Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини із відповідача [PERSON] в її користь на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 7 грудня 2011 року. Зокрема, [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти у частці від усіх видів його заробітку (доходу), яка складає 1/3, на одну неповнолітню дитину, врахувавши її матеріальне становище та зміну мінімального розміру аліментів, які змінились після прийняття вказаного судового рішення. У судове засідання [PERSON] не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити із підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позову. Зокрема, просить суд продовжувати стягувати із нього в користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі в мінімальному розмірі, встановленому законом. Крім того, просить врахувати, що в нього змінився сімейний стан, оскільки він одружився із [PERSON], з якою у нього народилось двоє дітей. Також просить взяти до уваги ту обставину, що в даний час його дружина не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку та в нього перебуває на утриманні ще одна неповнолітня дитина пасимок [PERSON]. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 7 грудня 2011 року із [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 300 гривень на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 17 листопада 2011 року. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом із матір»ю [PERSON] в [ADDRESS]. Позивач у позові вказала, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача в її користь на утримання дитини у розмірі 300 грн. є недостатніми, оскільки не покривають витрат, здійснених нею для нормального розвитку та виховання дитини. Відповідач [PERSON] 14 листопада 2015 року уклав шлюб із [PERSON]., від якого у нього народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дружина відповідача [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, на утриманні відповідача є неповнолітній пасимок [PERSON], [INFO]. [PERSON] працює водієм автотранспортних засобів ЕЧ-8 Одеської залізниці. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року складає 1944 грн., 50 відсотків від цієї суми становитиме 972 грн. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище одержувача аліментів, а також те, що відповідач працює, однак має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей, визначений вказаним Законам прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, суд вважає, що позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі, наближеному до долі з кожного з батьків для утримання дитини, тобто 972 грн. на одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial