Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Вересні 2019 року [PERSON] звернувсядо суду з позовною заявою до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське з позовною заявою про зняття арешту з рухомого майна. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.02.2020 року відповідача було замінено правонаступником - на Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що він є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . В 2019 році йому стало відомо, що належне йому майно, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності перебуває в арешті для забезпечення примусового виконання виконавчого листа № 2/207/712/16 від 25.04.2016 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі ј частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по аліментам погашена, про що свідчить розрахунок заборгованості станом на 31.01.2020 року. Приймаючи до уваги той факт, що арешт на нерухоме майно був накладений з метою забезпечення стягнення боргу на підставі виконавчого листа, заборгованість на даний час погашена, він звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна. Таким чином, перебування належного йому майна під арештом, порушує його право власності яке встановлено та гарантовано Конституцією України та Цивільним кодексом України. Просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивача, позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили зняти арешт з квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки заборгованість по аліментам погашена у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з`явилась просила зняти арешт з квартири за адресою: [ADDRESS] . В якості забезпечення аліментів просила залишити арешт на 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В судовому засіданні встановлено наступні обставини. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування нерухомого майна від 25.05.2012 року. На виконанні Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Укрпїни, перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/207/713/16 від 25.04.2016 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] 22.12.2012 року у розмірі ј частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. За період з 22.03.2016 року по 31.01.2020 року у [PERSON] утворилась заборгованість по аліментам. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 27.09.2019 року було накладено арешт на все майно, [PERSON] постановою, серія та номер: 51018905 державним виконавцем Матяш А.С. Заборгованості по аліментам, яка утворилась у [PERSON] станом на 31.01.2020 року, погашена, про що свідчить розрахунок заборгованості Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, складена державним виконавцем [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачки. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ни спосіб шляхом зняття арешту з майна. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] , а саме зняти арештз квартири [ADDRESS] , арешт на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] - залишити у якості забезпечення сплати аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial