Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у її вихованні. Свій позов мотивує тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 2003 року. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідачка створює йому перешкоди в спілкуванні з дитиною. Зазначає, що він звертався в службу в справах дітей Луцької міської ради щодо спілкування з дитиною. Однак, відповідач рішення Служби у справах дітей Луцької міської ради від 22.05.2015 року, яким йому встановлено побачення з дитиною, не виконує. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 141, 157-159 СК України, уточнивши свої позовні вимоги заявою від 13.07.2016 року, просить суд ухвалити рішення про усунення перешкод відповідачем [PERSON] в спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], та визначити такі способи участі у вихованні дитини: побачення з дитиною щовівторка та щочетверга протягом двох годин з 18.00 год. до 20.00 год. без присутності матері; побачення з дитиною у вихідні дні, зокрема в другу та четверту суботи місяця без присутності матері з 10.00 год. з можливістю ночувати з ним та до 10 год. неділі; в першу та третю неділі місяця без присутності матері з 10.00 год. до 20.00 год.; побачення з дитиною 23 грудня кожного року, тобто на наступний день після дня народження дитини (дитина народилась 22.12.2007 р.) без присутності матері. Якщо випадає робочий день, то з 18.00 год. до 20.00 год., а якщо вихідний з 10.00 год. до20.00 год.; право спільного відпочинку та оздоровлення з дитиною в період його відпустки та канікул дитини тривалістю 21 день протягом року. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, відповідач подала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що позивачем не доведено, що йому чиняться перешкоди в спілкуванні з дитиною. Відповідач сам не дотримується визначених годин побачень із дитиною і завчасно не попереджає її як матір про можливість та причини зміни у визначеному порядку зустрічей. Вона ніяким чином не перешкоджає позивачу у спілкуванні та вихованні з дитиною. Крім того, зазначає, що дитина сама не хоче проводити час з батьком, бо памятає його поведінку в сімї. Вважає, що позивач при зустрічі з дитиною налаштовує її проти неї. Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнав, просив суд задовольнити позов частково, оскільки заперечував позов в частині вимог щодо ночівлі дитини з батьком. Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2003 року, який розірвано рішенням Луцького міскрайонного суду Волинської області від 12.09.2013 року (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №058664, виданого Бужанівською сільською радою Горохівського району Волинської області, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6). В судовому засіданні, з пояснень сторін, встановлено, що після розірвання шлюбу донька залишилась проживати з матірю. Рішенням служби у справах дітей Луцької міської ради №29 від 22.05.2015 року «Про участь гр. [PERSON] у вихованні дитини» визначено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] (а.с.8). З пояснень, наданих сторонами та представником третьої особи у судовому засіданні, щодо виконання рішення служби у справах дітей Луцької міської ради №29 від 22.05.2015 року «Про участь гр. [PERSON] у вихованні дитини» судом встановлено, що в цілому визначений у рішенні порядок сторін влаштовував, однак мала місце неявка батька на декілька зустрічей без попередження матері дитини. В подальшому відповідач в односторонньому порядку перестала виконувати рішення Служби у справах дітей, чим створювала перешкоди в спілкуванні та вихованні дитини з батьком. За результатами психологічних діагностичних спостережень і досліджень практичного психолога «Луцького НВК ЗОШ 1-2 ступенів №10 професійний ліцей Луцької міської ради», яку відвідує [PERSON], в учениці неадекватно занижена самооцінка, дівчинка невпевнена у собі, потребує постійної підтримки та схвалення з боку дорослих, орієнтується на минуле, емоційно залежна від матері. Батько уявляється для [PERSON] як емоційно неприваблива особа, яка викликає постійну негативно-важку ситуацію. Допитана в якості свідка [PERSON], яка є сусідкою відповідачки, суду пояснила, що висновок шкільного психолога не відповідає дійсності, адже вона знає [PERSON] як комунікабельну, жваву та радісну дитину. ЇЇ донька з [PERSON] однолітки і перебувають у дружніх стосунках, а тому [PERSON] часто буває в неї вдома. Вважає, що дитині слід бачитися з батьком. Щодо особи позивача пояснила, що часто його бачила, адже вони живуть в сусідніх підїздах, раз бачила його в нетверезому стані, однак вів він себе спокійно, адекватно. Свідок [PERSON] суду пояснила, що висновок шкільного психолога не відповідає дійсності, [PERSON] є нормальною дитиною, веде себе відповідно до свого віку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється вид виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Частиною другою статті 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її виховані і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Судом встановлено, що на час розгляду справи, малолітня донька сторін у справі досягла девятирічного віку, відвідує загальноосвітню школу, а також позашкільні заняття ансамблю пісні і танцю «Волинські соловейки», товариства польської культури ім.. [PERSON] (тричі на тиждень); позашкільні заняття центру іноземних мов, де отримує урок англійської мови (двічі на тиждень); відвідує гурток «Технічний дизайн» в центрі науково-технічної творчості учнівської молоді (двічі на тиждень). Оцінюючи у сукупності вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що спосіб участі у вихованні доньки, який просить визначити позивач в частині вимог щодо можливості ночувати з ним, враховуючи вік дитини, її психологічний стан, прихильність та ставлення до кожного із батьків, приймаючи до уваги той факт, що вона відвідує шкільний навчальний заклад, а також отримує позашкільні уроки та заняття, то це буде порушувати порядок життя дитини, може вносити дискомфорт та не буде сприяти стабільному та нормальному розвитку та вихованню дитини. Разом з тим, враховуючи положення ст. 157 СК України, а також право батька на особисте спілкування з дитиною, та перш за все приймаючи до уваги інтереси малолітньої дитини, суд вважає за доцільне визначити наступний спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON]Р, [INFO]: кожної 2 та 4 суботи відповідного місяця відповідного року з 12 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв.; кожної 1 та 3 неділі відповідного місяця відповідного року з 12 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.; 23 грудня відповідного року з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. Визначити, що спілкування [PERSON] з дочкою [PERSON], [INFO] згідно визначеного графіка може відбуватись за відсутності [PERSON], але з обовязковим її повідомленням про місце де таке спілкування буде відбуватись, визначити, що у разі, якщо спілкування [PERSON] з дочкою [PERSON], [INFO] згідно визначеного графіка буде відбуватись в присутності [PERSON], то дозвіл на таку присутність повинно бути надано [PERSON] напередодні.

Outcome: partial