Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Представник позивача за довіренністю [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] в с. Бакшеївка Вовчанського району Харківської області помер чоловік позивачки [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1994 року до моменту його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на підставі сертифікату серія [NUMBER] від 02 червня 1998 року право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,23 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Просила встановити фак. Сумісного проживання та визнати за нею право в порядку спадкування за законом на вказану земельну частку (пай) після смерті [PERSON] Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалися судом завчасно та належним чином. Представник позивача надала суду про визнання позовних вимог у повному обсязі, просила справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову [PERSON], справу просив розглядати за відсутності їх представника. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Новоолександрівською сільською радою Вовчанського району Харківської області 04 травня 2000 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на підставі сертифікату серія [NUMBER] від 02 червня 1998 року право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,23 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с. 15). Єдиним спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є [PERSON], яка проживала з ним однією сім'єю без реєстрації шлюбу, як цивільна дружина, вони мали спільний побут, вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району Харківської області № 571 від 13 липня 2017 року (а.с.7), фотокопією погосподарської книги Новоолександрівської сільської ради Вовчанського району (а.с.8) та письмовими поясненнями свідка [PERSON](а.с.9). Таким чином, позивач [PERSON] фактично вступила у володіння та користування спадковим майном. Представник [PERSON] - [PERSON] зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але із-за відсутності реєстрації шлюбу з померлим [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, крім того вказано, що спадкова справа після смерті останнього не відкривалася (а.с.18). Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася [INFO], тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року чинній на час виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений ст. 549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на земельну частку (пай), після померлого [INFO] [PERSON], в порядку спадкування за законом, тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Крім того, з 01 січня 2004 року, часу набрання законної сили Сімейного кодексу України, вперше врегульовано питання про права на майно жінки та чоловіка, які проживають однією родиною, але не перебувають у шлюбі між собою. Враховуючи викладене в частині позовних вимог [PERSON], щодо встановлення факту сумісного проживання з 1994 року по [INFO] слід відмовити, оскільки до 01 січня 2004 року встановлення такого факту не тягне яких-небудь правових наслідків, тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial