Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у шлюбі з відповідачем у них народилась дочка [PERSON] [INFO] , яка проживає з нею та на її утриманні. Оскільки відповідач тривалий час не надає необхідні кошти на утримання дитини просить суд її позов задоволити, винести рішення , яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 3000 гривень щомісяця. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, правом на подання відзиву не скористався, а тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.09.2014 До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства». Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, у сторін народилась дитина - дочка [PERSON] [INFO] . Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує. Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дитини, створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, покладено на обох батьків, а не на одного з них, і саме обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, зважаючи на те, що дитина проживає разом з матір`ю та на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2249 від 01.09.2021 , виданою МКП " ЖКУ" м. Миколаїв Львівської області, а відповідач, є їх батьком і на нього покладено однаковий з позивачкою [PERSON] , обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення дітей, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO] . Надаючи оцінку аргументам позивачки суд зауважує, що докази, які б свідчили про матеріальний стан відповідача і давали б суду підстави дійти висновку про спроможність відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачем сумі суду не надано. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, зважаючи на встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, беручи до уваги приписи статті 13 ЦПК України, з урахуванням матеріального становища позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача слід стягувати на утримання дитини аліменти у розмірі по 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивачку чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 908 грн.

Outcome: partial