Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 квітня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача. Підставою з приводу якої позивач звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу вказує те, що сімейне життя у сторін не склалося, після одруження виявилося, що у подружжя зовсім різні характери та погляди на життя, через що між ними постійно виникали різні непорозуміння навіть з дріб'язкових питань. Ці всі обставини призвели до того, що вони вже більше трьох місяців разом не проживають, і шлюбних відносин взагалі не підтримують, тобто шлюб існує лише формально. А тому позивач вважає, що даний шлюб слід розірвати, оскільки сімейні стосунки з відповідачем вже не можуть бути збережені, а подальше спільне проживання є неможливим. Окрім цього, вказує на те, що домовленості між подружжям щодо утримання спільного сина не досягнуто, а отже вважає, що таке слід проводити в примусовому порядку. На підставі вищенаведеного позивач просить шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвати; сина - [PERSON], [INFO] залишити на проживання та виховання позивача; стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] аліменти у вигляді твердої грошової суми в розмірі - 1000 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надійшла заява від позивач про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Частиною 4 статті 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.04.2009 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 23. Згідно копії свідоцтва про народження від 28.09.2009 року серії [NUMBER], [INFO] народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Суд при визначенні розміру аліментів приходить до наступного висновку. Згідно довідки про доходи №210 від 19.05.2014 р., виданої УМВС України в Закарпатській області за останні 6 місяців за період з грудня 2013 року по квітень 2014 року заробітна плата [PERSON] становить 15692,38 грн.. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 12 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2014 - 31.12.2014 р. становить 1032 грн. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати, спільно сина [PERSON] залишити на проживання та виховання матері - [PERSON]. Окрім цього беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, з урахуванням положень СК України, оцінюючи надані докази, суд вважає, що з [PERSON], слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання спільного сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08 квітня 2014 року щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial