Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач в березні 2018 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона працювала провідним інспектором відділу прийому громадян Управління соціального захисту населення Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі - Управління), розпорядженням голови Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі - Широківської РДА) скорочено чисельність працівників Управління на 4 одиниці, про що начальником Управління 12.12.2017 прийнято відповідний наказ, а наказом начальника Управління від 14.12.2017 скорочено її посаду, наказом від 26.12.2017 затверджено структуру Управління, виведено із структури її посаду. Наказом від 09.02.2018 її звільнено з 15.02.2018 у зв'язку із скороченням чисельності працівників. Вважає, що наказ про її звільнення прийнято з порушенням її трудових прав, тому що їй не пропонувались вакантні посади, її не було попереджено у встановленому законом порядку про вивільнення, не було враховано її переважне право на залишення на роботі. Уточнивши позовні вимоги, просить визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення, поновити її на посаді провідного інспектора, стягнути моральну шкоду 45000 грн., а також середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що її було скорочено незаконно, в неї 22 роки стажу, має освіту молодшого спеціаліста. 31.01.2018 вона написала заяву про звільнення її з 15.02.2018 під тиском з боку начальника Управління, так як в той день її запросили до кабінету начальника, запропонували взяти участь в конкурсі на посаду в відділі освіти Широківської РДА, яка скорочувалась з 01.03.2018, вона відмовилась, їй казали, що тепер її звільнять не по ст. 40, а по ст. 36, пропонували писати заяву звільнитись достроково, вона написала заяву згідно законодавства. З причини незаконного звільнення вона страждала, зверталась до лікарні в обідню перерву, викликала швидку. Відповідачем надано відзив на позов, в якому вказано, що в Управлінні відбулося скорочення чисельності працівників, відповідача було попереджено про наступне вивільнення, в Управлінні вакантних посад не було, начальник Управління зверталась до Широківської РДА з проханням переведення позивача, їй пропонувалась зміна істотних умов праці, позивачем була подана заява від 31.01.2018 про скорочення її згідно чинного законодавства через два місяці після підписання попередження в термін 15.02.2018, тому був виданий наказ про її звільнення з 15.02.2018. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позову з підстав, зазначених в відзиві. Третя особа [PERSON] проти позову заперечувала, суду пояснила, що Управління є юридичною особою публічного права, структуру і штат Управління затверджує голова Широківської РДА, 11.12.2017 головою Широківської РДА було винесено розпорядження про скорочення чисельності Управління на 4 одиниці, нею було видано відповідний наказ, всі були ознайомлені, 22.12.2017 затверджено структуру Управління. Позивача було скорочено за її бажанням згідно з її заявою. Заяву позивач писала самостійно, заяви треба було писати, так як звільнення працівників Управління необхідно узгоджувати з Дніпропетровською ОДА. Фактично скорочення посади відповідача відбулося з 01.06.2018 відповідно до наказів та розпоряджень. Третя особа - Широківська РДА представника до судового засідання не направили, надали письмові пояснення, в яких зазначили, що звільнення позивача відбулося відповідно до вимог законодавства, з наказами про скорочення відповідач була ознайомлена під особистий підпис, позивач писала заяву, в якій просила скоротити її в термін 15.02.2018, з 15.12.2017 по 15.02.2018 в штаті Управління відсутні були вакантні посади, посада позивача відноситься до посад з функціями обслуговування, вступ на державну службу проводиться за результатами конкурсу, 30.01.2018 позивачу було запропоновано прийняти участь в конкурсах, які будуть проводитись в Широківській РДА, в період з 15.12.2017 по 15.12.2017 в Широківській РДА не було вакантних посад з функціями обслуговування, які б могла займати позивач з урахуванням її освіти, кваліфікації і досвіду. Ухвалою суду від 06.08.2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 29.08.2018 року позовну заяву після відкриття провадження у справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. На адресу суду 30.08.2018 року від позивача надійшла уточнена позовна заява. Ухвалою суду від 31.08.2018 року продовжено розгляд справи за уточненими позовними вимогами позивача. 18.09.2018 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та уточнений позов. У судовому засіданні 18.12.2018 року ухвалою суду, не виходячи до нарадчої кімнати, постановлено продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 18.12.2018 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - начальника Управління соціального захисту населення Широківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області [PERSON]. Ухвалою суду 21.01.2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи по справі на стороні відповідача - Широківську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області. 06.02.2019 року до канцелярії суду надійшли письмові пояснення третьої особи - Шроківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області. Відповідно до Положення про Управління соціального захисту населення Широківської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови райдержадміністрації 29.03.2016 року № Р-145/0/392-16 Управління входить до складу Широківської РДА, підпорядковане голові Широківської РДА і підконтрольне Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, начальник Управління призначає на посади та звільняє з посад працівників Управління, штатний розпис та кошторис Управління затверджує голова Широківської РДА, Управління є юридичною особою публічного права (а.с. 175-181). Управління соціального захисту населення Широківської районної державної адміністрації є юридичною особою, код ЄДРПОУ 03192247 (а.с. 70). Широківська районна державна адміністрація є юридичною особою, код ЄДРПОУ 04052420 (а.с. 69). Позивач, відповідно до наказу № 38-а від 01.12.2995 року прийнята на державну службу спеціалістом ІІ категорії по виплаті пенсії до Широківського відділу соцзахисту населення тимчасово, наказом від 30.06.1999 року переведена постійно на посаду спеціаліста ІІ категорії, наказом № 111-п від 22.08.2016 року переведена з посади головного спеціаліста відділу прийому громадян на посаду провідного інспектора відділу прийому громадян (а.с. 12-19). Розпорядженням голови Широківської РДА № Р-456/0/392-17 від 11.12.2017 скорочено чисельність працівників управління соціального захисту населення райдержадміністрації на чотири штатні одиниці (а.с. 38-40). Наказом начальника Управління № 45-н від 14.12.2017 скорочена чисельність працівників управління на чотири штатні одиниці, зокрема провідного інспектора відділу прийому громадян - одна штатна одиниця (а.с. 23). 15.12.2017 позивач попереджена про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням чисельності працівників (а.с. 11). Розпорядженням голови Широківської РДА № Р-475/0/392/17 від 22.12.2017 визначено структуру Управління (а.с. 41-43). Наказом начальника Управління № 49-н від 26.12.2017 затверджено структуру Управління з 01.03.2018, частина посад виведено, частина посад введено (а.с. 47-48). Начальник Управління 23.01.2018 зверталась до голови Широківської РДА щодо розгляду можливості переведення, працівників Управління, зокрема, позивача, на вакантні посади Широківської РДА (а.с. 50), листом керівника апарату Широківської РДА [PERSON]. запропоновано прийняти участь в конкурсах на посаду провідного інспектора відділу освіти та гуманітарної політики райдержадміністрації, яка виводиться зі штатного розпису з 01.03.2018 (а.с. 51). 30.01.2018 начальником Управління та працівниками Управління складено акт про відмову з ознайомлення позивача про зміну істотних умов праці від 30 січня 2018, в якому зазначено, що позивач відмовилась підписувати повідомлення про зміну істотних умов праці (а.с. 52). В повідомленні про зміну істотних умов праці позивачу запропоновано прийняти участь в конкурсах на посаду провідного інспектора відділу освіти та гуманітарної політики райдержадміністрації, яка виводиться зі штатного розпису з 01.03.2018 (а.с. 53). Як пояснила в судовому засіданні позивач, 30.01.2018 вона не бажала брати участь в конкурсі на посаду, яка скорочується 01.03.2018, її посада в Управлінні також скорочувалась з 01.03.2018, керівництво їй повідомляло, що з причини відмови вона буде звільнена по ст. 36, за якою в центрі зайнятості передбачені менші виплати. Представник відповідача [PERSON] з приводу цього повідомлення пояснила, що фактично 30.01.2018 позивачу пропонувалось переведення на іншу посаду в Широківську РДА, а назву "Повідомлення про зміну істотних умов праці" вони прочитали в інтернеті. Позивачем 31.01.2018 була подана на ім`я начальника Управління заява, в якій просила згідно розпорядження голови РДА від. 11.12.2017 та від 21.02.2017, наказу від 14.12.2017 скоротити згідно чинного законодавства через 2 місяці після підписання попередження в термін 15.02.2018. Свідок [PERSON] суду показала, що вона теж працювала в Управлінні і її посаду скоротили, керівництво Управління 31.01.2018 їх трьох : її, позивача та [PERSON] запросили до кабінету начальника Управління, там була [PERSON] та [PERSON], казали писати заяву достроково, а позивач казала, що згідно з законодавством, писали заяви, вона свою заяву за порадою [PERSON] потім порвала, а позивач свою заяву не забирала. Свідок [PERSON] суду показала, що вона теж працювала в Управлінні, 15.12.2017 їм з [PERSON] та позивачем вручили попередження про звільнення, повідомили, що вони підлягають скороченню, вони були не згодні, звертались до голови РДА, той казав, що в розпорядженні не вказані відділи, а тільки 4 штатні одиниці. В наказі начальника Управління було вказано, що структура змінюється з 01.03.2018. В січні 2018 року їх викликали до адміністрації, пропонували переведення в відділ освіти, вручалось повідомлення про зміну істотних умов праці, [PERSON] казала, що при скороченні їм будуть виплачувати в центрі зайнятості 12 місяців, а при відмові від переведення - ст. 36 - 9 місяців. Їм керівництво казало, що якщо вони хочуть скорочуватись, то треба писати заяви, [PERSON] казала пишіть достроково, а вони писали - згідно з законодавством. Керівник казала писати заяви для погодження. Наказом начальника Управління від 09.02.2018 позивача звільнено згідно п. 1 ст. 40 КЗпП 15.02.2018 (а.с. 10). Після звільнення позивача 30.03.2018 головою Широківської РДА затверджено новий штатний розпис Управління, в якому виведена посада позивача (провідний інспектор відділу прийому громадян), в штатному розписі вводились нові посади та відділи, цей штатний розпис набув чинності з 01.06.2018 (а.с. 58-59). Згідно з п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу Ст. 49-1 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Реорганізація Управління та скорочення посади позивача фактично відбулося з 01.06.2018 згідно з розпорядженням голови Широківської РДА від 30.03.2018. Таким чином, посада провідного інспектора відділу прийому громадян Управління після звільнення з цієї посади 15.02.2018 позивача за ч.1 ст. 40 КЗпП з 16.02.2018 по 31.05.2018 була в Управлінні вакантною. Тому суд приходить до висновку, що звільнення позивача за ч.1 ст.40 КЗпП України 15.02.2018 при фактичному скороченні посади позивача з 01.06.2018 є незаконним. При цьому суд відхиляє доказ, наданий відповідачем, про те, що позивач сама добровільно виявила бажання звільнитись раніше - заяву позивача від 31.01.2018, оскільки судом встановлено, що ініціатива написання такої заяви надійшла саме від керівництва Управління, заява була написана позивачем після того, як 30.01.2018 в кабінеті начальника управління їй вручалось повідомлення про зміну істотних умов праці, в якому позивачу запропоновано прийняти участь в конкурсах на посаду провідного інспектора відділу освіти та гуманітарної політики райдержадміністрації, яка виводиться зі штатного розпису з 01.03.2018. Суд зауважує, що таке «повідомлення про зміну істотних умов праці» суперечить вимогам ст. 49-2 КЗпП України. Крім того, враховуючи, що Широківська РДА є окремою юридичною особою, позивачу пропонувалась посада державної служби в Широківській РДА за конкурсом, тому на цю посаду позивач мала можливість влаштуватись лише після звільнення з Управління, а не шляхом переведення. Також є незрозумілим, навіщо позивачу пропонувалась посада за конкурсом в іншій юридичній особі, яка виводиться зі штатного розпису з 01.03.2018, так як і посада позивача попередньо підлягала скороченню також з 01.03.2018. Відповідач вважає, що позивач не могла би займати посади, які введені в штатний розпис, так як це посади державної служби, а посада позивача не належала до посад державної служби (а.с. 163-174). Широківська РДА повідомила, що вакантних посад з функціями обслуговування також не було, позивачу необхідно було лише брати участь в конкурсі на посади державної служби (а.с. 182). Оскільки позивач була звільнена 15.02.2018, тобто за півтора місяця до затвердження головою Широківської РДА штатного розпису, згідно з яким ця посада виводиться 30.03.2018, при цьому фактично посада позивача скорочена з 01.06.2018, тому вищезазначені аргументи відповідача та третьої особи не приймаються судом. Отже, відповідачем були порушені права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наказ начальника Управління від 09.02.2018 про звільнення позивача є незаконним та підлягає скасуванню, а позивача слід поновити на посаді. Щодо вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. З 16.12.2018 по день ухвалення рішення - 11.02.2019 кількість робочих днів складає 245 днів. При цьому розмір середнього заробітку необхідно проводити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 з наступними змінами. Згідно пунктів 2, 5 цього Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи із його заробітної плати за два останніх відпрацьованих місяця, які передували звільненню, а нарахування середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Із довідки відповідача слідує, що середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 207,80 грн., а компенсація середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, становить 50911 грн. (207, 80 грн.х245 днів). При цьому, при визначені розміру середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, суд виходив з правового висновку Верховного Суду України у постанові від 25.05.2016 року (6-511цс15), що законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення розміру середнього заробітку за певних обставин. Таким чином, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 50911 грн. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням. Згідно із ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач надала довідки про те, що вона в січні - березні 2018 року зверталась до лікаря з причини гіпертонії (а.с. 106-108), в судовому засіданні пояснювала, що вона з причини незаконного звільнення хвилювалась, викликала швидку, до лікаря зверталась в обідню перерву. Відповідачем надано табелі робочого часу, згідно з якими позивач в дні звернення до лікаря працювала по 8 годин. Суд вважає, що незаконним звільненням позивачу спричинена моральна шкода, табелі робочого часу не спростовують можливість звернення позивача до лікаря в неробочий час. Враховуючи стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 500 грн. Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при пред'явленні позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в загальному розмірі 2114, 40 грн. (704, 80 грн за кожну позовну вимогу немайнового характеру та 704, 80 грн. за позовні вимоги майнового характеру). Відповідно до ст.ст. 40, 49-2 КЗпП України,

Outcome: partial