Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На обґрунтування\~своїх вимог\~посилається на\~те,\~що він,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~13\~січня 2020\~року звернувся\~із заявою\~до Управління\~з обслуговування\~громадян ГУ\~Пенсійного фонду\~України в\~Дніпропетровській області\~з заявою\~про призначення\~пенсії,\~але 18\~січня \~2018\~року отримав\~відповідь,\~що в\~трудовій книжці\~колгоспника [NUMBER] \~від 10\~квітня 1983\~року на\~прізвище « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта « [PERSON] » (рос. мовою) та в архівних довідках від 10 січня 2020 року № К-01, № К-02, виданих Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» прізвище, ім`я та по-батькові зазначено не повністю. Тому зарахувати період роботи в колгоспі з 1978 по 1979, з 1983 по 1997 року не можливо. В 1978 році та в 1979 році, заявник почав працювати різноробочим в колгоспі ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області, але трудова книжка колгоспника не оформлялась тому, що він навчався на денному відділенні в Дніпропетровському автотранспортному технікумі з 01 вересня 1975 року по 22 червня1979 року, а в колгоспі працював під час канікул. З 03 липня 1979 року по 20 червня 1981 року він проходив строкову службу. З липня 1981 року по грудень 1981 року заявник працював у колгоспі ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області і відпрацював 127 трудоднів, з січня 1982 року по грудень 1982 року відпрацював 310 трудоднів та з січня 1983 року по 10 квітня 1983 року відпрацював 76 трудоднів. З січня 1982 року по 14 червня 1988 року він працював в колгоспі ім.\~Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області, а у трудовій книжці колгоспника [NUMBER] від 10 квітня 1983 року вказано, що заявник прийнятий в члени колгоспу ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області 10 квітня 1983 року і трудова книжка колгоспника оформлена саме з цього часу тому, що допоки він не був членом колгоспу він не був колгоспником і книжка колгоспника не могла йому бути виписана, а тому записи велися у трудовій книжці [NUMBER] від 20 квітня 1978 року. В архівних довідках від 10 січня 2020 року № К-01 та № К-02 виданих Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» вказано, що він працював з 1978 року, 1979 року та з 1982 року по 1997 року в колгоспі ім. Шевченка, Солонянського району, Дніпропетровської області був утворений на підставі рішення Дніпропетровського облвиконкому № 241 від 09 червня 1988 року шляхом розукрупнення колгоспу ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області. Такі розбіжності в архівних довідках виникли тому, що всі документи колгоспу ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області були передані до колгоспу ім. Шевченка і вже рахувались документами саме колгоспу ім. Шевченка, Солонянського району, Дніпропетровської області. Вважає, що трудова книжка колгоспника [NUMBER] від 10 квітня 1983 року належить саме йому, [PERSON] , оскільки дата народження, ім`я, по-батькові, прізвище, освіта, період роботи повністю збігаються, але не чітко прописана літера «и» російською мовою, яку можливо прийняти як літеру «и» так і літеру «ы» та дані розбіжності носять формальний характер і тому просить визнати факт належності йому правовстановлюючих документів, а саме: трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 10 квітня 1983 року, виданої колгоспом ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області на ім`я « [PERSON] »; архівної довідки №\~К-01 від 10\~січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району»; архівної довідки №\~К-02 від 10\~січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району». Заявник в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с. 25, 27). З`ясувавши думку заявника, суд враховуючи, що заявник та представник Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області, повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, постановив проводити судовий розгляду у їх відсутність, за участю заявника. Суд, заслухавши заявника, вислухавши показання свідків, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України прізвище, ім`я, по батькові заявника українською мовою зазначено, як « [PERSON] », який народився 1960\~року січня\~місяця 01\~числа,\~в с.\~Григорівка,\~Солонянського району,\~Дніпропетровської області (а.с. 5), а російською мовою « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-У1 від 20\~листопада 2012 року та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Згідно військового квитка [NUMBER] № 7852413 від 01 липня 1979 року в графі прізвище, ім`я, по-батькові, російською мовою, зазначено [PERSON] (а.с. 7). З трудової книжки [NUMBER] від 10 квітня 1983 року, виданої на ім`я, російською мовою [PERSON] , вбачається, що з 1983 року по 1983 рік заявник прийнятий в члени колгоспа ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області, з 185 року прийнятий в члени колгоспа ім. Шевченка, Солонянського району, Дніпропетровської області на посаду зав. гаражем, а в 1998 році в зв`язку з реорганізацією КСП ім. Шевченка, Солонянського району, Дніпропетровської області переведений в ЗАО агрофірму «Геоцентр», де був прийнятий на посаду головного інженера (а.с.8-10). Згідно трудової книжки [NUMBER] від 20 листопада 1978 року в графі прізвище, ім`я, по-батькові російською мовою зазначено [PERSON] (ас.с. 11). Відповідно до диплому [NUMBER] , виданого [PERSON] , заявник з 1975 року по 1979 рік навчався в Дніпропетровському автотранспортному технікумі, прізвище, ім`я, по-батькові російською мовою зазначено [PERSON] (а.с.\~18). Як вбачається\~з даних\~документів,\~прізвище заявника, співпадає із зазначенням його прізвища в паспорті громадянина України як українською мовою так і російською мовою (а.с. 5), при цьому в зазначені інших відомостей в частині ім`я та по батькові заявника також будь-які інші розбіжності відсутні. Відповідно до відповіді Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18 січня 2020 року №460/0305-17, в наданих заявником копіях документів, що підтверджують трудову діяльність, прізвище заявника вказано як « [PERSON] », що не співпадає з прізвищем в паспорті, « [PERSON] » (а.с. 14) Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , показала, що вона з 1988 році працювала у відділі кадрів колгоспу ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області, а разом з заявником працював [PERSON] . При виготовлені трудової книжки заявника, вона помилково зазначила прізвище заявника, як « [PERSON] ». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , показав, що він працював в колгоспі ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області, разом з ним в колгоспі працював заявник [PERSON] . Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 10\~квітня 1983 року необхідно заявнику для призначення пенсії, а можливість внести зміни в правовстановлюючі документи в позасудовому порядку не можливо у зв`язку з ліквідацією господарства, де велися книги обліку нарахованої заробітної плати та трудового стажу і заробітку колгоспників, то вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні дослідженими доказами достовірно встановлено, що видана трудова книжка колгоспника [NUMBER] від 10 квітня 1983 року, колгоспом ім. Леніна, Солонянського району, Дніпропетровської області належать саме заявнику, прізвище якого згідно паспорта записано як [PERSON] , який народився 1960 року січня місяця 01 числа, в с.\~Григорівка, Солонянського району, Дніпропетровської області. Тому вимоги заявника про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме трудової книжки [NUMBER] від 10 квітня 1983 року підлягають задоволенню. Що стосується вимог заявника про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме архівної довідки №\~К-01 від 10\~січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» та архівної довідки №\~К-02 від 10\~січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району», суд зазначає таке. Згідно архівної\~довідки №\~К-01\~від 10\~січня 2020\~року наданої\~ [PERSON] \~Миколайовича КУ\~«Трудовий архів\~Солонянського району»,\~зазначено,\~що по\~документах архівного фонду «Колгосп ім. Шевченка» (с.\~Григорівка) в книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспників значиться з 1978 року по 1979 рік, та з 1983 року по 1990 рік «Кулык [PERSON] »; в книгах обліку нарахованої заробітної плати значиться в 1982 році «Кулык [PERSON] », 1991 році « [PERSON] »; з 1992 року по 1995 рік « [PERSON] »; в 1996 році « [PERSON] »; в 1997 році « [PERSON] » - так в документах (а.с. 12). Відповідно до архівної довідки № К-02 від 10 січня 2020 року наданої [PERSON] Миколайовича КУ «Трудовий архів Солонянського району», зазначено, що по документах архівного фонду «Колгосп ім. Шевченка» (с. Григорівка) в книгах обліку нарахованої заробітної плати значиться в 1991 році « [PERSON] »; з 1992 року по 1995 рік « [PERSON] »; в 1996 році « [PERSON] »; в 1997 році «кулик [PERSON] » - так в документах (а.с. 13). Як вбачається з даних документів, дані довідки адресовані [PERSON] , тобто заявнику. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що архівні довідки №№ К-01 та К-02 адресовані заявнику і додаткового встановлення факту належності таких довідок заявнику непотрібно. Що стосується посилань заявника на те, що відомості, які викладені в довідках не співпадають з відомостями, що вказані в трудовій книжці заявника, то суд зауважує таке. Відповідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, згідно п. 4.10 Заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року N 1596 (зі змінами). При прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, знімає копії з відповідних документів. Не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі. Таким чином, заінтересована особа, зобов`язана у визначений в даному порядку строк прийняти відповідне рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії, і у разі, якщо заявниця не погоджується з прийнятим рішенням, вона має право оскаржити дії заінтересованої особи в порядку Кодексу України про адміністративне судочинство. За таких підстав, суд вважає, що вимоги заявника про необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме архівної довідки №\~К-01 від 10\~січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району» та архівної довідки №\~К-02 від 10\~січня 2020 року, виданої Комунальною установою «Трудовий архів Солонянського району», не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і тому в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial