Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Виклад позиції позивача: 14.07.2021 позивач ФОП [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми інфляційних витрат та 3 % річних від простроченої суми боргу на її користь 3% річних у розмірі 6039 грн. 68 коп., інфляційні витрати у розмірі 12280 грн. 52 коп., судовий збір в сумі 908 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 8644 грн. 50 коп. В обґрунтування позову зазначила, що 22.01.2019 року Московським районним судом м. Харкова було винесено рішення по справі № 643/12347/18, яким позовні вимоги Фізичної особи [PERSON] було задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] збитки в порядку регресу у розмірі - 72 470,43 грн., 724,71 грн. судового збору, 8 452,40 грн. витрати на правову (правничу) допомогу. На виконання вищевказаного рішення Московським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи про стягнення в порядку регресу з [PERSON] збитків в порядку регресу у розмірі - 72 470,43 грн., 724.71 грн. судового збору, 8 452,40 грн., витрати на правову (правничу) допомогу, а разом - 81 647.54 грн. 03.04.2019 року Московським ВДВС у м. Харкові СМ УМЮ (м. Харкова) було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № АСВП: 58765706 про стягнення з [PERSON] на користь ФОП « [PERSON] » відшкодування у розмірі -81 647,54 З дати винесення Московським районним судом м. Харкова рішення, відповідач не сплатив суми боргу, а тому станом на 10.07.2021 року рішення суду не виконане відповідачем. 04.03.2020 року слідчим суддею Московською районним судом м. Харкова було винесено ухвалу по справі № 643/3304/20 від 04.03.2020 року про зобов`язання уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення особу Московського ВП ГУНП в Харківській області внести до єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння кримінального правопорушення [PERSON] за ст. 382 КК України. Відтак, з огляду на той факт, що рішення Московського районного суду м.Харкова від 22.01.2019 року по справі № 643/12347/18 не виконане, то три процента річних та інфляційні виртати підлягають стягненню за період з 22.01.2019 року по 10.07.2021 року. Заяви (клопотання) учасників справи У судове засідання представник позивача не з`явився, справу просив розглянути за своєї відсутності, позов підтримав у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Процесуальні дії у справі 14.07.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кононенко Т.О. 15.07.2021 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача, за адресою; [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.07.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 21.09.2021 року суд перейшов від розгляду справи, в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом ( повідомленням ) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 22.01.2019 року Московським районним судом м. Харкова було винесено рішення по справі № 643/12347/18, яким позовні вимоги Фізичної особи [PERSON] було задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] збитків в порядку регресу у розмірі - 72 470,43 грн., 724,71 грн., судового збору, 8 452,40 грн., витрати на правову (правничу) допомогу. Дане рішення набрало законної сили На виконання вищевказаного рішення Московським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи про стягнення в порядку регресу з [PERSON] збитків в порядку регресу у розмірі - 72 470,43 грн., 724.71 грн. судового збору, 8 452,40 грн., витрати на правову (правничу) допомогу, а разом - 81 647.54 грн. 03.04.2019 року Московським ВДВС у м. Харкові СМ УМЮ (м. Харкова) винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № АСВП: 58765706 про стягнення з [PERSON] на користь ФОП « [PERSON] » відшкодування у розмірі -81 647,54 З дати винесення Московським районним судом м. Харкова рішення, відповідач не сплатив суми боргу, станом на 10.07.2021 року рішення суду не виконане відповідачем. З наданого позивачем розрахунку заборгованості трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 22 січня 2019 року по 10 липня 2021 року 3% річних складає 6039,68 грн., та інфляційні втрати - 12 280,52 грн. Оцінка суду Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Зазначені обставини справи підтверджуються відповідними письмовими доказами, не спростовані відповідачем, а тому суд вважає їх доведеними. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі ст.81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст.82 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відтак положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30.03.2016 року у справі №6-2168цс15, а також підтверджена постановою Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №718/2080/17-ц. Крім того, в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №459/3560/15-ц зазначено, що оскільки на підставі судового рішення між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень ч. 2 ст.625 ЦК України. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Також суд враховує, що за змістом частини другої статті 625 ЦК України передбачена цією нормою відповідальність за порушення грошового зобов`язання не залежить від причин невиконання грошового зобов`язання, вини зобов`язаної особи. Вказана відповідальність має компенсаційний, а не штрафний характер. Позивачем нараховані інфляційні втрати та три проценти річних за період з22.01.2019 по 10.07.2021 ( днів)та їх розмір згідно розрахунку склав 12,280, 52 грн. інфляційних втрат та 6039,68 грн. трьох процентів річних. Інфляційні втрати розраховуються за формулою: сума боргу х індекс інфляції / 100% - сума боргу, де індекс інфляції - добуток щомісячних індексів за відповідний період. Отже, інфляційні втрати на борг в сумі 81647,54 грн. за вказаний період прострочки становлять: 12280,52 грн. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за формулою: сума боргу х 3% х кількість прострочених днів/365 днів у році. В даному випадку три проценти річних становлять 6039 грн. 68 коп. . Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що обставини щодо невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем знайшли своє підтвердження за наслідком досліджених матеріалів по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування йому відповідачем інфляційних втрат за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст.625 ЦК України, є правомірними. У позові ставиться питання про стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з витрат про надання правничою допомоги в сумі 8644,50 грн . 23.12.2019 року між позивачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Адвокатським об`єднанням "АДВОКАТУС" укладено договір про надання правової допомоги №3. 09.01.2021 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №3 від 23.12.2019 року, відповідно до якої визначено характер правової допомоги та проведено розрахунок вартості в загальному розмірі на суму 8644.50грн. Відповідно до пункту 4 додаткової угоди вона є Актом приймання передачі правової допомоги, правова допомога вважається наданою адвокатом та прийнятою клієнтом після її підписання та скріплення печаткою. На підтвердження факту сплати вартості наданої правової допомоги до позовної заяви долучено платіжне доручення про оплату згідно договору від 23.12.2019 року на сму 8644,50 грн. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У додатковій угоді до договору про надання правничої допомоги наведено характер правової допомоги, кількість витрачених годин, розрахунок вартості та вартість наданих послуг. Одним з видів робіт зазначено представництво інтересів позивача в суді, що дорівнює 1152,60 гривень. Проте участі в судовому засіданні з розгляду даної справи представник позивача не приймав. З урахуванням того, що представник позивача не приймав участі у судовому засіданні, витрати на правову допомогу підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. Окрім того, відповідно до вимог ст.ст. 137 та 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 7491,90 грн.

Outcome: partial