Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай). В позові зазначив, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина. Позивач вказав, що являється спадкоємцем за законом після померлої і прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном. Однак не може оформити право на спадщину, оскільки в документах, які підтверджують їх родинні відносини з померлою виникла розбіжність, а саме: в актовому записі про народження матері позивача в графі «Відомості про матір» зазначено « [PERSON] , а в свідоцтві про смерть « [PERSON] .\~Встановлення даного факту позивачу необхідно для оформлення спадщини. Просив позов задовольнити, встановити факт родинних відносин між [PERSON] , померлою [INFO] та [PERSON] , померлою [INFO] та визнати за ним право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Україна», розміром 4,48 умовних кадастрових гектарів на території Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій зазначив, що земельні ділянки на всі не витребувані частки (паї), які перебували у колективній власності КСП «Україна» знаходяться на території Малослобідської сільської ради Кодимського району Одеської області. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Надаючи оцінку заяві представника відповідача, суд приходить до висновку, що належним відповідачем є саме Слобідська селищна рада, оскільки місцем відкриття спадщини є с.Правда на території Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області, де по день смерті проживала та була зареєстрована [PERSON] , що підтверджується довідкою Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, які є в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд може розглядати справи про встановлення юридичних фактів, які породжують юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Враховуючи, що встановлення факту родинних відносин необхідне позивачу для оформлення спадщини, зазначений юридичний факт може бути встановлено в позовному провадженні одночасно із вирішенням спору про право (ч.6 ст.294 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На підтвердження родинних відносин із померлою [PERSON] позивачем надано копію свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 09.07.1973 року, в якому графі «Мати» зазначено [PERSON] . Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження матір`ю [PERSON] була [PERSON] . Представником позивача також надано письмові пояснення свідків, які підтверджують, що [PERSON] була матір`ю [PERSON] , а відповідно бабою [PERSON] Отже факт, який просить встановити позивач, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай), суд зазначає наступне. Пунктом 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~визначено, що правила книги\~шостої Цивільного кодексу України\~може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року п. 1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми\~ЦК УРСР\~1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до\~ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Як встановлено судом, спадщина після смерті [PERSON] відкрилася 07.01.1998 року, тобто до 1 січня 2004 року, а тому необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Положеннями частин 1 та 2\~ст. 549 ЦК УРСР\~(1963 р.) визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 15 ЦК України передбачено виникнення права особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, захист порушеного права спадкоємця на спадщину в судовому порядку можливий лише за умови відсутності такої можливості в позасудовому порядку. Окрім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.23 зазначеної постанови, вказав, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Кодимської районної державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року оскільки ним не було надано документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. Однак матеріали справи не містять доказів відсутності вказаних документів, а навпаки, в позовній заяві (а.с.3) зазначено про наявність у позивача сертифіката на право на земельну частку (пай), яка входить до складу спадкового майна. Тому позовна вимога про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом є передчасною та задоволенню не підлягає.

Outcome: partial