Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 квітня 1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 22 грудня 2009 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Рішенням Новокаховського міського суду від 07 червня 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частка заробітку та доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Виходячи з довідки - розрахунку, виданої головним державним виконавцем, платник аліментів [PERSON] сплачує мінімальний розмір аліментів на утримання дітей. При цьому, заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дітей станом на 30.09.2013 року становить 6068,65 грн. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно допомоги на утримання дітей не надає, не приймає участі в несенні додаткових витрат на дітей, сплачує мінімальний розмір аліментів на їх утримання, має заборгованість по сплаті аліментів, нею систематично справляються витрати на дітей, пов'язані з їх навчанням, фізичним розвитком, розвитком їх здібностей, лікуванням та інших необхідних потреб. Так, діти відвідують гуртки: [PERSON] - гурток танців, [PERSON] - спортивну секцію, [PERSON] - музичну та художню школу. Таким чином, нею фактично понесені витрати, пов'язані з розвитком здібностей дітей та їх лікування в сумі 26101,09 грн., що складається з оплат на лікування дітей у 2013-2014 р.р. на суму 2068,96 грн., оплат на розвиток здібностей - 5037 грн. Також в листопаді 2012 року син [PERSON] відвідав табір «Молода гвардія» за який сплачено 851,13 грн. Крім того, вона понесла додаткові витрати на дітей в сумі 18144 грн., пов'язаних з купівлею планшетного ПК, вартістю 10098 грн., про що свідчить укладений кредитний договір та придбано ноутбук доньці [PERSON] вартістю 8046 грн., що також підтверджується кредитним договором. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання дітей [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 13050,55 грн., а також понесені судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] викладені позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві та подали до суду заяву про зменшення позовних вимог, просили суд стягнути з [PERSON] додаткові витрати на дітей в сумі 3978,55 грн. та понесені судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав про що надав письмові заперечення проти заявленого позову та пояснив, що він систематично надає додаткову допомогу своїм неповнолітнім дітям, зокрема сплачував кошти за відпочинок, послуги мобільних операторів, придбавав ліки, яких потребували діти, купував одяг. Окрім того, за період з 2010 р. по 2013 р. його додаткові витрати на дітей склали 10262,53 грн.; за період з травня 2012 року по 06 травня 2014 року включно ним сплачено аліментів на суму 27177,42 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 14.04.1990 року. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції слідує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 22 грудня 2009 року. Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зі свідоцтва про зміну імені від 20 липня 2012 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області слідує, що [PERSON], [INFO] змінила ім'я на [PERSON]. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 24 вересня 2013 року, після реєстрації шлюбу обрано спільне прізвище «[PERSON]». Згідно виконавчого листа від 07 червня 2012 року, виданого Новокаховським міським судом Херсонської області, яким вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 16.05.2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З довідки про доходи від 24.04.2014 року, виданої [PERSON], слідує, що останній дійсно працював МКП «Херсонелектротранс» з 01.07.2013 р. по 24.04.2014 р., загальна сума доходу становила 46810 грн., з них утримано на аліментів - 9136,05 грн. та заборгованість по аліментам 5183,76 грн. З копії довідки - розрахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів від 06.05.2014 року, затвердженої начальником відділу ДВС Новокаховського МУЮ Херсонської області слідує, що за 2012 рік боржником - [PERSON] сплачено аліментів в сумі 4532,00 грн., за 2013 рік сплачено 12560 грн., за 2014 рік - сплачено 10084,61 грн. При цьому, у [PERSON] станом на 06.05.2014 року відсутня заборгованість за виконавчим листом про стягнення аліментів. З копії витягу із трудової книжки відповідача слідує, що [PERSON] 24.04.2014 року звільнений з МКП «Херсонелектротранс», згідно п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням чисельності штату. Свідок [PERSON], яка є донькою відповідача в судовому засіданні пояснила, що з останнім вона обговорювала витрати, які понесла мати у зв'язку з її лікуванням, однак батько матеріальної допомоги не надає, ліки не купує, подарунків не дарує. Аліменти сплачує із затримкою, останнього разу гроші давав на свято 8 - Березня. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивачки в судовому засідання пояснила, що вона проживає в одному будинку із позивачкою, при цьому зазначила, що відповідач раніше відвідував дітей частіше, наразі баче його рідше. Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Таким чином, додаткові витрати - це витрати, які є незапланованими та не можуть бути враховані при вирішення питання щодо визначення розміру аліментів, що стягуються щомісячно. Щодо додаткових витрат на дітей у зв'язку з ортодонтичним лікуванням, то позивачкою надані квитанції та копії медичних карток стоматологічних хворих на [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в яких підтверджено призначення стоматологічного лікування в «Стоматології 32», а також його обсяг та методи лікування. Так, відповідно до квитанцій про отримання стоматологічного лікування, позивачкою сплачені витрати на стоматологічні послуги на загальну суму 1735 грн., в тому числі: від 13.09.2013 р. на суму 185 грн., від 23.09.2013 - 35 грн., від 07.10.2013 - 115 грн., від 13.11.2013 - 175 грн. - за стоматологічні послуги надані [PERSON]; від 19.09.2013 року в сумі 200 грн., від 18.09.2013 року - 260 грн., 25.09.2013 року - 140 грн., 23.09.2013 року в сумі 55 грн., 27.09.2013 року в сумі - 145 грн., - за стоматологічне лікування [PERSON]; від 09.10.2013 року - 295 грн., від 11.10.2013 року в сумі 130 грн.- витрати за стоматологічні послуги, які надані [PERSON] Також відповідно до чеків на придбання медичного препарату для [PERSON], що підтверджується копією довідки з поліклініки від 22.11.2013 р. було сплачено 75,10 грн. та відповідно до копії довідки з дитячої поліклініки на ліки для [PERSON] було витрачено - 130,40 грн., що підтверджується чеком. Згідно рецептів лікаря [PERSON] від 04.02.2014 року, що підтверджується витребуваною судом амбулаторною карткою [PERSON], остання хворіла на ОРВ, і на її лікування згідно квитанції від 04.02.2014 року було витрачено 128,46 грн. на придбання медичних препаратів. Також до суми додаткових витрат позивачка включила оплату занять [PERSON] у гуртку танців, оплату за відвідування [PERSON] спортивної секції «Ритм», а також оплату за відвідування [PERSON] гуртку східних танців та художньої школи; а також оплату 851,13 грн. за путівку до УДЦ Молода гвардія, за відвідування цього табору [PERSON] та придбання ноутбуку та планшету. Проте суд зазначає, що витрати на заняття у гуртку танців, спортивної секції «Ритм», гуртку східних танців та художньої школи та оплата путівки до УДЦ Молода гвардія, не можна вважати такими, що пов'язані з особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Відвідування вказаних гуртків та спортивної секції [PERSON], [PERSON], та [PERSON], а також придбання путівки, не пов'язані з медичними рекомендаціями, оскільки підтверджуючих документів щодо цього позивачкою не надано, і здійснюється на добровільних засадах. Окрім того, як зазначила в своїй позовній заяві позивачка, нею понесені додаткові витрати, пов'язані з розвитком та навчанням дітей, а саме на придбання ноутбуку - донці [PERSON] в сумі 8046 грн. та планшетного ПК - сину [PERSON] в сумі 10098 грн. на підтвердження чого надала чеки та кредитні договори, однак суд зазначає що придбання даних технічних засобів не є додатковими та необхідними витратами на дітей, що викликані особливими обставинами, передбаченими ст.185 СК України. Таким чином, при визначенні розміру додаткових витрат на дітей, суд врахував стан здоров'я і матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, тобто відповідача по справі [PERSON], який з 24.04.2014 року не працює, маючого на утриманні від іншого шлюбу малолітню дитину [PERSON], [INFO], тому вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, оскільки виходячи з наявних в матеріалах справи доказів слідує, що позивачкою понесені витрати на купівлю медичних препаратів в сумі 333,96 грн., оплату стоматологічних послуг в сумі - 1735 грн., а всього - 2068,96 грн. Отже, з урахуванням того, що кожен з батьків повинен приймати участь у додаткових витратах на дітей, з [PERSON] підлягає стягненню 1034,48 грн. (2068,96 : 2). З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial