Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

У вересні 2019 позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 59898,62 грн, інфляційні втрати в розмірі 21826,19 грн, 3% річних в розмірі 5400,00 грн та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 27.05.2015 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автобусу, який належить ТОВ «Ярослав авто». Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.09.2018 позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярослав- Авто» про стягнення збитків та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] суму відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 49000 грн та витрати по оплаті судового збору 1600 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу у розмірі 1000 грн, суму відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 5960 грн та 1500 грн у відшкодування моральної шкоди. [PERSON] виконав рішення суду повністю. Рішенням Київського апеляційного суду від 01.07.2019 постановлено стягнути з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] 47000,00 грн суми вартості проведеного ремонту його автомобіля Хонда Акорд, державний реєстраційний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності. 14.09.2019 відповідач по справі сплатив позивачу суму вартості відновленого ремонту автомобіля [PERSON] . В позовних вимогах [PERSON] не ставилось питання про відшкодування штрафних санкцій (пені), індексу інфляції та 3% річних. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача пеню, інфляційні втрати та три відсотки річних, пов`язаних із неналежним виконанням зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦПК України. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України Відповідач скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. 29.07.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження справі та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2020 у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі та у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Як встановлено судом, 27.05.2015 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автобусу, який належить ТОВ «Ярослав авто». Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 15.06.2015 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, який згідно трудового договору, працював водієм в Товариства з обмеженою відповідальністю «Ярослав-Авто». 26.06.2015 позивачем була подана заява до відповідача про виплату йому страхового відшкодування завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Рішення про розмір та виплату позивачу страхового відшкодування ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» було прийняте 01.10.2015. 07062017 позивач звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярослав- Авто» про стягнення збитків та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.09.2018 позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярослав- Авто» про стягнення збитків та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] суму відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 49000 грн та витрати по оплаті судового збору 1600 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу у розмірі 1000 грн, суму відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 5960 грн та 1500 грн у відшкодування моральної шкоди. Як зазначає відповідач [PERSON] виконав рішення суду повністю. Рішенням Київського апеляційного суду від 01.07.2019 постановлено стягнути з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь [PERSON] 47000,00 грн суми вартості проведеного ремонту його автомобіля Хонда Акорд, державний реєстраційний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 14.09.2019 відповідач по справі сплатив позивачу суму вартості відновленого ремонту автомобіля [PERSON] . Відповідно до статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено , що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання та поширює свою дію на всі види зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті. Отже, наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 625 ЦК України. Враховуючи наведене, оскільки Страхова компанія не виконала у належний строк та в належному розмірі своїх зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 16.10.2015 до червня 2017 (коли позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ярослав-Авто» про стягнення збитків та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою), яке складає 26247,90 грн. Крім того, відповідач повинен сплатити позивачу інфляційне збільшення, яке складає 9559,87 грн та три відсотки річних в розмірі 2365,20 грн. Згідно із ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial