Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що відповідно до договору б/н від 11.03.2011 відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею заява від 11.03.2011 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору та продовжує ухилятися від виконання своїх зобов'язань, у зв'язку з чим станом на 10.06.2018 має заборгованість у розмірі 12851,74 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 814,15 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7963,58 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2985,83 грн., а також штрафів у сумі 500 грн. (фіксована частина) та 588,18 грн. (процентна складова). Посилаючись на норми ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 12851,74 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову в сумі 1762,00 грн. Сторони, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися, відзив на позов від відповідача, відповідь на відзив від позивача, заперечення на відповідь від відповідача до суду не надходили. Поштове відправлення (копія ухвали про відкриття провадження у справі разом із позовом та додатками до нього) вручене відповідачу 06.07.2018. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Матеріалами справи установлено, що відповідно до договору б/н від 11.03.2011 [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується анкетою - заявою б/н від 11.03.2011. Крім того, відповідач зобов'язувалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві Підписавши указану анкету-заяву відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», розміщеними на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між відповідачем та банком договір(а.с.10, 12-35). Крім того, відповідач підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» , якою передбачені умови випуску кредитної картки, базова процентна ставка у місяць (2,5%), строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісії, штрафів, пені (а.с.11). Зазначеною заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. При укладенні кредитного договору сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 2 статті 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства. Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов'язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами. За п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг разом із Тарифами визнала та погодилася на запропоновані Банком умови користування послугами банку. За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Позивач посилався у позові на те, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконував внаслідок чого утворилася заборгованість та надав розрахунок заборгованості станом на 10.06.2018. Згідно указаного розрахунку позивача [PERSON] має заборгованість у розмірі 12851,74 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 814,15 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7963,58 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2985,83 грн., а також штрафів у сумі 500 грн. (фіксована частина) та 588,18 грн. (процентна складова) (а.с.7-9). Суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, щодо своєчасної сплати кредиту у розмірі 814,15 грн. позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Оцінюючи обґрунтованість вимог позивача про стягнення 7963,58 грн. боргу з відсотків суд виходить з такого. Під час укладення кредитного договору сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, кінцевий термін повернення кредиту, який відповідає строку дії картки. За ухвалою суду (а.с.49), позивачем було надано виписку по кредитній картці [PERSON] за період з 09.04.2011 по 09.09.2018 та інформацію про усі видані [PERSON] кредитні картки, термін їх дії (а.с.56-58). Як убачається із довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК", за договором б/н від 11.03.2011, укладеного між сторонами, [PERSON] було надано три кредитні картки [NUMBER] з датою відкриття 21.03.2011, №5457082308085393 з датою відкриття 30.06.2011, [NUMBER] з датою відкриття 11.01.2012. Термін дії усіх трьох карток - до 03/15 (а.с.58). З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами та вносила кошти на погашення заборгованості, останнє погашення заборгованості відбулося 28.05.2012 (а.с.7-9,56-58). Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, а якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Судом установлено, що згідно з укладеним 11.03.2011 кредитним договором базова відсоткова ставка за користування кредитними коштами становить 30,00% річних (2,5% на місяць) (а.с.11). За розрахунком позивача, базова відсоткова ставка за користування кредитними коштами, починаючи з 11.03.2011 і по 10.06.2018 ( дата подання позову) не змінювалася та становить 30,00% річних. Виходячи із узгодженої сторонами договору відсоткової ставки за користування кредитними коштами - 30% річних, вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню. Позивач нарахував відсотки за період по 10.06.2018, проте строк дії картки, отриманої відповідачем закінчився 31.03.2015 (а.с.58). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, проценти нараховуються у межах дії договору (картки), який в даному випадку спливає із закінченням дії картки. Позивач має право після закінчення строку дії картки на стягнення відповідних виплат за статтею 625 ЦК України, але таких вимог позивач не заявив. Указана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Отже, після 31.03.2015 нарахування позивачем відсотків на суму кредиту не повернутого відповідачем є безпідставним. Таким чином, сума заборгованості, згідно розрахунку заборгованості (колонка № 12) за договором б/н від 11.03.2011 року, станом на 31.03.2015 за відсотками, яка підлягає до стягнення із відповідача складає 1349,31 грн. Крім заборгованості за кредитом та відсотками, позивач просить суд стягнути з відповідача 2985,83 грн. - пені та комісії і штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 588,18 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). АТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. З розрахунку заборгованості та виписки по кредитній картці вбачається, що після закінчення строку дії кредитної картки, з відповідача 12.10.2015 автоматично було списано 294,17 грн., які були зараховані на погашення комісії та пені (а.с.7-8,56-58). Отже, суд вважає, що вказані кошти у розмірі 294,17 грн. слід віднести на погашення комісії та пені, яка станом на 31.03.2015 р. складала 1330,00 грн., тобто до стягнення підлягає сума - 1035,83 грн. ( 1330,00 грн. - 294,17 грн. = 1035,83 грн. ). У зв'язку з цим, суд, з урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу в розмірі 608,17 грн. (500,00 + 108,17 = 608,16), який складається з фіксованої частини - 500 грн. та процентної складової - 108,17 грн (5 % від суми заборгованості за кредитом х 2163,46 грн. (814,15 грн. заборгованість за кредитом + 1349,31 грн. нарахованих і прострочених процентів визначених судом). За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача заборгованості на загальну суму у розмірі 3807,46 грн. та з відмовою у іншій частині заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 3807,46 грн., тобто на 29,6%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 521,55 грн. (1762 грн. х 29,6%) судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial