Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору б/н від 10.08.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за його користування на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 13.01.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 11886,70 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості. Ухвалою від 11 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, з позову вбачається, що просить розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини. 10.08.2016 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (на даний час АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК") і [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви, пам`ятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. За умовами договору банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за його користування на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-24,40-47). В подальшому кредитний ліміт було змінено. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 13.01.2019 становить 11886,70 грн., з яких: -тіло кредиту - 2198,51 грн.; -відсотки за користування кредитом - 671,91 грн.; -пеня - 7974,06 грн.; -штрафи - 1042,22 грн. Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частина 1 ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Дострокове виконання боргових зобов`язань у разі порушення позичальником умов договору передбачено також п.2.1.1.4.2 Умов та Правил користування платіжною карткою. Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобов`язань та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов`язання і наслідків, які виникають при неналежній відмові. Таким чином, судом встановлено порушення права позивача на своєчасно отримання грошових коштів внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим заборгованість підлягає стягненню. Разом з тим, суд враховує, що згідно з положеннями ст.549 ЦК України, неустойкою (пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За приписами ч.3 цієї статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Водночас, положеннями ч.3 ст.551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України, суд прийшов до наступного. Суд враховує, що сума заборгованості за кредитом складає 2198,51 грн., в позові не зазначено про будь-які збитки, які змушений був понести відповідач внаслідок невиконання зобов`язань відповідачем, та приходить до висновку, що наведені обставини мають істотне значення, у зв`язку з чим вважає за необхідне, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір неустойки у вигляді пені по цій справі до розміру тіла кредиту - 2198,51 грн. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-100цс14 від 03.09.2014, згідно з якою частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Щодо вимог про стягнення штрафів суд дійшов таких висновків. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Позивач просить стягнути з відповідача у зв`язку з порушенням кредитного зобов`язання одночасно пеню та штраф. Враховуючи те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування при порушенні строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс 15 від 21.10.2015 року. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафів такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам, а тому вони задоволенню не підлягають. Таким чином, у зв`язку з тим, що в судовому засіданні встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5068,93 грн., з яких: тіло кредиту - 2198,51 грн.; відсотки за користування кредитом - 671,91 грн.; пеня - 2198,51 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог, в тому числі в частині стягнення штрафів, слід відмовити. Таким чином, суд вважає, що наданими позивачем доказами підтверджено, що права позивача порушені неналежним виконанням зобов`язання відповідачем, іншого відповідач не довів, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: partial