Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

В січні 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, за минулі три роки і до повноліття дитини. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , студента в розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку, щомісячно з липня 2014 року до [INFO] . Посилається на те, що з відповідачем мають дітей, які проживає з нею, матеріальної допомоги на утримання дітей батько не надає. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.02.2020 року відкрито провадження у даній справі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с.13). Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася. В змісті позовних вимог просила справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.2). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з свідоцтва про шлюб виданого Антонівською сільською радою Горностаївського району Херсонської області 03.02.2001 року, серія [NUMBER] (а.с.8). Шлюб розірвано Заочним рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02.09.2019 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане Антонівською сільською радою Горностаївського району 24.07.2001 року та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане Антонівською сільською радою Горностаївського району 27.01.2005 року. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 14.11.2019 року, вбачається , що [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.7). Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки ОСББ «Сонячне місто» № 015/20 від 23.01.2020 року вбачається, що діти зареєстровані за адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] . Таким чином встановлено, що діти проживають разом із позивачем. Згоди щодо утримання дітей між батьками не досягнуто. За ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Доказів того, що позивачем були вжиті заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суду не надано, тому позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей за минулі роки є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, позивач вказує на те, що син - [PERSON] є студентом - будь-яких доказів на підтвердження цього - суду не надано. Тому, позовна вимога [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - студента - [PERSON] , [INFO] у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно за період з липня 2014 року до [INFO] року не підлягають задоволенню. З врахуванням вищенаведеного та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що позовна вимога [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно за минулі три роки і до досягнення дитиною повноліття є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню тільки в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 27.01.2020 року (дня звернення до суду із позовною заявою) і до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України та з урахуванням положень закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до ст. 5 ч. 1 п. 3 закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, тому під час подання позову судовий збір не сплачувався. Враховуючи наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80коп.

Outcome: partial