Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 3000.00 гривен щомісячно до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-річного віку, починаючи з моменту звернення до суду. Свої вимоги мотивує тим, що на час звернення з даними вимогами до суду їх спільний з відповідачем син [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання в Національному технічному університеті України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського". У період навчання син мешкає у гуртожитку, несе витрати на оплату проживання в цьому гуртожитку, проїзд, харчування, купівлю одягу, придбання методичних посібників, роздрукування матеріалів, придбання канцелярських товарів, спеціальних інструментів для виконання практичних робіт. Але відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина не надає. З відповідача стягувалися аліменти на утримання сина до його повноліття в розмірі ј заробітку платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, проте не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.01.2018 року і до [INFO] . З цих підстав позивач просила позов задовольнити. Позивач підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, про що подала відповідну заяву та просила здійснити розгляд у її відсутність (а.с.41). Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримавши позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні (а.с.22, 42). Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався неодноразово згідно вимог чинного законодавства (а.с.21,26,28) за фактичним місцем проживання. Подав суду заяву про часткове визнання позовних вимог, а саме в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб оскільки постійного місця роботи він не має, офіційно не працевлаштований, має не регулярний щомісячний дохід працюючи на різних роботах не офіційно. Просив судове засідання провести у його відсутність (а.с.43-44). Розглянувши подані документи та матеріали, заяви сторін по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються главою 16 СК України. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Болградського районного суду Одеської області від 16.12.2014 року по справі №497/3094/14-ц, провадження №2/497/111/14 (а.с.9). Позивач та відповідач є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.-7). На підставі рішення Болградського районного суду Одеської області по справі 497/131/18 було видано виконавчий лист, що перебував на виконанні у Болградському районному відділі Державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області відповідно до якого з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с.10). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи наданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА від 22.03.2019 року за №38349649, громадянин [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довідки Національного технічного університету України «Київський політехнічного інститут імені Ігоря Сікорського» від 05.04.2019 року за №331 [PERSON] є студентом денної форми навчання за держзамовленням/договором і закінчує університет 30.06.2022 року (а.с.8). Окрім щоденних затрат на утримання повнолітнього сина, позивач несе щомісяця витрати на оплату проживання сина у гуртожитку в м . Київ (а.с.11-13), а також на проїзд з м.Болград до м.Київ і в зворотному напрямку (а.с.14), Сторони не заперечували, що дитина хоча і повноліття, але продовжує навчання та перебуває на утриманні матері, позивача по справі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є дієздатною, працездатною людиною. Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 16.04.2019 року відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тобто має постійне місце реєстрації на Україні (а.с.19). Крім того, суд приймає до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги частково, та згоден виплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для працездатних осіб. А ні позивач, а ні відповідач не надали суду жодних інших документів, окрім тих, що були досліджені судом. Положеннями ст. 199 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Так якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Окрім цього положеннями ст.201 СК України регламентовано, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову… Вимогами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, прожитковий мінімум для працездатної особи. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування частково доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Таким чином, враховуючи, що позивач належними і допустимими доказами не довела заявлений нею розмір аліментів, те, що відповідач не працює і не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, а також той факт, що відповідач, являючись батьком сина [PERSON] зобов`язаний утримувати свого повнолітнього сина, який потребує матеріальної допомоги в зв`язку з продовженням навчання, приймаючи до уваги, що батьки мають рівні права та несуть рівні обов`язки по вихованню та утриманню дитини, постановляючи рішення виключно в інтересах повнолітньої дитини, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. Аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, а також норми Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», яким визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року становить 1921.00 гривен, з 01.07.2019 року - 2007.00 гривен, з 01.12.2019 року 2102.00 гривен, тобто постійно змінюється, та з урахуванням положень ст.183 ч.5 СК України, якими визначено, що мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму…, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1500.00 гривен щомісячно до закінчення навчання. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 15 квітня 2019 року і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини. Положеннями ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь держави підлягають стягненню 768.40 гривен - судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: partial