Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

До Енергодарського міського суду Запорізької області звернувся [PERSON] (надалі - позивач) з позовною заявою в якій зазначив наступне: 08.06.2017 р. на Енергодарському телеканалі ЕНТС, Енергодарській міський голова [PERSON] (надалі відповідач) дав наступні твердження (мовою оригіналу - російською): «Перед перерывом, мне была объявлена підозра о совершении кримінального правонарушеня по вопросу увольнения в прошлой каденции моей, будучи секретарём Енергодарского городского совета, директора КП «Ритуал» [PERSON]», що підтверджується відеозаписом «Дестабилизация ситуации» з 0 хв.18 сек. по 0 хв.46 сек. Також в цьому ж відеозапису є наступні твердження [PERSON] ( овою оригіналу російською): «Причиной увольнения этого работника послужило то, что он вёл антиукраинскую деятельность 1.Он всячески препятствовал выделению земли для захоронення первого героя Энергодара, погибшего в зоне АТО. В дальнейшем он же препятствовал и блокировал установку памятника, который семья привезла и хотела установить на кладбище. Этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО и защищали наш город и выполняли свой гражданский долг. Мне что нужно было ему орден дать? Я тогда вообще не понимаю , что происходит у нас в стране.», що підтверджується відеозаписом «Дестабилизация ситуации» з 0 хв. 57 сек. по 01 хв.55 сек. Зазначене інтервю було поширено в мережі інтернет на каналі youtube - https://www.youtube.com/watch?v=ad-HOr6fQm8 09.06.2017 року. 10.06.2017 р. на телепередачі «Тиждень підсумки», стосовно нього - [PERSON], на Запорізькому телеканалі TV5, [PERSON] дав наступні твердження (далі мовою оригіналу російською): «Это не личная месть [PERSON], это продолжение политического сериала в Энергодаре, который длится последние полтора года, а именно политические расправы антинародной группы депутатов представителями оппозиционного блока , то есть со мной и депутатским большинством. После ряда неудачных репресий, в том числе с использованием силовиков, эта антинародная власть пошла на безприцидентный шаг использовала сепаратиста, который будучи директором КП «Ритуал» отказывался предоставлять места для захоронення погибших в зоне АТО героев Энергодара. Их обвинения сейчас являются защитой ярого сепаратиста от того, кто стал на защиту памяти наших украинских героев и их осиротевших детей.», це підтверджується відеозаписом «Энергодар Музыка» з 1 хв. 00 сек. по 01 хв.48 сек. Зазначене інтервю було поширено в мережі інтернет на каналі youtube 12.06.2017 р.: https://www.youtube.com/watch?list=PLRv76fVALjWqNQPMLg7a-KL0YhRibfpUx&time_continue=2206&v=0JQTMD_DUc0 23.06.2017 р. на Запорізькому телеканалу TV 5, Енергодарський міський голова [PERSON] дав інтервю стосовно нього - [PERSON], в якому сказав (мовою оригіналу - російською): «По рекомендации исполнительного комитета, было предложено не продлевать с ним контракт о дальнейшей работе . Причиной стало следующее: этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал» , которые в тот момент находились в зоне АТО.», що підтверджується відеозаписом «Паутина» 23.06.2017р. События в Энергодаре» з 8 хв.11сек. по 08 хв.36 сек. Також в цьому ж інтервю з 13 хв.27 сек. по 13 хв.35 сек., [PERSON] говорить (мовою оригіналу російською): «Сегодня представители нашей власти вручили мне підозру.Мне что нужно было ему орден дать? Я тогда вообще не понимаю , что происходит у нас в стране.» Також це інтервю було розміщено в мережі інтернет на каналі youtube 24.06.2017 р.: https://www.youtube.com/watch?v=4KAQjrVX68w. Посилаючись на те, що таким чином, [PERSON] розповсюдив інформацію яка, враховуючи характер його діяльності, має негативний зміст, оскільки прямо вказує на те, що позивач нібито займався антиукраїнською діяльністю та був сепаратистом, створює враження його причетності до протиправної діяльності, створює підстави для сприйняття його у якості особи причетної до вчинення злочинів, що порушує принцип презумпції невинуватості особи, а отже створив уявлення про нього як про не добропорядну людину, заплямував позитивний імідж неправдивою інформацією. Зазначаючи також, що поширена інформація є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, яка також завдала позивачу моральної шкоди, оскільки після побаченого у позивача стало погано з серцем він лікувався вдома, але після різкого погіршення стану, був госпіталізований 27.06.2017 року в ДУ «СМСЧ №1» м. Енергодар у кардіологічне відділення з діагнозом: гіпертонічна хвороба II, криз, АГII, гіпертензійне серце, високий ризик, де знаходився на лікуванні з 27.06.2017 р. по 06.07.2017 р, що підтверджується виписним епікризом кардіологічного відділення ДУ «СМСЧ №1» м. Енергодара та фіскальними і товарними чеками №1769 від 27.06.2017 р., №1770 від 29.06.2017 р. та №151-087700. Крім того, до позивача стало погане відношення людей, які телефонували з приводу телепередач його дружині, а йому особисто задавали наступні питання: чи є я сепаратистом, чи дійсно я відмовляюсь хоронити на міському кладовищі героїв АТО; чи дійсно я не виплачував заробітну плату робітникам КП «Ритуал», які проходять військову службу в зоні АТО. А отже позивач зазначає, що діями відповідача було завдано йому моральну шкоду. З посиланням на законодавство України, просить суд: - Визнати недостовірною інформацію, яка міститься на каналі youtube розповсюджена 09 червня 2017 року: «Причиной увольнения этого работника послужило то, что он вёл антиукраинскую деятельность 1.Он всячески препятствовал выделению земли для захоронения первого героя Энергодара, погибшего в зоне АТО. В дальнейшем он же препятствовал и блокировал установку памятника, который семья привезла и хотела установить на кладбище. Этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО и защищали наш город и выполняли свой гражданский долг. Мне что нужно было ему орден дать? Я тогда вообще не понимаю, что происходит у нас в стране»; - Визнати недостовірною інформацію, яка міститься на каналі youtube розповсюджена 10 червня 2017 року: «Это не личная месть [PERSON], это продолжение политического сериала в Энергодаре, который длится последние полтора года, а именно политические расправы антинародной группы депутатов представителями оппозиционного блока, то есть со мной и депутатским большинством. После ряда неудачных репрессий, в том числе с использованием тыловиком, эта антинародная власть пошла на беспрецедентный шаг - использовала сепаратиста, который будучи директором КП «Ритуал» отказывался предоставлять места для захоронения погибших в зоне АТО героев Энергодара. Их обвинения сейчас являются защитой ярого сепаратиста от того, кто стал на защиту памяти наших украинских героев и их осиротевших детей»; - Визнати недостовірною інформацію, яка міститься на каналі youtube розповсюджена 10 червня 2017 року: «По рекомендации исполнительного комитета, было предложено не продлевать с ним контракт о дальнейшей работе . Причиной стало следующее: этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО.»; - Зобов'язати [PERSON] (адреса: [ADDRESS]), протягом пяти робочих днів з моменту набрання даним рішенням суду законної сили, опублікувати, в засобах масової інформації, спростування поширених недостовірних відомостей про [PERSON] виклавши спростування наступним чином: «Всі відомості, що сказані мною у інтервю від 08.10.2017 р., 10.06.2017 р. та 23.06.2017 р. по відношенню до [PERSON] - не відповідають дійсності»; - Припинити поширення недостовірної та такої, що принижує честь і гідність та завдає шкоди діловій репутації[PERSON] у спосіб заборони [PERSON]( адреса: [ADDRESS])поширювати у будь-який спосіб недостовірну та таку інформацію, що принижує честь і гідність та завдає шкоди діловій репутації[PERSON]; - Стягнути з [PERSON] ( адреса: [ADDRESS]) на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. (ста тисяч гривень 00 коп.) завданої моральної шкоди, що полягає у приниженні честі, гідності та ділової репутації останнього; - Пропорційно задоволеним позовним вимогам, стягнути з [PERSON] (адреса: [ADDRESS])судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у складі яких, зокрема, сплачений мною судовий збір. В судовому засідання позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, надав пояснення, які фактично відповідають змісту позовної заяви та просив суд вимоги задовольнити. Відповідач та/або представник відповідача в судове засідання не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про перенесення слухання справи до суду не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином (а.с.26, 51). Представник третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізька незалежна телерадіокомпанія TV5» - в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заяв про перенесення слухання справи до суду не надав, надав пояснення на позовну заяву (а.с.38-40), згідно змісту яких заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи: Енергодарський телеканал ЕНТС - в судове засідання не зявився, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, пояснень або заперечень щодо позову - до суду не надав. Вислухавши думку позивача та враховуючи відсутність заяв про відкладення слухання справи, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та/або його представника та представників третіх осіб на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши надані суду письмові та електронні докази відеозаписи інтервю, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. У відповідності до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Тобто праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 16 ЦК України передбачені такі способи захисту цивільних прав та інтересів, як: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 2 ст. 302 ЦК України передбачено обовязок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Положеннями ст. ст. 15, 275 ЦК України передбачено право особи на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. До особистих немайнових благ, які охороняються цивільним законодавством України, відноситься честь, гідність і ділова репутація (ч.1 ст.201 ЦК України). Термін «ділова репутація» розкрито у ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ділова репутація - це сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі та ділової репутації. Відповідно ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», передбачено наступне: Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У звязку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо». Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права. У разі поширення недостовірної інформації, що порушує особисті немайнові права юридичної особи або її структурного підрозділу, позов вправі пред'явити орган цієї юридичної особи (п.6 Постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Згідно п. 4 Постанови від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Положеннями абз. 5 п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, роз'яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить, відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частин 1, 2 ст.30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено також у ст. 10 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», які, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною законодавства України. Однак, відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Крім того, пунктом 15 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. N1, розяснено, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною є інформація, яка не відповідає дійсності, містить в собі неправдиві дані, викладена із перекрученням фактів. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Отже, згідно з положеннями ст.277 ЦК України та ст.12 ЦПК України обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. В даному випадку, судом встановлено, дослідженими доказами підтверджено та не спростовано відповідачем, що розповсюдження в Інтернет-мережі інформації щодо позивача не носять характеру оціночного судження, а містять конкретні твердження, які не підтверджено жодними доказами, а отже вони є неправдивими та такими, що наносять шкоду у тому числі діловій репутації позивача. Відповідачем не надано жодних доказів достовірності інформації, яка була розповсюджена у соціальній Інтернет-мережі відносно позивача. В свою чергу, позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації відповідачем. Суду доведено, що внаслідок поширення цієї інформації було порушено особисті немайнові права позивача, оскільки в ній містяться відомості про події, які не відповідають дійсності чи перекручені. Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначена інформація є недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію позивача, а отже така інформація підлягає спростуванню. Згідно п.25, вказаної вище, постанови Пленуму Верховного Суду України, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Враховуючи зазначене вище, вимоги позивача щодо визнання недійсною інформації та зобовязання її спростування підлягають задоволенню. Однак, при цьому суд зауважує, що вимоги позивача щодо заборони поширення інформації відносно позивача задоволенню не підлягають, оскільки зазначені вимоги порушують основні принципи закріплені як в Конституції України (ст.34 Конституції України) так і в інших законодавчих актах. Що ж стосується вимог поповича щодо компенсації завданої моральної шкоди, суд дійшов наступного: Згідно частини 1, 2, 3 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розяснено, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивачем доведено суду отримання моральних страждань, а отже вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 100000 грн. 00 коп. з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в їх основній частині з відповідача на користь держави підлягає стягненню розмір сплаченого судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: partial