Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з Державного підприємства «Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу» на його користь 683,34 - компенсацію втрат, пов'язаних з інфляційними процесами, 5109,26 грн. - середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 188,11 грн. - компенсацію витрат за користування послугою «овердрафт», 3000,00 грн. - моральну шкоду. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 16.07.2012 року по 21.03.2014 року він працював у ДП "УкрДІАП". Відповідачем в день звільнення 21.03.2014 року не здійснено виплату належних йому коштів у сумі 13328,01 грн. Фактично розрахунок був здійснений 12 травня 2014 року. Оскільки підприємство з ним не розрахувалось в день звільнення, тому на підставі ст. 117 КЗпП України він просив стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, зокрема за 26 днів в сумі 5109,26 грн., середньоденний розмір якої за його власними підрахунками складав 196,51 грн. Також в період невиплати заробітної плати він був вимушений користуватися послугою овердрафт по зарплатній картці, що надає банк «Надра», який обслуговує працівників ДП «УкрДІАП», а тому з його кредитного рахунку були утримані відповідні комісії та відсотки. Фактом невиплати заробітної плати йому завдано моральну шкоду, принижено честь та гідність, у зв'язку із чим порушилося його самопочуття, почалися нервові розлади, розмір якої він оцінює у 3000 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. До судового розгляду справи відповідач надав заперечення проти позову, в яких пояснює, що позивачем не підтверджено заявлені вимоги на суму 8980,71 грн., не надано доказів проведення відповідачем повного розрахунку 12.05.2014 р. Заявлені позивачем вимоги по відшкодуванню моральної шкоди не визнає, посилаючись на відсутність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями відповідача, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а тому просить суд позов [PERSON] залишити без розгляду. Відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 16.07.2012 р. [PERSON] був прийнятий на роботу в ДП «УкрДІАП» у відділ ПКВБП на посаду інженера 2-ої категорії. Згідно наказу № 70-к від 30.04.2013 р. [PERSON] був переведений на посаду інженера І категорії відділу ПКВБП. 01.08.2013 р. згідно наказу № 131А-к від 29.07.2013 р. [PERSON] був переведений на посаду ведучого інженера відділу ПКВБП. 21.03.2014 р. [PERSON] було звільнено з посади згідно наказу № 30-к від 21.03.2014 р., що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідач у порушення вимог ст. 116 КЗпП України не розрахувався із позивачем в день звільнення - 21.03.2014 р. При цьому, згідно поточного звіту за операціями по рахунку кредитної картки [PERSON] з 01.10.2013 р. по 15.05.2014 р., наданого ПАТ «КБ «Надра», 12.05.2014 р. на рахунок позивача була зарахована заробітна плата у загальній сумі 13328,01 грн. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач був звільнений з місця своєї роботи в ДП «УкрДІАП» 21.03.2014 року, а фактичний розрахунок з ним відповідач провів лише 12.05.2014 року. Таким чином, період з дня звільнення позивача по день остаточного розрахунку з ним складає 51 день. Відповідно до абз. 3, 4 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100. середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин . Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів. Виходячи з вищенаведеного, попередніми відпрацьованими місяцями роботи позивача є січень та лютий 2014 року, середній заробіток за вказаний період становить: 4355,61 грн. Вказані обставини встановлені судом на підставі наданих Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська індивідуальних відомостей про застраховану особу - [PERSON] за період роботи в ДП «УкрДІАП» 2013-2014 р.р. Кількість робочих днів в січні та лютому 2014 року становить 41 день. Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає: 4355,61 грн. : 41 день = 106,23 грн. в день. Тому, розмір середнього заробітку позивача за весь час затримки складає 5417 грн. 73 коп., яка вирахувана наступним чином: середньоденна заробітна плата у розмірі 106,23 грн. х кількість днів затримки розрахунку 51 = 5417,73 грн. В своїй позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму компенсацію в розмірі середнього заробітку за час затримки в розмірі 5109,26 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог. Відповідно до вище викладеного, розмір стягуваного середнього заробітку за час затримки з відповідача не повинен перевищувати розмір середнього заробітку за час затримки заявленого позивачем в позові, а саме - 5109,26 грн. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з ДП «УкрДІАП» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки в сумі 5109,26 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача втрат, пов'язаних з інфляційними процесами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 5 ст. 95 КзПП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законом порядку. Згідно із вимогами ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. За підрахунком позивача з урахуванням індексу інфляції розмір заробітної плати за період часу з грудня 2013 р. по квітень 2014 р. становить 683,34 грн. Виходячи з такого розрахунку, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення втрат, пов'язаних з інфляційними процесами, підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення компенсації витрат за користування послугою «овердрафт» в сумі 188,11 грн. суд приходить до наступного висновку. Статтею 117 КЗпП України визначено підстави відповідальності власника (підприємства) за затримку розрахунку при звільненні, внаслідок чого у власника виникає обов'язок провести на користь працівника виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Відшкодування будь-яких інших матеріальних збитків, які зазнав працівник у зв'язку із не проведенням із ним розрахунку при звільненні, чинним законодавством не передбачено. Тому суд приходить до висновку, що вимоги про компенсацію витрат за користування послугою «овердрафт» в сумі 188,11 грн. не підлягають задоволенню. Згідно ст. 237-1 КЗпП України позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачу незаконно не була виплачена заробітна плата за відпрацьовані ним місяці, у зв'язку з чим змінився його життєвий уклад. З урахуванням матеріалів справи, встановлених обставин по справі, наслідків, які наступили, вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 500 грн. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: partial