Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 20 вересня 2013 року між ним та ПАТ «СК «Універсальна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3125/205/004216 від 20 вересня 2013 року, відповідно до якого ПАТ «СК «Універсальна» зобов'язалася виплатити страхове відшкодування при настанні страхового випадку. За договором добровільного страхування вигодонабувачем є ПАТ КБ «Правексбанк». 26 грудня 2013 року о 17 годині 45 хвилин за участю транспортного засобу Шевроле Авео, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача в м. Дніпропетровську на вул. Космічній відбулася ДТП, внаслідок якої транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження. Позивач негайно повідомив відповідача про ДТП телефоном за номером, зазначеним у договорі. Дана розмова була зафіксована. Також, позивач 26 грудня 2013 року пройшов медичний огляд на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується відповідним висновком від 26 грудня 2013 року. 30 грудня 2013 року позивач звернувся із заявою - повідомленням про настання страхового випадку та на виплату страхового відшкодування. Того ж дня представниками страхової компанії здійснено виїзд на місце ДТП з метою встановлення обставин ДТП та прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач надав транспортний засіб для огляду представникам відповідача, пояснення по суті, а також всі документи на вимогу відповідача. Окрім цього факт настання страхового випадку підтверджується висновком ДМУ ГУМВС України щодо матеріалів пригоди зареєстрованих до ЄО ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 10269 від 26 грудня 2013 року, в якому зазначено, що враховуючи те, що в даній дорожній обстановці невстановлений водій своїми діями створив водію [PERSON] аварійну обстановку, а Правила дорожнього руху України не передбачають дії водіїв, які знаходяться в аварійній обстановці та розраховані на звичайні методи керування транспортними засобами, в діях водія [PERSON] порушень вимог ПДР України не вбачається, що об'єктивно підтверджено зібраними матеріалами ДТП. На вимоги позивача та неодноразові телефонні запити страхова компанія не надала інформації про відшкодування шкоди. Тому 30 квітня 2014 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою щодо роз'яснення про те, який необхідно надати перелік документів для виплати страхового відшкодування. Відповіді надано не було. 18 серпня 2014 року позивач повторно звернувся до страхової компанії з цього ж питання. Але й досі страхове відшкодування не виплачено. Тому, позивач просить суд стягнути на його користь матеріальні збитки в розмірі 41 000 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином. За згодою позивача, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та його представника - за наявними доказами і прийняти заочне рішення. Відповідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши надані та добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 20 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «СК «Універсальна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3125/205/004216 від 20 вересня 2013 року /а.с.12 - 16/, відповідно до умов якого ПАТ «СК «Універсальна» зобов'язалася виплатити страхове відшкодування при настанні страхового випадку. За договором добровільного страхування вигодонабувачем є ПАТ КБ «Правексбанк». Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996р. № 85/96-ВР страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Як вбачається із висновку ДМУ ГУМВС України щодо матеріалів пригоди зареєстрованих до ЄО ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 10269 від 26 грудня 2013 року /а.с. 10/ - 26 грудня 2013 року о 17 годин 45 хвилин сталася ДТП за участю транспортного засобу Шевроле Авео, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] в м. Дніпропетровську на вул. Космічній, внаслідок якої транспортний засіб позивача пошкоджено, чим завдана матеріальна шкода. У висновку вказано, що під час руху, уникаючи зіткнення з невстановленим автомобілем під керуванням невстановленого водія, який рухався з права в попутному з ним напрямку руху та змінив напрямок свого руху ліворуч - на смугу його руху, відвернув кермо ліворуч та застосував засоби гальмування, у разі чого автомобіль Шевроле Авео, державний номер [NUMBER], продовжив некерований рух і виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на е/о № 36. Після ДТП невстановлений водій місце пригоди залишив. В результаті ДТП автомобіль Шевроле Авео, державний номер [NUMBER] та е/о № 36, було пошкоджено, чим завдана матеріальна шкода. Враховуючи те, що в даній дорожній обстановці невстановлений водій своїми діями створив водію [PERSON] аварійну обстановку, а Правила дорожнього руху України не передбачають дії водіїв, які знаходяться в аварійній обстановці та розраховані на звичайні методи керування транспортними засобами, в діях водія [PERSON] порушень вимог ПДР України не вбачається, що об'єктивно підтверджено зібраними матеріалами ДТП. Як вказав позивач, він повідомив відповідача про ДТП телефоном за номером, зазначеним у договорі. Дана розмова була зафіксована. Також, позивач 26 грудня 2013 року пройшов медичний огляд на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується відповідним висновком від 26 грудня 2013 року /а.с. 11/. На виконання п. 7.1.1. договору позивач 30 грудня 2013 року звернувся із заявою - повідомленням про настання страхового випадку та на виплату страхового відшкодування. Того ж дня представниками страхової компанії здійснено виїзд на місце ДТП з метою встановлення обставин ДТП та прийняття вішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування. Позивач надав транспортний засіб для огляду представникам відповідача, пояснення по суті, а також всі документи на вимогу відповідача. Згідно п. 6.1.3. договору страхова компанія зобов'язана при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у строк, передбачений п. 9.5 цього Договору. Пунктом 9.5 Договору передбачено обов'язок відповідача здійснити виплату страхового відшкодування протягом 12-ти календарних днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Рішення відповідач зобов'язаний прийняти протягом 10 робочих днів з дня отримання останнього необхідного документа, що підтверджує настання страхового випадку та розмір збитків або документа, що дає підстави для відстрочки виплати страхового відшкодування. Згідно із п. 6.1.2. договору у якому відповідача протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, зобов'язаний вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового відшкодування. З матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2014 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою щодо роз'яснення про те, який необхідно надати перелік документів для виплати страхового відшкодування, проте відповіді не отримав /а.с. 25 - 27/. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 20 даного Закону передбачені обов'язки страховика, зокрема: 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно із п. 19. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (пункт 5 частини першої статті 989 ЦК, пункт 5 частини першої статті 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. При цьому суди також повинні мати на увазі, що порушення страхувальником визначеного договором страхування строку подання документів, що стосуються страхового випадку, не є порушенням визначеного договором строку повідомлення про настання страхового випадку. Проте, після спливу чотирьох місяців після настання ДТП та фіксування обставин даної події, страхова компанія не сплатила страхового відшкодування. На підставі ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Як вбачається з рахунку-фактури від 11 червня 2014 року ТОВ «ЮОЛА», вартість запчастин для відновлення автомобіля позивача складає 41 692,13 грн. /а.с. 62/. Відповідно до умов договору страхування розмір франшизи становить 603,50 грн. Стаття 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути на його користь суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, а саме, як просить позивач, 40 396,50 грн. (41 000,00 - 603,50). Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial