Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Орган опіки та піклування, діючи в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримала та прохала його задовольнити. Пояснила суду, що дитина проживає фактично, без будь-якого батьківського догляду і виховання на протязі 10 років, тому вважає доцільним позбавити батьківських прав за ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачів по справі відносно їх неповнолітнього сина. Прокурор Шевченківського району Харківської області у судовому засіданні позов підтримав, вважає за необхідне його задовольнити, оскільки відповідачі злісно не виконують батьківських обов'язків щодо виховання та утримання їхнього сина. Відповідач по справі - [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що дійсно їх син на протязі 10 років проживає в дідуся і бабусі, але вони про нього турбуються і надсилають матеріальну допомогу на діда та бабу. Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, показання свідків, з'ясувавши думку прокурора, неповнолітнього сина відповідачів [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На території Гетьманівської сільської ради зареєстрована та проживає родина [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Родина багатодітна, в сім'ї 5 дітей. В 2001 році в родині [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 лютого 2001 року (а.с.5). З часу свого народження по теперішній час дитина проживає разом із дідусем та його дружиною в селі Павлівка Богодухівського району Харківської області. Батьки вихованням дитини не займаються, проживають за місцем реєстрації. В 2011 році дідусь хлопчика - [PERSON] звертався до Шевченківського районного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Шевченківського районного суду по справі № 2-411/2011 від 29 листопада 2011 року про позбавлення батьківських прав у задоволенні позову дідуся [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] - було відмовлено і попереджено відповідачів про необхідність змінити ставлення щодо виховання та утримання сина, що підтверджується копією рішення (а.с.18,19). В ході вказаного судового розгляду відповідачі відповідно до письмового зобов'язання від 17.10.2011 року обіцяли забрати сина додому за місцем реєстрації на постійне місце проживання (а.с.17). На сьогоднішній день місце проживання хлопчика залишилось незмінним. Службою у справах дітей разом з районним центром соціальних служб для сім'ї дітей та молоді під час проведення профілактичного рейду «Урок» 27 серпня 2013 року було обстежено умови проживання та утримання дітей в родині [PERSON], про що складено відповідний акт (а.с.13), з якого вбачається, що сім'я багатодітна, малозабезпечена, в будинку всього три жилих кімнати на сім членів сім'ї і дві з яких потребують ремонту. З батьками було проведено бесіду, під час якої роз'яснено вимоги українського законодавства щодо навчання, виховання та утримання дітей. На даний час [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за найменшою дитиною 2013 року народження, що підтверджується копією довідки виданої управлінням соціального захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області № 697 від 05.12.2013 року (а.с.10). [PERSON] не працює, пояснюючи це відсутністю роботи. Відповідно до інформації Районного центру зайнятості перебував на обліку з 09.12.2010 року по 18.03.2011 року (а.с.15), в даний час не працює і не перебуває в центрі занятості, пояснюючи це тим, що центр зайнятості виплачує малу суму допомоги. Відповідно до інформації СТОВ імені Ватутіна Шевченківського району Харківської області № 413 від 02.12.2013 року [PERSON] працював на підприємстві з 18.03.2011 року по 20.08.2011 року сторожем, до своїх посадових обов'язків відносився недобросовісно, знаходився на робочому місці в нетверезому стані та був звільнений за власним бажанням (а.с.16). Згідно інформації центру соціальних служб для сім'ї дітей і молоді родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом з 24 вересня 2012 року по 25 березня 2013 року. Сім'ї надавались соціальні послуги, спрямовані на підвищення виховного потенціалу та відповідального ставлення до батьківських обов'язків. Згідно наказу служби у справах дітей Богодухівської РДА [PERSON] перебуває на обліку як дитина з сім'ї, що опинилась в складних життєвих обставинах. Відповідно до довідки-характеристики № 142 від 11.11.2013 року Павлівської ЗОШ І-ІІ ступенів Богодухівської районної ради, [PERSON] навчається в школі з першого класу. Весь час вихованням хлопця займаються дідусь з бабусею. Навчанню хлопця приділяють належну увагу (а.с.9). Відповідно до акту обстеження умов проживання дідуся й бабусі дитини від 07.11.2013 року та від 14.11.2013 року, наданих Богодухівською РДА Харківської області, матеріальне становище та утримання дитини здійснюється за рахунок пенсії (а.с.11,12). Батьки коштів на утримання дитини не надають. Службою у справах дітей в жовтні 2013 року двічі було винесено питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини, але на жодне із засідань ніхто з батьків не з'явився. Спільна дитина проживає фактично без будь-якого батьківського догляду і виховання, яка лише перебуває повністю на утриманні батьків-пенсіонерів одного з відповідачів - [PERSON]. Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] та громадянки [PERSON] по відношенню до неповнолітньої дитини - [PERSON], наданого службою у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, вбачається доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина - [PERSON], 2001 року народження (а.с.21). З висновку служби у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації також вбачається про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітнього сина - [PERSON] 2001 року народження, в висновку зазначено, що батьки взагалі не займаються вихованням дитини, при співбесідах з [PERSON] встановлено, що дитина не бажає проживати з батьками, оскільки ніякої матеріальної допомоги вони на його утримання не надають, взагалі не спілкуються та не відвідують рідного сина (а.с.36). Допитана в судовому засіданні як свідок- бабуся неповнолітнього [PERSON] [PERSON], пояснила, що батьки зовсім ухилилися від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. Неповнолітній [PERSON] на протязі 14 років проживає з нею і дідусем, відповідачі взагалі на виховання сина ніякої допомоги не надають, не цікавляться його життям, здоров'ям та навчанням. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], син відповідачів по справі свідчення бабусі підтвердив, пояснив що батько і мати його не навідують, за останні 10 років матір бачив чотири рази, а батька всього двічі. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно до положень ст.164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року з наступними змінами "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом. Виходячи з аналізу зібраних доказів суд вважає, що батьки які не піклуються про дитину, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання свого сина, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляю інтересу до його внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ним освіти, негативно впливають на дитину - мають бути позбавлені батьківських прав. При перевірці судом доводів відповідачки [PERSON], про надання нею матеріальної допомоги синові було встановлено, що за останні 10 років вона переслала сину всього коштів в розмірі 1 тисяча 457 гривень. В даному випадку позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] є доцільним, відповідає інтересам їх дитини та необхідне для встановлення остаточного соціально-правового статусу. В частині позову про стягення з відповідачів аліментів необхідно відмовити, так як ні в позові, ні в судовому засіданні представником позивача не було вказано на чию користь необхідно проводити стягнення аліментів на неповнолітю дитину. В подальшому при передачі неповнолітнього органу опіки та піклування та встановлення над неповнолітнім опікуна, опікун не буде позбавлений права стягнення з відповідачів аліментів на утримання неповнолітнього. Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачів.

Outcome: partial