Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги таким. 04 вересня 2020 рокувідповідач [PERSON] , керуючи джерелом підвищеної небезпеки, а саме: транспортним засобом - ОреІ Vекtrа, державний номер [NUMBER] на автодорозі Михайлівка-Тимошівка, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на належну їй корову, яка згідно паспорту великої рогатої худоби серії LD 813963 , значиться під № 0255 як « Дарина ». В результаті наїзду корова отримала травми несумісні з життям (Експертний висновок ветеринарного лікаря [PERSON] від 04.09.2019 року.) За результатами розтину у корови були виявлені наступні ушкодження: печінка з вогнищами гематом, селезінка - апоплексована (обширний крововилив в вісцеральну порожнину), легені, реберні дуги травмовані, в результаті чого виник обширний пневмоторакс в результаті проколу кістками ребер, матка 2 плоди вікової групи 3 місяці. Постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 26.12.2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. В результаті загибелі корови позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 16116 грн. 67 коп. з ПДВ, що підтверджується проведеною незалежною оцінкою Запорізькою торгово-промисловою палатою (експертний висновок №ОИ-5323 серія ЕВ №000247 від 20.09.2019 року). Враховуючи, що транспортний засіб [PERSON] був застрахований в АТ «СГ`ТАС», позивач отримала страхове відшкодування, розмір якого склав 13430,00 гривень. Таким чином, недоотримана позивачем вартість ВРХ, що належить до реальних матеріальних збитків, складає 2686 грн. 67 коп., які позивач просить стягнути з відповідача. Вартість проведення оцінки за експертним висновком, що належить до реальних матеріальних збитків, складає 1600 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, до матеріальних збитків позивача належить упущена вигода, оскільки її корова надавала 22-20 літрів молока щодня. Вона щодня продавала по 18 літрів молока. При цьому, її корова була тільна двома плодами, що підтверджується висновком ветеринарного лікаря. Вартість 1 теляти в середньому по Запорізькій області складає 1400 грн. Запліднення корови відбулося 13.06.2019 року, що підтверджується довідкою лікаря [PERSON] від 11.09.2019 року. Згідно всіх біологічних показників корова виношує телят 285 діб, за 60 діб до пологів корову перестають доїти, тобто роблять сухостійний період. Враховуючи, що загибель корови в ДТП сталася 04.09.2019 року, до отелу їй залишалось 202 доби, що з відрахуванням 60 діб сухостою, складає 142 дні, за які позивач мала б реально отримувати дохід від продажу молока. З урахуванням довідки Головного управління статистики у Запорізькій області, управління статистики у місті Мелітополі за №22.2- 08/324 від 17.09.2019 року вартість 1т. молока складає 7601,30 гривень, що у перерахунку на вартість 1 літру дорівнює 7 грн.60 копійок. Тобто, за період з 04.09.20019 року по 26.01.2020 року позивач втратила дохід: 19425 грн. 60 коп. (18 літрів молока щоденно х 7,60 грн (за 1 літр) х 142 дні). Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки, які полягають в упущеній вигоді, а саме: вартість 2 телят в сумі 2800 грн., вартість молока в сумі 19425,60 грн., а всього 22225,60 грн. Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає негативних наслідках, повязаних з загибеллю її корови. До таких наслідків позивач відносить нервовий стрес, сильне душевне хвилювання, викликане глибокими переживаннями через загибель її корови « Дарини ». І вона, і її родина були прив`язані до загиблої тварини. При цьому, в родині позивача під опікою перебувають неповнолітні діти, які споживали молоко цієї корови. Для відновлення нормального душевного стану їй потрібен був час, а так як вона є інвалідом II групи (пересувається на милицях пожиттєво), стан її здоров`я погіршився. Всі шість місяців позивач нервує з приводу поновлення її порушеного права в результаті неправомірних дій відповідача. Весь цей час її увагу забирають пошуки на придбання корови або телиці. Також, вона понесла втрати по придбаному корму для корови, який псується, корм вона придбала на 9000 гривень. Відмова відповідача [PERSON] відшкодувати вартість корови за ринковою вартістю призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту її інтересів. Їй потрібен був час для поїздок в органи поліції, до ветеринарної лікарні, звернення до експерта для визначення вартості загиблої тварини, у результаті чого нею були понесені непередбачені витрати на паливо. Моральну шкоду позивач оцінює у 40 000 грн., яку просить стягнути з відповідача. Також, позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 9446 грн.00 коп. Внаслідок зазначеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь матеріальні збитки, а саме: 2686 грн. 67 коп. - недоотриману вартість загиблої ВРХ (корови), 1600 грн. 00 коп. - витрати на проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків (Звіт ЗТПП), 22225 грн. 60 коп. - упущену вигоду (вартість двох телят -2800 грн. 00 коп., доходи, які б вона могла одержати від продажу молока - 19425 грн. 60 коп.), моральну шкоду в розмірі 40000 грн. 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу - 94460 грн. 00 коп., а всього 75958 грн. 27 коп. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений ухвалою суду строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги він не визнає, посилаючись на такі обставини. Так, 04.09.2019 року, приблизно о 14 год. 30 хв., під час сильного дощу, він керував автомобілем Опель Вектра, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухався по автодорозі Михайлівка - Тимошівка в напрямку села Тимошівка. Швидкість руху складала приблизно 70 км./ год. Проїхавши приблизно 1 кілометр від смт. Михайлівка в сторону села Тимошівка, раптово, на проїжджу частину дороги, з кювету, вибігла корова, якої в полі його зору не було, тому з технічної можливості уникнути зіткнення з нею відповідач не зміг. Погоничами корів були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана супроводжувати домашню тварину поза місцями її постійного утримання. А також ця особа та особа, яка супроводжує домашню тварину зобов`язана забезпечити безпеку сторонніх людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою, крім того фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що погоничі тварин також є учасниками дорожнього руху, які зобов`язані: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Відповідно до п. 7.6 ПДР України переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлий час доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги та не створювати небезпеку та перепони іншим учасникам дорожнього руху. Відповідно п. 13.4.63, п. 13.4.64 Наказу "Про затвердження Правил охорони праці у тваринництві. Велика рогата худоба" від 06.12.2004 року N 268, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за N 226/10506, згідно з вимогами Правил дорожнього руху для прогону стада автомобільними шляхами залучається така кількість погоничів, яка би забезпечувала рух тварин ближче до правого краю дороги. Не дозволяється залишати тварин без нагляду на смузі відчуження дороги. Вести тварин дорогами з поліпшеним покриттям, якщо є інші дороги. Виходячи з викладеного, корова відноситься до джерела підвищеної небезпеки, оскільки її утримання та нагляд, створює небезпеку як для особи, що цю діяльність здійснює, так і для інших осіб. Цивільно - правова відповідальність була застрахована в АТ «СГ`ТАС» (страховий поліс № АМ 9459633), страхова компанія здійснила страхову виплату позивачці на суму 13 430 грн. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування Цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Оскільки, відповідач в рівній частині несе цивільно - правову відповідальність за спричинену шкоду на рівні з погоничами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і його частина завданої позивачу шкоди в достатній мірі відшкодована страховою компанією, то вважає, що іншу частину шкоди, повинні відшкодувати погоничі ВРХ (корови) - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які і повинні буди відповідачами у цій справі. Крім того, з приводу витрат позивача на правову допомогу відповідач зазначив, що документи на їх підтвердження не можуть прийняті судом як належні докази, оскільки були понесені позивачем в іншій справі. Більш того, вказані витрати викликають сумнів в їх достовірності, і є явно завищенні. Внаслідок зазначеного, просить суд в задоволені позовних вимог позивачки до нього про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та стягнення моральної шкоди - відмовити в повному обьсязі. У відповіді на відзив відповідача, позивач [PERSON] просить відзив відповідача залишити без задоволення, на позовних вимогах наполягає та вважає їх обґрунтованими. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Козаченко І.В. наполягали на задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1). Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В судовому засіданні встановлено, що 04.09.2019 року приблизно о 14 год. 30 хв. на 31 км автодороги Т-08-18 Василівка-Михайлівка-Тимошівка, водій [PERSON] , керуючи автомобілем OPEL VECTRA д/н [NUMBER] , в порушення п. 12.1 ПДР України не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на корову. Під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Корова отримала пошкодження, не сумісні з життям. Постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 26.12.2019 року, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КупАП України. Вказаною постановою суду з урахуванням висновку експерта не встановлено підстав для закриття провадження у справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (а.с.24-25). Таким чином, вказана постанова суду є обов`язковою в питанні, що порушення ПДР України, яке призвело до загибелі корови, мало місце і вчинене воно [PERSON] . Підстав цивільно - правової відповідальності погоничів корови [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не встановлено. Згідно паспорту великої рогатої худоби серії LD 813963 , [PERSON] є власником корови, 26.05.2007 року народження , породи сіро - українська, кличка - Дарина , робочий номер 0255, ідентифікаційний номер UA 8011770255 (а.с. 10). Згідно експертного висновку ветеринарного лікаря ДП ДГ «Відродження» [PERSON] від 04.09.2019 року, за результатами розтину туши корови (бірка 0255), яка померла в результаті ДТП, яке сталося 04.09.2019 року, яка належить [PERSON] було встановлено наступні ушкодження виявлені у корови - печінка з вогнищами гематом, селезінка - апоплексована (обширний крововилив в вісцеральну порожнину), легені, реберні дуги травмовані в результаті чого виник обширний пневмоторакс в результаті проколу кістками ребер, матка 2 плоди вікової групи 3 місяці) (а.с. 13). Згідно експертного висновку Запорізької торгово - промислової палати за № ОИ-5323 від 20 вересня 2019 року, середньо ринкова вартість корови віком до 12 років (вагітної) станом на вересень 2019 рік склала 16116 грн. 67 коп. Вартість проведення оцінки за експертним висновком складає 1600 грн, що підтверджується сплаченим [PERSON] рахунком № ОИ-5323 від 18.09.2019 року (а.с.4-5). В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб, який належить відповідачу [PERSON] , був застрахований в АТ «СГ`ТАС» і позивач отримала страхове відшкодування, розмір якого склав 13430,00 гривень. Таким чином, недоотримана позивачем вартість ВРХ в сумі 2686 грн. 67 коп., а також вартість проведення оцінки за експертним висновком в сумі 1600 грн., належать до реальних матеріальних збитків, які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, згідно довідки від 11.09.2019 року, виданої [PERSON] , 13.06.2019 року було проведено штучне осіменіння належній їй корови з ідентифікаційним номером UA 8011770255 (а.с. 14). Факт запліднення належної позивачу корови 2 плодами підтверджується експертним висновком ветеринарного лікаря ДП ДГ «Відродження» [PERSON] від 04.09.2019 року. З витягу з інтернет-ресурсу вбачається, що середня вартість одного теляти по Запорізькій області складає 1400 грн. і відповідачем вказана вартість не спростована (а.с. 26-30). Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні підтверджено належними та допустими доказами матеріальні збитки, які полягають в упущеній вигоді, а саме: вартість 2 телят в сумі 2800 грн. При цьому, на підтвердження матеріальних збитків, які полягають в упущеній вигоді - доходів, які б вона могла одержати від продажу молока в розмірі 19425 грн. 60 коп. позивачем надано такі докази. Так, згідно довідки від 17.09.2019 року за № 22.2-08/324, виданої Управління статистики у м. Мелітополі, на підставі даних державного статистичного спостереження за формою № 21-заг (місячна), «Реалізація сільськогосподарської продукції» за січень - серпень 2019 року, яку подають всі юридичні особи, що здійснюють сільськогосподарську діяльність (крім малих), середня ціна реалізації продукції тваринництва проданих сільськогосподарськими підприємствами Запорізької області, за всіма каналами реалізації склала: тварини сільськогосподарські живі - 27096 грн. 20 коп., молоко від сільськогосподарських тварин усіх видів сире - 7601 грн. 3 коп. (а.с. 12). В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що близько 3 років підряд він щодня купляв у [PERSON] молоко, приблизно по 18-20 л за цінами, які діяли на час його здачі. Суб`єктом підприємницької діяльності він не являється, записів не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є власником корови, яка разом з загиблою коровою [PERSON] 04.09.2020 року перебувала на пасовищі. Він, як і [PERSON] щодня продавали молоко. Достовірна кількість молока, яка давала корова [PERSON] , а також проданого нею, йому не відома. Оцінюючи зазначені показання свідків, суд вважає, що відповідно до ст. 79 ЦПК України вони не можуть бути достовірними доказами позовних вимог в частині матеріальних збитків, які полягають в упущеній вигоді - доходів, які б позивачка могла одержати від продажу молока, оскільки на підставі них не можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальних збитків, які полягають в упущеній вигоді, підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині вартості 2 телят в сумі 2800 грн. Решта позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків, які полягають в упущеній вигоді - доходів від продажу молока, в судовому засіданні не доведена. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню завдані матеріальні збитки в сумі 7086,67 грн., а саме: 2686 грн. 67 коп. - недоотриману вартість загиблої ВРХ (корови), 1600 грн. 00 коп. - витрати на проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків (Звіт ЗТПП), 2800 грн. - упущена вигода (вартість двох телят). Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд приходить до таких висновків. З матеріалів справи вбачається, що донька позивача - [PERSON] , яка є членом її сім`ї призначена опікуном над малолітньою дитиною, позбавленої батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] , піклувальником над неповнолітньою дитиною, позбавленої батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно виписки з історії хвороби [PERSON] , 1968 року народження за № 3985 [PERSON] має захворювання двостороннє ендопротезування тазостегнових суглобів, пересувається за допомогою милиць, є інвалідом ІІ групи (а.с. 7, 11). Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про спричинення позивачу моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а саме: загибелі її корови. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, враховуючи глибину душевних страждань, які заподіяні позивачу,

Outcome: partial