Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, в обґрунтування позовних вимог, вказав наступне. Відповідно до укладеного договору № ABFVRC18200007 від 06.06.2008 року [PERSON] 06.06.2008 року отримала кредит у розмірі 4982,77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка». Тарифами складає між ним і Банком кредитно - заставний договір. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит на суму 4982,77 грн. (чотири тисячі девятсот вісімдесят дві) грн, 77 коп. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, і у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 21.02.2014 року має заборгованість 18547,26 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом 122,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 439,16 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 1973,18 грн., 14652,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: фіксована частина штрафу 500 грн., процентна складова штрафу 859,39 грн. У звязку з чим Позивач просить суд стягнути зазначену суму заборгованості за Кредитним договором та витрати, повязані з розглядом справи. Представник Позивача в судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає частково, просить зменшити пеню. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № ABFVRC18200007 від 06.06.2008 року [PERSON] 06.06.2008 року отримала кредит у розмірі 4982,77 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згiдно цiєї статтi ЦК договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав позичальнику кредит на суму 4982,77 грн. (чотири тисячі девятсот вісімдесят дві) грн, 77 коп. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, і у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 21.02.2014 року має заборгованість 18547,26 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом 122,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 439,16 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом 1973,18 грн., 14652,60 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи: фіксована частина штрафу 500 грн., процентна складова штрафу 859,39 грн. Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. В силу 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.ст. 546, 548 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватися неустойкою, заставою. Виконання зобов'язання (освного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки (пеня, штраф) грошова сума, її розмір встановлюється договором або законом. Розмір неустойки (штраф пеня) може бути зменшений за рішенням суду, та за наявності інших істотних обставин, які мають істотне значення. Пеня була нарахована позивачем без урахуванням вимог ст. 258 ЦК України щодо спеціальної позовної давності в розмірі, визначеному на підставі п. п. 5.1., 5.3. п. 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ПАТ „Акцент Банк кредитно заставного договору № ABFVRC18200007. Позивачем нараховано суму пені (до 14652,60 грн.) та штрафу (процентна складова до 859,39 грн.), що складає 15511,99 грн. Суд приходить до висновку, що вказана пеня та штраф підлягають стягненню частково. Так, відповідно до положень ст. 18 Закону України „Про захист прав споживачів від 12.05.1991 р. № 1023-XII умови угоди є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобовязань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів"). Договір кредитування фізичних осіб є за своїм характером споживчим, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів. Пеня у даному зобовязанні нарахована таким чином, що сума пені перевищує суму боргу за кредитом та відсотками, що є очевидним порушенням принципу добросовісності. Більше того, нарахування пені по цьому договору за період понад два роки, означає стягнення більше чотирьохсот двадцяти відсотків від суми заборгованості, що є, на думку суду, необґрунтовано суворою цивільною санкцією. Тому суд, відповідно до ст. 258 ЦК України, вважає, що стягненню підлягає пеня у розмірі 124,45 грн. (за період з 21.02.2013р. по 21.02.2014р.) та штрафу (процентна складова) у розмірі 132,98 грн. При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає позов необхідно задовольнити частково, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом 122,93 грн., 439,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1973,18 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 124,45 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 132,98 грн., а разом 3292,70 грн. За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial