Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Відповідача з вимогами про стягнення аліментів та поділ спільного майна подружжя. Ухвлою від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги було роз'єднано і відкрито провадження в частині вимог про стягнення аліментів. Свої вимоги Позивач мотивує тим, що 04 серпня 2001 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте в подальшому спільне життя між сторонами не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, внаслідок чого сторони почали проживати окремо. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що вони з Відповдіачем не змогли досягнути згоди щодо порядку участі батька в утримання дітей, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визначити порядок сплати [PERSON] аліментів у фіксованій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину.. Позивач та її представник в судовому засіданні визнали, що Відповідач бере участь у додаткових витратах на дітей, проте поточні витрати на їх утримання, на думку Позивача, мають покриватись щомісячними регулярними виплатами на користь матері. Не зважаючи на те, що Відповдіач, згідно з поданих ним документів, працює на постійні основій, має регулярний дохід, Позивач просила стягнути аліменти саме у фіксованій сумі. Відповідач та його представник в судовому засіданні звернули увагу суду на те, що Відповідач постійно надає допомогу Позивачу в утриманні дітей, бере на себе витрати, зокрема: щодо оплати договорів страхування від нещасних випадків, придбав дітям велосипеди,три рази на тиждень тренує дітей в спортивній секції, забезпечуючи в ці дні їх харчуванням, оплачує тренування сина [PERSON] у футбольній секції. Крім того, представник Відповідача зазначив, що з огляду на те, що Відповідач офіційно працює, має регулряний дохів, аліменти, які підлягають сплаті ним на користь матері дітей, мають бути призначені в частці від його сукупного доходу. При цьому Відповідач вважав достатнім стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, що не буде значним чином відрізнятись в суми, яку просить стягувати з нього Позвиач. Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 04 серпня 2001 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7); від шлюбу мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 8-9) З поясненб Сторін вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо, а діти проживають разом з їх матір'ю - [PERSON] Судом встановлено, що Сторони не змогли досягнути домовленості між собою щодо порядку участі батька у регулярних витратах на утримання дітей. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, сплата аліментних платежів у фіксованій сумі згідно з чинним законодавством допускається лише у випадку відсутності регулярного доходу того з баткьів, з якого аліменти підлягають стягненню. Натомість, як встановлено з довідки ДПІ у Солом'янському районі м. Києва №11523 від 17.11.2014р., Відповдіач [PERSON] офіційно та регулярно отримує заробтіну плату за двома місцями роботи: в Управлінні "Укрспортзабзепечення" та в Київській обласній комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі. Відтак стягнення з нього аліментів у фіксованій сумі не відповідає закону. З огляду на те, що Відповідач офіційно працює за двома місцями роботи, а отже має регулярний заробіток, з урахуванням належного ступеню його участі у несенні додаткових витрат на утримання та розвиток дітей, суд вважає за доцільне призначити аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку на кожну дитину щомісяця. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову, стягненню з Відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 243,60 гривень. Крім того, у відповдіності до вимог ст. 88 ЦПК України компенсації на користь Позивача підлягають понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 400,00 грн на правову допомогу. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Матеріалами справи підтверджується участь представника Позивача у судових засіданнях протягом 1 години, а тому витрати на правову допомогу підлягають компенсації у повному обсязі, оскльки вони не перевищують граничний розмір. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial