Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що з 17.12.1974 року по 28.05.2014 року, перебував у трудових відносинах з відповідачем. 28.05.2014 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 51 від 13.05.2014 року йому були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ ст. токсико-пилової етіології, фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст., легенева недостатність ІІ. ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба другої стадії, 2 ст. Остеохондроз та спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта з помірним алогічним синдромом. Хронічний фарингіт (Супутній діагноз). Відповідно до довідки виданої спеціалізованою МСЕК м.Суми від 16.07.2014 року його ступінь втрати працездатності склала 40% первинно, безтерміново. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь 40 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача Журавльова М.В. позов не визнала, в його задоволенні просить відмовити. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 17.12.1974 року по 28.05.2014 року, перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» - відповідачем по справі (а.с.5,6) Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 51 від 13.05.2014 року позивачу були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ ст. токсико-пилової етіології, фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст., легенева недостатність ІІ. ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму (Основний діагноз). Гіпертонічна хвороба другої стадії, 2 ст. Остеохондроз та спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта з помірним алогічним синдромом. Хронічний фарингіт - супутній діагноз (а.с.7) Згідно довідки спеціалізованої МСЕК від 16.07.2014 року ступінь втрати професійної працездатності позивача склала 40 %, первинно, безтерміново, групу інвалідності не встановлено (а.с.8) Судом встановлено, що позивач у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримав професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних та моральних страждань. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивач отримав внаслідок незабезпечення ПАТ "Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе" безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вищевикладене, суд враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] тривалість вимушених змін в його житті та їх негативні наслідки із урахуванням того, що позивачеві групу інвалідності не встановлено, виходячи із засад розумності та справедливості визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 4500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial