Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про встановлення факту подання батьком позивача [PERSON] заяви про відмову від спадщини у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори після [PERSON] , яка померла [INFO] в м.Ніжині, та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після [PERSON] , яка є бабусею позивача. Позов обгрунтований тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1 / 2 частку кв. [ADDRESS] . Спадкоємцями до спадщини останньої є її діти-відповідач [PERSON] та батько позивача [PERSON] , який проживає у Російській Федерації і 01 березня 2019 року на адресу нотаріуса по територіальності написав нотаріально посвідчену заяву про відмову від спадщини на користь позивача. Дана заява отримана позивачем 12 березня 2019 року, після чого позивач 13 березня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Варава Н.П., яка повідомила в усній формі про пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини, в подальшому нотаріус на повторне звернення позивача 25 березня 2019 року зареєструвала заяву батька позивача і винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. 18 березня 2019 року спадщина [PERSON] оформлена на відповідача [PERSON] .. Вказані обставини перешкодили позивачу своєчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після своєї бабусі. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 15 серпня 2019 року до участі у справі залучено приватного нотаріуса Вараву Н.П. та [PERSON] , як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, справу призначено до судового розгляду. Згідно заяви від 21 серпня 2019 року третя особа приватний нотаріус Варава Н.П. просить розглянути справу за відсутності. Відповідно до заяви від 02 вересня 2019 року третя особа [PERSON] просить розглянути справу за відсутності. У відзиві на позовну заяву від 29 листопада 2019 року представник відповідача [PERSON] адвокат Приходько С.О. просить відмовити у позові з підстав відсутності поважних причин пропуску подачі заяви про прийнятя спадщини у встановлений строк. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснивши, що відразу після отримання заяви його батька [PERSON] 12 березня 2019 року звернувся до нотаріуса, має право на спадщину після своєї бабусі [PERSON] .. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що оформив спадщину своєї матері у встановленому порядку, ніяких домовленостей із братом не було. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником відповідача адвокатом Приходько С.О., який також пояснив, що поважні причини позивачем не зазначені. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації, зареєстроване місце проживання згідно копії посвідки на постійне проживання в Україні від 02 листопада 2012 року- [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області, спадкоємцями спадщини останньої є її діти-відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] , позивач [PERSON] є сином [PERSON] та внуком [PERSON] .. Відповідно до копії нотаріально посвідченої заяви від 01 березня 2019 року, адресованої нотаріусу по територіальності, [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації, місце проживання-м.Волгоград Російської Федерації, відмовляється від спадщини [PERSON] на користь внука останньої [PERSON] . Дана заява надіслана [PERSON] на адресу позивача [PERSON] 01 березня 2019 року, що підтверджується копією міжнародного відправлення ЕЕ006113283RU. Згідно копій матеріалів спадкової справи після [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області Варава Н.П., вказана заява поступила 25 березня 2019 року. В матеріалах спадкової справи наявна заява [PERSON] (зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] ) про прийняття спадщини від 22 жовтня 2018 року, заява останнього від 18 березня 2019 року про видачу свідоцтва про право на спадщину та свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 березня 2019 року на користь [PERSON] .. Також наявна заява [PERSON] від 25 березня 2019 року про видачу свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] на його користь із врахуванням заяви його батька [PERSON] від 01 березня 2019 року про відмову від спадщини. 25 березня 2019 року приватним нотаріусом Варава Н.П. винесена постанова про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , підстава-ненадання документів на підтвердження прийнятття [PERSON] спадщини у встановлений строк, заява про відмову від спадщини поступила після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Строк для прийняття спадщини [PERSON] з 09 вересня 2018 року по 09 березня 2019 року. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Частиною другою статті 1270 ЦК України встановлено, що якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (стаття 1273 ЦК України). Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (частина друга статті 1274 ЦК України). Відповідно до положень статтей 1261, 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В судовому засіданні встановлено, що нотаріально посвідчена заява [PERSON] про відмову від спадщини на користь [PERSON] вчинена 01 [INFO] року, тобто в межах строку для прийняття спадщини [PERSON] .. Дана заява, яка надіслана безпосередньо позивачу [PERSON] , подана нотаріусу 25 березня 2019 року, тобто після визначеного строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.п.1.2., 3.3., 3.23. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. За таких обставин [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, фактично реалізував в передбачений законом шестимісячний строк своє право на відмову від спадщини, вчинивши дію, адресовану нотаріусу, яка засвідчила його намір відмовитися від спадщини після своєї матері на користь позивача. Як зазначено вище за змістом частини другої статті 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. При вирішенні справи необхідно розмежувати обставини щодо вчинення дій, направлених на реалізацію свого права на прийняття (відмову) спадщини, та обставини, пов`язані з направленням самої заяви про відмову від спадщини нотаріусу в Україні. Оскільки [PERSON] своєчасно вжиті заходи по поданню заяви про відмову від спадщини до компетентного органу, проте не своєчасно і не безпосередньо направлено таку заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини, у зв`язку з чим у позивача, який є внуком спадкодавця, виникло право на спадкування в залежності від неприйняття спадщини по даній заяві [PERSON] , інтереси спадкоємця [PERSON] підлягають захисту в судовому порядку шляхом визначення йому додаткового строку в порядку, встановленому частиною третьою статті 1272 ЦК України, із врахуванням положень частини другої статті 1270 ЦК України. Вказані обставини судом визнаються поважними, при цьому строк для прийняття спадщини після [PERSON] визначений 09 березня 2019 року, заява [PERSON] про відмову від спадщини та заява [PERSON] про прийняття спадщини зареєстровані нотаріусом 25 березня 2019 року, даний строк не є значним. Також судом враховується слідуюче. Згідно із частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Зміст цієї норми не містить обов`язку спадкоємця, що пропустив строк для пред`явлення відповідної заяви, звертатися до спадкоємця, що своєчасно прийняв спадщину, за згодою на прийняття такої спадщини перед зверненням до суду. Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі „Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно частини першої статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, відповідно до статті 3 ЦК України засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. За таких обставин позов в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Оскільки право позивача на спадкування виникло в залежності від неприйняття спадщини по даній заяві [PERSON] , підстави для встановлення факту подання [PERSON] заяви до нотаріальної контори в судовому засіданні не встановлені, при цьому останній не позбавлений можливості звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Outcome: partial