Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по договору про надання відновлюваної кредитної лінії № Ф060334П від 25.04.2006 року, яка становить 1242275,82 грн. Позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] відповідно до укладеного договору про надання відновлюваної кредитної лінії № Ф060334П з урахуванням додаткових угод, отримала кредит у розмірі 159420,67 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору був укладений договір поруки № 02-23-Ф050334П-754 від 25.04.2006 року, згідно якого [PERSON] виступив поручителем [PERSON] Прийняті на себе обов'язки відповідачами не виконуються, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі. Раніше відповідач [PERSON] та його представник проти задоволення позову заперечували, надали суду свої письмові заперечення, в яких посилались на безпідставність та недоведеність позовних вимог. Враховуючи те, що участь в судовому засіданні є правом сторони, а не її обов'язком, суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників процесу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступник якого Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та [PERSON] був укладений договір про надання відновлюваної кредитної лінії № Ф060334П, відповідно до умов якого банк надав їй грошові кошти в сумі 159420,67 дол. США, зі сплатою за користування кредитом 14,84 відсотків на рік з кінцевим терміном повернення до 24.04.2021 року. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору був укладений договір поруки № 02-23-Ф050334П-754 від 25.04.2006 року, згідно якого [PERSON] виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанню, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі. На час звернення до суду відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором не виконали. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного стану. Відповідно до ст. 553 ЦПК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання та порушення ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники та поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки.(ч.ч.1 та 2 ст. 554 ЦПК України) Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язала його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошові зобов'язання Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та слати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настає правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання та не сплатили борг за кредитним договором, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Разом з тим, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині розміру нарахування неустойки за неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по поверненню кредиту. Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеній у рішенні від 11.07.2013 року №7-рп/2013у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Конституційний Суд України вважає, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 Кодексу). Таким чином, штраф та пеня є видами неустойки. Згідно матерівалі справи пеня, яка нарахована позивачем, складає 116594,16 грн., що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також істотно порушує права відповідачів як споживачів фінансових послуг. Враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, суму збитків, а також інші обставини справи, суд вважає, що сума неустойки має бути зменшеною до 10000 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 1135681,65 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом в сумі 88157 дол. США, що еквівалентно 765811,04 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 41426,82 дол. США, що еквівалентно 359870,61 грн., та пеня в сумі 10000 грн. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються судового збору у розмірі 3654 грн.

Outcome: partial