Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися 21.01.2014 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просять суд позбавити права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, а саме: квартирою [ADDRESS] [PERSON], [INFO] 07.02.2014 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов уточнений позов [PERSON], в якому він просить суд позбавити права користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, а саме: квартирою [ADDRESS] [PERSON], [INFO] В обґрунтування заявленого позову позивач [PERSON] зазначає, що він є відповідальним наймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. Крім членів його родини, в квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON], колишній чоловік його доньки. В 1998 році шлюб між його донькою та відповідачем розірваний, з 2006 р. відповідач в спільній квартирі не мешкає, його особистий речей в ній немає. Позивач змушений сплачувати комунальні послуги і за відповідача, який в квартирі не мешкає, не сплачує комунальні послуги за себе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити позов на тих підставах, які викладені в ньому. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. В судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснила, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 29.12.1995 р. та зареєструвала його в квартирі своїх батьків за адресою: [ADDRESS], в 1998 р. вони розірвали шлюб, але продовжували проживати разом. З 2006 р. відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не мешкає, на зв'язок не виходить, його місце проживання не відомо. В судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] - це колишній чоловік її доньки, який в 2006 р. виїхав з їхньої квартири і до сьогоднішнього часу не повертався, його місце проживання їй не відоме. В судове засідання представник третьої особи Дзержинського районного відділу у м. Харкові ГУ ДМС у Харківській області не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів м. Харкова виданий ордер 08.06.1983 р. за № 70261, в якому зазначається, що [PERSON], сім'я якого склала три чоловіки виданий ордер на отримання трикімнатної квартири загальною площею 40,56 кв. м., квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Члени сім'ї: [PERSON] - наймач, [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка. В довідці дільниці № 5 комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 2023 від 29.10.2013 р. зазначається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: наймач - [PERSON], 1942 р. н., дружина - [PERSON], 1948 р. н., дочка - [PERSON], 1968 р. н., колишній чоловік доньки - [PERSON], 1965 р. н., онук - [PERSON], 1988 р. н., правнук - [PERSON], 2011 р. н. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.1998 р. по справі № 2 - 4887/1998 шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 29.12.1995 р. в Дзержинському відділі РАГС м. Харкова, актовий запис 1274 розірваний. В акті, затвердженого начальником житлово - експлуатаційної дільниці № 28 Ющенко С. А. від 05.10.2006 р. зазначено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] [PERSON] з 17.02.2006 р. та до теперішнього часу в квартирі не мешкає. Шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 301 від 27.09.2011 р. Після реєстрації розірвань шлюбу присвоюються прізвища: їй - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою позивача [PERSON], вони мешкають в одному тамбурі, вона дуже давно не бачила [PERSON], років п'ять точно. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Так із змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] просить усунути йому перешкоди у користуванні квартирою за адресою: [ADDRESS]. При цьому посилався на та ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 383, 405 ЦК України. В довідці комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 17.02.2014 р. № 1600389 зазначається, що інвентаризація та реєстрація права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] не проводилася. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. За ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. За ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано, тому підстав для застосування положень ст. ст. 383, 405 ЦК України, на які посилається позивач, суд не вбачає. Суд вбачає можливим захистити права позивачам [PERSON] на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України. За ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 р. № 2 передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що [PERSON] з 2006 року не проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Ні позивач, ні члени його родини не перешкоджали відповідачу у праві на користування квартирою, він виїхав добровільно, де він знаходиться не відомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що більше п'яти років не бачила [PERSON] у вищевказаній квартирі. Суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають захисту в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 16 ЦК України, а саме: суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, тобто в порядку, передбаченому ст. 72 ЖК України, не шляхом позбавлення відповідача права користування жилим приміщенням, а шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] понад шість місяців. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-IV від 11.12.2003 р. зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вимоги позивача в частині усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку є незаконними, оскільки зняття з реєстрації здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування спірною квартирою, а тому вони не підлягають задоволенню. На підставі ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382-IV від 11.12.2003 р., ст. 16 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: partial