Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 08.11.2008 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №743. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та обов'язки. На підставі чого у сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю не має. Подружні відносини між ними припинилися з лютого 2016 року. Тому вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Майнових спорів між ними не має. На примирення позивач не згодна. З питання, щодо утримання та виховання дитини спору не має, дитина залишаються проживати з Позивачкою. Відповідач добровільно надавати допомогу на утримання сина не надає, хоча є приватним підприємцем, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. У зв'язку із вище викладеним позивач просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення сином 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. У судове засідання Позивач не з'явилася, надала заяву, в якій уточнила позовні вимоги, та просила стягнути з Відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.,також просить суд розглядати справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, суд вважає задовольнити позов частково, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 08 листопада 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі реєстрації актів цивільного Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №743 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі, дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Спільне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та обов'язки. На підставі чого у сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю не має. Подружні відносини між ними припинилися з лютого 2016 року. Спроб до примирення ніхто не робив. У відповідності до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.182 СК України , мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до положень ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року з відповідними змінами, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У зв`язку з такими обставинами, суд вважає за необхідне даний шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та враховуючи, що Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має змогу надавати допомогу, оскільки є здоровою, працездатною особою, є приватним підприємцем, слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у вигляді 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.03.2016 року, оскільки саме такий розмір призначених аліментів буде виправданий дійсними потребами, обумовлений фактичними обставинами справи та сприятиме меті зобов'язання щодо утримання. Однак, в частині стягнення аліментів до досягнення сином 23-х річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання слід відмовити, оскільки згідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 6 СК України, дитиною вважається особа до 18-ти років. Права на стягнення аліментів на час навчання виникне лише при досягненні дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому сума судового збору у розмірі 551,20 грн., також підлягає стягненню з Відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial