Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка відповідачка [PERSON] подала до Кельменецького районного суду позовну заяву, в якій просить: Виділити їй та визнати за нею [PERSON] право приватної власності на: - будинковолодіння № 5 по вул. Гедзіри в с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області, загальною вартістю 126\~964 гривні, яке складається з житлового будинку, позначеного літерою «А», вартістю 77448 гривень, ганку позначеного літерою «а'», вартістю 254 гривні, літньої кухні, позначеної літерою «Б», вартістю 25504 гривні, сараю, позначеного літерою «В», вартістю 2793 гривні, гаражу, позначеного літерою «Г», вартістю 14882 гривні, воріт, позначених №1, вартістю 1143 гривні, хвіртки, позначеної №2, вартістю 254 гривні, огорожі, позначеної №3, вартістю 2285 гривень, криниці, позначеної №4, вартістю 3301 гривня; - ? частину грошових коштів на суму 99000 гривень (6 тисяч Євро). З рухомого майна виділити їй [PERSON] - газову плитку пятикомфорну б/в вартістю - 300 гривень, - холодильник «Zanussi» вартістю - 800 гривень, - пральну машину автомат «LG» б/в вартістю - 1400 гривень, - газовий котел «Ferolli» вартістю - 3500 гривень, - глибинний насос вартістю - 1800 гривень, - телевізор кольоровий «Мівар» вартістю - 350 гривень, - кухонний гарнітур вартістю - 1300 гривень, - алюмінієві водяні батареї в кількості 7 штук вартістю 3500 гривень, - ванну з краном та гусаком у зборі вартістю 1200 гривень. Всього виділити [PERSON] майна на загальну суму 240114 (двісті сорок тисяч сто чотирнадцять) гривень. Виділити [PERSON] та визнати за ним право власності на: - автомобіль Фольксваген Транспорт державний номер [NUMBER], вартістю 131960 гривень; - причіп Сантей 1300-01, державний номер [NUMBER], вартістю 14388 гривень; - ? частину грошових коштів на суму 99000 гривень (6 тисяч Євро) - мотоцикл «ИЖ [PERSON] 5к» державний номер [NUMBER] вартістю 8000 гривень, - інструмент різний вартістю 400 гривень. Всього виділити [PERSON] майна на загальну суму 253748 гривень, що більше від належної йому частки на 6817 гривні. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] ? частину грошових коштів в сумі 99000 гривень (6 тисяч Євро). Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 3408 гривень 50 копійок, як недоотриману суму до належної частки в майні. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору та витрати понесені на проведення судових експертиз згідно з квитанціями. Відповідач-позивач [PERSON] подав до Кельменецького районного суду зустрічну позовну заяву, в якій просить в рахунок поділу майна набутого під час шлюбу з позивачкою [PERSON] присудити йому грошову компенсацію за половину майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя в сумі 16700 гривень, що складає ? від вартості рухомого майна, загальною вартістю 33580 гривень, а саме: - газової плити пятикомфорної б/в вартістю 300 гривень; - трьох телевізорів (плазма, ЛДжі, Самсунг) вартістю 700 гривень; - мікрохвильової печі вартістю 350 гривень; - трьох болгарок по ціні 280 гривень; - холодильника б/в вартістю 800 гривень; - морозильної камери б/в, вартістю 350 гривень; - двох електродрилів, по 150 гривень; - зварювального апарату Італійського виробництва, вартістю 600 гривень; - мотоцикла «Іж Юпітер 5К» д.н.з. 32-20 ЧВБ вартістю 8000 гривень; - мопеду «Карель», вартістю 400 гривень; - двох пральних машинок б/в, вартістю 3250 гривень; - рулону плівки 200 метрів, вартістю 400 гривень - газового котла «Феролі» б/в, вартістю 3500 гривень; - глибинного насосу з автоматикою, вартістю 1800 гривень; - двох двигунів він автомобіля «Спринтер», вартістю 9000гривень; - інструменту різного, вартістю 400 гривень; - коробки передач з карданом, вартістю 1900 гривень; Крім то просить в рахунок поділу майна присудити йому грошову компенсацію за ? частину спільного майна в розмірі 6000 гривень, а саме: - кухонного гарнітура розміром до 3-х метрів, вартістю 1300 гривень; - стінки меблевої розміром 5,5 метра; вартістю 1300 гривень; - алюмінієвих водяних батарей для обігріву житлових приміщень в кількості 8 шт на суму 8000 гривень; - стальної ванни в комплекті з краном та гусаком, душем, вартістю 1200 гривень. Крім того просить виділити йому незазначені в інвентарній справі обєкти у будинковолодінні № 5 по вул. Гедзіри, в с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області, а саме: - сарай - підвал - замощення - вигрібну яму. А також просить стягнути з позивачки відповідачки [PERSON] на його користь витрати понесені на сплату судового збору в сумі 1176 гривень. Відповідач позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково, а свої підтримали та пояснили, що сторони з 06.02.1993 року по 2012 рік проживали у зареєстрованому шлюбі в будинковолодінні № 5 по вул. Гедзіри с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області, яке належало його бабусі. До шлюбу у господарстві були сарай та літня кухня. В подальшому вони спільно побудували житловий будинок та інші споруди, які, згідно рішення Кельменецького районного суду, за ним були визнані на праві власності, як самочинно побудовані. За час спільного проживання вони нажили також і рухоме майно, яке є обєктом поділу, зазначене в позовних заявах [PERSON] та його. Однак на даний час всього майна, яке він зазначав в позовній заяві в наявності немає і він вважає, що даним майном розпорядилася [PERSON]. Відповідач - позивач також пояснив, що він займався перевезенням пасажирів та товару з Р.Італія, за даний час він придбав автомобіль «Фольксваген Транспорт» та причіп «Сантей 1300-01», які він забрав із собою, коли забирався від [PERSON]. Він згідний залишити [PERSON] все будинковолодіння та все рухоме майно, а щоб вона йому залишила тільки автомобіль та причіп. Щодо грошей в сумі 12\~000 Євро, то ці гроші були ним позичені в людей для придбання вищезазначеного автомобіля. Ніяких грошей він з дому не забирав, а тому в цій частині вимоги не визнає. Позивачка відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково, а свої підтримали та пояснили, що дійсно вони проживали у зареєстрованому шлюбі у спірному домоволодінні, яке з початку складалося з сараю та гаража. В подальшому, за спільні кошти, вони побудували житловий будинок та інші будівлі. Також спільно нажили рухоме майно, але не все, яке зазначає [PERSON]. Меблеву стінку їй подарували батьки. Інші речі, які описані є у будинковолодінні і вона нікуди їх не давала. Відносно електроінструменту то пояснила, що вони знаходилися в гаражі і до них мав доступ його брат [PERSON] та кум [PERSON]. Частину речей забрав сам [PERSON], коли покинув її. При цьому [PERSON] із сейфу забрав 20000 Євро, які вони спільно склали, однак під час досудового слідства він визнавав суму тільки 12000 Євро і тому вона просить поділити ту суму, яку він визнавав. Також пояснила, що гроші знаходились у сейфі, доступ до якого мали вона, [PERSON] та їх син [PERSON]. Крім того [PERSON] пояснила, що після визнання права власності на самочинне будівництво, вони побудували ще деякі споруди, а саме підвал, замощення та вигрібну яму, які не узаконені, а сарай у інвентарній справі значиться, як літня кухня. За час спільного проживання вони позичали гроші в сумі 2400 Євро у [PERSON] на візу в Італію, більше ні про які позички вона не знає. Судом досліджені наступні докази: покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], копія свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІІ-МИ № 288213, видане 01 квітня 1993 року Подвірївською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області № 2-323/12 від 05 листопада 2012 року, копія свідоцтва про зміну імені серії І-МИ № 008801, видане 01 серпня 2014 року відділом ДРАЦС РС Кельменецького РУЮ, копії висновків №1401, №1400 від 02 грудня 2013 року, копія довідки № 640, видана Кельменецьким ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 26 червня 2012 року, копія довідки про курс валют ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 10 жовтня 2014 року, копія паспорта громадянина України [PERSON] для виїзду за кордон та копії віз, копії постанов про відмову у порушенні кримінальних справ від 20 та 30 червня 2012 року, копія постанови про закриття кримінального провадження від 31 травня 2013 року, копія протоколу допиту потерпілої [PERSON] від 23 квітня 2013 року, копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 27 травня 2013 року, копія протоколу допиту свідка [PERSON] від 20 травня 2013 року, копія листа №98 Кельменецького РБТІ від 03 липня 2012 року, копія рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області № 2-349/10 від 30 квітня 2010 року, копія інвентаризаційної справи на житловий будинок № 5 по вул. Гедзіри в с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області, квитанція № 1 від 09 вересня 2013 року на імя [PERSON], копія рішення Подвірївської сільської ради від 27 вересня 1996 року, копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26306495, від 03 червня 2010 року, копія будівельного паспорта виданого на імя [PERSON], копія висновку № 342 від 28 лютого 2014 року, копія довідки № 344, видана 23 грудня 2014 року Подвірївської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, копія акту опису майна в будинковолодінні по вул. Гедзіри № 5 с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області від 19 січня 2015 року, звіт № 44 про оцінку майна яке зберігається в господарстві по вул. Гедзіри № 5 с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області від 30 січня 2015 року, довідка № 57 видана 10 березня 2015 року Подвірївською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія виписки з по господарської книжки. Так, свідок [PERSON] показав суду, що з [PERSON] є його другом, а [PERSON] є його родичкою. Він допоміг їм одружитися, знає, що вони побудували разом будинковолодіння, де і проживали. Він неодноразово був у них у будинку та бачив там 3 телевізори, морозильну камеру, пральну машинку, також були у них мотоцикл, мопед, мотори для автомобіля «Спринтер», болгарки, зварювальний апарат. Крім того знає, що [PERSON] позичав в селі гроші на бус, у нього також позичив 3000 доларів США, які ще не віддав. Свідок [PERSON] показав суду, що він є братом [PERSON]. Знає, що брат проживав на подвірї бабусі разом з колишньою сімєю. Там вони спільно побудували житловий будинок та інші споруди. Він неодноразово був у них в будинку, бачив там холодильник, морозильну камеру, телевізор, мікрохвильову піч, пральну машинку, котел, алюмінієві радіатори. Крім того у них були два мопеди, один мотоцикл, електростанція, різні ключі, зварювальний апарат, лобзик і багато запчастин до автомобіля «Спринтер». Сідок [PERSON] пояснив суду, що він, як батько допомагав сторонам будуватися. Крім того вони з покійною дружиною подарували сторонам меблеву стінку за 1400 гривень. Знає, що у них був автомобіль, на якому [PERSON] їздив за кордон, заробляв гроші. На даний час між ними склалися неприязні відносини із- за того, що [PERSON] покинув сімю. Свідок [PERSON] показав суду, що він є братом [PERSON]. Знає, що сторони на даний час спільно не проживають. За час спільного проживання вони побудували житловий будинок та споруди. Також знає, що батьки подарували сестрі меблеву стінку. Зі слів сина сторін знає, що коли [PERSON] забирався, то забрав гроші більше 10\~000 Євро та документи на будинок. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він є сином сторін і йому відомо, що батьки спільно побудували будинок та нажили рухоме майно, яке в наявності в будинку та було описане. Батько їздив на бусі за кордон, і при цьому вони з мамою склали біля 20000 Євро, які зберігали у сейфі. Він знав що гроші зберігаються у сейфі, код на даний сейф ставив він особисто і знав його. Крім нього цей код також знали і батьки. Батько, коли забирався, забрав бус, причіп та гроші з сейфу, в сумі біля 10000 Євро. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює на посаді слідчого СВ Кельменецького РВ УМВС України в Чернівецькій області та проводив досудове розслідування у провадженні за заявою [PERSON] по факту викрадення у неї грошей. Він опитував [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і останній повідомив, що він забрав з сейфу 12\~000 Євро, з яких 4\~000 Євро його, а 8\~000 Євро він віддав за борги. Поскільки між сторонами були цивільно-правові відносини, то він провадження у справі закрив. [PERSON] називав людей, у яких позичив гроші, однак він їх не опитував, так як вони перебувають за межами України. Свідок [PERSON] показав суду, що він є другом [PERSON] і довгий час працював у Італії, де щотижня зустрічався з останнім та передавав ним різні речі на територію України, також пояснив, що він позичив [PERSON] 8\~000 Євро на придбання автомобіля, з яких 2\~000 Євро він йому вже повернув, а 6 000 Євро ще не повернув. Розписки він у нього не брав, оскільки вони є друзями і він йому довіряє. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06 лютого 1993 року у Подвірївській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області. Шлюб між сторонами було розірвано згідно рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05 листопада 2012 року по справі № 2-323/12. Вказані вище обставини стверджуються копією рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області та визнаються сторонами. За час шлюбу сторони спільно набули у спільну власність житловий будинок, позначений літерою «А», ганок позначений літерою «а'», літню кухню, позначену літерою «Б», сарай, позначений літерою «В», гараж, позначений літерою «Г», ворота, позначені №1, хвіртку, позначену №2, огорожу, позначену №3, криницю, позначеної №4, які розташовані по вул. Гедзіри, 5 в с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області. Суд вважає, що вартість спірного будинковолодіння, слід визначати згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1401 від 02 грудня 2013 року загальною, де зазначена вартість 126964 гривні, тобто дійсна вартість, за яку можна продати будинок та споруди в даній місцевості. Суд тим самим відхиляє вимоги [PERSON] визнання вартості будівель згідно експертизи № 342, оскільки у ньому зазначена вартість будинковолодіння, за яку його можна побудувати в даній місцевості. Суд також відхиляє вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на сарай, підвал, замощення та вигрібну яку, оскільки вони не зазначені в інвентарній справі та побудовані самочинно, після ухвалення судом рішення № 2-349/10 від 30 квітня 2010 року Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Оскільки [PERSON] не подано доказів про прийняття в експлуатацію спірних будівель, які зазначені вище, то суд вважає, що у задоволенні цих вимог [PERSON] слід відмовити. Крім того сторони спільно набули рухоме майно, а саме автомобіль «Фольксваген Транспорт» д.н.з. [NUMBER], причіп «Сантей 1300-01», д.н.з. [NUMBER], мотоцикл «ИЖ [PERSON] 5к» д.н.з. [NUMBER], газову плитку пятикомфорну, холодильник «Zanussi», пральну машину автомат «LG», газовий котел «Ferolli», глибинний насос, телевізор кольоровий «Мівар», кухонний гарнітур, алюмінієві водяні батареї в кількості 7 штук, ванну з краном та гусаком у зборі, інструмент різний, що стверджується довідкою № 640 Начальника Кельменецького ВРЕР УДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 269 червня 20123 року та актом опису майна від 19 січня 2015 року, загальна вартість якого складає 168898 гривень. Вартість даного майна визначається за погодженням між подружжям на час розгляду справи. Суд відхиляє вимоги [PERSON] про поділ майна, крім зазначених в акті опису від 19 січня 2015 року, оскільки таке майно відсутнє і він не довів наявність зазначеного майна та не надав доказів про його існування. Суд також вважає, що не підлягає розподілу між сторонами меблева стінка, оскільки остання була подарована [PERSON] її батьками і тому вимога [PERSON] в цій частині є безпідставною. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Отже, вартість спільного майна подружжя складає 295862 гривні. Статтею 70 СК передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тому, частка кожного з подружжя в спірному спільному майні складає 147931 гривня. Викладені вище обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів в їх сукупності. Суд відхиляє доводи та докази позивачки - відповідачки [PERSON] та її представників про те, що у спільній сумісній власності сторін перебували кошти в сумі 12\~000 Євро, оскільки дана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами. Суд відхиляє докази позивачки - відповідачки [PERSON] у вигляді показів свідків [PERSON] [PERSON] та [PERSON], так як суд вважає, що такі докази є недопустими і неналежними доказами, які підтверджують факт наявності в спільній сумісній власності сторін коштів в сумі 12\~000 Євро, оскільки вищезазначені свідки дали показання проте, що вони особисто всі кошти не перераховували, тому точна сума коштів їм не була відома особисто. Сума коштів, які знаходились у сейфі, і до якого мали доступ та знали код [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відомо свідкам лише зі слів позивачки відповідачки Гелетки.Л.В. та її сина [PERSON]. Суд також відхиляє докази позивачки відповідачки Гелетки.Л.В. у вигляді постанов про відмову в порушенні кримінального провадження та закриття кримінального провадження, оскільки дані постанови не є обов'язковими для суду, відомості викладені в них не підтверджені відповідними доказами, а також дані постанови є недопустимим та неналежним доказом, який підтверджує факт наявності в спільній сумісній власності сторін коштів в сумі 12000 Євро. Отже, між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділити спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Згідно ч.4 ст.71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених цивільним кодексом України. Відповідно до ч.5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково і позивачці-відповідачці слід виділити в рахунок поділу спільного сумісного майна подружжя та визнати за нею право власності на будинковолодіння №5 по вул. Гедзіри в с. Подвірївка Кельменецького району Чернівецької області, загальною вартістю 126 964 (сто двадцять шість тисяч девятсот шістдесят чотири) гривні, яке складається із житлового будинку позначеного літерою «А» вартістю - 77448 гривень, ганку позначеного літерою «а`» вартістю - 254 гривні, літньої кухні позначеного літерою «Б» вартістю - 24504 гривні, сараю позначеного літерою «В» вартістю - 2793 гривні, гаражу позначеного літерою «Г» вартістю - 14882 гривні, воріт позначених №1 вартістю - 1143 гривні, хвіртки позначеної №2 вартістю - 254 гривні, огорожі позначеної №3 вартістю - 2285 гривні, криниці позначеної №4 вартістю - 3301 гривні. Крім того визнати за нею право власності на рухоме майно, а саме газову плитку пятикомфорну б/в вартістю - 300 гривень, холодильник «Zanussi» вартістю - 800 гривень, пральну машину автомат «LG» б/в вартістю - 1400 гривень, газовий котел «Ferolli» вартістю - 3500 гривень, глибинний насос вартістю - 1800 гривень, телевізор кольоровий «Мівар» вартістю - 350 гривень, кухонний гарнітур вартістю - 1300 гривень, алюмінієві водяні батареї в кількості 7 штук вартістю 3500 гривень, ванну з краном та гусаком у зборі вартістю 1200 гривень. Всього виділити [PERSON] майна на загальну суму 141114 гривень. В рахунок поділу спільного майна подружжя виділити [PERSON] та визнати за ним право власності на автомобіль [NUMBER] вартістю 131\~960 гривень, причіп «Сантей 130-01» державний номер [NUMBER] вартістю 14388 гривень, мотоцикл «ИЖ [PERSON] 5к» державний номер [NUMBER] вартістю 8000 гривень, інструмент різний вартістю 400 гривень. Всього виділити [PERSON]майна на загальну суму 154748 гривень, що більше від належної йому частки на 6817 гривень. В рахунок рівності часток сторін стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3408 гривень 50 копійок. Суд вважає, що слід стягнути з відповідачапозивача [PERSON] на користь позивачки-відповідачки [PERSON] 4026 гривень витрат понесених на оплату для проведення судових експертиз. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1479 гривень 31 копійку витрат понесених на сплату судового збору, в межах суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial