Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом на обґрунтування якого зазначив наступне, що з відповідачем у справі вони з 25.06.1981 року по 21.06.2016 року перебували у зареєстрованому шлюб. Під час шлюбу подружжям було набуто наступне майно: садовий будинок, розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ \~який зареєстрований\~за відповідачем\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~серія та\~номер:\~45950327,\~виданий 20.10.2015\~року; земельна ділянка, кадастровий номер\~3223151000:06:008:0025,\~розташована за\~адресою Київська\~область,\~Обухівський район,\~місто Українка,\~Садове товариство\~«Обчислювач»,\~площа 0,0654\~га.,\~ яка\~зареєстрована за\~відповідачем на\~підставі державного\~акту на\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~видане 29.03.1996\~року; гараж №\~ [NUMBER] , в ГО\~«АВГ «Драгомирівська»,\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Київ,\~вул.\~Драгомирова,\~4,\~який зареєстрований\~та обліковується\~за відповідачем; гараж №\~ [NUMBER] , в Автокооперативі\~№ [ADDRESS] ,\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~який зареєстрований\~та обліковується\~за відповідачем; автомобіль Mitsubishi\~Outlander, реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~який зареєстрований\~за відповідачем\~23.04.2010\~року та\~ причіп 81024, який зареєстрований за відповідачем 18.02.1995 року. Оскільки вказане майно набуте в період перебування в шлюбі, то просить визнати суд його спільною сумісної власністю і здійснити поділ спільного майна подружжя, визнавши за нею власності на Ѕ частину вищезазначеного спільного майна подружжя. Ухвалою судді від 12.07.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 20.08.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про забезпечення позову. \~ \~ Ухвалою суду від 10.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. \~ \~ В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв відзив на позов не подавав. На підставі\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 25.06.1981 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького району міста Києва було зроблено відповідний запис №1 від 24.12.1996 року. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини встановлені рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2016 року про розірвання шлюбу між сторонами. 21.06.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано за рішенням Печерського районного суду м. Києва, що підтверджується копією рішення. За час сумісного життя подружжям було набуте майно, право власності на яке зареєстровано за відповідачем та яке складається з: садового будинку [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,0654 га з кадастровим номером 3223151000:06:008:0025, для колективного садівництва, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, С/Т «Обчислювач», автомобіля Mitsubishi Outlander 2360 реєстраційний номер [NUMBER] , причіпа 81024, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державним актом на право приватної власності на землю, відомостями з Єдиного державного реєстру МВС та АІС «Інком» м. Києва. Суд, вислухавши представника позивача, та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У відповідності до положень ст.ст.1\~та\~2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. Згідно з положеннями\~ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.60\~СК України: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2). Відповідно дост.61\~СК України: об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1); об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ч.2); якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3); речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.4). Так, частиною 1 статті 69 СК України, встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Зі змісту ч.1 ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 вказаного Кодексу вбачається, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Частинами 1, 2статті 70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Зі змісту п.п. 23, 24постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №\~11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Судом досліджено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного садового будинку [ADDRESS] , відповідно до якої будинок зареєстрований 29.09.2015 року на праві приватної власності за [PERSON] , та земельна ділянка площею 0,0654 га з кадастровим номером 3223151000:06:008:0025, для колективного садівництва, для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Українка, С [ADDRESS] Т «Обчислювач», відповідно до якої земельна ділянка зареєстрована 22.06.2015 року на праві приватної власності за [PERSON] .. Відповідачем не надано суду доказів витрачення власних коштів на набуття у власність спірного майна, а враховуючи той факт, що сторони знаходилися в зареєстрованих шлюбних відносинах, варто вважати, що будинок та земельна ділянка набуті за рахунок спільних коштів подружжя і спільними зусиллями. Таким чином аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що сторонами у власність під час шлюбу набуто садовий будинок, та земельну ділянку, які є об`єктом спільної сумісної власності і підлягають поділу, тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на Ѕ його частину. Аналізуючи вищенаведені норми закону, суд також дійшов висновку, що набуті сторонами під час шлюбу автомобіль Mitsubishi Outlander 2360 реєстраційний номер [NUMBER] та причіп 81024, які зареєстровані на ім`я [PERSON] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя згідно до даних Єдиного державного реєстру МВС та АІС «Інком» м. Києва зареєстровані за відповідачем і підлягає поділу шляхом визнання за позивачем права власності на Ѕ частину цього автомобіля та Ѕ частину причіпу. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності\~та інші\~речові права\~на нерухомі\~речі,\~обтяження цих\~прав,\~їх виникнення,\~перехід і\~припинення підлягають\~державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому\~законом. Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження набуття права власності будь- ким з подружжя на гараж №\~ [NUMBER] , в ГО «АВГ «Драгомирівська», розташований за адресою: [ADDRESS] , та гараж [ADDRESS] \~ [NUMBER] , в Автокооперативі № [ADDRESS] , що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим позовні вимоги щодо зазначеного майна задоволенню не підляають. \~\~Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.\~ст. 77-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК Українидоказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення. Також на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі частини першої\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial