Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району міста Києва», в якому просила стягнути з відповідача: матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 31 725,00 грн., моральну шкоду у розмір 10 000,00 грн., понесені позивачем по даній справі та документально підтверджені витрати на оплату послуг адвоката Мельнікової І.Г. за надання нею правової допомоги (адвокатських послуг) згідно договору про надання правової допомоги (адвокатських послуг) № 11/11/16 від 11.11.2016 року, витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у розмірі 3 042,00 грн., та судові витрати у розмірі 1 929,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 10.11.1998 року Органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації міста Києва було видано Свідоцтво про право власності на житло, квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до даного Свідоцтва, кв. [NUMBER] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року, [PERSON] померла, після смерті останньої, її частку квартири успадкувала її донька - [PERSON]. Починаючи з 2000 року, в квартирі [ADDRESS] відбувається протікання води (залиття) через дах (покрівлю) будинку та міжпанельні шви бетонного перекриття. Залиття відбувається систематично, після опадів дощу чи снігу. З червня 2000 року по серпень 2016 року, позивач та її мати - [PERSON] протягом шістнадцяти років життя, письмово звертались до балансоутримувачів, житлово-експлуатаційних дільниць з проханнями та вимогами про усунення причин постійного залиття їх квартири, створення комісії та обстеження квартири та будинку на предмет залиття, однак, ці звернення жодного результату не дали. Звернення залишались без відповіді, інколи на їх звернення надавали відповідь в усній формі про те, що кошти для ремонту покрівлі та міжпанельних швів бетонного перекриття їхнього будинку відсутні. Позивач зазначає, що підставами для їх звернень слугувало те, що проживати в таких умовах було неможливо та навіть небезпечно. По всіх стінах та стелях в квартирі була і є волога, зі стін та стелі капала, а іноді і лилась вода, утворювався грибок та пліснява, які розповсюджувалися по всій квартирі. Особливою підставою для таких звернень слугувало те, що в 2001 році у позивача народився син - [PERSON], для якого, проживання в таких умовах могло б призвести до виникнення серйозних хронічних хвороб. Проведення позивачем в деяких кімнатах квартири ремонту, результатів не дало, так як основні причини залиття, балансоутримувачі відмовлялись усувати. Позивач вказує, що після шістнадцятирічного проживання в жахливих умовах та очікування від балансоутримувача реальних дій, спрямованих на усунення причин залиття її квартири, позивач 10.08.2016 року, після звернення за правовою допомогою, тривалих вимог та письмових звернень, отримала від Житлово-експлуатаційної дільниці Акт № 906, Акт про залиття квартири. Форма та зміст Акту про залиття від 10.08.2016 року, виданий ЖЕД № 906 повністю відповідає вимогам, що встановлено Наказом від 17 травня 2005 року №76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, який зареєстровано в МЮ України 25 серпня 2005 року №927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». В даному Акті, як вказує позивач, зазначено, що під час комісійного обстеження станом на 09.08.2016 року було встановлено, що на покрівлі вищезазначеного будинку з моменту забудови розміщена радіоточка з комплектуючою металевою конструкцією, яка знаходиться на обслуговуванні ВАТ «Укртелеком». Дана конструкція проходить через міжпанельне перекриття та у зв'язку з тривалим терміном експлуатації відбулась розгерметизація, що призводить до затікання води в дощову погоду. Також затікання відбувається через міжпанельні шви бетонного перекриття. В результаті чого спостерігається залиття на стелі та стінах в квартирі [NUMBER], а саме: коридор - відстали від основи шпалери на стелі та по стінах 8 м.2, кухня - спостерігаються чорні плями (прояв грибка) водоемульсіонне фарбування (5 м.2). Таким чином, позивач вважає, що даним Актом про залиття від 10.08.2016 року встановлено факт залиття, його причини та наслідки. Також позивач вважає, що з урахуванням приписів та норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, випливає, що відповідачем, як виконавцем надання житлово-комунальних послуг неналежно виконувалися покладені на нього законом обов'язки щодо належного утримання будинку, зокрема, покрівлі будинку, технічного поверху, міжпанельних швів бетонного перекриття, що і призводять до залиття квартири позивача. З метою визначення реального розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, позивачем було замовлено експертне будівельно-технічне дослідження. Відповідно до Висновку № ED-1204-1-550.16 експертного будівельно-технічного дослідження від 31.10.2016 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України», розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS], становить: 31 725,00 гривень. Крім того, з урахуванням ступеню вини відповідача, тривалістю та характеру страждань позивача, станом здоров'я її та членів родини, враховуючи істотність вимушених змін у житті позивача, обґрунтованим та справедливим розміром відшкодування моральної шкоди позивач вважає 10 000,00 гривень. З урахуванням викладеного, позивач просить позов задовольнити. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував. Представник відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району міста Києва» у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Треті особи та представник третьої особи Житлово-експлуатаційної дільниці № 906 у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у спільній частковій приватній власності позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 10.11.1998 року Органом приватизації Жовтневої райдержадміністрації міста Києва, Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.09.1999 року (а.с.а.с. 23, 24). Позивач зареєстрована та проживає у вказаній квартирі, що підтверджено копією паспорта. (а.с.а.с. 13-14). З матеріалів справи встановлено, що починаючи з 2000 року, в квартирі [ADDRESS] відбувається протікання води (залиття) через дах (покрівлю) будинку та міжпанельні шви бетонного перекриття. Залиття відбувається систематично, після опадів дощу чи снігу. З копії заяв, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що з червня 2000 року по серпень 2016 року, позивач та її мати - [PERSON] протягом шістнадцяти років життя, письмово звертались до балансоутримувачів, житлово-експлуатаційних дільниць з проханнями та вимогами про усунення причин постійного залиття їх квартири, створення комісії та обстеження квартири та будинку на предмет залиття, однак, ці звернення жодного результату не дали (а.с.а.с. 25-36). Згідно даних Акту від 10 серпня 2016 року, складеного Житлово-експлуатаційною дільницею № 906, під час комісійного обстеження станом на 09.08.2016 року було встановлено, що на покрівлі вищезазначеного будинку з моменту забудови розміщена радіоточка з комплектуючою металевою конструкцією, яка знаходиться на обслуговуванні ВАТ «Укртелеком». Дана конструкція проходить через міжпанельне перекриття та у зв'язку з тривалим терміном експлуатації відбулась розгерметизація, що призводить до затікання води в дощову погоду. Також затікання відбувається через міжпанельні шви бетонного перекриття. В результаті чого спостерігається залиття на стелі та стінах в квартирі [NUMBER], а саме: коридор - відстали від основи шпалери на стелі та по стінах 8 м.2, кухня - спостерігаються чорні плями (прояв грибка) водоемульсіонне фарбування (5 м.2) (а.с. 37). Форма та зміст Акту про залиття від 10.08.2016 року, виданий ЖЕД № 906 повністю відповідає вимогам, що встановлено Наказом від 17 травня 2005 року №76 Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, який зареєстровано в МЮ України 25 серпня 2005 року №927/11207 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки балансоутримувача будинку, тобто суб'єкта господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, та балансоутримувача - власника або юридичної особи, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Зокрема, за ч. 2 ст. 21 Закону КП «зобов'язаний: - своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; - утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. А у відповідності з ст. 24 Житлового кодексу України, КП повинен забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. за №376 передбачено, що «балансоутримувач будинку повинен нести відповідальність за його експлуатацію». Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником квартири, пошкодженої внаслідок залиття. В акті про залиття, складеному комісією ЖЕД, однією з причин залиття квартири позивача вказано: затікання відбувається через міжпанельні шви бетонного перекриття, в результаті чого спостерігається залиття на стелі та стінах в квартирі позивача. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва". Належних та допустимих доказів, на підтвердження відсутності вини в завданні шкоди позивачеві, відповідачем не надано. Приймаючи до уваги те, що у справах про відшкодування шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України обов'язок доведення відсутності вини несе відповідач, суд приходить до висновку, що вина відповідача у нанесенні матеріальних збитків, пов'язаних з залиттям квартири позивача, є доведеною та підтверджена належними доказами. Обґрунтовуючи розмір завданої матеріальної шкоди, позивач посилається на Висновок експертного будівельно-технічного дослідження, складеного на замовлення відповідача з метою визначення реального розміру матеріальної шкоди. Згідно Висновку № ED-1204-1-550.16 експертного будівельно-технічного дослідження від 31.10.2016 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України», розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS], становить: 31 725,00 гривень (а.с.а.с. 42-63). Даний Висновок, складений за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження за заявою [PERSON], від 31 жовтня 2016 року № ED-1204-1-550.16, відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, містить усі необхідні відомості та дані. Жодних доказів на спростування розміру матеріальних збитків, визначених експертом, відповідачем до матеріалів справи не надано. Крім того, з метою відновлення свого порушеного права позивач понесла витрати, пов'язані з складанням висновку щодо визначення розміру матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, а саме позивачем проведено оплату за проведення експертного дослідження згідно Договору № ЕД-1204-1-550.16 від 05.10.2016 року у розмірі 3042,00 грн. (а.с.а.с. 39-40, 41, 64). Такі витрати є збитками позивача, які остання змушена була зробити для відновлення свого порушеного права. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що залиття сталось з вини відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», тому суд доходить висновку, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок пошкодження її майна, встановлений судовим експертом Судової незалежної експертизи України, є таким, що відповідає дійсності, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, підлягають задоволенню частково, суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань, які виразились в порушенні звичайного способу життя, негативного впливу на психологічний стан, з урахуванням ступеня вини відповідача та з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення,

Outcome: partial