Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач КС "Взаємний кредит" в особі виконуючого обов'язки голови правління - Романюк Н.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача суму боргу за кредитним договором у розмірі 22 295,00 грн., яка складається з: 6 500,00 грн. - суми кредиту, 780,00 грн. - відсотків за користування кредитом, 15 015,00 грн. - відсоткової ставки у відповідності з п. 7.4 договору № 622 від 21.10.13 р.; а також судовий збір у розмірі 244,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що внаслідок неналежного виконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором № 622 від 21 жовтня 2013 року та договором поруки № 47 від 21 жовтня 2013 року, станом на 07 липня 2014 року вони мають заборгованість перед кредитором у зазначеному розмірі. В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача за довіреністю Черкаська І.А. надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення, в судове засідання повторно не з'явилися. Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. 21 жовтня 2013 року КС «Взаємний кредит» уклала з відповідачкою [PERSON] кредитний договір № 622, відповідно до умов якого кредитор (позивач) надав позичальнику (відповідачу) строковий кредит у розмірі 6 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредиту по 21 жовтня 2014 року (а.с.3-4, 6). Відповідач [PERSON], власноруч підписуючи 21 жовтня 2013 року кредитний договір № 622, зобов'язалася погашати кредит та проценти за його користування згідно графіку розрахунків, що є невід'ємною частиною кредитного договору. (а.с.3-4). З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором між Кредитною спілкою «Взаємний кредит» та [PERSON] було укладено договір поруки № 47 від 21 жовтня 2013 року, відповідно до умов якого [PERSON] зобов'язався у повному обсязі нести відповідальність за виконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № 622 від 21 жовтня 2013 року щодо повернення кредиту в розмірі 6 500,00 та сплати процентів за ним (а.с.5). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В ст. 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачами, [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконали, у зв'язку з чим станом на 07.07.2014 р. за вказаним договором утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 622 від 21 жовтня 2013 року становить 22 295 грн. 00 коп. і складається з: суми кредиту - 6 500,00 грн., процентів за користування кредитом - 780,00 грн., процентної ставки у розмірі 3% за кожен день від суми фактичного залишку кредиту, починаючи з дати виникнення заборгованості до дати прийняття кредитором рішення про стягнення її в судовому порядку, - 15 015,00 грн. (а.с.18). Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За вимогами ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановленого договором поруки. Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором № 622 від 21 жовтня 2013 року та договором поруки № 47 від 21 жовтня 2013 року [PERSON] та [PERSON] порушили встановлений договорами строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов'язань, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з них вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Щодо солідарного стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору, то на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути пропорційно з них понесені позивачем судові витрати у встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі - 243,60 грн. у рівних частинах по 121,80 гривень з кожного, отже в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial