Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що сім'я відповідачки перебуває під соціальним супроводом Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. 08 лютого 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради комісія дійшла згоди про доцільність відібрання від відповідачки її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] батьківських обов'язків щодо виховання дітей позивач просив суд позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач позов не визнала та пояснила, що своїх дітей любить, ставиться до них дбайливо, турбується про їхній духовний розвиток, забезпечує належне харчування. Щодо незадовільного стану житлового приміщення в якому вона проживала разом з дітьми пояснила, що дійсно такі порушення з її боку були однак вона їх усунула і в подальшому обіцяла підтримувати житлове приміщення в належному стані. Представник третьої особи при ухвалені рішення поклалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення всіх осіб, які приймали участь у розгляді даної справи, покази свідка, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновків, які мотивує наступним чином. Так, по справі встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дітей записані згідно ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується актовими записами про народження дітей. Відповідач з дітьми проживала в кімнаті гуртожитку за адресою: [ADDRESS] на умовах оренди. З липня 2016 року [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Білоцерківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді у зв'язку з неналежним виконанням нею батьківських обов'язків щодо виховання її малолітніх дітей. Як вбачається з Акту обстеження про умови проживання від 02 лютого 2017 року, в зазначені вище кімнаті було брудно, відчувався нестерпний сморід, посуд був не митий, а в дітей відсутні окремі спальні місця. Вказане житло не забезпечувало нормальних життєвих потреб малолітніх дітей відповідачки. На підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №38 від 14 лютого 2017 року малолітні [PERSON] та [PERSON] відібрані у відповідачки та перебувають у КЗКОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м.Біла Церква» В ході розгляду справи, встановлено, що відповідач [PERSON] підтримує сімейно-шлюбні відносини без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO], який має на праві власності однокімнатну квартиру в будинку [ADDRESS]. За словами відповідачки, вона має намір проживати з своїми дітьми саме в цій квартирі, проти чого [PERSON] не заперечує. Згідно Акту про обстеження умов проживання від 26 квітня 2017 року, вказана квартира перебуває в належному стані, в ній є дитяче ліжко, іграшки тощо. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено в п.17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання /крім хронічного алкоголізму чи наркоманії/ або з інших незалежних від неї причин. В судовому засіданні встановлено і вище в рішенні вказано на те, що дійсно відповідач допустила неналежні умови проживання в квартирі якій мешкала з дітьми. Однак, [PERSON] змінила своє ставлення до виховання дітей, житлові умови покращила, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 26 квітня 2017 року скаледного за адресою: [ADDRESS] де тепер відповідачка проживає з цивільним чоловіком. Соціальний працівник [PERSON], яка допитана судом в якості свідка, підтвердила, те що на даний час в квартирі, в якій мешкає відповідачка, створено належні умови проживання для малолітніх дітей. Відповідно до ст..ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна обґрунтувати свої вимоги та заперечення. За положеннями ст.150 СК України саме батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідач [PERSON] піклувалась про своїх дітей, забезпечувала їх харчуванням, що не заперечувалось представником позивача. Крім того, на даний час, для дітей створено всі умови для їхнього нормального проживання, а їхня мати, відповідач по справі, усвідомлює свої помилки та бажає виховувати дітей. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. В п.18 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 передбачено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. А тому суд з врахуванням всього наведеного вважає за можливе не позбавляти відповідачку батьківських прав щодо її дітей, оскільки це не призведе до захисту прав дітей, але з врахуванням встановлених по справі обставин суд вважає за необхідне попередити відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради контроль за виконанням нею своїх батьківських обов'язків. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки аліментів на його користь на утримання дітей, то суд виходить з наступного. За ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даному випадку судом не прийнято рішення про позбавлення відповідачки батьківських прав, однак для забезпечення прав дітей на належне забезпечення харчуванням, одягом та іншими потребами, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки аліменти.

Outcome: partial