Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим підписав заяву б/н від 28.03.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000,00 у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення даного договору, підписавши заяву, погодившись з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку. Проте, умов цього договору щодо повернення кредиту та внесення плати за його користування [PERSON] належним чином не виконав, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, котра станом на 11.04.2017 року складає 16850, грн. 49 коп. Тому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 16850, грн. 49 коп. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступих підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі…, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 28.03.2008 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредиту, підписавши заяву № б/н. В даній заяві відповідач підтвердив, що ознайомився і згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді, а також підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. В даній заяві встановлено кредитний ліміт 1800 грн. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі копією заяви [PERSON] від 28.03.2008 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта - [PERSON], розрахунком заборгованості. Як видно із виписки, наданої банком, [PERSON] з 31.03.2008 року активно користувався наданою йому кредитною карткою, шляхом неодноразового зняття готівкових коштів з картки. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідачки тіла кредиту в розмірі 4339,47 грн. та відсотків за користування кредитом в розмірі 2981,20 грн., ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Щодо вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача пені та штрафу суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, вимоги ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку в частині стягнення неустойки у вигляді окремо пені та штрафу підлягають задоволенню частково, а саме: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 790,5 грн., а всього 1040,5 грн., а в стягненні пені слід відмовити за необґрунтованістю. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 11.04.2017 року, в сумі 8361,17 грн., а саме: тіло кредиту в розмірі 4339,47 грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 2981,2 грн., штраф в розмірі 1040,5 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі пропорційно частині задоволених вимог - судовий збір в сумі 793 грн. 60 коп (49,6 % задоволеної частини позовних вимог).

Outcome: partial