Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.04.2014 р. звернулася до суду із вимогами до відповідача [PERSON] про надання дозволу на виїзд за межі України [PERSON], [INFO], до досягнення ним 16 років, тобто до [INFO], у супроводі матері без згоди та супроводу батька, надання їй, як законному представнику неповнолітнього, дозвіл на оформлення та виготовлення проїзних документів на право на виїзд за межі України [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує неприязними відносинами із відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому порядку, від позивача надійшла заява про розгляді справи за її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку. Матеріали справи свідчать про те, що згідно рішення Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2012 р. шлюб, укладений та зареєстрований 9.09.1988 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. Після розірвання шлюбу син [PERSON], [INFO], проживає з позивачем [PERSON] Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Відповідно до ч.2 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Аналогічне положення міститься у п.2 ч.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27.01.1995 р., зокрема, про те, що виїзд громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України №231 від 31.03.1995 р., визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Позивач [PERSON], звертаючись до суду із вимогами до відповідача, просить надати дозвіл на виїзд за межі України [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON] до досягнення ним 16 років, тобто до [INFO], та суд враховує, що сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей, зокрема, ст.155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, враховує, що законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним й принциповим є інтереси дитини, такі мають бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у неприязних стосунках, при цьому суд приймає до уваги, що суду не надано жодного доказу, що виїзд дитини за кордон пов'язаний саме із виїздом на постійне місце проживання разом із матір'ю або пов'язаний із довгостроковим перебуванням за межами України з інших причин, не надано жодного доказу, що право батька на піклування, спілкування чи виховання дитини порушується чи обмежується. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial