Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000грн., зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 30% річних. Зазначає, що відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував його умови, в наслідок чого станом на 31.03.2017 року утворилась заборгованість перед банком в сумі \~54283грн. 43коп.: в тому числі: заборгованість за кредитом 5124грн. 63коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 43097грн. 68коп., 3000грн. заборгованість за пенею, 500грн. штраф фіксована частина та 2561грн 12коп. штраф (процентна складова). У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, а саме тіло кредиту, іншу заборгованість не визнає, оскільки він не був ознайомлений з умовами та правилами кредитування. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.12.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000грн., зі сплатою відсотків на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 30% річних. /а.с.8/. Суд частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, виходить з наступного. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). \~ \~ \~ \~і Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в раз прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як н; підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавств при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 року №2 розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які боні посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданні сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповіла вимогам належності та допустимості доказів. Як вищевстановлено судом 26 грудня 2011 року [PERSON] була підписана анкета-заяв (а.с.8) у якій зазначено, що вона, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, погодилась укласти договір про надання банківських послуг. Поданий позивачем розрахунок заборгованості містить складові і заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5124грн. 63коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 43097грн. 68коп., 3000грн. заборгованість за пенею, 500грн. штраф фіксована частина та 2561грн 12коп. штраф (процентна складова) /а.с.5-7/. З огляду на ту обставину, що розмір відсотків за користування отриманим кредитним лімітом (пункт 2.1.1.12.6.1. Умов і Правил), комісії (пункт 2.1.1.12.6.1. Умов і Правил) та штрафних санкцій (пункт 1.1.5.20. Умов і Правил) міститься в документах, які не підписані [PERSON] , відсутні правові підстави для їх стягнення. Такі висновки суду узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц. З матеріалів справи, а саме з заяви відповідача вбачається, що останній підтверджує факт заборгованості по тілу кредиту в сумі 5124грн. 63коп, а тому позов підлягає задоволенню частково, а саме, в частині отриманого/використаного та неповернутого вчасно кредиту. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідач станом на 31.03.2017 року, заборгував перед банком тіло кредиту в сумі 5124грн. 63коп. Отже, до задоволення підлягає сума неповернутого кредиту в розмірі тілу кредиту в сумі 5124грн. 63коп., в задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків, комісії та штрафу слід відмовити з вищенаведених підстав. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, тому підлягають стягненню з відповідача витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (9,44% від ціни позову), що становить 151грн. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: partial