Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

В січні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те, що 17.02.2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03.12.2008 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20.11.2008 року, до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно довідки , виданої 14.02.2013 року відділом виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції, у відповідача за період з 01.10.2011 року по 30.08.2012 року виникла заборгованість по аліментам у розмірі 13787,29 грн. Згідно довідки виданої 23.12.2013 року ВДВС м. Красноармійська, у відповідача за період з 31.08.2012 року по 30.11.2013 року заборгованість по аліментам складає 4784,21 грн. Просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів з жовтня 2011 року по 30 листопада 2013 року в розмірі 76117,07 грн., 3% річних в сумі 1332,57 грн. та індексацію на суму заборгованості в сумі 418, 60 грн. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2015 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в частині вимог про стягнення 3% річних та індексації на суму заборгованості залишена без розгляду. Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2015 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несплачені аліменти у розмірі 76 117,07 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2300,00 грн., судовий збір у розмірі 778,68 грн. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2016 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення залишено без задоволення. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки неустойку в розмірі 8659,82 грн.; стягнути з нього на користь позивачки судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог; в частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість , зокрема не згодний з розміром неустойки, визначеним судом та просить зменшити розмір неустойки відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України з урахуванням того , що він не працює, а розмір аліментів на утримання дитини складає1/4 частку; вважає, що законом не передбачено компенсацію витрат на правову допомогу за усну консультацію і складання позовної заяви, слід враховувати кількість годин участі адвоката в судовому засіданні. Представник відповідача в суді апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду скасувати. Представник позивачки в суді апеляційної інстанції заперечував проти апеляційної скарги. Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідача , позивачки, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , а рішення суду підлягає зміні за таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. Судом встановлено, що сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2001 року , від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03.12.2008 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно , починаючи з 20.11.2008 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідок , виданих відділом виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у відповідача склалася заборгованість по аліментам, зокрема за період з 01.10.2011 року по 30.08.2012 року у розмірі 13787,29 грн. , за період з 31.08.2012 року по 30.11.2013 року у розмірі 4784,21 грн. Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку, та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів в сумі 76117,07 грн. за період з жовтня 2011 року по 30 листопада 2013 року , суд до заборгованості за наступні місяці додавав заборгованість за попередні місяці. Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки його зроблено у зв*язку з неправильним застосуванням норм матеріального права , що відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду . З урахуванням наявності заборгованості по аліментам та вказаних вимог закону розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2011 року по листопад 2013 року складатиме : за 2011 рік: Жовтень: 1194,75 ( розмір заборгованості)Х 1% Х 31 ( кількість днів)=370,45грн. Листопад:1194,75Х1%Х30=358,50грн. Грудень :1194Х1%Х31=370,45грн. за 2012 рік: Січень:1275,50Х1%Х31=395,25грн. Лютий:1275,50Х1%Х29=369,75грн. Березень:1275,50Х1%Х31=395,25 грн. Квітень: 1282,50Х1%Х30=384,60 грн. Травень:1282,50Х1%Х31=397,42грн. Червень:1282,50Х1%Х30=384,60 грн. Липень: 1285,25Х1%Х31=398,35 грн. Серпень:1243,79Х1%Х30=373,20грн. Серпень: 41,46Х1%Х1=4,14грн. Вересень: 1285,25Х1%Х30=385,50 грн. Жовтень: 1293,50Х1%Х31=400,83 грн. Листопад: 87,0Х1%Х30=26,10 грн, за 2013 рік: Червень 523,0Х1%Х30=156,90грн. Вересень 118,0Х1%Х30=35,40 грн. Жовтень 118,0Х1%Х31=36,58 грн. Листопад 118,0Х1%Х30=35,40 грн, а всього 5278,67 грн. Підстав для зменшення розміру пені не вбачається, оскільки на час ухвалення судом рішення відповідач працював, що підтверджується копією його трудової книжки . Крім того, стягуючи з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 2300 грн, суд виходив з укладеного позивачкою договору про надання правової допомоги та сплатою нею вказаної суми , що підтверджується квітанцією від 14.01.2015 року. Проте з таким висновком суду погодитися не можна,оскільки його зроблено у зв*язку з порушенням норм процесуального права. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). З матеріалів справи вбачається, що між позивачкою та юридичною фірмою « [PERSON] і право» в особі директора [PERSON], що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 №848524 13 січня 2015 року було укладено договір доручення на надання юридичних послуг , згідно кошторису від 14.01.2015 року (а.с 6) вартість наданих юридичних послуг та таких , які підлягали наданню склала 2300 грн , з яких вартість послуг стосовно усної консультації з питань поданого позову, з вивченням матеріалів справи , збір доказів , складення запитів склала 200 грн, складення позовної заяви-900 грн , представництво інтересів в суді першої інстанції за 3 години склало 1200 грн , а всього 2300 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 307 від 14.01.2015 року вказана сума була сплачена позивачкою (а.с.4). З огляду на викладене витрати на правову допомогу, які є підтвердженими складатимуть 1384,20 грн. , а саме: за усні консультації та складання позовної заяви 200 грн +900 грн., за участь в судових засіданнях (26.02.2015 року-15 хвил, 14.04.2015 року-10 хвил,14.05.2015 року- 10 хвил. ),які всього тривали 35 хвил., а всього 200грн.+900грн.+121,80грн(40% від 1218 грн Х15 хвил)+81,20грн(40% від 1218 грн Х10 хвил)+81,20грн(40% від 1218 грн Х10 хвил) = 1384,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до п.36 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенню позову( частина перша статті 88 ЦПК України ) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір( наприклад , його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-У1). З урахуванням вказаних вимог закону, розмір витрат на правову допомогу , які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки становитиме 95,93 грн , з розрахунку :76117,07-100%,5278,67-х% 5278,67Х100:76117,07=6,93%(відсоток задоволених вимог); 1384,20Х 6,93:100%=95,93 грн . Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Розмір судових витрат , які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки становитиме 70,84 грн з розрахунку:778,68грн+121,80грн +121,80грн=1022,28грн(сплачено позивачкою судовий збір) 1022,28х6,93:100=70,84 грн. З огляду на викладене , апеляційний суд вважає за необхідне змінити рішення суду та стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 5278,67 грн.,витрати на правову допомогу в сумі 95,93 грн та судовий збір в сумі 70,84 грн.

Outcome: partial