Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що 17.01.2013 р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №К-005/0005/10/13, згідно з умовами якого позивач надав кредит в розмірі 10700 грн. на інші потреби зі сплатою 0,18082% на суму залишку заборгованості по кредиту за кожен день користування кредитом, що складає 66% річних, на строк до 17.07.2014 р., а позичальник зобов'язалась повернути кредит; спалити відсотки за користування кредитними коштами; сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором та можливі штрафні санкції (штраф, пеня). У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між позивачем та [PERSON] та [PERSON] 17.01.2013 р. були укладені договори поруки, за якими останні поручились за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі, однак відповідачі своїх зобов'язань не дотримались, у зв'язку з чим станом на 24.12.2014 року за ними утворилась заборгованість в сумі 11291,13 грн., в тому числі: непогашений кредит - 2543,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 285,15 грн., та 8462,48 грн. пені. Окрім того, за порушення умов договору щодо повідомлення про отримання кредитів в інших фінансових установах позивачем нараховано 10700 грн. штрафу. Зазначені суми просив стягнути з відповідачів солідарно, а також 244,27 грн. судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 2436 грн. У судовому засіданні представник позивача Кравченко О.Д. , яка діє на підставі довіреності, підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач [PERSON] позов визнала частково, наявності заборгованості не заперечувала, однак просила врахувати, що борг виник через погіршення її матеріального становища. У зв'язку з цим просила на стягувати штраф в розмірі 10700 грн. за неповідомлення про отримання кредитів в інших установах. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не прибули, про місце та час розгляду справи повідомлені належно, заяви про відкладення розгляду справи суду не подали, причину неявки не повідомили. Вислухавши представника позивача та відповідача [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з урахуванням такого. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 тієї ж статті). Відповідно до положень ст.1050 того ж Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов*язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обов*язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України). Згідно з ч.ч.1,2 ст.543 того ж Кодексу, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо; солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. З кредитного договору №К-005/0005/10/13, від 17.01.2013 року судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10700 грн. зі сплатою 66% річних, на строк до 17.07.2014 р., а позичальник зобов'язалась повернути кредит; сплатити відсотки за користування кредитними коштами та інші передбачені договором платежі, а також можливі штрафні санкції (штраф, пеню). З договорів поруки від 17.01.2013 р. вбачається, що у забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки, за якими останні поручились за належне виконання позичальником своїх зобов'язань. Згідно з п.4.4 кредитного договору, у випадку прострочення позичальником термінів платежів кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню в розмірі 1% від заборгованості по сплаті основної суми кредиту за кожний день прострочення платежів та нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Згідно з розрахунком позивача, на 24.12.2014 року за позичальником утворилась заборгованість в сумі 11291,13 грн., в тому числі: непогашений кредит - 2543,50 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 285,15 грн., 8462,48 грн. пені. На письмові вимоги кредитодавця погасити заборгованість відповідачі належним виконанням не відповіли, доказів відсутності заборгованості чи наявності її в меншому розмірі суду не представили. Тому суд задовольняє позов у цій частині та стягує з відповідачів солідарно 11291,13 грн. Частково задовольняючи вимогу позивача про стягнення 10700 грн. штрафу, суд виходить з такого. Відповідно до пп.6 п.2.4 договору, позичальник зобов'язаний письмово повідомляти про зміну проживання чи роботи, інші передбачені цим пунктом обставини, а також про отримання кредитів в інших фінансових установах, а у випадку неповідомлення про будь-яку з наведених у цьому пункті обставин - сплатити штраф в розмірі 50% від суми отриманого кредиту, який сплачується по кожній з зазначених обставин. Виходячи з буквального, граматичного тлумачення цього пункту договору, штраф сплачується по кожній з зазначених різнорідних обставин (інакше він би мав сплачуватись в розмірі 50% від суми отриманого кредиту за неповідомлення про повторну зміну сімейного стану, місця роботи, т.і.). Як вбачається з позову та стандартного кредитного звіту ИНН-[NUMBER] від 09.12.2014 р., зробленого ТОВ "Українське бюро кредитних історій" на замовлення позивача, останнім вміняється відповідачу [PERSON] неповідомлення про одну обставину порушення договору - отримання кредитів в інших фінансових установах 04.02.2013 року та 24.09.2013 року, що, на думку суду, дає підстави для одноразового застосування штрафу, а тому стягує з відповідачів як солідарних боржників 5350 грн. Окрім того, відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів понесені позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 244,27 грн. Частково задовольняючи вимогу по сплаті витрат на правову допомогу, суд виходить з того, що, за змістом ч.1 ст.84 ЦПК України, такими витратами є витрати, пов'язані з розглядом справи в суді. З наданого позивачем акту прийому-передачі виконаних робіт від 24.12.2014 р. вбачається, що до визначеної суми витрат на правову допомогу позивачем включено також 487 грн. за проведення претензійної роботи з метою досудового врегулювання спору. Однак суд вважає, що ці витрати з розглядом справи в суді не пов'язані, а тому вираховує цю суму та стягує з відповідачів в рівних частках 1949 грн.

Outcome: partial