Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею та відповідачами права власності на спадкове майно - на квартиру [ADDRESS] по 1/3 частині квартири за кожним. Вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира була побудована нею та її покійним чоловіком за час сумісного життя в ЖБК «Буревісник-2». Пайовий внесок за квартиру було сплачено в грудні 1990 року. Членом ЖБК «Буревісник-2» був [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 22.09.1975 року № 869. Право власності на квартиру оформлено не було та правовстановлюючих документів на неї не має. На даний час у квартирі зареєстровані вона та її доньки - відповідачі. Після смерті чоловіка в нотаріальну контору ні вона, ні доньки не зверталися, так як на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, тому фактично прийняли спадщину. 19 листопада 2015 року вона звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак їй постановою нотаріуса від 19.11.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. За законом вона має право на більшу частку спірної квартири, проте бажає, щоб право власності на спадкове майно було визнано за всіма спадкоємцями у рівних долях по 1/3 частці кожному. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON], представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-2» та представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомлено не було. Суд, вислухавши позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Позивач та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.08.1971 року (свідоцтво про одруження, а.с. 8). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO]. (а.с. 6). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкова справа № 886/2015 до майна померлого [INFO]. [PERSON] була відкрита 19.11.2015 року Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою за заявами позивача [PERSON] і відповідачів [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 5, 7). За зверненням сторін у справі постановою державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 19.11.2015 року було відмовлено позивачу та відповідачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], що залишилася після смерті їх чоловіка та батька [PERSON], померлого [INFO], через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 5). Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ордер № Г258669 від 30.10.1975 року на квартиру [ADDRESS] був виданий Виконавчим комітетом Київської міської ради депутатів трудящих на ім'я [PERSON] (а.с. 33). Відповідно довідок ЖБК «Буревісник-2» від 23.11.2015 р., за адресою [ADDRESS] позивач [PERSON] зареєстрована з 13.01.1976 р., квартира на праві власності належить [PERSON], який за вказаною адресою був зареєстрований по день смерті - [INFO]., будинок знаходиться на балансі житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-2» (а.с. 9, 10, 34). ЖБК «Буревісник-2» видана довідка від 18.11.2015 року за № 1123 у якій зазначено про те, що власником кооперативної квартири за адресою [ADDRESS] являється [PERSON], який був членом житлово-будівельного кооперативу з 22.09.1975 року на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 22.09.1975 року № 869; сума пайового внеску за квартиру у розмірі 6 065 руб. сплачена у грудні 1990 року у повному обсязі, що складає суму паєнакопичення (а.с. 14). Як роз'яснено в п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 р. № 9 зі змінами, судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] був є членом житлово-будівельного кооперативу «Буревісник-2», на його ім'я видавався ордер на спірне житло, пайовий внесок за кооперативну квартиру був сплачений у повному обсязі у грудні 1990 року, при цьому реєстрацію права власності на нерухоме майно в установленому законом порядку [PERSON] не проводив. За викладених обставин позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, при цьому підлягає задоволенню частково, а саме у частині заявлених вимог щодо позивача за якою слід визнати право власності на 1/3 частину на спадкове майно в порядку спадкування за законом, яким є квартира [ADDRESS] після смерті [PERSON], оскільки позивач позбавлена можливості надати нотаріусу правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як спадкодавцем не було зареєстроване право власності на належну йому кооперативну квартиру за яку в повному обсязі сплачено суму пайового внеску. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У частині вимог про визнання за відповідачами права власності на частки спадкового майна слід відмовити, оскільки чинним законодавством не передбачено заявлення позивачем вимог в інтересах відповідачів. Згідно положень ст. 88 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути судовий збір по 1738 грн. 77 коп. із кожного з відповідачів.

Outcome: partial