Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої позов тим, що від спільного проживання з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , На даний час спільне проживання припинене, дитина проживають разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до повноліття дитини. Також просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати пов`язані з розглядом справи понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від її представника [PERSON] до суду надійшла письмова заява про проведення судового засідання у відсутність його та позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву зазначив, що позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти за рішенням суду, але просить суд визначити аліменти в твердій грошовій сумі розміром 1500 грн. на місяць, оскільки він знаходиться у тяжкому моральному та матеріальному становищі, так як допомагає своїм непрацездатним хворим батькам, які є пенсіонерами, не має постійної роботи, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Судове засідання просив проводити у його відсутність. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 9). Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 вересня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано ( а.с. 10-11). З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а згідно з ч.3 ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Ст. 184 СК України передбачає, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обов`язку утримувати сина, а тому аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру стягнутих аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму, встановленого ЗУ «Про державний бюджет на 2020 рік» для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01січня 2020 - 2218 гривень, а також з того що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, суд враховує невиконання відповідачем батьківського обов`язку по утриманню дитини та перекладення батьківського обов`язку по утриманню та вихованню дитини на позивача, хоча зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що відповідач визнав позов частково, має нерегулярний дохід, а тому спроможний сплачувати аліменти на дитину, яка потребує регулярної матеріальної допомоги. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на [PERSON] , [INFO] , підлягають до задоволення частково, у розмірі 1600 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду - 17.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір в сумі 840,80 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 ЗУ "Про судовий збір". Таким чином, оскільки позов [PERSON] задоволено частково, а саме до стягнення на користь позивача присуджено аліменти у розмірі 1600 грн., що становить 64 % від заявлених вимог (2500 грн.), то відповідно з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 538,10 грн. Сплату решти судового збору, а це 302,70 грн. (840.80 - 538.10) грн. необхідно віднести на рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн., що підтверджуються розрахунковими документами ( а.с. 13- 17). Оскільки позов позивача задоволено частково, то суд вважає, що вимоги в частині відшкодування судових витрат позивачу повинні бути задоволені пропорційно до задоволеної частини позову, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 640 грн., що складає 64 % від задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial