overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 30.10.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102#00017788778, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 60 000,00 грн. під 33% річних на поточні потреби, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29.10.2018 р. та щомісячно погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно Графіку. Вказує, що відповідач не здійснює платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, чим порушує п. 8.1 кредитного договору, яким передбачено обов'язок відповідача сплатити позивачу кредит та проценти за користування кредитом щомісячно згідно Графіку повернення кредиту. Станом на 14.01.2015 р. загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 107 305,40 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 58 814,81 грн., процентів за користування кредитом - 19 034,86 грн., пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 23 468,20 грн., пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 5 987,53 грн. У зв'язку із наведеним просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі - 107 305,40 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 1 073,05 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовних вимогах зазначив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений, причини неявки не повідомив, тому суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся [PERSON] до [PERSON], ТДВ Страхова компанія "Альфа -Гарант" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, Заслухавши представника позивача , дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулась позивачка з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком позивачки [PERSON], [INFO]. Позивачка є студенткою 3 курсу Слов'янського хіміко-механічного технікумі і навчається на денному відділенні, бюджетної форми навчання. Відповідач матеріальної допомоги не надає. У зв'язку з продовженням навчання позивачка потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути аліменти на своє утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку до досягнення 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника [PERSON] Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, додатково пояснив, що позивачка отримує стипендію. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, бо у нього є непрацездатна мати [PERSON], [INFO], яка хворіє на гіпертонію, та просить врахувати його матеріальне становище, яке тримали час є скрутним, у нього є кредитні зобов'язання. Суд, вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно довідки позивачка навчається на третьому курсі Слов'янському хіміко-механічному технікумі, денне відділення, бюджетна форма навчання, термін навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року (а.с. 4). Відповідно до довідок про доходи, відповідач працює та отримує дохід (а.с.13,29,30). Згідно з ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи матеріальний стан позивачки, яка потребує матеріальної допомоги, відповідача, який працює та може надавати матеріальну допомогу своїй дитини, але має хвору непрацездатну матір, яка неспроможна самостійно забезпечити свої потреби, суд вважає, що на утримання дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки всіх доходів відповідача щомісяця, починаючи з 02.12.2013 року й до закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2015 року, але не більш ніж до досягнення позивачкою 23 річного віку. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулось ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором , що склалась станом на 06.05.2015року в розмірі 148469,37грн., що складається із заборгованості за сумою кредиту- 87308,57грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 28473,57грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 3962,86грн.; пеня за порушення строків виконання зобов"язань- 21416,30грн.; штраф ( фіксована частина) 250грн.; штраф ( процентна складова) 7058,07грн., а загалом 148469,37грн.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, діючи через свого представника в суді [PERSON], яка в судовому засіданні позовні вимоги банку не визнала в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою, у якої зазначив, що 4 жовтня 2013 р. з вини відповідачки сталася ДТП, внаслідок якої був пошкоджений його автомобіль. Страховою компанією йому відшкодовано суму матеріальної шкоди, але не відшкодовано 1000 гр. франшизи. Дану суму позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати і 1500 гр. за правову допомогу. Позивач просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, але у попередньому судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала в сумі 1000 гр. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у частині стягнення суми франшизи та судового збору . Щодо стягнення 1500 гр. за правову допомогу, вимоги задоволенню підлягають частково з таких підстав. Відповідачка не заперечувала проти стягнення з неї суми франшизи 1000 гр. Дані вимоги також підтверджуються матеріалами справи (постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, поліс, чеки, тощо). Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Розмір мінімальної заробітної плати у 2014 році ставить 1218 гр., і 40% від даної суми складає 478 гривень 20 копійок за годину роботи. Але як видно з журналу судового засідання від 28.08.14р. попереднє судове засідання продовжувалося 07 хвилин. В розгляді справи по суті адвокат участі не приймав. Таким чином за 7 хвилин роботи сума гонорару від 478,2 гр. ставить 55,79 гр. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Як вбачається з матеріалів справи документальні підтвердження витрат позивача на оплату правової допомоги суд не може брати до уваги, оскільки ці документи не підтверджують "погодинну" участь особи, яка надавала правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, оскільки зазначені в рахунки (а.а.29) про витрату 5 годин на підготовку процесуальних документів не підписані позивачем и не підтверджено іншими даними.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини доньки Каміли , [INFO]. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, та просила суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 ( п'ять) тисяч грн., щомісячно. Підставою для задоволення позовних вимог просила врахувати те, що з 05.10.2016 року вона перебувала в шлюбіних стосунках з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Камілу, [INFO], яка проживає з позивачкою. Добровільно відповідач матеріальної допомоги не надає, тому вона і просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. Відповідач визнав змінені позовні вимоги повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 5000 грн, щомісячно. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В матеріалах справи в підтвердження позову є копія свідоцтва про шлюб ( а.с.4), копія свідоцтва про народження дитини ( а.с.5), копія довідки про склад зареєстрованих осіб ( а.с.6). Відповідно до ст. 182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд, враховує те, що відповідач інших дітей не має, є працездатною здоровою особою, визнає позовні вимоги, має можливість допомагагти своїй дитині матеріально. Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх доньки Каміли, [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць Згідно до ст. 141 ЦПК України стягнення з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000.00 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, та пояснила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Красноградського районного суду від 01.08.2017 року. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою. На даний час відповідач має змогу сплачувати аліменти, так як працює в Польщі, має земельні паї, з яких отрмує орендну плату, проте добровільно сплачує лише 1000 грн, але цих коштів не вистачає, участі у додаткових витратах батько дитини не приймає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000.00 грн. щомісячно. Відповідач визнав позов частково, не заперечує сплачувати аліменти, проте розмір в 5000.00 грн. для нього занадто завищений, так як на даний час він не працює, добровільно сплачує дитині 1000 грн., щомісячно, крім того допомагає в купівлі деяких речей по мірі своєї матеріальної можливості. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В матеріалах справи в підтвердження позову є рішення Красноградського районного суду від 01.08.2017 року про розірвання шлюбу ( а.с.8), копія свідоцтва про народження дитини ( а.с.9), де батьком дитини вказаний [PERSON], довідка про доходи матері [PERSON] ( а.с.11). Відповідно до ст. 182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд, враховує те, що відповідач інших дітей не має, є працездатною здоровою особою, частково визнає позовні вимоги, має можливість допомагагти своїй дитині матеріально. Враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне задовольнити даний позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання їх сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць Згідно до ст. 141 ЦПК України стягнення з відповідача підлягають судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

До суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] [INFO], у зв'язку з погіршенням стану її психічного здоров'я, звернувся лікар-психіатр Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1. У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав та пояснив суду, що хворий перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі. [PERSON] за висновком лікарської комісії № 927 від 27 червня 2016 року по психічному стану не може приймати участь в судовому засіданні у залі суду. Учасники розгляду не наполягали на обов'язковій участі відсутніх осіб, в зв'язку з чим було вирішено проводити розгляд справи за їх відсутності. Матеріали заяви також містять клопотання дочки хворого з проханням госпіталізувати паціента. Заслухав думку учасників судового розгляду, зокрема, лікаря-психіатра, який просить задовольнити заяву, думку прокурора, яка вважає, що є всі підстави для задоволення судом даної заяви, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому, суд бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів № 4011 від 24 червня 2016 року, за яким [PERSON], знаходиться в стані тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, а також суттєву шкоду його здоровю, внаслідок погіршення психічного стану. Згідно ст. ст. 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні заяви в частині подальшого перебування на лікуванні даного пацієнта, адже дане питання має бути вирішено окремо та в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

До суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] [INFO], у зв'язку з погіршенням стану її психічного здоров'я, звернувся лікар-психіатр Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1. У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав та пояснив суду, що хворий перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі. [PERSON] за висновком лікарської комісії № 931 від 29 червня 2016 року по психічному стану не може приймати участь в судовому засіданні у залі суду, в зв'язку з чим розгляд справи проводився у його відсутність. Заслухав думку учасників судового розгляду, зокрема, лікаря-психіатра, який просить задовольнити заяву, думку прокурора, яка вважає, що є всі підстави для задоволення судом даної заяви, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому, суд бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів № 4125 від 29 червня 2016 року, за яким [PERSON], знаходиться в стані тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби, а також суттєву шкоду його здоровю, внаслідок погіршення психічного стану. Згідно ст. ст. 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні заяви в частині подальшого перебування на лікуванні даного пацієнта, адже дане питання має бути вирішено окремо та в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

До суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], [INFO], у зв'язку з погіршенням стану її психічного здоров'я, звернулась лікар-психіатр Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 [PERSON] У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала та пояснила суду, що хвора, на даний час, перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі. [PERSON] за висновком лікарської комісії № 946 від 30 червня 2016 року по психічному стану не може приймати участь в судовому засіданні у залі суду. Матеріали заяви також містять заяву опікуна хворої [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує. Учасники судового розгляду не наполягали на обов'язковій участі відсутніх осіб, у зв'язку з чим судом вирішено проводити розгляд справи за їх відсутності. Заслухав думку учасників судового розгляду, зокрема, лікаря-психіатра, яка просить задовольнити заяву, думку прокурора, яка вважає, що є всі підстави для задоволення судом такої заяви, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 24 червня 2016 року № 4034, за яким [PERSON] знаходиться в стані тяжкого психічного розладу, який обумовлює її неспроможність самостійно задовольняти основні життєві потреби. Згідно ст. ст. 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні заяви в частині подальшого перебування на лікуванні даного пацієнта, адже дане питання має бути вирішено окремо та в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

До суду із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], [INFO], у зв'язку з погіршенням стану її психічного здоров'я, звернулась лікар-психіатр Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 [PERSON] У судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала та пояснила суду, що хвора, на даний час, перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі. [PERSON] за висновком лікарської комісії № 952 від 30 червня 2016 року по психічному стану не може приймати участь в судовому засіданні у залі суду. Матеріали заяви також містять заяву матері хворої [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. Учасники судового розгляду не наполягали на обов'язковій участі відсутніх осіб, у зв'язку з чим судом вирішено проводити розгляд справи за їх відсутності. Заслухав думку учасників судового розгляду, зокрема, лікаря-психіатра, яка просить задовольнити заяву, думку прокурора, яка вважає, що є всі підстави для задоволення судом такої заяви, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 30 червня 2016 року № 4172, за яким [PERSON] знаходиться в стані тяжкого психічного розладу, який обумовлює її неспроможність самостійно задовольняти основні життєві потреби. Згідно ст. ст. 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні заяви в частині подальшого перебування на лікуванні даного пацієнта, адже дане питання має бути вирішено окремо та в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial