Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який зареєстрований 22.05.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №487; стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій формі щомісячно в розмірі 2000,00 грн. на кожного до досягнення дітьми повнолітнього віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примирення неможливе. Крім того, вказала, що діти проживають разом з нею, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб та стягувати аліменти на утримання дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи її за відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заперечення по справі, в яких вказав, що надає матеріальну допомогу на утримання дітей та весь вільний час проводить з дітьми. Окрім того вказав, що на даний час не працює та перебуває на обліку в центрі зайнятості. Розгляд справи просив проводити за його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Судом встановлено, що 22.05.2004 року [PERSON] та [PERSON]П уклали шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №487. Сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Згідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, шлюбні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини відповідачем у заяві не заперечувались. Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], підлягають до задоволення на підставі ст. 112 СК України. Згідно ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою, другою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1.ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач на даний час не працює, однак є працездатним, на утриманні інших осіб не має, та обов'язок утримувати малолітніх дітей до їх повноліття є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері, а також, враховуючи встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1200,00 грн. на кожного, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11.07.2017 року до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за вимогу про стягнення аліментів, оскільки позивач в силу ст. 5 Закону України "Про судовий збір" була звільнена від його сплати, а також на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: partial