Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа ПАТ «АБ «Укргазбанк» про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 08.04.1994 року по 20.02.2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . \~ \~ \~ \~За час шлюбу ними було придбано: - житловий будинок [ADDRESS] разом із господарчими спорудами та побудовами на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.09.2008 року; оціночна вартість якого становить 78136 грн. - автомобіль ЗАЗ Lanos, 2013 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 01.11.2013 р., вартість якого становить 74867 грн. - земельну ділянку ( кадастровий номер 1413200000:06:057:0482, площею 0,0371 на, розташовану під житловим будинком із господарчими спорудами та побудовами за адресою: [ADDRESS] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення Красноармійської міської ради від 30.12.2010 р. № 6/2-104., оціночна вартість якої становить 24245 грн. \~ \~ \~ \~Зазначене майно оформлено на відповідачку [PERSON] \~ \~ \~ \~Позивач просить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] наступне майно: - житловий будинок [ADDRESS] із господарчими спорудами та побудовами згідно технічного паспорту: Б-1-сарай, В-1-літній душ; Г-1 -вбиральня, 1- водопровід; № 1 огорожа, № 2- ворота, - автомобіль ЗАЗ Lanos, 2013 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 01.11.2013 р., номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] ; - земельну ділянку кадастровий номер 1413200000:06:057:0482, площею 0,0371 на, розташовану під житловим будинком із господарчими спорудами та побудовами за адресою: [ADDRESS] . Здійснити поділ спільного майна подружжя, визнавши за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] із господарчими спорудами та побудовами згідно технічного паспорту: Б-1-сарай, В-1-літній душ; Г-1 -вбиральня, 1- водопровід; № 1 огорожа, № 2- ворота. Визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] із господарчими спорудами та побудовами згідно технічного паспорту: Б-1-сарай, В-1-літній душ; Г-1 -вбиральня, 1- водопровід; № 1 огорожа, № 2- ворота. Визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 частку автомобіля ЗАЗ Lanos, 2013 р. в., реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 01.11.2013 р., номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] ; Визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 частку автомобіля ЗАЗ Lanos, 2013 р. в., реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 01.11.2013 р., номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] ; Визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 частку земельної ділянки ( кадастровий номер 1413200000:06:057:0482, площею 0,0371 на, розташовану під житловим будинком із господарчими спорудами та побудовами за адресою: [ADDRESS] , Визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 частку земельної ділянки ( кадастровий номер 1413200000:06:057:0482, площею 0,0371 на, розташовану під житловим будинком із господарчими спорудами та побудовами за адресою: [ADDRESS] . Від [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] про поділ сумісного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] перебувала у шлюбі з 08.04.1994 року по [INFO] . В період шлюбу ними було придбано наступне майно: \~ \~ \~ \~- житловий будинок із господарськими спорудами та побудовами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту самовільні побудови відсутні, інвентаризаційна вартість житлового будинку складає 49685 грн. \~ \~ \~ \~- земельна ділянка ( кадастровий номер 1413200000:06:057:0482) площею 0,0371 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка була набута на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №945549 від 07.10.2011 року для обслуговування житлового будинку, вартість земельної ділянки становить 24235 грн. - автомобіль ЗАЗ Lanos, 2013 р. в., реєстраційний номер [NUMBER] , вартість якого становить 74867 грн. - житловий будинок із господарськими спорудами та побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який складається з одноповерхового житлового будинку площею 65,10 кв.м. та господарських споруд: три сараї, вбиральня, літній душ. Житловий будинок був переобладнаний та добудований, приблизна площа добудованого об`єкту складає 140 кв. м., самочинно збудована площа під час переобладнання складає 66,4 кв .м. Всі будівельні роботи закінчені, але переобладнаний будинок не приймається до експлуатації та право власності на нього не оформлено з вини відповідача. Земельна ділянка( кадастровий номер 1413200000:06:057:0311 площею 0,1000га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка набута на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 206572 від 06.05.2008 року, реєстр № 010815901816. Також \~в період\~шлюбу було\~придбано наступне\~майно: кухонний гарнітур, дві пральні машини «ВЕКО», « LG», котел газовий «Ардани», м`який куток для гостинної; два LED телевізора « Samsung», спальний гарнітур,шафа-купе, диван-малятко, два крісла, тахта, кухонний куток, холодильник «ВЕКО», холодильник «Nord», кухонний стіл, кухонна шафа;коридорна шафа; дві обувниці; морозильна камера; мультиварка Redmond, кухонний комбайн Bosch, електрична м`ясорубка Bosch, кондиціонер, мікрохвильова піч «Panasonic», кухонна витяжка, вбудована варильна поверхня, вбудована духова шафа, два електрочайника Tefal Bosch, електричний утюг Tefal, набор кастрюлі нержавіючі Zinger, домашній кінотеатр «Pioneer, насосна електрична станції, дві штуки бензопили, циркулярна електрична пила. Позивачкою не зазначено вартість зазначеного майна у зв`язку з неможливістю провести його оцінку по причині відсутності доступу до нього з боку відповідача. Позивачка просить визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] наступне майно: \~ \~ \~ \~- житловий будинок із господарськими спорудами та побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку( кадастровий номер кадастровий номер 1413200000:06:057:0482) площею 0,0371 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування цього житлового будинку і господарських споруд; \~ \~ \~ \~- житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , позначеного в технічному паспорті на плані літерою А-1 із господарськими спорудами та побудовами згідно технічного паспорту: В1- сарай, Г-1-вбиральня, Д-1-літній душ, Е-1-сарай, Ж-1-сарай, З2-літня кухня; ш2-гараж \~ \~ \~ \~- земельну ділянку ( кадастровий номер 1413200000:06:057:0311 площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку і господарських споруд. \~ \~ \~ \~- кухонний гарнітур, дві пральні машини «ВЕКО», « LG», котел газовий «Ардани», м`який куток для гостинної; два LED телевізора « Samsung», спальний гарнітур, шафа-купе , диван-малятко, два крісла, тахта, кухонний куток, холодильник «ВЕКО», холодильник «Nord», кухонний стіл, кухонна шафа; коридорна шафа; дві обувниці; морозильна камера; мультиварка Redmond, кухонний комбайн Bosch, електрична м`ясорубка Bosch, кондиціонер, мікрохвильова піч «Panasonic», кухонна витяжка, вбудована варильна поверхня, вбудована духова шафа, два електрочайника Tefal Bosch, електричний утюг Tefal, набор кастрюлі нержавіючі Zinger, домашній кінотеатр «Pioneer, насосна електрична станція, дві штуки бензопили, циркулярна електрична пила. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Поділити спільне майно: Визнати право приватної власності на [PERSON] на наступне майно: -1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , позначеного в технічному паспорті на плані літерою А-1 із господарськими спорудами та побудовами згідно технічного паспорту: В-1-сарай, Г-1-вбиральня, Д-1-літній душ, Е-1- сарай; Ж-1-сарай, З2-літня кухня, 12-гараж, -1/2 частину земельної ділянки, ( кадастровий номер 1413200000:06:057:0311 площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] Визнати право власності за [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Визнати право приватної власності за [PERSON] на наступне майно: - на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , позначеного в технічному паспорті на плані літерою А-1 із господарськими спорудами та побудовами згідно технічного паспорту: В-1-сарай, Г-1-вбиральня, Д-1-літній душ, Е-1- сарай; Ж-1-сарай, З2-літня кухня, 12-гараж. - на 1/2 частину земельної ділянки, ( кадастровий номер 1413200000:06:057:0311 площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] \~ \~ \~ \~- автомобіль ЗАЗ Lanos, 2013 р. в., реєстраційний номер [NUMBER] \~ \~ \~ \~- залишити у власності відповідача Кухонний гарнітур, дві пральні машини «ВЕКО», « LG», котел газовий «Ардани» ,м`який куток для гостинної; два LED телевізора « Samsung», спальний гарнітур, шафа-купе , диван-малятко, два крісла, тахта, кухонний куток, холодильник «ВЕКО», холодильник «Nord», кухонний стіл, кухонна шафа; коридорна шафа; дві обувниці; морозильна камера; мультиварка Redmond, кухонний комбайн Bosch, електрична м`ясорубка Bosch, кондиціонер, мікрохвильова піч «Panasonic», кухонна витяжка, вбудована варильна поверхня, вбудована духова шафа, два електрочайника Tefal Bosch, електричний утюг Tefal, набор кастрюлі нержавіючі Zinger, домашній кінотеатр «Pioneer, насосна електрична станція, дві штуки бензопили, циркулярна електрична пила. \~ \~ \~ \~Визнати за [PERSON] як співзабудовника право на 1/2 частину збудованого у шлюбі із [PERSON] , але не прийнятих добудов та переобладнань житлового будинку в експлуатацію за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати- судовий збір у розмірі 920,18 грн. Відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] надано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначено, що жодного із зазначених позивачкою [PERSON] предметів домашнього побуту не придбалось , позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження факту придбання цього майна у зв`язку з його відсутністю. Вважає, що автомобіль ЗАЗ Lanos, житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , повинні бути розділені між ним та позивачкою у рівних частках, тобто по 1/2 частині кожному. До моменту завершення будівництва він та позивачка є власником матеріалів стосовно житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки будинок не прийнято до експлуатації та право власності не зареєстровано. Відповідач просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, а його позов задовольнити у повному обсязі ( а.с. 94-96). Ухвалою суду від 22.06.2018 року зобов`язано відповідача [PERSON] надати доступ 09.07.2018 року [PERSON] разом з техніком-спеціалістом КП БТІ та оцінювачу [PERSON] до житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] з метою складання технічного паспорту із встановленням нової площі новобудов та переобладнань та проведення оцінки майна: Кухонний гарнітур, дві пральні машини «ВЕКО», « LG», котел газовий «Ардани» ,м`який куток для гостинної; два LED телевізора « Samsung», спальний гарнітур, шафа-купе , диван-малятко, два крісла, тахта, кухонний куток, холодильник «ВЕКО», холодильник «Nord», кухонний стіл, кухонна шафа; коридорна шафа; дві обувниці; морозильна камера; мультиварка Redmond, кухонний комбайн Bosch, електрична м`ясорубка Bosch, кондиціонер, мікрохвильова піч «Panasonic», кухонна витяжка, вбудована варильна поверхня, вбудована духова шафа, два електрочайника Tefal Bosch, електричний утюг Tefal, набор кастрюлі нержавіючі Zinger, домашній кінотеатр «Pioneer, насосна електрична станція, дві штуки бензопили, циркулярна електрична пила. ( а. с. 85). Згідно акту від 09.07.2018 року провести обстеження домоволодіння, що розташовано за адресою: [ADDRESS] неможливо у зв`язку з відсутністю доступу ( а.с. 99). Ухвалою суду від 23.10.2018 року за клопотанням [PERSON] повторно зобов`язано відповідача [PERSON] надати доступ 30.10.2018 року [PERSON] разом з техніком-спеціалістом КП БТІ та оцінювачу [PERSON] до житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] з метою складання технічного паспорту із встановленням нової площі новобудов та переобладнань та проведення оцінки майна. ( а.с. 158). Клопотання про забезпечення доказів залишено без розгляду за заявою представника відповідача в судовому засіданні. Ухвалою суду від 23.10.2018 року за клопотанням [PERSON] призначена судова будівельна-технічна експертиза щодо встановлення ступені готовності добудов і переобладнань житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , провадження по справі зупинено. Ухвала суду отримана сторонами по справі ( а.с. 161165) ( а . с. 156-157). Згідно повідомлення Донецького НДІСЕ від 03.03.2019 року експертом зазначено про неможливість надання висновку експерта по причині відсутності доступу до спірного об`єкта нерухомості ( а. с. 194). Ухвалою суду від 25.03.2019 року провадження по справі відновлено, та 10.04.2019 року ухвалою суду повторно направлено ухвалу про проведення судово-будівельної експертизі, провадження по справі зупинено ( а. с. 196, 219). Ухвалою суду від 22.11.2019 року провадження по справі відновлено у зв`язку з надходженням висновку експерта. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні, в задоволенні зустрічних позовних вимогах просили відмовити. Відповідачка [PERSON] , представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково, просили задовольнити зустрічний позов [PERSON] . Представник третьої особи ПАТ АК «Укргазбанк» Легезін О.Г. в судовому засіданні пояснив, що спірний автомобіль ЗАЗ Lanos, 2013 р. в., реєстраційний номер [NUMBER] був придбаний сторонами за кредитні кошти відповідно до кредитного договору, укладеного між ПАТ АК «Укргазбанк» та [PERSON] . Заборгованість за кредитним договором існує, проте точну суму він назвати не може. Оскільки кредитний договір був укладений з [PERSON] , вважає вказаний транспортний засіб особистою власністю [PERSON] , та який, за його думкою, необхідно виключити з предмету поділу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою сторін по справі. Їй відомо про факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] зібрала свої речі і пішла з будинку. В період шлюбу подружжям було побудовано будинок, стосовно іншого майна їй нічого невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що виконував ремонтні роботи в будинку [PERSON] , що розташований по [ADDRESS] , зокрема клали плитку. На першому поверсі будинку були кімнатин, другий поверх добудовували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сином сторін по справі. З моменту припинення шлюбних відносин між сторонами він проживає по [ADDRESS] . В спірному будинку по [ADDRESS] залишилось спірне майно: душова кабіна, ліжко, стіл, 2 телевізора, тумби, кухонний гарнітур, газова плита, мікрохвильова піч, 2 холодильника, морозильна камера, комп`ютер, шафа, диван, тумба, пральна машина, кухонні прилади: хлібопіч, мультиварка, а також газовий котел, бензопила, шафа-купе. Все зазрначене майно було придбано в період шлюбу батьків і залишилось в будинку за місцем проживаннях [PERSON] . Вартість зазначеного майна він назвати не може. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її донькою, яка зі своїм чоловіком [PERSON] здійснювали перебудову житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , внаслідок чого була змінена площа будинку. В період їх шлюбу сторонами було придбано майно: кухонний гарнітур, стіл, 2 холодильника, 2 телевізора, газова плита, 2 пральних машини, диван, тумби, спальний гарнітур. Все придбане майно після припинення шлюбних відносин залишилось у [PERSON] . Рік придбання та вартість майна вказати не може. Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.04.2018 року по 20.02.2018 року. ( а.с. 58). Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.09.2008 року сторони придбали житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Власником житлового будинку зазначена [PERSON] ( а. с. 13-14). Згідно звіту про оцінку майна оціночна вартість об`єкту оцінки житлового будинку без урахування земельної ділянки, що розташований за адресою: [ADDRESS] ) становить 78136 грн. без ПДВ ( а. с. 28-31). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі рішення Красноармійської міської ради від 30.12.2010 року № 6/2-104 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0371 га, кадастровий номер 1413200000:06:057:0482, що розташовано за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( а.с. 22). Згідно звіту з експертної оцінки земельної ділянки оціночна вартість земельної ділянки площею 0,0371 га, кадастровий номер 1413200000:06:057:0482, що розташована за адресою: [ADDRESS] ) становить 24245 грн. без ПДВ ( а.с. 25-27). Сторонами підтверджено той факт, що у період шлюбу ними було придбано транспортний засіб автомобіль ЗАЗ Lanos, 2013 р. в., реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 01.11.2013 р., номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] ( а.с. 21). Згідно звіту про оцінку транспортного засобу ринкова вартість КТС ЗАЗ Lanos, 2013 р. в., реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 01.11.2013 р., номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] на дату оцінки становить 74867 грн. ( а.с. 32). Згідно довідки КП БТІ від 05.02.2018 року за № 107/01-02 житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу від 13.03.1998 року реєстр 1109 ( а.с. 59) Ухвалою суду від 11.07.2018 року витребувано від [PERSON] для огляду оригінали правовстановлюючих документів будинків, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] ( а.с. 102), про що сторони повідомлені належним чином ( а.с. 103). Згідно довідки ГУ Держгеокадастру земельна ділянка площею 0,0371 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 945549 від 07.10.2011 року, реєстр № 141320001000188, кадастровий номер земельної ділянки 1413200000:06:0578:0482. Земельна ділянка площею 0,1000га , яка розташована за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 206572 від 06.05.2008 року, реєстр № 010815901816, кадастровий номер земельної ділянки 1413200000:06:057:0311. ( а.с. 66, 42 том 2). Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 1413200000:06:057:0311 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , експертна грошова оцінка земельної ділянки становить 71200 грн.( а. с. 209) Згідно висновку № 2700-2702 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи: 1.2 Ступінь готовності новостворених добудов та переобладнань житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , складає: житлової прибудови (літ А1-1) становить 97,9%; житлової прибудови (літ а-1) становить 99,7%; житлової прибудови (літ а1-1) та мансарди (літ Мс-1) становить 99,3% гаражу (літ 1-1) становить 100% бані з тамбуром (літ Л-1,л-1) становить 100% сараю (літ М-1) становить 100%. Фактично будівництво новостворених добудов та переобладнань домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з технічної точки зору завершено, та не перешкоджає їх до експлуатації згідно діючого законодавства. Виконати розподіл новостворених побудов та переобладнань по Ѕ частині кожному домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , при умові визнання права власності, виконати можливо. Вартість часток після розподілу складає: квартира № [ADDRESS] -887152 грн. без ПДВ, квартира № 2- 882255 грн. без ПДВ, різниця становить 2448,5 грн. ( а. с. 227-236). Відповідно до ст.12 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом ук передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, з винятком виключеного з цивільного обороту ( ч. 1 ст. 61 СК України). Здійснення права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжям. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.. 69 СК України. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними ( частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки ( частина друга статті 364 ЦК України). Згідно розяснень п.п.23,24\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року\~„ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60,69 СК України, ч.3\~ст. 368 ЦК), відповідно до ч.ч.2,3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є : 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права ( ст. 60 СК України) та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні кошти або спільна праця подружжя. Тобто, критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття) 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя ( постанова ВСУ від 25.11.2015 року № 6-2333цс15). При розірванні шлюбу право спільної сумісної власності на житло, набуте під час шлюбу, не припиняється. Розпорядження цим житлом здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ст. 369 ЦК України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута одним з подружжя ( нею, ним) за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача ділянок у власність громадян проводиться у тому числі у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ст. 120 ЗК України ст. 377 ЦК України при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими об`єктами переходить і право власності або право користування на земельну ділянку без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до п. 18-2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 16.04.2004 року « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» відповідно до положень ст. ст. 81,116 ЗК окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України. Аналогічні правові позиції викладені в Постанові ВСУ від 21.03.2018 року в справі № 686/9580/16ц. За правилом, встановленим ч.1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не\~\~ визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22\~Постанови № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В п. 25 цієї\~Постанови\~зазначено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4,5\~ст. 71 СК\~щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , був придбаний сторонами в період шлюбу у 2008 році, тому від є об`єктом права спільної сумісної власності. Земельна ділянка передана у власність [PERSON] відповідно до державного акту у 2010 році на підставі рішення Красноармійської міської ради від 30.12.2010 року № 6/2-104, тому не є об`єктом права спільної сумісної власності, однак, при поділі житлового будинку шляхом визначення права власності по 1/2 частині за кожним із подружжя, у сторін виникає право власності і на зазначену земельну ділянку пропорційно розміру частки на будинок, тобто за кожним по 1/2 її частини. \~ \~ \~ \~ \~ Враховуючи\~вищезазначене,\~виходячи з\~рівності часток\~подружжя,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позовних вимог\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~щодо визнання\~ідеальних часток\~подружжя в\~майні-об`єктах\~нерухомості :\~житлового будинку\~та земельної\~ділянки,\~розташованих по\~ [ADDRESS] ,\~за кожним\~по 1/2\~частині без\~їх реального\~поділу із\~залишенням майна\~ житлового\~будинку та\~ земельної\~ділянки у\~їх спільній\~частковій власності. Матеріалами справи встановлена дійсна ринкова вартість вищезазначених об`єктів нерухомості: ринкова вартість житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] становить 78136 грн., земельної ділянки- 24245 грн. Як встановлено в судовому засіданні, за [PERSON] на праві власності зареєстровано транспортний засібавтомобіль ЗАЗ Lanos, 2013 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 01.11.2013 р., номер шасі ( кузова, рами) [NUMBER] , який був придбаний в період шлюбу, тому вказаний транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності. Доводи представника третьої особи про те, що зазначений автомобіль є особистою власністю [PERSON] , оскільки придбаний за договором кредиту, укладеного між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] , суд не приймає до уваги, оскільки заборона щодо поділу майна, придбаного в кредит , між подружжям законом не встановлена, а наявність у відповідачки перед банком заборгованості по кредитного договору не є підставою для відмови в поділі спільного сумісного майна подружжя. Більш того, як встановлено в судовому засіданні, на момент розгляду справи користується автомобілем [PERSON] , який і сплачує кредит як поручитель за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України транспортні засоби, які належать сторонам по справі на праві спільної власності, відносяться до неподільних речей. При поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. ( частина четверта, п`ята статті 71 СК України). У разі недосягнення такої згоди між подружжям може застосуватися стаття 365 ЦК України за наявності для цього відповідних підстав і суд може присудити одному з подружжя річ у натурі, а іншому-грошову компенсацію з підстав, передбачених цією статтею. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. \~ \~ \~ \~ Враховуючи\~той факт,\~що у\~власності сторін,\~як подружжя\~,\~перебуває автомобіль засібавтомобіль ЗАЗ Lanos,\~2013\~р.в.,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~ зареєстрований за [PERSON] , який є неподільною річчю, суд приходить до висновку про те, що за сторонами необхідно визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності. Ринкова вартість автомобіля становить 74867 грн. Отже, за кожним із подружжя необхідно визнати право власності на Ѕ частину автомобіля ЗАЗ Lanos, 2013 р.в., реєстраційний номер [NUMBER] , що є об`єктом спільної сумісної власності. Що стосується позовних вимог [PERSON] про поділ предметів домашнього побуту, то судом зауважується, що позивачкою чітко не встановлена наявність вказаного майна: кухонного гарнітура, дві пральні машини «ВЕКО», « LG», котел газовий «Ардани» ,м`який куток для гостинної; два LED телевізора « Samsung», спальний гарнітур, шафа-купе , диван-малятко, два крісла, тахта, кухонний куток, холодильник «ВЕКО», холодильник «Nord», кухонний стіл, кухонна шафа; коридорна шафа; дві обувниці; морозильна камера; мультиварка Redmond, кухонний комбайн Bosch, електрична м`ясорубка Bosch, кондиціонер, мікрохвильова піч «Panasonic», кухонна витяжка, вбудована варильна поверхня, вбудована духова шафа, два електрочайника Tefal Bosch, електричний утюг Tefal, набор кастрюлі нержавіючі Zinger, домашній кінотеатр «Pioneer, насосна електрична станція, дві штуки бензопили, циркулярна електрична пила. Окрім того, не зазначена його вартість, не доведена час придбання, факт належності його до спільного сумісного, тобто не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави для визначення маси спільного майна подружжя та проведення його поділу, свідки також не підтвердили в судовому засіданні наявність конкретно визначеного позивачкою майна на час розгляду справи, його вартість ,клопотання про призначення експертизи сторони не заявляли, а клопотання про забезпечення доказів залишено без розгляду за її усною заявою в судовому засіданні, тому суд виключає зазначені позивачкою речі з об`єктів спільного майна подружжя. \~ \~ \~ \~Що стосується позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про поділ об`єктів нерухомості: житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , то суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні , 13.03.1998 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу сторонами був придбаний житловий будинок жилою площею 39,2 кв. м., що розташований по [ADDRESS] ( а. с. 49 том 2). \~ \~ \~ \~В подальшому спірний об`єкт нерухомості зазнав істотних змін, зокрема був переобладнаний та добудований. Так, згідно матеріалів справи, у 1998 році житловий будинок мав жилу площу 39,2 кв. м. , з господарськими будівлями і спорудами: льох, літня кухня, туалет, душ, сарай, огорожа, замощення, водопровід ( а. с. 49 том 2). Згідно експлікації до технічного паспорту, виготовлено станом на 03.04.2001 рік житловий будинок А-1 складався з двох жилих кімнат жилою площею 40,3 кв.м. ( а.с. 56 том2). \~ \~ \~ \~Згідно технічного паспорта, виготовленого станом на 2007 рік, житловий будинок зазначений літерою А-1 побудований в 1956 році, згідно експлікації його жила площа становить 66,4 кв. м., у 2002 році були самочинно збудовані : прибудова А-1-1, прибудова а-1 та загальна площа будинку зазначена 123,7 кв.м., житлова- 66,4 кв.м ., В старому будинку А-1 також додалась одна кімната, та він складався вже з кімнат площею 11 кв.м.,12,1 кв.м. та 16,1 кв.м., всього 39,2 кв.м. ., та згідно експлікації додалась житлова кімната площею 27,2 кв.м., до якої зроблено вихід з будинку А-1 до житлової прибудови А1-1 ( а. с. 50 - 55, том 2). Згідно технічного паспорта, виготовленого станом на 2018 рік, були самочинно побудовані житлова прибудова А1-1, житлова прибудова а-1, а1-1, прибудови М-1 мансарда та житлова площа домоволодіння становить 103,1 кв. м., загальна -208,5 кв. м., та були самочинно збудовані гараж У-1, баня-Л-1, тамбур л-1, сарай М-1 ( а.с. 205 том 1) \~ \~ \~ \~При цьому, жила площа будинку А-1 становить 65,4 кв. м. ( а. с. 207 том 1). Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди,\~іншого нерухомого майна,\~якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Слід зазначити, що в розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності . Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними (пункт 3.4.1.Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 вересня 2003 року № 146 (далі Методичні рекомендації № 146). Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм В.3.222009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі ДБН), відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Таким чином, норма частини першої статті 376 ЦК України підлягає застосуванню й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої об`єкт набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо; розділ 3.4 Методичних рекомендацій № 146). При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що\~не\~підлягають\~поділу (виділу)\~об`єкти\~нерухомого\~майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Таким чином, за змістом статей 357, 376, розділу 3.4. Методичних рекомендацій № 146, пункту 3 ДБН власник може самостійно здійснювати такі переобладнання об`єкта нерухомого майна, які не підпадають під ознаки реконструкції або перебудови та не суперечать закону, не порушують прав та охоронюваних інтересів інших осіб. \~ \~ \~ \~Аналогічні правові позиції викладені в Постанові ВСУ від 04.12.2013 року в справі № 6-130цс13. \~ \~ \~ \~Разом з тим, суд при поділі майна подружжя суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною із сторін. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові ВСУ від 07.09.2016 року. Отже, відповідно до зазначеної правової позиції, встановлюється можливість визначити частки об`єкта спільної сумісної власності, однак при умові якщо такий об`єкт має статус об`єкта незавершеного будівництва. Позивачкою ставиться питання про визнання об`єктом права спільної сумісної власності подружжя частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , а саме житлового будинку, зазначеного літерою А-1 із господарськими спорудами, а за іншою частиною домоволодінням, зокрема переобладнанням, що є складовою житлового будинку, вона просить визнати за нею права забудовника. Однак, проаналізувавши технічну документацію, судом встановлено, що площа житлового будинку А-1 ще до будівництва прибудов змінилась, збільшилось кількість кімнат ( придбано житловий будинок з 2 жилими кімнатами ( а. с. 56 том 2), у 2007 році в технічному паспорті зазначено, що в складі житлового будинку А-1 вже три жилих кімнати, а з урахуванням прибудови А-1-1 чотири кімнати.( а. с. 52 том 2). \~ \~ \~ \~На момент придбанням житлового будинку А-1 його площа становила 39,2 кв. м.,в той час позивачкою ставиться питання про визнання права власності на зазначений об`єкт іншою площею, яка зазначена в технічному паспорті, тобто з урахуванням переобладнань. \~ \~ \~ \~Отже, враховуючи технічну документацію, висновок експерта, суд приходить до висновку про те, що самочинно збудовані прибудови спірного домоволодіння є приналежністю, які слідують за будинком А-1, головною річчю, і не можуть бути окремим майном, на яке можна в подальшому визнавати право спільної сумісної власності, тобто не є окремим об`єктам права власності, в тому числі спільної сумісної. З технічного паспорту вбачається , що до складу будинку А-1 входять, окрім житлових прибудов, самочинно збудовані мансарда, господарські споруди ( а.с. 205-206). Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2012 року № 6 « Про практику застосування судами статті 376 ЦК України ( про правовий режим самочинного будівництва) не може бути застосовано правила статті 376 ЦК при вирішенні справ за позовами про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі ( ганок, веранда, мансарда тощо), стосовно яких існує інший порядок введення їх в експлуатацію як господарської споруди, що віднесена до житлового будинку. Окрім того, самочинно побудовані у 2000 році літня кухня З-2 та у 2002 році гараж І-2, на які просить визнати право власності позивачка, не входили до складу житлового будинку А-1 у 1998 році. \~ \~ \~ \~За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] про визнання житлового будинку А-1, що розташований за адресою : [ADDRESS] з господарськими будівлями і спорудами згідно технічного паспорту: В-1-сарай, Г-1-вбиральня, Д-1-літній душ, Е-1- сарай; Ж-1-сарай, З2-літня кухня, 12-гараж об`єктом спільної сумісної власності задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги про поділ зазначеного житлового будинку шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] , за кожним права власності по 1/2 його частини є похідними і задоволенню не підлягають. \~ \~Що стосується позовних вимог про визнання за позивачкою як співзабудовника права на 1/2 частину переобладнань та добудов до житлового будинку, то суд виходить з наступного. Згідно із ст.\~19\~Закону України "Про планування і забудову територій" режим забудови та іншого використання земель, призначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів або місцевих правилах забудови. З огляду на положення зазначеної статті дотримання місцевих правил забудови є обов`язковим при здійсненні будівництва на території України. Виходячи з положень зазначених нормативно-правових актів законодавець виділяє такі характерні ознаки забудовника: 1)\~особа, яка отримала право на земельну ділянку для забудови та виконує дії, необхідні для здійснення будівництва; 2)\~особа, яка освоює та спрямовує на будівництво виділені на нього капіталовкладення; 3)\~особа, яка виконує функції замовника; та включає в себе такі стаді:\~придбання земельної ділянки у власність чи користування для забудови;\~зміна цільового призначення земельної ділянки у разі необхідності спорудження на ній певного об`єкта нерухомості, під будівництво якого існуюче цільове призначення має бути змінено;\~отримання дозвільної документації на будівництво;\~власне будівництво; \~введення об`єкта будівництва в експлуатацію і державна реєстрація права власності на нього. Як вбачається з матеріалів справи, ступені готовності житлової прибудови А1-1 становить 97,9%, житлової прибудови а-1- 99,7% житлової прибудови а1-1 та мансарди- Мс-1 -99,3%, гаражу і-1 -100%, бані з тамбуром Л-1,л-1 -100%; сараю М-1-100 %. Спірні об`єкти збудовані на відведеній на законних підставах з метою здійснення переобладнань та добудов відповідачу земельній ділянці за час шлюбу за спільні кошти, фактично вони експлуатуються за своїми функціональним призначенням, але не приймаються до експлуатації і право власності на нього не оформлюється; позивачка, в свою чергу, позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їй реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою як співзабудовника права на 1/2 частину спірного об`єкта незавершеного будівництва. Визнання за позивачкою права як співзабудовника на 1/2 частину добудов і переобладнань надасть сторонам можливість виконати дії стосовно узаконення самочинно збудованих прибудов та переобладнань, ввести домоволодіння до експлуатації та зареєструвати або ставити питання про поділ об`єкта незавершеного будівництва. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , без поділу житлового будинку як об`єкта спільної сумісної власності, є передчасними і такими, що задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог в частині розподілу судових витрат, то суд виходить з наступного. \~ \~\~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів ( договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Відповідачкою , та позивачкою за зустрічним позовом [PERSON] заявлені вимоги на суму 194763 грн., задоволені вимоги на суму 88624 грн.(45,50%), за проведення експертизи сплачено 4290 грн., за виготовленням технічного паспорту - 3195 грн., всього 9325,38 грн. За таких підстав з [PERSON] на користь [PERSON] шляхом взаємозаліку необхідно стягнути понесений судовий збір у розмірі 704.80 ( за задоволення вимоги про визнання як співзабудовника права на 1/2 частину переобладнань житлового будинку), та 3405,67 грн. за проведення експертизи та виготовлення технічного паспорта (4290+3195)х45,50%=3405,67 грн., а всього . На підтвердження оплати судових витрат за надання правової допомоги представником відповідача надано договір про надання правової допомоги від 11.06.2018 року ( а.с. 71), в п.п. 3.1.,3.2 якого чітко зазначено про те, що юридичні послуги повинні бути сплачені шляхом встановлених адвокатом рахунків за послуги, додаткових угод, проте до матеріалів справи надано лише акт виконаних робіт без відповідних квитанцій, платіжних доручень тощо, та без зазначення часу надання таких послуг., зокрема часу надання таких послуг. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~\~ законом\~\~ порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічні позиції викладені в постанові ВСУ від 02.07.2019 року в справі за № 810/795/18. Таким чином, враховуючи той факт, що заявником не в повному обсязі надані докази про фактичні витрати часу , квитанцій щодо оплати витрат на правову допомогу, про що прямо зазначено в п. 3.1, 3.2 Договору, зокрема про обов`язковість зазначення рахунків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення судових витрат на правову допомогу. Оскільки зустрічні позовні вимоги задоволені частково, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 4110,47 грн. (704,80 + 3405,67= 4110,47 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial