Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду 23.12.2016 року з позовом\~до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей\~посилаючись на те, що з [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В зв'язку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду і просить\~\~стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми віку повноліття.\~ 16.02.2017 року через канцелярію суду позивач надала уточнену позовну заяву, в якій уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів, а саме: прохає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми віку повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву, в якій прохала справу слухати за її відсутності, на позовних вимогах наполягала(а.с.62). Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив(а.с.54,61). Проте, в судовому засіданні 17.02.2017 року позовні вимоги визнав частково та не заперечував сплачувати аліменти у розмірі по1000 грн. в місяць на двох дітей(а.с.34). У зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню,з наступних підстав: Статтями 10,57,60,179 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], батьком яких являється і зареєстрований відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей (а.с. 6,7). Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] не працює, тобто має нерегулярний, мінливий дохід, а тому аліменти з нього можуть бути стягнуті у твердій грошовій сумі (а.с. 55,59). Відповідно до ст.182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України суд, враховує те, що відповідач не працює(а.с.55,59); позивач працює старшою медичною сестрою в ДНЗ № 8, загальна сума її доходу за період з 01.06.2016 року по 30.11.2016 року становить 14085,91 грн(а.с.11), проте її доходу не вистачає для належного забезпечення дітей всім необхідним для їх розвитку та проживання. В довідці, виданих Лозівським ліцеєм № 4 Лозівської міської ради Харківської області зазначено, що [PERSON],[INFO] навчається в 2 А класі, [PERSON]Ю,,17.09.2007 року в 3-А класі Лозівського ліцею № 4 Лозівської міської ради Харківської області (а.с.9,10). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн., щомісяця, на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобовязання.\~\~\~ Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Разом з цим, суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial