Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , як такого, що навчається на ІІІ курсі денної форми навчання ОПП землевпорядкування Прилуцького агротехнічного коледжу у розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку. Син перебуває на утриманні позивачки, відповідач має можливість сплачувати аліменти оскільки працевлаштований і має достатній заробіток. У судове засідання позивачка не з`явилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у\~судове засідання\~не з`явився,\~проте надав\~заяву в\~якій просить\~слухати справу\~у його\~відсутності,\~позовні вимоги\~визнає частково\~в частині\~стягнення з\~нього аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини, оскільки має на утриманні іще одну дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінюючи належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~в їх\~сукупності за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженню наявних\~у справі\~доказів,\~суд приходить\~до висновку\~про часткове\~задоволення позовних\~вимог. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29.05.2007 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.п.7). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.п.6) вбачається, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідки №923 про реєстрацію місця проживання особи (а.п.2, 8) [PERSON] , [INFO] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №84 від 05.07.2021, виданої Прилуцьким агротехнічним коледжом, [PERSON] , дійсно навчається з 01.09.2018 по 30.06.2022 в даному коледжі та є студенткою ІІІ курсу ОПП землевпорядкування, денної форми навчання (а.с.9). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що відповідач - [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та «Декларації прав дитини» інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Статтею 199 СК України\~встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до абз.1 п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Якщо батьки добровільно не виконують свій обов`язок, аліменти можуть бути стягнені в примусовому порядку. Відповідно до ч.3\~ст.199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають: а) повнолітні дочка, син; б) той з батьків, з ким проживають повнолітні дочка, син. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживають повнолітні дочка, син. Батьки є законними представниками своїх дітей тільки до досягнення ними повноліття. Втім, в законі визнане за можливе закріпити за матір`ю, батьком право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина. Однак таке право надане тільки тому з батьків, з ким проживають дочка, син. Як правило, саме цей з батьків продовжує добровільно утримувати дочку, сина протягом часу продовження навчання, фактично виконуючи обов`язок і за іншого з батьків. Один з батьків може подати позов про надання утримання повнолітнім дочці, синові і в тому разі, якщо дитина проживає окремо, оскільки навчання в іншому населеному пункті є досить розповсюдженим. Дочка, син можуть проживати в гуртожитку, у родичів або наймати житло, але таке проживання є тимчасовим\~лише на період навчання. Тому очевидним є те, що у такому випадку вирішального значення набуває не фактичне спільне проживання дитини з тим з батьків, хто подає позов, а факт продовження надання цим з батьків їй утримання добровільно і самостійно. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання в навчальному закладі який знаходиться в м.Прилуки, тому [PERSON] має повне право на звернення до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання їхньої повнолітньої дитини, оскільки саме вона добровільно та самостійно продовжує утримувати сина. Зважаючи на те, що сторони являються батьками [PERSON] та зобов`язані матеріально утримувати його, відповідач спроможний виплачувати на користь позивачки аліменти на утримання їхнього повнолітнього сина до закінчення ним навчання, оскільки наразі є здоровим та перебуває у працездатному віці, що ним не оспорюється, тому може у повній мірі сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, який продовжує навчання, при цьому відповідач не надав жодних доказів на підтвердження неможливості надання ним такої матеріальної допомоги та зважаючи на наявність у останнього неповнолітньої дочки [PERSON] у зв`язку з чим суд приходить до беззаперечного висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, до закінчення сином навчання. Відповідно до вимог ч.1ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір»\~за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, то відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 908 грн слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.180-184,\~199-200 СК України,

Outcome: partial