Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03 квітня 1996 року. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу, донька залишилася проживати разом з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні. З 01 вересня 2015 року донька позивачки є студенткою 1 курсу магістратури, денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету ім.. [PERSON] 4 рівня акредитації. Оскільки донька позивачки навчається, не працює і не має самостійного заробітку, то потребує матеріальної допомоги. Відповідач здоровий, працездатний чоловік, на даний час матеріально не допомагає, хоча працює і має можливість матеріально допомагати. А тому позивачка змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на користь дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 2130,00 грн. щомісячно, починаючи з вересня місяця 2012 року і на весь період її навчання, тобто до 30.06.2017 року, але не більш як до досягненням двадцяти трьох річного віку. В судове засідання позивачка не зявилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що на даний час він не працює, має тяжке матеріальне становище, виплачує заборгованість по сплаті аліментів. А тому просить вирішити справу на розсуд суду згідно чинного законодавства. Третя особа також в судове засідання третя особа не зявилась, надала через канцелярію суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, які просить задовольнити. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється рідним батьком доньки позивачки. Шлюб між сторонами на даний час розірвано, донька [PERSON] проживає разом з позивачкою. З 01 вересня 2015 року донька позивачки [PERSON], навчається на першому курсі магістратури денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету ім.. [PERSON] 4 рівня акредитації денної форми навчання, що підтверджується довідкою. Постільки донька продовжує навчатися, не працює і не має самостійного заробітку, то потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.199 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А тому відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки до досягнення нею двадцяти трьох років, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів в звязку з продовженням навчання. У відповідності до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ч.3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Враховуючи, що позивач не надала належних та допустимих доказів про мінливі доходи відповідача і його спроможність виплачувати аліменти у запропонованій нею сумі, позов слід задовольнити частково у відповідності до діючого законодавства в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на час навчання до досягнення дитиною 23 років, починаючи з дня звернення до суду, згідно ст. 191 СК України. Вирішуючи питання присудження судових витрат та їх розподілу, суд встановив, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір". Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, згідно із ч. 2 ст. 88 ЦПК України. Тому суд вважає за необхідне стягнути судові витрати на судовий збір з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial