Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON] державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 жовтня 2008 року помер [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 247710, виданим відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області. [PERSON] на момент смерті перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (шлюб із якою було укладено 09 жовтня 1981 року, що підтверджується Повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 140546, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції). Після смерті [PERSON] спадщину у встановленому порядку прийняли його дружина [PERSON] та його онук за правом представлення [PERSON] (частку, яка б належала його батьку [PERSON], який помер 25.04.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 077337). [PERSON] померла 09.01.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 682103, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-ФЕ № 486911, виданим Куйбишевським ЗАГСОМ РСФСР. На підставі договору купівлі-продажу від 21.08.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 3-6001, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], м. Дніпропетровськ. Відповідно до [PERSON] з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП ДМ «БІТ» від 09.06.2009 року номер 22960694, за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу б/н від 21.08.1992 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до технічного паспорту зазначена квартира складається з: 1- коридор (площею 7,3 кв.м.), 2 - комора (площею 1,0 кв.м.), 3 - кухня (площею 7,6 кв.м.), 4 - кімната (площею 17,6 кв.м.), 5 - кімната (площею 11,3 кв.м.), 6 - комора (площею 06, кв.м.), 7 - кімната (площею 7,3 кв.м.), 8 - вбиральня (площею 1,0 кв.м.), 9 - ванна (площею - 2,5 кв.м.), І- лоджія (площею 1,7 кв.м.), II -балкон (площею 1,5 кв.м.). Загальна площа 59,4 вм.м, житлова площа 36,2 кв.м. Відповідно до Довідки № 203 від 04.04.2016 року, виданою ДП «Науково-виробнича дослідницька агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України, [PERSON] на момент смерті (09.01.2016 року) була зареєстрована та проживала за адресою: м. Дніпропетровськ, м/р Таромське, [ADDRESS]. Крім того, відповідно до довідки № 450 від 26.07.2016 року, виданої ДП «Науково-виробнича дослідницька агрофірма «Наукова» Національної академії аграрних наук України, [PERSON] на момент смерті (22.10.2008 року), був зареєстрований та проживав за адресою: м. Дніпропетровськ, м/р Таромське, [ADDRESS]. За даною адресою на момент смерті [PERSON] проживала [PERSON]. Зазначені факти також підтверджуються домовою книгою прописки громадян, які проживають [INFO] кв. 12 по вул. Академіка Павлова. Після смерті [PERSON], її син Позивач по даній справі [PERSON], звернувся із завою про прийняття спадщини до Другої [PERSON] держаної нотаріальної контори. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої дніпропетровської держаної нотаріальної контори [PERSON] від 27.08.2016 року № 2816/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на часту квартири № 12, що заходиться за адресою: сел. Горького, Дніпровський район, Дніпропетровська область, вул. Академіка Павлова, буд. 2 у зв'язку із неможливістю виділення частки померлої у спільному майні подружжя. Так, постанова державного нотаріуса мотивована тим, що оскільки квартира № 2 в будинку №12, сел. Горького, Дніпровський район, Дніпропетровська область, вул. Академіка Павлова, є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] Проте за життя зазначені особи не визначили часток кожного із них у праві спільної сумісної власності. В даному випадку, договір купівлі-продажу квартири було укладено в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] Між подружжям не було домовленості, рішення суду або іншого правовстановлюючого документу про зміну часток, вони вважали, що квартира належить їм у рівних частках. Щодо часток спільній сумісній власності, квартирі, ніхто з них ніякої переваги на мав так само, як не було жодних суперечок з цього приводу. Позивач разом з Спадкодавцем, приватизували Квартиру, однаково володіли та користувалися житлом, тому Позивач вважає, що частки у праві власності є рівними, а кожному співвласнику належить право власності на 1/2 частку квартири. При розгляді справ про спадкування питання про частку у спільній сумісній власності подружжя вирішується із врахуванням офіційного тлумачення ч.1 ст. 61 СК, наданого у Рішенні Конституційного Суду України у справі № 17-рп/2012 від 19.09.2012 р. Тобто, частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру становить ?, та частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру становить 1/2. Крім того, [PERSON] в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки на момент смерті проживала разом із ним. Проте за життя [PERSON] не зареєструвала за собою право власності на майно, успадковане після смерті [PERSON] Таким чином, спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] складається з ? частки у праві власності на квартиру № 2 в будинку № 12 сщ. Горького, Дніпровський район, Дніпропетровська область, вул. Академіка Павлова, а також ? частки у праві власності на зазначену квартиру, як спадщина після смерті чоловіка [PERSON], та загалом 3/4 у праві власності. Просить суд визначити, що частка [PERSON], який помер 22 жовтня 2008 року в праві спільної сумісної власності на квартиру № 2 в будинку № 12 сел. Горького, Дніпровський район, Дніпропетровська область, становила - 1/2. Визначити, що частка [PERSON], яка померла 09.01.2016 року в праві спільної сумісної власності на квартиру № 2 в будинку № 12 сел. Горького, Дніпровський район, Дніпропетровська область, становила -1/2. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 09.01.2016 року, право власності на 3/4 частки квартири № 2 в будинку № 12 сщ. Горького, Дніпровський район, Дніпропетровська область, загальною площею 59,4 вм.м, житловою площею 36,2 кв.м, яка складається з: 1 - коридор (площею 7,3 кв.м.), 2 - комора (площею 1,0 кв.м.), З - кухня (площею 7,6 кв.м.), 4 - кімната (площею 17,6 кв.м.), 5 - кімната (площею 11,3 кв.м.), 6 -комора (площею 06, кв.м.), 7 - кімната (площею 7,3 кв.м.), 8 - вбиральня (площею 1,0 кв.м.), 9 - ванна (площею - 2,5 кв.м.), І- лоджія (площею 1,7 кв.м.), II - балкон (площею 1,5 кв.м.). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора, Дніпровська районна державна нотаріальна контора про визначення часток у спільній сумісній власності, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Його дідові по батьковій лінії [PERSON] на праві власності належала квартира за адресою: м. Дніпропетровськ, смт Таромське, вул. Ак. Павлова, 2/12 на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.1992 року, посвідченого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 3-6001. Відповідно до витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП ДМ "БТІ" від 09.06.2009 року за № 22960694 зазначена квартира на теперішній час має адресу: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Горького, вул. Павлова академіка, 2/12. Дана квартира була придбана дідом [PERSON] та його дружиною [PERSON] у період зареєстрованого шлюбу, який був зареєстрований 09.10.1981 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 140546, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 01.07.2009 року згідно до актового за № 75. 22 жовтня 2008 року його дід [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 247710, виданим 24 жовтня 2008 року Відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції згідно до актового запису № 8244. Після смерті діда спадщину, що складалася з ? частини вищезазначеної квартири прийняли його дружина [PERSON] та він, онук [PERSON] за правом представлення, бо його батько - син спадкодавця [PERSON] помер 25 квітня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 077337, виданим 11 травня 2006 року Відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції згідно до актового запису № 3765. У зв'язку з тим, що на момент смерті діда він був неповнолітнім, у встановлений законом строк його мати в його інтересах, звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті діда ніхто зі спадкоємців не отримав. 09 січня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №682103, виданим 12 січня 2016 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції згідно до актового запису № 71. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася з ? частин зазначеної вище квартири. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є відповідач [PERSON] - син спадкодавця. У кінці 2016 року він, як спадкоємець за правом представлення звернувся до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті діда, але йому повідомили, що спадкова справа передана до [PERSON] районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у Дніпропетровському районі. У січні 2017 року він звернувся з відповідною заявою до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда. Але йому була надана постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.01.2017 року за № 223/02-31, де було зазначено, що частка діда у спільній сумісній власності подружжя не була виділена, і до того ж відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, тому у зв'язку з неможливістю її виділення, видати свідоцтво про право на спадщину нотаріус не може. Згідно до Розділу II глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя та визнати право власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. Таким чином, частка кожного з співвласників, його діда та його дружини, складає по ? частині зазначеної вище квартири. З цього витікає, що спадкова частка, яка залишилась після смерті його діда [PERSON] спадкоємцем якої є він, складає ? частину квартири. Просить суд визнати, що його померлим дідові [PERSON] та бабусі [PERSON], кожному, належало по ? частині у спільній сумісній власності - квартирі за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Горького, вул. Павлова академіка, 2/12, припинивши право спільної сумісної власності на квартиру за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Горького, вул. Павлова академіка, 2/12. Визнати за ним, право власності в порядку спадкування за законом по праву представлення після смерті діда [PERSON], що помер 22 жовтня 2008року, та після смерті бабусі [PERSON], що померла 09 січня 2016року, на 1/2частину квартири за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Горького, вул. Павлова академіка, 2/12, що складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 36,2кв.м. та загальною площею 59,4 кв.м. Третя особа\~[PERSON] звернувся\~до суду\~з самостійними\~вимогами до\~[PERSON],\~[PERSON],\~треті особи:\~Горьківська сільська\~рада Дніпровського\~району Дніпропетровської\~області,\~[PERSON] районна\~державна нотаріальна\~контора про\~визначення права\~власності в\~порядку спадкування\~за законом,\~обґрунтовуючи вимоги\~тим,\~що 22.10.2008\~року помер\~його батько,\~[PERSON],\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~смерть,\~серія І-КИ\~№ 244410,\~виданим 24.10.2008\~року Відділом\~реєстрації смерті\~[PERSON] міського\~управління юстиції\~згідно до\~актового запису\~№ 8244.\~За життя\~[PERSON] належала\~1/4 квартири №12, розташована за адресою: с. Горького, вул. Ак. Павлова, буд. 2. Факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим Сахновщинським рай бюро ЗАГС Харківської області 15.03.1962 року, актовий запис № 25 від 02.03.1962 року, в якому померлий [PERSON], записаний його батьком. Після смерті батька він тривалий час перебував у важкому психоемоційному стані, потім довго хворів. Крім того він має слабке здоров'я, йому з дитинства встановлена інвалідність. Позивач звертався до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини. 25.03.2017 року він отримав від Державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки ним пропущено строк на прийняття спадщини. 17\~січня 2018\~року рішенням\~Дніпропетровський районний\~суд Дніпропетровської\~області визначено\~[PERSON] додатковий\~строк для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після\~померлого 22.10.2008\~року [PERSON],\~впродовж трьох\~місяців з\~дні набрання\~рішенням суду\~законної сили.\~Вказане рішення\~надрало законної\~сили 19.02.2018\~року.\~03.03.2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~держаного нотаріуса\~[PERSON] районної\~державної нотаріальної\~контори [PERSON]\~із заявою\~про прийняття\~спадщини після\~померлого 22.10.2008\~року [PERSON].\~Його батькові\~[PERSON] належала\~1/2 квартири №12, розташованої за адресою: с. Горького, вул. Ак. Павлова, буд. 2. На ? квартири окрім нього претендують [PERSON] та [PERSON]. З огляду на викладене він вправі розраховувати на 1/6 частини спірної квартири. Просить суд\~визнати за\~[PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на спадкове майно: 1/6 частину квартири №12, розташованої за адресою: с. Горького, вул. Ак. Павлова, буд. 2. У відкрите судове засідання [PERSON] не зявився, але до його початку надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON]. У відкрите судове засідання [PERSON] не зявився, але до його початку надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON]. У відкрите судове засідання [PERSON] не зявився, але до його початку надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON]. Треті особи в судове засідання не зявилися. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідність до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, права позивачів як спадкоємців підлягають захисту в судовому порядку на підставі ст.16\~ЦК України шляхом визнання права на спадкове майно. Судом встановлено, що 22 жовтня 2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-КИ №247710 актовий запис про смерть №8244 від 24.10.2008 року. (а.с.11). [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (виданого повторно) 01.07.2009 року, з якого вбачається, що шлюб зареєстровано 09 жовтня 1981 року, актовий запис №75 від 09 жовтня 1981 року. (а.с.12). Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 21 серпня 1992 року, вбачається, що [PERSON] придбав квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], м. Дніпропетровськ, договір посвідчений державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 21.08.1992 року і зареєстровано в реєстрі за №3-6001. На звороті договору є відмітка БТІ про зміну адреси у звязку з перейменуванням 09.06.2009 року, на Дніпропетровський район, сел.. Горького, [ADDRESS]. (а.с.16-18). В матеріалах справи є також витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно виданий КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» №22960694 від 09.06.2009 року (а.с. 19). Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. На підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України квартира за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON]та [PERSON]. Отже, після смерті 22\~жовтня 2008\~року [PERSON]відкрилася спадщина на ? частину вищевказаної квартири. Син [PERSON] [PERSON] помер 25 квітня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ №077337, актовий запис №3765 від 11 травня 2006 року. Спадкоємцем після його смерті є його син [PERSON]. Отже, в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що після смерті [PERSON]спадкоємцями першої черги є його дружина [PERSON], син [PERSON] та [PERSON], як спадкоємець за правом представлення, який спадкує ту частку спадщини, яка належала б його батькові [PERSON] за законом, якби він був живим на час відкриття спадщини (ст. 1266 ЦК України). В матеріалах справи є копія спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.71-91), з якої вбачається, що спадщину після його смерті прийняли [PERSON], який звернувся з відповідною заявою до нотаріуса, [PERSON], так як проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем. Також в матеріалах справи є належним чином завірена копія заяви про прийняття спадщини [PERSON] від 03.03.2018 року, який звернувся до нотаріуса на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2018 року, яким йому визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦК України\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, спадкуванню за законом підлягає 1/2 квартири, по 1/6 частині кожному спадкоємцю [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають часткову задоволенню в частині визнання за ним 1/6 частини квартири в порядку спадкування за правом представлення після смерті [PERSON]. Позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на 1/6 частину спірної квартири в прядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Що стосується первісних позовних вимог суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] померла 09 січня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ №682103 актовий запис про смерть №71 від 12.01.2016 року. (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини вищевказаної квартири як спільно нажитого майна подружжя та 1/6 частина в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], разом 2/3 частини. В матеріалах справи є копія спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 09.01.2016 року (а.с.92-106), з якої вбачається, що спадщину після її смерті прийняв її син [PERSON], який звернувся з відповідною заявою до нотаріуса. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до [PERSON] районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлої 09.01.2016 року, однак постановою державного нотаріуса від 27 серпня 2016 року йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва у звязку з неможливістю виділення частки померлої у спільному майні подружжя. На основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги [PERSON] підлягають часткову задоволенню, в частині визначення, що частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру становлять по ? частині кожному, а також вважає за необхідне визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 2/3 частини квартири, оскільки спадщина після її смерті становила саме 2/3 частини, а не 3/4 як вказав позивач. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial