Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач, через свого представника, звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, [PERSON] про встановлення факту належності майна померлому [INFO] [PERSON] , встановлення факту не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту неприйняття спадщини спадкоємцем [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та грошових вкладів у АТКБ «ПриватБанк» на загальну суму 103 959, 95 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті діда позивача - [PERSON] , яка сталася [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] та грошових вкладів у АТКБ «ПриватБанк» на загальну суму 103 959, 95 грн. Спадкоємцем цієї спадщини за законом є [PERSON] , як спадкоємець п`ятої черги, який єдиний прийняв спадщину у відповідності до вимог ст. 1268-1270 ЦК України після смерті [PERSON] . У червні 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Донченко Олени Олександрівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 12 червня 2020 року приватний нотаріус КМНО Донченко Олена Олександрівна постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що позивач не надав оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також через наявність спадкоємця попередньої черги - [PERSON] , який фактично проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців не відмовився від прийняття спадщини. Як зазначає позивач в позовній заяві, [PERSON] з 1985 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Але у 1991 році [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Федеративної республіки Німеччини і з 1991 року по теперішній час постійно не проживає за місцем своєї реєстрації, не доглядав за своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно не збереглися. Невизначеність зі спадковим майном змусила позивача звернутися до суду з даним позовом. И Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, свого представника не направив. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року відкрито провадження в цивільній справі в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса КМНО Донченко О.О. матеріали спадкової справи № 1/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Витребувано у державної прикордонної служби інформацію чи перетинав [PERSON] [INFO] державний кордон України за період з 01.01.2006 року по день звернення з запитом, якщо перетинав зазначити кількість разів перетинання, напрями слідування, пункти пропуску і пункти контролю через які відбувалися перетинання. Витребувано у ПАТ «Укртелеком» Київська міська філія інформацію щодо номера телефону, який був закріплений за [PERSON] , що був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та надати роздруківку телефонних дзвінків (вхідних та вихідних) за період з 01.10.2012 р. по 31.10.2016 р. включно, із зазначенням номера з якого телефонували, дати дзвінка, часу дзвінка та тривалість розмови. Витребувано у Комунального некомерційного підприємства «Центр Екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» виконавчого органу КМР (КМДА) інформацію чи звертався до їх установи [PERSON] , [INFO] за медичною допомогою в період з січня 2006 року по день звернення з запитом, якщо звертався зазначити кількість разів надання медичної допомоги, кількість викликів швидкої допомоги за місцем його реєстрації і у який проміжок часу. Витребувано у АТ «Укрпошта» інформацію чи отримував [PERSON] у відділенні поштового зв`язку № 154 м. Києва кореспонденцію (листи, посилки, бандеролі, перекази, відправлення тощо). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 березня 2021 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувано у Дніпровського районного відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області інформацію чи отримував [PERSON] , [INFO] паспорти громадянина України для виїзду за кордон в період з 01.02.1991 р. по теперішній час, якщо отримував зазначити серію, номер, дату видачі, строк дії таких паспорті, орган, який їх видав та правильність написання латинськими літерами імені та прізвища [PERSON] [INFO] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано у державної прикордонної служби інформацію чи перетинав громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] / [PERSON] , [INFO] державний кордон України за період з 01.01.2006 р. по день звернення з запитом, якщо перетинав зазначити кількість разів перетинання, напрями слідування, пункти пропуску та пункти контролю через які відбувалися перетинання. 22 березня 2021 року на виконання ухвал суду від 08 грудня 2020 року, 01 березня 2021 року, 23 квітня 2021 року надійшла вся запитувана судом інформація та матеріали спадкової справи № 1/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 травня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Як убачається з пояснень та матеріалів справи, позивач [PERSON] є рідним сином відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис про народження № 2058 від 18 серпня 1983 року вчинений Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві. Відповідач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 1374 від 25 серпня 1960 року вчинений Ленінським ЗАГС м. Києва. 25 листопада 1999 року позивач [PERSON] змінив своє прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові, актовий запис про переміну прізвища № 55 від 25 листопада 1999 року вчинений Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис про смерть № 15448 від 11 жовтня 2016 р. вчинений Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Позивачу по справі [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки нотаріусу не подано належним чином оформлених документів, що підтверджують право власності на майно померлого, а також через наявність спадкоємця попередньої черги - [PERSON] , який фактично проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців не відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується постановою у вчиненні нотаріальної дії № 10/02-31 від 12 червня 2020 р. Як убачається з матеріалів справи, трикімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 56, 3 кв.м. з них житлової 38, 3 кв.м. на праві власності належить [PERSON] та членам його родини [PERSON] (мати), [PERSON] (син) в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого на підставі розпорядження Комітету по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва 26 травня 1994 року за № 1398ж. Згідно інформаційної довідки виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 06 березня 2020 року серії КВ-2020 № 9181 судом встановлено, що станом на 06.03.2020 р. кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: [PERSON] - 1/3 ч.; [PERSON] - 1/3 ч.; [PERSON] - 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва 26 травня 1994 року, зареєстрованого в Бюро 08 червня 1994 року, записано в реєстровій книзі за № 315. З 1994 року власники та право власності на квартиру [ADDRESS] або її частину не змінювалися, адже зазначена квартира в Державному реєстрі речових прав не зареєстрована, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 202595832 від 02 березня 2020 р. Згідно відповіді АТКБ «ПриватБанк» від 03 червня 2020 р., що міститься в спадковій справі № 1/2017 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , яка була долучена до матеріалів справи, у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я померлого [PERSON] було відкрито депозитні рахунки: № [NUMBER] (договір номер: SAMDNWFD0070952051100 від 15.12.2015) на суму: 38 125, 92 грн.; та № [NUMBER] (договір номер: SAMDNWFD0070952039300 від 15.12.2015) на суму: 13 670, 00 грн. Також відкрито карткові рахунки № [NUMBER] (договір номер: SAMDNWFС00019130723 від 20.08.2015) на суму: 52 164, 03 грн.; № [NUMBER] (договір номер: SAMDN50000063791883 від 16.03.2013 р.) на суму: 3, 63 грн.; та № UA753052990000026206679454055 (договір номер: SAMDNWFС00003099999 від 26.03.2014 р.) на суму: 0, 61 грн. А всього на час відкриття спадщини [PERSON] належало грошових вкладів (заощаджень) на загальну суму: 103 964, 19 грн. у АТ КБ «ПриватБанк». Щодо позовних вимог про встанволення факту належності на паві власності [PERSON] 1/3 частини квартири та грошових вкладів суд зазначає наступне. Статтею 1218 ЦК України, передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із вимогами ч. 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом Відповідно до норм ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання та підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Як було зазначено судом, квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] - 1/3 частина, [PERSON] - 1/3 частина та [PERSON] - 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району м. Києва 26 травня 1994 року, зареєстрованого в Бюро 08 червня 1994 року, записано в реєстровій книзі за № 315. Крім того, з відповіді АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на ім`я померлого [PERSON] було відкрито ряд банківських рахунків на загальну суму 103 964,19 грн. Таким чином, з наданих документів вбачається, що частина квартири належала на праві власності померлому [PERSON] , а також кошти, що розміщені на банківських рахунках були відкриті на ім`я померлого. Отже, встановлення такого факту, як належності на праві власності 1/3 частини квартири та грошових вкладів не є необхідним, оскільки дана обставина і так підтверджується наданими документами. У зв`язку з чим, вважає за доцільне відмовити в задоволенні даних позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як убачається з матеріалів справи, з 18 серпня 1985 року по теперішній час у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва № 12489127 від 12 червня 2020 р. З матеріалів спадкової справи № 1/2017 заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , копія якої долучена до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] 22 березня 2007 року склав заповіт на користь [PERSON] , [INFO] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Карташевою Н.В. за реєстраційним № 1877. Однак [PERSON] у шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. В свою чергу у шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса звернувся позивач, [PERSON] , спадкоємець за законом п`ятої черги, що підтверджується заявою від 09 березня 2017 року. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , у лютому 1991 року виїхав на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччина, місто Вісбаден, і більше на постійне місце проживання до України не повертався, що підтверджується відповіддю зам. Начальника відділу внутрішніх справ Залізничного району м. Києва полковника міліції Буднікова від 30.06.1992 р.; листом Дарницького нарсуду м. Києва від 07.07.1992 р. № 601/2; рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 08.02.2001 р.; протоколом опитування гр. [PERSON] від 09 квітня 2020 р. та протоколом опитування гр. [PERSON] від 06 травня 2021 р.; актом про не проживання особи від 15 червня 2020 р. підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] та засвідчений Головою правління ОСББ «Шамо10» [PERSON] та членом правління ОСББ «Шамо10» [PERSON]; відповіддю КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва» виконавчого органу КМР (КМДА) № 170/5 від 29.01.2021 р.; відкриті соціальні мережі (фейсбук) особиста сторінка [PERSON] . Як вбачається з листа наданого Державною прикордонною службою України, у період з 26.01.2016 р. по 26.01.2021 р. [PERSON] двічі перетинав державний кордон України 05 липня 2016 р. (в`їзд на територію України) та 15 липня 2016 р. (виїзд з території України). Як громадянин ФРН [PERSON] / [PERSON] , [INFO] у період з 05.05.2016 р. по 05.05.2021 р. державний кордон України не перетинав. З 1991 року по день своєї смерті, [INFO] , [PERSON] проживав один, що підтверджується відповіддю Державної прикордонної служби України № 91-2567/0/15-21 від 26.01.2021 р. та № 91-15563/0/15-21 від 05.05.2021 р.; протоколом опитування гр. [PERSON] від 09 квітня 2020 р. та протоколом опитування гр. [PERSON] від 06 травня 2021 р.; актом про не проживання особи від 15 червня 2020 р. підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] та засвідчений Головою правління ОСББ «Шамо10» [PERSON] та членом правління ОСББ «Шамо10» [PERSON] . З протоколу опитування гр. [PERSON] від 09 квітня 2020 р. та протоколу опитування гр. [PERSON] від 06 травня 2021 р. було з`ясовано, що тіло покійного [PERSON] знайшла його сусідка - [PERSON] , яка особисто повідомила [PERSON] про смерть його батька, надіславши [PERSON] до Німеччини електронний лист та подзвонивши йому по телефону. Організацією поховання та поминами [PERSON] займався його онук, [PERSON] позивач по справі. [PERSON] через [PERSON] передав на поховання [PERSON] гроші у розмірі вісім тисяч гривень інші витрати ніс позивач по справі, що підтверджується договором-замовленням № 1.75108К від 12.10.2016 р. з РСС КП «Київський крематорій»; договір-замовлення № 22.6595П з Ритуальною службою СКП «Спецкомбінат ПКПО» на організацію та проведення поховання від 07.10.2017 р. Після смерті [INFO] [PERSON] доглядом та ремонтом спадкового майна, у вигляді квартири [ADDRESS] , оплатою комунальних послуг, сплатою боргів за комунальні послуги, займається позивач по справі, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг на загальну суму двадцять шість тисяч грн., квитанціями та розрахунками з робочими на загальну суму сімдесят шість тисяч грн. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених громадянками [PERSON] та [PERSON] у їх протоколах опитування від 09.04.2020 р. та від 06.05.2021 р., даних про заінтересованість гр. [PERSON] та [PERSON] в результаті розгляду справи судом не встановлено, їх покази об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). Згідно ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Статтею 33 Конституції України (в останній редакції) гарантується кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, «реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження». Згідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: «реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла». Відмітка про реєстрацію у паспорті не є безумовним та єдиним доказом постійного проживання особи про що свідчить судова практика Верховного суду України: Ухвали ВССУ від 08.07.2015 року (ЄДРСРУ № 46699742, Провадження № 6-14554св15 та від 15.07.2015 року (ЄДРСРУ № 46872758, Провадження № 6-14433св15, а також Постанова ВСУ від 01.07.15 року (ЄДРСРУ № 46301657, Провадження № 6-396цс15), Ухвала ВСУ від 03.11.2010 р. Провадження № 6-7165св09. Згідно ст. 1265 ЦК України - у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ст. 1223 ЦК України - Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 та 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради, [PERSON] про встановлення факту належності майна померлому [INFO] [PERSON] , встановлення факту не проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту неприйняття спадщини спадкоємцем [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та грошових вкладів у АТКБ «ПриватБанк» на загальну суму 103 959, 95 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial