Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2005 року і від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею /позивачкою/ та перебуває на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони не зійшлись характерами та не можуть як сім"я проживати разом, виконувати сімейні обов"язки, на даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, з серпня 2014 року проживають окремо. Тому просила шлюб з відповідачем розірвати, стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його /відповідача/ заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня звернення з даним позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] на свою користь витрати понесені за надання правової допомоги та судові витрати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала і викладене підтвердила. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо розірвання шлюбу, на сплату аліментів на утримання сина погодився в твердій грошовій сумі, однак, визначити її розмір не зміг. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 17 липня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що визнається сторонами та підтверджується матеріалами справи /а.с.3,6-8/. Як вбачається з пояснень позивачки і жодних заперечень щодо цього відповідач суду не надав, сімейне життя з відповідачем не склалося, з серпня 2014 року вони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини та, частково визнавши позов, погодився на сплату аліментів на утримання сина, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Так як позивачкою суду не надано доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі, то суд вважає за необхідне в іншій частині в позові відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки на відшкодування витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. та на юридичну допомогу 500 грн., а також в дохід держави - судовий збір в розмірі 243,6 грн.

Outcome: partial