Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 14.09.2011 року відповідач [PERSON] уклала з ним кредитний договір № б/н і отримала кредит у сумі 3800 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач в свою чергу прийняв вищевказані грошові кошти та зобов'язався повертати кредитні кошти та сплачувати відсотки за користування кредитом. Однак відповідач умови договору не виконав, в результаті чого станом на 14.01.2018 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 12105 гривень 49 копійок, з яких: 595 гривень 13 копійк - тіло кредиту; 3102 гривні 63 копійки - нараховано відсотків за користування кредитом; 7355 гривень 09 копійок - нараховано пені; відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 552 гривні 64 копійки - штраф (процентова складова). У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12105 гривень 49 копійок та судові витрати. Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого, відповідачу було відкрито картковий рахунок, картка діє до останнього дня - 01.2018 року, позивач звернувся до суду 15.02.2018 року. Також немає підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені, оскільки порушення зобов'язання триває. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явилася, наддала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 14.09.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримала кредит у сумі 3800 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач умови договору не виконав належним чином, в результаті чого станом на 14.01.2018 року за відповідачем перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 12105 гривень 49 копійок, з яких: 595 гривень 13 копійк - тіло кредиту; 3102 гривні 63 копійки - нараховано відсотків за користування кредитом; 7355 гривень 09 копійок - нараховано пені; відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 552 гривні 64 копійки - штраф (процентова складова). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів в сумі 500 гривень 00 копійок та 552 гривні 64 копійки не підлягають задоволенню. В інший частині вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 1762 гривні 00 копійок. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 11052 гривні 85 копійок, а також 1762 гривні 00 копійок судових витрат.

Outcome: partial