Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 23.04.2019 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання - до 28.02.2022 р. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач посилається на наступне. Так, вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.11.1995 р. Шлюб між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 11.09.2007 р. Від шлюбу вони з відповідачем мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка на час подачі позову досягла повноліття, - а саме [INFO] їй виповнилося 18 років. На даний час згідно Сертифікату Польсько-Японської академії комп`ютерних технологій № 30749/19 (Польща, м. Варшава), [PERSON] навчається та є студенткою І курсу Польсько-Японської академії комп`ютерних технологій. Форма навчання - денна. Отримання освітнього рівня бакалавр. Строк навчання становить з 29.09.2018 р. по 28.02.2022 р. Відповідно до виконавчого листа № 2-3625 від 14.08.2007 р., виданого Десянським районним судом м. Києва, з відповідача стягувалися до повноліття доньки [PERSON] аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню доньки, вона в повному обсязі забезпечує її усім необхідним. Утримувати доньку самостійно коштів не вистачає. Донька у зв`язку з денною формою навчання знаходиться на повному утриманні позивача. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється, хоча має таку можливість. При цьому, відповідач є фізично здоровою та працездатною людиною. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, між ними не досягнуто, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 26.04.2019 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання - до 28.02.2022 р., посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Позивач в судовому засіданні вказала, що вартість навчання доньки за один рік становить 55838,96 грн. Утримувати доньку самостійно коштів не вистачає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визнав частково. Зазначив про те, що сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), до її повноліття, тобто до [INFO] . Він працює на державному підприємстві та має стабільний заробіток, однак останні 4 місяці не працює за станом здоров`я та перебував на лікуванні. Відповідач вказав на те, що він не відмовляється сплачувати аліменти на повнолітню доньку у зв`язку з її навчанням, проте після покращення стану його здоров`я. Крім того, просив врахувати, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , та на його утримання він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання у зв`язку з навчанням в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, пояснення третьої особи, врахувавши доводи сторін, вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.11.1995 р. У шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського районного управління юстиції у м. Києві. Так, згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , в графі батьки зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно даних свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 11.09.2007 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, 30.08.2007 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №916. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно даних Сертифікату Польсько-Японської академії комп`ютерних технологій № 30749/19 (Польща, м. Варшава), [PERSON] , [INFO] , навчається та є студенткою І курсу Польсько-Японської академії комп`ютерних технологій. Форма навчання - денна. Була прийнята на період з 29.09.2018 р. до 28.02.2022 р. для отримання освітнього рівня бакалавр. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] було сплачено вартість навчання за 1 (один) рік в сумі 55838,96 грн., що підтверджується даними платіжного доручення в іноземній валюті № 190625/COR/83780 від 25.06.2019 р. та копією квитанції №36380402 від 24.06.2019 р. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи питання, чи потребує повнолітня [PERSON] матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, суд виходить з того, що, враховуючи стаціонарному форму навчання у навчальному закладі, що знаходиться у м. Варшава (Польща), не має джерела доходів, стипендію не отримує, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно даних про народження серії [NUMBER] , виданого 11.07.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, відповідач [PERSON] є також батьком малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29.08.2013 р., стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2013 р. Відповідач [PERSON] працює та має стабільний заробіток, що підтверджується даними розрахункових листків за період березень 2019 р. - червень 2019 р. Позивачем [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану, суду не надано. Судом встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан сторін, вже тепер повнолітньої їх дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , потреби особи даного віку, потреби по навчанню за кордоном, враховуючи стан здоров`я відповідача та встановлені судом обставини справи, та вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 23.04.2019р. та до закінчення нею навчання до 28.02.2022 р. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням в іншій країні, що потребує коштів на проїзд до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, харчування, купівлю приладдя для навчання, тощо. Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial