Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до Приватного підприємства «Світточ» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 25 грудня 2008 року між сторонами у справі було укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивач [PERSON] передала в оренду відповідачу ПП «Світточ» належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення № 338-1 загальною площею 2,55 га, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради в с.\~Морозівка Запорізького району Запорізької області. Ділянку передано в оренду строком на 10 років. Крім того, 25 грудня 2011 року між сторонами у справі укладено додаткову угоду до вказаного договору, в якій сторони дійшли угоди про зміну розміру орендної плати з 01 січня 2012 року. Станом на момент подання позову відповідачем не дотримано умови договору від 25 грудня 2008 року та додаткової угоди від 25 грудня 2011 року, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати орендних платежів на суму 8 480 гривень. Крім того, позивачем здійснено розрахунок пені на невиконану суму зобовязань відповідача за договором та на підставі статті 625 ЦК України розраховано суму нарахувань за індексом інфляції, які також заявлено до стягнення. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача ПП «Світточ» на її користь заборгованість з орендної плати в сумі 8 480 гривень, пеню в сумі 14 742,48 гривень та інфляційні нарахування в розмірі 4\~293,00 гривні. Крім того, враховуючи тривалу невиплату відповідачем ПП «Світточ» орендної плати за користування належною позивачу земельною ділянкою, та те, що внаслідок діяльності відповідача стан орендованої земельної ділянки істотно погіршився (про що свідчать результати дослідження, проведені Дніпропетровською філією ДУ «Держгрунтохорона»), позивач просить на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі» розірвати укладений 25 грудня 2008 року між сторонами у справі договір оренди землі. В судових засіданнях представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судові засідання не зявлялась, користуючись послугами представника. Ухвалою суду від 03 жовтня 2016 року було визнано обовязковою явку позивача в судове засідання для надання особистих пояснень. Не зважаючи на наявність ухвали суду, позивач [PERSON] до суду в засідання, яке відбулось 17 жовтня 2016 року, не зявилась, будь-яких повідомлень до суду не надала. З усних пояснень її представника, які були надані в судовому засіданні, суду стало відомо, що позивач [PERSON] хворіє, однак жодних документів про це ані під час судового засідання 17 жовтня 2016 року, ані до судового засідання, яке відбулось 31 жовтня 2016 року суду не було надано. В судове засідання, яке відбулось 31 жовтня 2016 року, ані позивач [PERSON], ані її представник не зявились, не зважаючи на те, що своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Враховуючи викладене, 31 жовтня 2016 року судом було прийняте рішення проводити розгляд справи на підставі наявних доказів. В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти позову та просила суд відмовити в його задоволенні, оскільки відповідач провів повний розрахунок з позивачем з орендної плати. Крім того, в 2012 року у відповідача були наявні обставини непереборної сили, що підтверджено відповідним документом. Представником відповідача до суду надано також письмові заперечення проти позову (а.с.\~27, 28). Суд, вислухавши представників сторін та дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків. Як вбачається з копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії\~ЗП №\~038725, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 2,55\~га, яка розташована на землях Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області (а.с. 8). Кадастровий номер вказаної земельної ділянки: 2322187200:01:002:0119. В матеріалах справи міститься копія договору оренди землі від 25 грудня 2008 року (далі за текстом Договір) (а.с. 9-11). У відповідності до вказаного Договору [PERSON] передала в оренду Приватному підприємству «Світточ» земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,55 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради в с. Морозівка Запорізького району Запорізької області. Договором встановлено, що земельна ділянка передається позивачем [PERSON] в оренду відповідачу ПП «Світточ» строком на 10 років зі сплатою орендної плати в розмірі 990 гривень або в натуральному вигляді: 1000 кг очищеного зерна та 50 кг насіння соняшника. Крім того передбачено сплату 150 гривень допомоги на ритуальні послуги. Солома (2ПТС-4) та тракторні послуги на обробку присадибної ділянки безкоштовно. Орендна плата, у відповідності до п. 11 Договору, вноситься: в грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого за звітнім роком місяця; в натуральній формі до 20 числа останнього у звітному році місяця. 25 грудня 2011 року між [PERSON] та ПП «Світточ» було укладено додаткову угоду до Договору, якою було змінено розмір орендної плати за землю. У відповідності до даної додаткової угоди розмір орендної плати з 01 січня 2012 року становить: у грошовому виразі 2120 гривень; в натуральному виразі 1500 кг зерна очищеного та 50 кг насіння соняшнику. Визначено розмір допомоги на ритуальні послуги на суму 250 гривень (а.с. 12). До матеріалів справи представником відповідача додано копії відомостей про отримання орендодавцями плати за оренду їх земельних ділянок від ПП «Світточ». В судовому засіданні представник відповідача надав суду для огляду нотаріально завірені копії вказаних відомостей, які суд приймає до уваги у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, оскільки при посвідченні копій документів, нотаріус оглядав їх оригінали. Надати в судове засідання оригінали вказаних відомостей представник відповідача не зміг, оскільки у відповідача ці документи на даний час відсутні. Враховуючи положення статей 58 та 59 ЦПК України, суд вважає вказані докази такими, що відповідають вимогам щодо належності та допустимості доказів в цивільному процесі. Так, з копії відомості на видачу зерна за 2012 рік вбачається, що позивач [PERSON] отримала від ПП «Світточ» в якості орендної плати за 2012 рік 260 кілограмів зерна (а.с. 105, 106). У відповідності до іншої відомості за 2012 рік, [PERSON] отримала від ПП «Світточ» 50 кілограмів соняшника (а.с. 107, 108). Як вбачається з копії відомості за 2012 та 2013 роки, [PERSON] отримала від ПП «Світточ» 310 кг зерна, 50 кг соняшника та 2360 гривень (а.с. 109, 110). Копією відомості за 2012 рік підтверджено, що [PERSON] отримала від ПП «Світточ» 50 кілограмів зерна (а.с. 111, 112). Крім того, у відповідності до копії відомості за 2013 рік, [PERSON] отримала від ПП «Світточ» 50 кілограмів соняшника (а.с. 113, 114). Таким чином, всього [PERSON] було отримано в якості орендної плати від ПП «Світточ»: за 2012 рік 310 кілограмів зерна та 50 кілограмів насіння соняшника; за 2012 та за 2013 рік сукупно 100 кілограмів соняшника, 310 кілограмів зерна та 2360 гривень. Враховуючи зазначені відомості та з урахуванням статистичних цін на зерно та на насіння соняшника, які встановлені Головним Управлінням статистики в Запорізькій області за 2012 рік (1525,9 грн./тонна зерна та 3552,0 грн./тонна соняшника), [PERSON] у 2012 році отримала орендної плати на суму: (0,310 тонн * 1525,9 грн./тонна зерна = 473,03 грн.) + (0,05 тонн насіння соняшника * 3552,0 грн./тонна соняшника = 177,60 грн). = 650,63 грн. Оскільки загальна сума орендної плати, яку в 2012 році мав сплатити відповідач позивачу, становить 2120 гривень, а фактично сплачена сума становить 650,63 грн., заборгованість відповідача перед позивачем за 2012 рік, становить 2120 грн. 650,63 грн. = 1469,37 грн. За 2013 рік відповідачем було передано позивачу в рахунок сплати орендної плати 310 кілограмів зерна, 100 кілограмів соняшника та 2360 гривень грошових коштів. З урахуванням статистичних цін на зерно та на насіння соняшника, які встановлені Головним Управлінням статистики в Запорізькій області за 2013 рік (1339,9 грн./тонна зерна та 3102,2 грн./тонна соняшника), [PERSON] у 2013 році отримала орендну плату на суму: (0,310 тонн * 1339,9 грн./тонна зерна = 415,37 грн.) + (0,1 тонна насіння соняшника * 3102,2 грн./тонна соняшника = 310,22 грн). = 725,59 грн. в натуральній формі. Крім того, [PERSON] отримала від ПП «Світточ» за 2013 рік грошові кошти на суму 2360 гривень. Оскільки загальна сума орендної плати, яку в 2013 році мав сплатити відповідач позивачу, становить 2120 гривень, а фактично сплачена сума становить 3085,59 грн., суд констатує наявність переплати відповідача з орендної плати за 2013 рік в розмірі 3085,59 грн. 2120 грн. = 965,59 гривень. Суд вважає необхідним вирахувати вказану суму переплати з орендної плати з заборгованості за 2012 рік. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати за 2012 рік становить: 1469,37 грн. 965,59 грн. = 503,78 грн. За 2013 рік відповідач повністю розрахувався з позивачем. В той же час, суд констатує відсутність прийнятих виплат відповідача ПП «Світточ» позивачу [PERSON] за орендну плату в 2014 та в 2015 роках. Таким чином, сума заборгованості відповідача з орендної плати перед позивачем за два вказані роки становить 2120 гривень * 2 = 4240 гривень. Загальна сума заборгованості відповідача ПП «Світточ» перед позивачем [PERSON] з орендної плати за період з 2012 по 2015 роки становить: 4240 гривень + 503,78 гривень = 4743,78\~гривень. Саме ця сума основної заборгованості з орендної плати підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно частини позовних вимог про стягнення пені та інфляційних нарахувань, суд зважає на наступне. Частиною третьою статті 549 ЦК України встановлено, що пеня, як один з видів неустойки, обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до п. 14 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Представником відповідача до суду подано копії квитанцій про здійснення ПП «Світточ» платежів електронним переказом на користь [PERSON] (а.с. 29-31). Оригінали вказаних документів оглянуті судом в судовому засіданні. У відповідності до квитанції від 25 листопада 2014 року ПП «Світточ» направляло на адресу [PERSON] 363 гривні 00 копійок. Квитанцією від 14 березня 2015 року ПП «Світточ» направляло на адресу [PERSON] суму грошових коштів в розмірі 3000 гривень 00 копійок. 24 лютого 2016 року відповідач направляв на користь позивача гроші в сумі 3750 гривень, про що свідчить відповідна копія квитанції. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] відмовилась від отримання вказаних переказів. У відповідності до ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Таким чином суд, при здійсненні розрахунку пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, враховує період прострочення виконання зобовязань відповідачем ПП «Світточ» перед позивачем [PERSON] з урахуванням періодів з дня виникнення заборгованості зі сплати орендних платежів за землю за кожен конкретний період і до дня здійснення ПП «Світточ» переказу грошових коштів, які були неприйняті позивачем [PERSON] При цьому судом враховуються як періоди прострочення виконання зобовязання перед позивачем з боку відповідача, так і суми платежів, неприйнятих позивачем в порівнянні з загальним розміром невиконаного зобовязання. З урахуванням наведеного, пеня за 2012 рік, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, розраховується судом з таких сум: ●за період з 21 січня 2013 року по 20 січня 2014 року на суму 1469,37 грн.; ●за період з 21 січня 2014 року по 24 листопада 2014 року на суму 503,78 грн.; ●за період з 25 листопада 2014 року по 13 березня 2015 року на суму 140,78 грн. Таким чином, пеня за період з 21.01.2013 по 20.01.2014 становить: 364 дні * 1469,37 грн. * 0,3 %/день = 1604,55 грн. Пеня за період з 21.01.2014 по 24.11.2014 становить: 307 днів * 503,78 * 0,3 %/день = 463,98 грн. Пеня за період з 25.11.2014 по 13.03.2015 становить: 108 днів * 140,78 * 0,3 %/день = 45,61\~грн. Загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за 2012 рік становить: 1604,55 грн. + 463,98 грн. + 45,61 грн. = 2114,14 гривень. Оскільки виплата орендної плати за 2013 рік здійснена відповідачем в строк, пеня за 2013 рік не нараховується. За 2014 рік суд розраховує пеню за період з 21 січня 2015 року по 13 березня 2015 року , виходячи з суми 1897,78 гривень (з урахуванням направлених відповідачем ПП «Світточ» та не отриманих позивачем [PERSON] переказів). Таким чином, сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за 2014 рік становить: 1897,78 гривень * 51 день * 0,3 %/день = 290,36 грн. Пеню за 2015 рік суд вираховує, виходячи з суми 1017,78 гривень (з урахуванням направлених відповідачем ПП «Світточ» та не отриманих позивачем [PERSON] переказів) за період з 21 січня 2016 року по 23 лютого 2016 року. Таким чином: 1017,78 грн. * 33 дні * 0,3 %/день = 100,76 грн. Загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за 2012-2015 роки становить: 2114,14 грн. + 290,36 грн. + 100,76 грн. = 2505,26 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Оскільки, як було зазначено вище, позивач [PERSON] періодично не приймала від відповідача ПП «Світточ» грошові перекази, якими боржник намагався виконати свої зобовязання за договором оренди, суд розраховує суму збитків від інфляції виходячи з сум заборгованості та з урахуванням періодів, за які позивачем не було прийняте виконання зобовязань з боку відповідача. При здійсненні розрахунку втрат від інфляції, суд керується методикою та рекомендаціями, визначеними в Листі Верховного Суду України № 62-97р від 03 квітня 1997 року. При здійсненні розрахунку втрат від інфляції, суд враховує індекси інфляції, встановлені Державною службою статистики України за відповідні періоди. Індекс інфляції, нарахований на заборгованість з орендної плати за 2012 рік, вираховується, виходячи з таких сум: ●за лютий 2013 року - січень 2014 року інфляція нараховується на суму 1469,37\~грн.; ●за лютий 2014 року - листопад 2014 року інфляція нараховується на суму 503,78\~грн.; ●за грудень 2014 року - лютий 2015 року інфляція нараховується на суму 140,78\~грн. Встановлений індекс інфляції за лютий 2013 - січень 2014 складає: 99,9 % * 100,0 % * 100,0 % * 100,1 % * 100,0 % * 99,9 % * 99,3 % * 100,0 % * 100,4 % * 100,2 % * 100,5 % * 100,2 % = 100,5 %. Таким чином, розмір інфляційних нарахувань за лютий 2013 року - січень 2014 року становить: (1469,37 грн. * 100,5 %) - 1469,37 грн. = 7,35 грн. Встановлений індекс інфляції за лютий 2014 - листопад 2014 складає: 100,6 % * 102,2\~% * 103,3 % * 103,8 % * 101,0 % * 100,4 % * 100,8 % * 102,9 % * 102,4 % * 101,9 % = 121,0 %. Таким чином, розмір інфляційних нарахувань за лютий 2014 - листопад 2014 становить: (503,78 грн. * 121,0 %) - 503,78 грн. = 105,79 грн. Встановлений індекс інфляції за грудень 2014 - лютий 2015 складає: 103,0 % * 103,1\~% * 105,3 % = 111,8 %. Таким чином, розмір інфляційних нарахувань за грудень 2014 - лютий 2015 становить: (140,78 грн. * 111,8 %) - 140,78 грн. = 16,61 грн. Загальний розмір інфляційних нарахувань, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за 2012 рік становить: 7,35 грн. + 105,79 грн. + 16,61 грн. = 129,75 грн. Оскільки заборгованість з орендної плати за 2013 рік відсутня, інфляція на орендну плату 2013 року не нараховується. Заборгованість з орендної плати за 2014 рік (1897,78 грн.) підлягає індексуванню за лютий 2015 року. Індекс інфляції за цей місяць становив 105,3 %. Таким чином: (1897,78 грн. * 105,3 %) - 1897,78 = 100,58 грн. Оскільки індекс інфляції в лютому 2016 року (період, за який підлягає нарахуванню інфляція на заборгованість 2015 року) має від'ємне значення (99,6 %), суд не проводить розрахунок суми інфляції за цей період. Таким чином, загальна сума втрат від інфляції за ст. 625 ЦК України, яка підлягає стягненню з відповідача ПП "Світточ" на користь позивача [PERSON], становить: 129,75\~грн.\~+\~100,58 грн. = 230,33 грн. Стосовно частини позовних вимог про визнання недійсним договору оренди, укладеного між сторонами 25 грудня 2008 року, суд прийшов до наступних висновків. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як на підстави для розірвання договору оренди землі, позивач [PERSON] посилається на систематичну несплату відповідачем ПП «Світточ» орендної плати за договором оренди землі та ту обставину, що внаслідок діяльності відповідача стан орендованої земельної ділянки істотно погіршився. Вказані обставини є окремими підставами для розірвання договору оренди землі у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Позивач вважає наявними ці обставини в даній справі. З цього приводу суд дійшов до наступних висновків. Дійсно, пунктом 11 оскаржуваного Договору передбачено строки та порядок внесення орендної плати ПП «Світточ». У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з нормою, встановленою п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України по справі № 6-146цс12 (Постанова ВСУ від 12 грудня 2012 року), систематичність несплати орендної плати є обовязковою ознакою наявності підстави для розірвання договору оренди землі, визначеної п.\~«д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України. Вказана правова позиція є обовязковою для суду відповідно до вимог ст. 3607 ЦПК України. Суд вважає відсутньою в даній справі систематичність в несплаті відповідачем ПП «Світточ» орендної плати позивачу [PERSON], оскільки в 2012 та 2013 роках відповідач частково сплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою (оренду землі). Грошові кошти, які відповідач направляв на адресу позивача трьома поштовими переказами в 2014-2016 роках, позивач відмовилась отримати. Крім того, як вбачається з рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 січня 2016 року по справі № 317/2711/15-ц (провадження № 2/317/91/2016; а.с. 45-47) було визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 30.06.2014 року, який позивач [PERSON] уклала з ТОВ «Аграріс 2012». Вказаним рішенням суду констатовано факт передання в оренду іншій юридичній особі земельної ділянки, яка на той момент перебувала в користуванні (на праві оренди) ПП «Світточ». У відповідності до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України суд враховує дані висновки, викладені в іншому рішенні суду по цивільній справі, як доказ того, що саме позивачем було порушено умови оскаржуваного договору. Крім того, [PERSON] та ПП «Світточ» погодили в оскаржуваному договорі можливість звільнення сторони договору від відповідальності за часткове або повне невиконання обовязків по договору, якщо це невиконання відбулося за обставин непереборної сили, в тому числі й природного характеру (форс-мажор). Представником відповідача до матеріалів справи додано копію висновку про форс-мажорні обставини, який видано Торгово-промисловою палатою України 17 вересня 2012 року за № 2144/05-4, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (а.с. 33). Вказаним висновком встановлено, що внаслідок несприятливих погодних умов у 2012 році було спричинено загибель сільськогосподарських культур на площах приватного підприємства «Світточ». Крім того, у відповідності до пункту 31 Договору, одним з обовязків орендаря земельної ділянки (ПП «Світточ») є обовязок дотримуватись режиму природоохоронного використання земель. Пунктом 21 Договору встановлено, що після припинення дії Договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, повязаних зі зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розвязується в судовому порядку. Представником позивача до матеріалів справи додано довідку Дніпропетровської філії Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» по результатах досліджень вибіркових пайових ділянок ТОВ «Світточ» Запорізького району без номера та без дати її видачі (а.с. 14). Вказана довідка містить висновки про те, що за термін з 2005 по 2014 роки на обстежуваних ділянках відбулись негативні зміни щодо потенційної родючості. Дослідивши копію вказаного документа, суд, окрім відсутності на ньому відомостей щодо дати його складання та номера, констатує відсутність будь-якої привязки до земельної ділянки, яка належить позивачу [PERSON] Також в цій довідці не зазначено, в який саме період відбулось погіршення показників родючості землі в період з 2005 по 2008 роки (до укладання договору оренди землі між сторонами), або з 2008 по 2014 роки (під час дії договору оренди землі). Вказаний документ, у відповідності до ч. 1 ст. 58 ЦПК України є неналежним доказом, оскільки не стосується предмета доказування та, згідно з нормою, встановленою ч. 3 ст. 58 ЦПК України не приймається судом. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких доказів як на підтвердження факту погіршення стану земельної ділянки, яка належить [PERSON] та перебуває в оренді в ПП «Світточ», так і на підтвердження вини відповідача в такому погіршенні (якщо воно і має місце). Зазначене вище призводить суд до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди землі від 25 грудня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ПП «Світточ». Розподіл судових витрат суд здійснює на підставі статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial