Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову покликаються на те, що 21.01.2008 р. між ними та відповідачем [PERSON] було укладено договір № бн. Відповідно до договору відповідач отримав кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору , він автоматично лонгується на такий же термін. В порушення умов договору відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та допустив заборгованість перед банком , яка станом на 14.11.2013 р. становить 26037,32 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 13866,26 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7455,00 грн.; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф ( фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1216,06 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14.11.2013 р. становить 26037,32 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 13866,26 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7455,00 грн.; штраф ( фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1216,06 грн., оскільки на момент подачі позову до суду заборгованість не відшкодована. Просив стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 260,37 грн. Разом з тим, представник позивача вважає, що виходячи з правової позиції по постанові від 17.09.2014р. № 6-95 цс14), позивач не пропустив строк позовної давності з вчатині вимоги по тілу кредиту, а в частині процентів, комісії строк позовної завності слід рахувати з 29.11.2010р. В поданих суду запереченнях, відповідач не визнав позовні вимоги, вважає їх необґрунтованими та незаконним, з тих підстав, що він не має зобов»язання перед Позивачем сплачувати кошти по кредитному договору № б/н від 21.01.2008 року оскільки між ним та Приватбанком не було укладено даного Договору. 31.12.2007 року, він втратив свій паспорт громадянина України. 01.01.2008 року з цього приводу він звертався до відповідного органу міліції, оскільки прийнятими мірами МВ УМВС розшуку встановити обставини втрати паспорта, а також його місцезнаходження не вдалося, він звернувся до паспортного столу з проханням виготовити йому новий паспорт, який був йому виготовлений 22.02.2008 р. та який на сьогоднішній день засвідчує його особу. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову. Представник відповідача повністю підтримав в судовому засіданні заперечення відповідача. Зазначив, що строк позовної давності у позивача вже сплив, оскільки загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю, у зв'язку з пропущенням строку позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. З оглянутого судом договору № бн від 21.01.2008 р. вбачається, що відповідач отримав кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. З оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості до договору № бн від 21.01.2008 р. вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість станом на 14.11.2013 р. в розмірі - 26037,32 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 3000,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 13866,26 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 7455,00 грн.; штраф ( фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1216,06 грн. Ухвалою суду від 27.01.2014 року за клопотанням представника відповідача по справі було призначено почеркознавчу експертизу. 15.08.2014 року матеріали справи були повернуті без виконання ухвали суду про проведення почеркознавчої експертизи у зв'язку з відсутністю належного порівняльного матеріалу ( вільних зразків підписів [PERSON] в об»ємі не менш ніж 15 документах, виконаних протягом 2007-2008 років), які відповідач [PERSON] не пред'явив. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як зазначено в правових позиціях (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014р. № 6-95 цс14) за договором про надання банківських послуг (при отриманні порзичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким усиановлено не тільки щомісячніплатежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платжеів починається після несплати чергового платжеу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту . Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення:: аборгованість по тілу кредиту 3000,00 грн. , так як відповідач її не погашав; заборгованість по процентам, комісії підлягає до стягнення за перід з 29.11.2010р. (як було встановлено судом позов до суду було подано 28.11.2013р.), підстав для стягнення з [PERSON] суми штрафів 500,00 + 1216,06 грн. , -суд не вбачає, так як сума позову відмінна від суми, яка підлягає до стягнення за рішенням суду. Таким чином, підлягає до стягнення з відповідача заборгованість за договором кредиту в сумі 14 478,31 грн. , з розрахунку: заборгованість за кредитом -3000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7698,31 грн., з розрахунку : 13866,26 - 6167,95= 7698,31 грн.; прострочена комісія - 3 780 з розрахунку - 7455-3675 = 3780,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу та встановлених судом обставин, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати- судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530, 599 ЦК України,

Outcome: partial