Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-22 00:00:00

Позивачка у серпні 2013 року звернулась до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], третя особа: відділ державної виконавчої служби Великомиайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що Вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу з відповідачем по справі вони мають дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утримані, вона турбується про їхнє здоров'я, займається їхнім вихованням, навчанням, фізичним, духовним та моральним розвитком. 21.06.2001 року рішенням Новогродівського міського суду Донецької області змінено рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.07.2004 року та з відповідача по даній справі стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 части усіх видів заробітку щомісяця до повноліття дітей але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання своїх дітей та має заборгованість по аліментах. Відповідач працював, але звільнився. Відповідно до довідки - розрахунку відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області по виконавчому листу № 2-504 від 06.07.2004 року виданого Великомихайлівським районним судом Одеської області заборгованість по аліментах з [PERSON] становить 400 грн., а по виконавчому листу № 2-650 від 21.06.2011 року виданого Новогродівським міським судом Донецької області заборгованість по аліментах з відповідача по справі становить 2113,40грн., за період з 30.09.2011 по 14.12.2012. Загальна сума заборгованості за вказаний період складає 2513, 40 грн. Відповідач не працює і не бажає нікуди працевлаштуватися та платить аліменти на двох дітей щомісяця в розмірі 500 грн. Тому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за період з 01 серпня 2012 року по 01 серпня 2013 року в сумі 400,00грн., 5343,40грн., пеню за несвоєчасну виплату аліментів в розмірі 4894,09грн. У судовому засіданні позивачка дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити та стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за період з 01 серпня 2012 року по 01 серпня 2013 року в сумі 400,00грн., 5343,40грн., пеню за несвоєчасну виплату аліментів в розмірі 4894,09грн. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, Відповідно до свідоцтва про одруження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області 24 липня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, актовий запис № 38. Згідно довідки від 18 жовтня 2013 року № 2519/02-16, виконавчого комітету Великомихайлівської селищної ради, Великомихайлівського району, Одеської області до складу сім'ї [PERSON] входить, дружина - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Одеського національного університету ім. Мечнікова від 21.10.2013 року [PERSON] навчається на другому курсі і є студентом денної форми навчання. [PERSON], [INFO] навчається у школі. Як видно з довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] не займається ніякою підприємницькою діяльністю. На сьогоднішній день [PERSON] не працює, однак як видно з довідки ДВС служби станом на року він сплачує аліменти не менші ніж встановлені за законом, а інколи і більшу суму для закриття заборгованості по аліментам, однак у зв'язку з тим, що він не працює, у нього випадкові заробітки, в зв'язку з чим і утворилась заборгованість, він не в змозі працевлаштуватись, і як зазначає позивач у позові, що він є злісним неплатником не відповідає дійсності оскільки ним аліменти сплачуються у більшій сумі для закриття заборгованості. Станом на сьогоднішній день він сплачує більше ніж 70 відсотків свого заробітку на погашення заборгованості по аліментам. Таким чином вважає позов [PERSON] необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню. Тому просить винести рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до нього про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів на дитину відмовити. Представник третьої особи: відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, розв'язання даного позову залишила на розсуд суду, надала суду розрахунок заборгованості [PERSON] по аліментах та копію квитанції №1754 від 18.02.2014 року переказу грошових коштів [PERSON] на суму 2318,21грн. Вислухавши позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який 05 листопада 2002 року розірвано, актовий запис №70. Також судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності до рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 21 червня 2011 року змінено рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16.07.2004 року, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] стягуються аліменти в розмірі 100грн., щомісячно та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. 09.09.2011 року відділом державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, відкрито виконавче провадження ВП №2864301 на підставі виконавчого листа №2-650/11, виданого 07.07.2011 року Новогродівським міським судом Донецької області, згідно якого відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. Вматеріалах справи наявний розрахунок заборгованості по аліментах від 10.02.2014 року, наданий відділом державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області, заборгованість по аліментах [PERSON] станом з 01.08.2012 року по 31.07.2013 року становить 2283,18 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей за рішенням суду від 08 лютого 2011 року, однак як встановлено в судовому засіданні та підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, у відповідача є заборгованість по аліментам, та як він сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі. Відповідно до ст..195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Статтею 196 Сімейного кодексу України, передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідальність за несвоєчасне виконання аліментного зобов'язання спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв'язку із затримкою їх сплати. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року №3, передбачена ст..196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом, з огляду на зазначене, не встановлено обставин, які б свідчили про те, що заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин. Твердження представника позивача та наявні в матеріалах справи докази, щодо того, що відповідач на даний час не працює, не займається підприємницькою діяльністю, на його утриманні знаходиться дружина та двоє дітей дружини від іншого шлюбу, суд не приймає до уваги та вважає, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, оскільки він є працездатним і мав можливість на протязі 2012-2013 років сплачувати аліменти на дочок в повному обсязі, проте усвідомлено та навмисно їх не сплачував. Необхідно також враховувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року по справі №6-81цс13, в якій міститься висновок про те, що оскільки зобов'язання по сплаті аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісячно, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, на протязі якого кожне з цих зобов'язань повинно бути виконане, і з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожний місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Суд погоджується з розрахунком позивачки неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 4894,09 грн. Позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів задоволенню не підлягають, як необґрунтовані та безпідставні, оскільки є судове рішення щодо стягнення аліментів, яке набрало законної сили та яке вже виконується в примусовому порядку. Тому на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за період з 01 серпня 2012 року по 01 серпня 2013 року у розмірі 4894,09грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави, враховуючи зазначене вважаю, за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 243грн. 60коп. на користь державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: partial