався на те, що у 1987 році він перебував в трудових правовідносинах з шахто-прохідним управлінням ВО «Павлоградвугілля», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». З 13 травня 1987 року по 18 липня 1987 року був призваний на учбові збори Павлоградським військкоматом та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період та йому надано статус 2-ої категорії особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється визнати його право на перерахунок заробітної плати за роботу в 30-кілометровій зоні відчуження по ліквідації Чорнобильської катастрофи та сплатити заборгованість, змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. У судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, а також висновок судової експертизи. Представник відповідача ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на письмові заперечення, відповідно до яких вважала, що відсутність первинних документів унеможливлюють перевірку та визначення заробітної плати . Представник третьої особи відповідно до наданих письмових заперечень також просив відмовити у задоволенні позовних вимог на тих підставах, що відповідачем було правомірно нараховано і виплачено позивачу заробітну плату, з урахуванням діючих на той час норм оплати праці, в подальшому від представника третьої особи надано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії. Відповідно до архівної довідки Міністерства оборони України від 23 вересня 1999 року № 51/1/12757 встановлено, що позивач був призваний на учбові збори Павлоградським військкоматом, та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 13 травня 1987 року по 18 липня 1987 року у зонах небезпеки №№ 1, 3 (а.с.14) . Згідно висновку судової-економічної експертизи, проведеної згідно ухвали суду від 06 травня 2013 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON] № 5579 від 29 серпня 2014 року, визначено варіанти оплати праці позивача за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У відповідності до ст.34 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24 березня 1995 року компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Слід зазначити, що вказана норма статті не діяла на вказаний у позовній заяві період часу, а тому вимоги позивача щодо застосування індексу інфляції до недоплаченої йому суми заробітної плати у період часу з 13 травня 1987 року по 18 липня 1987 року не можуть бути застосовані, та позовні вимоги в частині застосування індексу інфляції задоволенню не підлягають. У відповідності до Указу Президента України №549 від 07 листопада 1992 року «Про реформу грошової системи України» та Указу Президента України №762 від 25 серпня 1996 року «Про грошову реформу в Україні» за період роботи після 1961 року переведення рублів у гривню розраховувалося: 100 руб. : 100 000 = 0,001 грн. Таким чином, сума заборгованості по заробітній платі, яка виникла у період часу з 13 травня 1987 року по 18 липня 1987 року і яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 3608,78 крб (згідно Варіанту №1 розрахунку експерта№ 5579 від 29 серпня 2014 року) :100 000 = 0,04 грн. Також суд вважає за необхідне зобовязати відповідача ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» видати довідку [PERSON] про розмір заробітної плати за період загальних військових зборів у м.Чорнобилі з 13 травня 1987 року по 18 липня 1987 року у загальній сумі 3608, 78 крб., в тому числі щомісячно:травень 1987 року 697, 25 крб., червень 1987 року 1546, 91 крб., липень 1987 року 1364, 62 крб. Судові витрати, понесені позивачем на проведення експертизи в сумі 3 700,00 грн. підлягають стягненню з відповідача ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» як передбачено ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» у розмірах, передбачених на день звернення позивача до суду пропорційно до задоволених позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial