Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання доньки [PERSON], 16.07.2013р., у розмірі 1\~000,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що спільна дитина сторін народилась з вадами розвитку та потребує постійного лікування, проте позивач додаткових коштів на її утримання не надає, життям та здоровям доньки не цікавиться. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач, посилаючись на те, що з нього окрім як на доньку [PERSON], також стягуються аліменти на утримання іншої дитини, просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2014р. [PERSON] визнано батьком малолітньої [PERSON], 16.07.2013р.н., та стягнуто аліменти на її утримання на користь матері [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, цим рішенням з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.12.2014р. рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2014р. змінено в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років з 1/6 частини до 1/10\~частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Таким чином, відповідач починаючи з 13.11.2013р. сплачує на користь позивача на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Окрім того, починаючи з 04.12.2014р. та до 16.07.2016р. (досягнення донькою трьох років) відповідач сплачував аліменти на користь позивача у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу). Судом також встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 19.01.2012р. з відповідача на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 26.09.2005р.н., у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, розмір аліментів, які стягувались з відповідача за судовими рішеннями у період до 16.07.2016р., становив 31/60 частину всіх його доходів (тобто більше 50 %), а з 17.07.2016р. становить 5/12 частин всіх його доходів (що орієнтовно дорівнює 42 %). Як вбачається з пояснень відповідача та наданої ним довідки про доходи № 689 від 01.09.2016р., виданої ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Придніпровська залізниця» СП «Дніпропетровське локомотивне депо», його середньомісячний дохід становить близько 4\~000,00 грн. Доказів існування інших доходів у відповідача позивачем суду не надано. Згідно з ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що малолітня донька сторін [PERSON] народилась з вадами розвитку та потребує постійного лікування та догляду, а саме: придбання ортопедичного взуття та ліків, що потребує додаткових витрат. За таких обставин, позивач вважає обґрунтованим розмір стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання доньки у сумі 1\~000,00 грн. Водночас, за змістом п.1 ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - не більше п'ятдесят відсотків. Згідно з абз.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином, оскільки позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини саме у вигляді щомісячних відрахувань, а також враховуючи, що з відповідача уже стягуються щомісячні виплати у розмірі 5/12 частини його щомісячного доходу, у суду відсутні підстави для стягнення з нього додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1\~000,00 грн. на місяць, оскільки такий розмір аліментних зобовязань, з урахуванням вже стягуваних сум аліментів, перевищить 50 % заробітної плати [PERSON] Враховуючи вищевказане, беручи до уваги вимоги п.1 ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», суд доходить висновку про існування підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] у розмірі 300 грн., оскільки такий розмір, з урахуванням інших аліментних зобовязань відповідача, не буде перевищувати 50\~% його заробітної плати. Крім того у суду відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог за період до 16.07.2016р., оскільки у цей період з відповідача стягувались аліментні зобовязання у розмірі 31/60\~частин всіх його доходів (тобто більше 50 %). Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial