Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із значеним позовом до [PERSON], в якому прохає змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений рішенням Комсомольського міського суду від 04.10.2013 року, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, вони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], на утримання якого за судовим рішенням відповідач зобов'язаний до сплати аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно. Враховуючи, що визначений судом розмір аліментів, на сьогодні є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину, прохає змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку. Будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з'явились, звернувшись із відповідними клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Позивачем [PERSON] заявлені вимоги підтримані у повному обсязі. У наданій на адресу суду заяві, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та, з урахуванням перебування на його утриманні неповнолітньої дитини від іншого шлюбу, наполягав на стягненні аліментів у розмірі 1/6 частини його заробітку. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, судом встановлено наступне. Починаючи з 16.01.2009 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Комсомольського міського суду від 01.11.2011 року (а.с.4,6). Після розірвання шлюбу позивач відновила дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5). За наданою КЖЕП №3 довідкою від 12.10.2017 року (а.с.8), місце проживання неповнолітнього [PERSON] зареєстровано разом із позивачем у справі. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.10.2013 року (а.с.7) було змінено розмір стягуваних з [PERSON] аліментів та стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 03 вересня 2003 року і до досягнення дитиною повноліття. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] з 27.09.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із батьками у місті Горішні Плавні. Вказані обставини підтверджуються відповідними копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження дитини. Дані щодо місця проживання неповнолітньої [PERSON] підтверджені відповідною довідкою Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №3 від 28.11.2017 року. Виходячи із змісту позову, вимога щодо зміни раніше визначеного способу аліментів, викликана забезпеченням гармонійного розвитку дитини, оскільки розмір аліментів у сумі, що становить 500 грн. на місяць, наразі є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини зі сторони батька. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши досліджені письмові докази, суд доходить висновку про часткове задоволення вимог [PERSON], з огляду на нижче наведене. Виниклі між сторонами спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України, також судом взято до уваги положення Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, норми Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» та роз'яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Виходячи із змісту ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, рухомого, нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення тощо. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина 2 статті 182 СК). Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року, суд може змінити розмір аліментів за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений на рівні: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Враховуючі всі обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність на утриманні останнього іншої малолітньої дитини, суд вважає за необхідне зміни визначений попереднім судовим рішенням спосіб аліментів та стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку. З огляду на закріплений Сімейним кодексом України принцип рівності обов'язків обох батьків по утриманню дитини, визначений судом розмір аліментів цілком відповідатиме об'єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. Враховуючи роз'яснення, що містяться у Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року та положення Сімейного Кодексу України щодо часу, з якого присуджуються аліменти, вимога позивача про стягнення аліментів з дня подання заяви задоволенню не підлягає, оскільки у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням чинності. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial