Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2010 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Бобринецького районного Кіровоградської області від 09.09.2013 року шлюб з відповідачем розірвано. Згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 травня 2011 року з відповідача по справі, [PERSON], стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2011р до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Вказане рішення суду знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області. З 2011 року відповідач по справі систематично не сплачує аліменти або сплачує їх в неповному розмірі, що заподіює шкоду інтересам дитини, внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів, яка складає станом на 31.03.2015 року, відповідно до розрахунку старшого державного виконавця ВДВС Бобринецького РУЮ Кіровоградської області Почкай М.О., 31 391, 93 грн. Вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За період з травня 2011 року по 31.03.2013року розмір неустойки з урахуванням п.1 ст. 196 СК України за несплачені аліменти складає 9 551,73 грн. Враховуючи викладене, часткову сплату аліментів відповідачем, щомісячний розрахунок пені за весь період заборгованості по сплаті аліментів, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за несплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 9 551,73 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що не має фінансової можливості сплачувати неустойку, у зв'язку з тим, що він не працює, про що надав довідку Тарасівської сільської ради, проживає біля матері, майна у власності не має, отримує дохід з тимчасових заробітків та надав квитанції про часткову сплату аліментів. З урахуванням цих обставин просить відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, передбачена ст.196 СК відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Судом встановлено, що з відповідача по справі, [PERSON], стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2011р до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. (а.с. 13-14). Судом встановлено, що з 18 травня 2011року по 31 березня 2015 року за [PERSON] лічиться заборгованість по стягнутим аліментам в сумі 31 391,93 грн. (а.с.17) Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заперечуючи проти позову відповідач [PERSON] посилається на те, що заборгованість по аліментам створилась в наслідок того, що він не працює, має мінливий заробіток, сплачує аліменти періодично. Отже заборгованість виникла не з його вини. Від сплати аліментів відповідач не ухиляється, однак через брак коштів, а також через те, що він не працює та не має заробітку, сплачує аліменти періодично. Враховуючи наведене, просить суд відмовити в задоволенні позову про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Крім того відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а незалежних від відповідача обставин, в результаті яких дана заборгованість виникла, судом не встановлено, отже наявна вина відповідача у виникненні заборгованості є підставою для стягнення неустойки (пені). Згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р., неустойка (пеня) сплачується за весь час прострочення сплати аліментів. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість. Відповідно до ст.ст.7,8 СК України до правовідносин про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів підлягають стягненню. Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 9 551,73грн., наданий позивачкою, судом встановлено, що позивачка зробила вказаний розрахунок з 18 травня 2011 року по 31 березня 2015 року, сума пені за несвоєчасну сплату аліментів склала 9 551,73 грн. З 18 травня 2011 р. по 31 березня 2015 р. кількість днів прострочення аліментів становить 1413 день, і саме з цієї кількості днів судом вираховується розмір неустойки. Враховуючи наведені обставини, та положення ст.196 СК України, судом був проведений розрахунок неустойки, який, на думку суду, становить 9 332,68 грн., виходячи з наступного розрахунку за період: з 18.05.2011 року по 31.05.2011 року - 50,14 грн. (385,68 грн. х 1 % х 13 днів); з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року - 136,20 грн. (454 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.07.2011 року по 31.07.2011 року - 233, 74 грн. (754 грн. х 1 % х 31 день); з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року - 233, 74 грн. (754 грн. х 1 % х 31 день); з 01.09.2011 року по 30.09.2011 року - 226,20 грн. (754 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.10.2011 року по 31.10.2011 року - 212, 04 грн. (684 грн. х 1 % х 31 день); з 01.11.2011 року по 30.11.2011 року - 256,20 грн. (854 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року - 233, 74 грн. (754 грн. х 1 % х 31 день); з 01.01.2012 року по 31.01.2012 року - 273, 89 грн. (883,50 грн. х 1 % х 31 день); з 01.02.2012 року по 29.02.2012 року - 227, 22 грн. (783,50 грн. х 1 % х 29 днів); з 01.03.2012 року по 31.03.2012 року - 4,19 грн. (13,50 грн. х 1% х 31 день); з 01.04.2012 року по 30.04.2012 року - 149,55 грн. (498,50 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.05.2012 року по 31.05.2012 року - 221,19 грн. (713,50 грн. х 1 % х 31 день); з 01.06.2012 року по 30.06.2012 року - 265,05 грн. (883,50 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.07.2012 року по 31.07.2012 року - 304,89 грн. (983,50 грн. х 1 % х 31 день); з 01.08.2012 року по 31.08.2012 року - 227,39 грн. (733,50 грн. х 1 % х 31 день); з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року -220,05 грн. (733,50 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року - 227, 39 грн. (733,50 грн. х 1 % х 31 день); з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року - 220,05 грн. (733,50 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.12.2012 року по 31.12.2012 року - 273, 89 грн. (883,50 грн. х 1 % х 31 день); з 01.01.2013 року по 31.01.2013 року - 300,70 грн. (970 грн. х 1 % х 31 день); з 01.02.2012 року по 28.02.2013 року - 271,60 грн. (970 грн. х 1 % х 28 днів); з 01.03.2013 року по 31.03.2013 року - 331,70 грн. (1070 грн. х 1% х 31 день); з 01.04.2013 року по 30.04.2013 року - 321 грн. (1070 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.05.2013 року по 31.05.2013 року - 331,70 грн. (1070 грн. х 1 % х 31 день); з 01.06.2013 року по 30.06.2013 року - 160,50 грн. (535 грн. х 1% х 30 днів); з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року - 165,85 грн. (535 грн. х 1 % х 31 день); з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року - 165,85 грн. (535 грн. х 1 % х 31 день); з 01.09.2013 року по 30.09.2013 року - 160,50 грн. (535 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.10.2013 року по 31.10.2013 року - 165,85 грн. (535 грн. х 1 % х 31 день); з 01.11.2013 року по 30.11.2013 року - 160,50 грн. (535 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року - 134,85 грн. (435 грн. х 1 % х 31 день); з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року -174,14 грн. (561,75 грн. х 1 % х 31 день); з 01.02.2014 року по 28.02.2014 року - 129,29 грн. (461,75 грн. х 1 % х 28 днів); з 01.03.2014 року по 31.03.2014 року - 174,14 грн. (561,75 грн. х 1 % х 31 день); з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року - 168, 53 грн. (561,75 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року - 143,14 грн. (461,75 грн. х 1 % х 31 день); з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року - 168,53 грн. (561,75 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року - 174,14 грн. (561,75 грн. х 1 % х 31 день); з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року - 174,14 грн. (561,75 грн. х 1 % х 31 день); з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року - 168,53 грн. (561,75 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року - 174,14 грн. (561,75 грн. х 1 % х 31 день); з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року - 168,53 грн. (561,75 грн. х 1 % х 30 днів); з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року - 174,14 грн. (561,75 грн. х 1 % х 31 день); з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року -174,14 грн. (561, 75 грн. х 1 % х 31 день); з 01.02.2015 року по 28.02.2015 року - 157,29 грн. ( 561,75 грн. х 1 % х 28 днів ); з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року - 143,14 грн. (461,75 грн. х 1 % х 31 день). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд оцінивши всі надані сторонами по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за тих обставин, що відповідач постійного місця роботи та доходів не має, власного житла, паю також не має, за 2011-2012 роки сплачував частину аліментів, а потім перестав, що свідчить про його небажання погашення боргу по сплаті аліментів, а тому, враховуючи викладене, суд вважає необхідним та доцільним зменшити суму пені з 9 332,68 грн. на 5 000 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, з відповідача, на користь позивача, належить стягнути також судові витрати по справі. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає необхідним відмовити.

Outcome: partial