Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

у грудні 2020 року [PERSON] звернувся до суду зі вказаним позовом (а.с.2-4), посилаючись на те, що 01.07.2010 р. між ним та ТОВ «Приват-Агро-Альянс» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,5801 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області, строком на 10 років, який зареєстровано 08.10.2010 р. за №041055800793. 03.06.2019 р. державним реєстратором було вчинено реєстраційні дії та без погодження з позивачем було змінено сторону орендаря з ТОВ «Приват-Агро-Альянс» на ТОВ «Машівка-Агро-Альянс». Позивачем було направлено листа до відповідача-1 про повернення земельної ділянки та проекту акту прийому-передачі, натомість останній не відреагував. На звернення до державного реєстратора прав на нерухоме майно Карлівської міської ради Лисиці І.О. про припинення права оренди вищевказаної земельної ділянки, у відповідь було відмовлено у вчиненні реєстраційної дії. Позивач стверджує, що в позасудовому порядку позбавлений можливості припинити право оренди, а тому просить суд визнати договір оренди земельної ділянки від 01.07.2010 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Альянс» та зареєстрований 08.10.2010 р. за № 041055800793, замінена сторона на Товариство з обмеженою відповідальністю «Машівка-Агро-Альянс», припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено; припинити речове право по такому договору, яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про інше речове право: 31892569, дата держдавної реєстрації 03.06.2019 року, державний реєстратор: Ковальчук Алла Юріївна, Реєстраційна служба, Полтавська область. У відзиві директор відповідача ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» Сидоренко І.І. просить відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оспорюваний договір оренди землі був чинний до 08.10.2020 року, а тому звернення позивача з позовною вимогою визнати припиненим договір оренди землі у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, є неналежним способом захисту, оскільки даний факт вже настав та не потребує додаткового встановлення, при цьому посилається на постанову Верховного Суду від 18.01.2017 року по справі № 6-2777цс16, від 30.01.2018 року по справі №484/272/16-ц. Зазначає, що зі змісту позову вбачається, що у позивача є труднощі у припиненні права оренди земельної ділянки, що має самостійне значення та вирішується відповідно до Закону україни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Правомірність прийняття рішення державним реєстратором може бути самостійним предметом розгляду. (а.с.50-52). У судовому засіданні представники позивача наполягали на задоволенні позову, покликаючись на те, що дійсно, строк дії договору оренди, укладеного [PERSON] з ТОВ «Приват-Агро-Альянс» закінчився, проте 03.06.2019 року державним реєстратором у Державному реєстрі внесено зміни щодо заміни сторони Орендаря на ТОВ «Машівка-Агро-Альянс», у зв`язку з чим державний реєстратор відмовляє у проведенні реєстрації припинення права оренди. Крім того, пояснили, що земельна ділянка позивачу не повернута, хоча останній відмовився у продовженні договірних відносин з ТОВ «Машівка-Агро-Альянс». Вважають що діями відповідачів порушено право позивача на вільне розпорядження належною йому земельною ділянкою. Представник відповідача 2 проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що договір оренди, укладений позивачем з відповідачем-1 припинив свою дію, а тому в судовому порядку такий факт не підлягає встановленню. Пояснив, що згідно з актом про передачу майна стягувача відбулася заміна сторони спірного договору з ТОВ «Приват-Агро-Альянс» та ТОВ «Машівка-Агро-Альянс», про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вважає що перешкод для реєстрації припинення права оренди не існує та відповідач-2 не перешкоджає в цьому, землею, належною позивачу, не користується та договором не визначено, в якому порядку повинен підписуватися акт приймання-передачі землі при її поверненні власнику, а дії державного реєстратора можуть бути оскарженні в окремому порядку. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с.86,93), третя особа направив клопотання про розгляд справи за його відсутності та при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а.с.66), а тому суд уважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача-1 та третьої особи. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Так, [PERSON] позивач по справі є власником земельної ділянки кадастровий номер 5323086200:00:008:0012 загальною площею 6,5801 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області (а.с.10,25,26). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України). Частиною 1 ст.\~317\~ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як убачається з копії договору оренди землі від 01.07.2010 р. [PERSON] передав в оренду ТОВ «Приват-Агро-Альянс» належну йому земельну ділянку на строк 10 років, який зареєстровано 08.10.2010 р. за №041055800793 (а.с.7-9). 04.08.2020 року позивач направив на адресу відповідача-2 лист щодо небажання поновлювати договір зі вказаним товариством та повідомив про те, що необізнаний, як ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» без його згоди використовує належну йому земельну ділянку (а.с.19-23). 03.06.2019 р. державним реєстратором було вчинено реєстраційні дії, з яких убачається, що відбулася заміна сторони орендаря з ТОВ «Приват-Агро-Альянс» на ТОВ «Машівка-Агро-Альянс», на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок часткового погашення боргу(а.с.25,26). Відповідно до абзацу першого частини першої ст. 792 ЦК України, статті 13\~Закону України\~"Про\~оренду землі" за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом статей 17,18,20\~Закону України\~«Про оренду\~землі» (в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору оренди землі) передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Як передбачено ст.31 Закону України« Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Статтею 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, як офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, за земельним законодавством однією з підстав припинення договору оренди землі є закінчення строку, на який його було укладено та для проведення державної реєстрації припинення права оренди у зв`язку із закінченням терміну дії відповідного договору оренди є саме цей договір. Як убачається з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 15.10.2020 року (а.с.24), позивачу відмовлено у державній реєстрації припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5323086200:00:008:0012 у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, змін або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження та подані документи не відповідають вимогам, встановлених цим Законом. За змістом ч.2 та п.«в» ч.3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання угоди недійсною. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. У судовому засіданні представник відповідача повідомив про те, що відбулася заміна сторони за договором оренди та саме ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» до закінчення строку дії договору було стороною вказаного правочину, проте відповідні документи позивачу не направлялись, оскільки відомості внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно, акт передачі земельної ділянки позивачу товариством не підписувався, хоча повідомив, що товариство належною [PERSON] землею не користується. Також повідомив, що право оренди за ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» припинилося. Враховуючи наведене, суд уважає, що належним способом захисту прав позивача є саме визнання припиненим речового права ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» на належну позивачу земельну ділянку, оскільки за наявності відмови державного реєстратора у припиненні права оренди ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» та відсутності в позивача документів щодо заміни сторони, акта приймання-передачі земельної ділянки, право останнього на користування належною йому земельною ділянкою було порушено, а тому суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині припинення за ТОВ «Машівка-Агро-Альянс» право оренди на оспорювану земельну ділянку, натомість з огляду на закінчення строку договору, вимога про визнання правочину припиненим задоволенню не підлягає. Суд також доходить висновку про те, що у задоволенні позову до відповідача-1 потрібно відмовити, оскільки саме відповідач-2 на час припинення договірних відносин за оспорюваним договором оренди землі було стороною правочину. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача 2 пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial