Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 07 травня 2004 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №161. Також послалася на те, що з червня 2015 року їх шлюбні відношення фактично припинені та вирішується питання щодо розірвання шлюбу. Від шлюбу дітей не мають. У період шлюбу, в 2007 році, ними за спільні грошові кошти був придбаний автомобіль марки VolkswagenPassat2006 року випуску, номерний знак АР 3003АХ, чорного кольору, право власності на який зареєстровано на відповідача. В звязку з необхідністю розподілу майна подружжя, яке є неподільним, просить стягнути з відповідача грошову компенсацію ? частини транспортного засобу марки VolkswagenPassat, 2006 року випуску, яке становить 115 000 грн. від 230000 грн. Під час судового засідання, після проведення судово-автотоварознавчої експертизи, представником позивачки уточнено позовні вимоги та він просить стягнути з відповідача на користь позивача 120506грн. 67 коп. та судові витрати в розмірі 1368,85 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені вимоги в повному обсязі, при цьому додав, що на теперішній час позивачці відомо, що відповідач 16.09.2015 року без її згоди здійснив відчуження автомобіля своїй сестрі [PERSON] Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений завчасно, подав до суду письмові заперечення проти позову, про що надав письмові заперечення, де зазначив, що автомобіль був придбаний за гроші, які він особисто отримав в борг, а в звязку із неможливістю повернути заборговані кошти, переоформив автомобіль на кредитора [PERSON], тому відсутній предмет спору, та в позові повинно бути відмовлено. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на те, спірний автомобіль був особистою власністю [PERSON], тому він і розпорядився ним на свій розсуд. Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з07 травня 2004 року. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжявід 02 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірваний. Під час шлюбу в 2007 році сторонами був придбаний автомобіль марки VolkswagenPassat 2006 року випуску, номерний знак АР 3003АХ, чорного кольору. 16.09.2015 року на підставі довідки-рахунку ААЕ372637 від 16.09.2015 року автомобіль переоформлений на імя [PERSON]. Згідно частини 3 статті 368 Цивільного кодексу України, статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Статтею 61 Сімейного кодексу України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.07р. спільною сумісною власністю подружжя, зокрема можуть бути транспортні засоби. Стаття 69 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином, придбаний в період шлюбу автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя - сторін у справі.. Відповідно до висновків судово-автотоварознавчої експертизи ринкова вартість спірного автомобілю на 23.12.2015 року складає 241013,34 коп. Статтею 71 Сімейного кодексу України передбачені способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Добровільно вирішити питання щодо розподілу майна відповідач відмовляється. Так як транспортний засіб поділити в натурі неможливо, суд вважає за доцільним виділити його відповідачу з присудженням з нього на користь позивачки грошову компенсацію ? частини транспортного засобу, що складає 120506грн. 67 коп. Посилання представника відповідача в судовому засіданні про те, що спірний автомобіль придбаний [PERSON] за кошти запозичені особисто ним по борговій розписці, тому був його особистою власністю, він право розпорядитися ним, а тому в задоволенні позову повинно бути відмовлено, є неприйнятними, бо вони спростовуються встановленими у справі фактами, а також тією обставиною, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, останній придбаний за біржовою угодою [NUMBER] від 02.06.2007 року, в той час як розписка укладена між [PERSON] та [PERSON] лише 27 вересня 2007 року. Що ставит ь під сумнів придбання автомобілю саме за гроші, запозичені у свідка у справі. До показань свідка у справі [PERSON], яка є новим власником автомобілю, суд відноситься критично, через те, що вона є рідною сестрою відповідача у справі, а тому може бути зацікавленою у вирішенні справи, окрім того, в судовому засіданні не змогла надати відповідь щодо джерела походження коштів в розмірі 160\~000 грн., що в 2007 році складало 32\~000 доларів США. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню судові витрати, понесені позивачем при зверненні із позовом до суду по сплаті судового збору в розмірі пропорційному до задоволених вимог, що складає 1205,06 грн., що є меншим від заявленої вимоги, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial