Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, де просить визнати\~ відповідача таким, що втратив право користування\~ житловим приміщенням, а саме житловим будинком №27 по вул.Межева (Свердлова) в смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області та підлягає зняттю з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником\~ житлового будинку №27 по вул.Межева (Свердлова) в смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської област на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2012 року серії САЕ №643590. Відповідач зареєстрований в даному будинку, але не проживає в ньому з 2012 року, не несе ніяких витрат по його утриманню, не відноситься до нього як до свого помешкання. Так як відповідач не виконує обовязок передбачений ст.64 Житлового кодексу пов'язаний з утриманням житлового приміщення та оплатою комунальних послуг, чим суттєво погіршує житлові умови, створює перешкоди в користуванні будинком в зв'язку з чим позивач несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів, що порушує його право на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном відповідно до ст. 150 ЖК України. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] не зявилися, представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти\~винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Зі \~згоди \~позивача \~суд \~ухвалює рішення \~при \~заочному \~розгляді справи, що \~відповідає положенням \~ст. 224 \~ЦПК \~України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України). Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2012 року серії САЕ №643590 позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок №27 по вул.Межева (Свердлова) в смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 06.04.2017 року за № 356 [PERSON], [INFO], у будинку №27 по вул.Межева (Свердлова) в смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області зареєстрований, але не проживає з 2012 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 03.12.2016 року [PERSON] зареєстрований в житловому будинку №27 по вул.Межева (Свердлова) в смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області, але за вказаною адресою фактично не проживає з 2012 року. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач\~ зареєстрований, але не проживає в житловому будинку №27 по вул.Межева (Свердлова) в смт Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області, що перешкоджає позивачу вільно, на свій розсуд, розпоряджатися належного їй на праві приватної власності будинку,\~ відповідно до\~ ст.ст.319, 383 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~ При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2\~ ст. 16 ЦК України. Членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116, 157 ЖК України, або ж в порядку ст.405 ч.2 ЦК України, згідно якої член сімї власника житла втрачає право\~ на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.\~\~\~ Враховуючи\~ відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування\~ спірним житловим приміщенням. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про визнання особи втратившим право користування жилим приміщенням, розглядається відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст., ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження частково, оскільки реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав власника жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЦК України. Разом з тим, у задоволенні позовної вимоги про визнання таким, що підлягає зняттю з реєстрації слід відмовити, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації.

Outcome: partial