Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій зазначає, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, отримують послуги, але в добровільному порядку оплату за отримані послуги не здійснюють, в результаті чого у відповідачів перед КП «Харківводоканал» утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2012 року по 30.06.2019 року в сумі 8941,18 грн., за надані послуги з водовідведення за період з 01.03.2012 року по 30.06.2019 року в сумі 6595,22 грн. з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3 відсотки річних від простроченої суми, яку на теперішній час не відшкодовано. Також просить стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що КП «Харківводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг КП «Харківводоканал» та споживачами. Відповідачі зареєстровані і мешкають за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надаються на підставі відкриття абонентського особового рахунку, повинні регулярно у встановлені законом строки оплачувати вартість наданих їм підприємством послуг водопостачання і водовідведення, але свої обов`язки щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконують тривалий строк, в результаті чого утворилася заборгованість. Представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, проводити розгляд справи просить без її участі, про що надала письмову заяву. Відповідачі в судове засідання не прибули, подали заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі та застосувати строк позовної давності. Вважають, що у межах трирічного строку позовної давності підлягають задоволенню вимоги позивача за період з 27.05.2016 року по 26.05.2019 року, а наведені позивачем причини пропуску позовної давності не є поважними та не підтверджені жодними доказами. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.10.2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. ст. 64, 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься окремо від плати за користування житлом та своєчасно, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок є багатоквартирним, обладнаний центральною системою водопостачання та водовідведення. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] та зобов`язані своєчасно та в повній мірі вносити плату за надані позивачем послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, однак оплату в добровільному порядку в повному обсязі не здійснюють. У підсумку заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з урахуванням індексу інфляції за час прострочення - 1515,33 гривень та 3 відсотки річних від простроченої суми - 441,77 гривень, складає суму 17493,50 гривень, з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.03.2012 року по 30.06.2019 року в сумі 8941,18 грн., за надані послуги з водовідведення за період з 01.03.2012 року по 30.06.2019 року в сумі 6595,22 грн.( а. с. 5-11) Факт отримання послуг централізованого водопостачання та водовідведення відповідачі не оспорюють. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховані за надані послуги інфляційні витрати в сумі 1515,33 грн. та 3% річних 441,77 грн. Пунктами 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», встановлено, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Також, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачі сплачують надані позивачем послуги періодично, однак не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов`язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Частиною 3 ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлює тривалістю у три роки. Відповідачі в наданій до суду заяві просили застосувати до позовних вимог позивача строк позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд застосовує позовну давність за заявою відповідача. Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником позивача не наведено доказів поважності пропуску строку звернення до суду про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання за період з 01.03.2012 року по 31.08.2016 року та про стягнення заборгованості за централізоване водовідведення за період з 01.03.2012 року по 31.08.2016 року, а тому підстав для задоволення позовних вимог за вказаний період немає. Позивач реалізував своє право на звернення до суду за захистом порушеного права 26.09.2019 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути в межах строку позовної давності заборгованість за надання послуг з централізованого водопостачання за період з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року в розмірі 5656,05 грн. та централізованого водовідведення за період з 01.09.2016 року по 30.09.2019 року в розмірі 4281,08 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Статтею 541 ЦК України визначено поняття солідарного зобов`язання. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і будь кого з них окремо. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховано за надані послуги водопостачання 3 % річних у розмірі 251,46 грн. та інфляційні витрати у розмірі 863,57 грн. , за водовідведення 3 % річних у розмірі 190,31 грн. та інфляційні витрати у розмірі 651,76 грн. Отже, з відповідачів належить також стягнути 3% річних від простроченої суми заборгованості та індекс інфляції за весь час прострочення, що згідно розрахунків, наданих КП "Харківводоканал", складає 441,77 грн. та 1515,33 грн. відповідно. В решті позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за централізоване водопостачання за період з 01.03.2012 року по 31.08.2016 та водовідведення за період з 01.03.2012 року по 31.08.2016 року, слід відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Підстав для визнання поважності причин пропуску позовної давності судом не вбачається. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Доказів того, що відповідачі звільнені від сплати судового збору ними не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial