Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визначення розміру аліментів на дитину. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем до 05.08.2013 року. За період перебування шлюбі, у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. Даний позов було задоволено Луцьким міськрайонним судом Волинської області у повному обсязі та зобовязано відповідача сплачувати в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в розмірі 600 грн. на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На момент звернення до суду з позовом, їх син [PERSON] досягнув повноліття. У звязку з підвищенням цін на всі види товарів та послуг тієї суми аліментів, яку відповідача зобовязано надавати на утримання їх спільних дітей, рішенням суду, не достатньо для повноцінного забезпечення розвитку дитини. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] є працездатним, має постійний дохід та на його утриманні інших дітей не перебуває позивач вважає, що в неї є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання їх молодшої дитини [PERSON]. З огляду на наведене, просить стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 вересня 2018 року позов було задоволено у повному обсязі. 14 лютого 2019 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2019 року заочне рішення суду від 17 вересня 2018 року було скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача зазначила про часткове визнання позову, вказала, що відповідач щомісячно готовий сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1000 грн. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ №116711, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 176970 (а.с.6,7) . Рішенням Луцького міскрайонного суду Волинської області від 16.06.2014 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. 00 коп., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з для подання позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 12-13). Станом на момент розгляду справи та звернення позивача до суду з позовом [PERSON] , [INFO], вже досягнув повноліття. Положеннями ч.2,3\~ст. 183 СК України\~визначено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Отже, чинним законодавством передбачено право батьків звернутися до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину після досягнення повноліття найстаршою дитиною, тобто на зміну розміру аліментів, визначених раніше рішенням суду. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, обрання способу стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі здійснюється саме за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до відомостей будинкової книги діти проживають та зареєстровані разом із позивачем в квартирі за адресою м. Луцьк вул. Педагогічна 2/ 21, власником якої вона є (а.с.8-11). Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач на час розгляду справи зареєстрований як фізична особа-підприємець від 23.03.2007 року за видом діяльності: надання послуг перукарнями та салонами краси (основний), роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними при належностями в спеціалізованих магазинах. Будь-яких доказів непрацездатності [PERSON], перебування на його утриманні інших осіб, окрім [PERSON] та [PERSON], інформації про погіршений стан здоровя чи скрутне матеріальне становище відповідача суду не надано. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що доходи відповідача за 2018 рік, згідно податкової декларації становлять 63000 грн., тобто 5250 грн. на місяць. Законом України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо створення\~економічних передумов\~для посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання»\~ від\~03.07.2018\~№ 2475-VIII внесено зміни до ч. 2\~ст. 182 СК України,\~відповідно до\~якої мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2\~027 гривень. Положеннями ст.\~1\~Закону України\~«Про прожитковий\~мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоровя та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивача, матеріальне становище платника аліментів та часткове визнання ним позову, суд приходить до висновку, що спосіб стягнення аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн., відповідно до цього, позов підлягає частковому задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. Згідно положень ч.6\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 768, 40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial