Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

У липні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила: стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення сином [PERSON], трирічного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають та знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання, заяв від нього не надходило, причина його неявки суду не відома. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2007 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають та знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою КП ДЄЗ "Океан" № 3042 від 14.08.2014 року. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 14.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання, у разі проживання з нею дитини, - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Виходячи з наведеного, суд вважає занеобхідним стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 14.07.2015 року і до досягнення їхнім сином - [PERSON], [INFO], трирічного віку. Доказів, які б спростовували вищевикладене, судом не здобуто. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551.20 грн. в зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial