Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на його користь: -суму боргу у розмірі 32000 дол США, що відповідно до курсу НБУ станом на 23.11.2017 року складає 852480 грн. в рахунок погашення боргу спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] ; -збитки від інфляції 23136,31 грн. в рахунок погашення боргу спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] ; -проценти за користування коштами за період з 01.11.2015 року по 04.01.2016 року складають 4554,35 грн. в рахунок погашення боргу спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] ; -пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , за період з 01.11.2015 року по 04.01.2016 року, що складає 66797,06 грн.; -судові витрати на оплату судового збору, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 6890 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 28.12.2014 року він передав у борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000 дол. США строком до 01.11.2014 року, про що була написана [PERSON] розписка 28.02.2014 року. В подальшому 03.02.2015 року до розписки були внесені доповнення щодо зміни строку виплати боргу до 01.11.2015 року та визначена сума боргу у розмірі 32000 дол. США. [INFO] [PERSON] помер, грошові кошти він не повернув. 22.06.2016 року засобами поштового зв`язку на адресу приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялової О.М. було направлено вимогу до спадкоємця [PERSON] , в якій повідомив нотаріуса про наявність боргу у спадкодавця. Грошові кошти до цього часу спадкоємець не повернула, причини відмови від обов`язку задовольнити вимоги кредитора спадкодавця йому не відомі, тому він звернувся до суду за захистом своїх прав. 05.04.2018 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав. На обґрунтування відзиву зазначив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 95, 175, 177 ЦПК. Зазначив, що позивач не надає жодного доказу, якій би свідчив про обґрунтованість позовних вимог та критеріїв щодо статусу майна. 23.04.2018 року представник позивача надав відповідь на відзив, у якому просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 24.04.2019 року суддею Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Шендриком К.Л. справа була прийнята до провадження за правилами загального позовного провадження. Судовий розгляд цивільної справи продовжено. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, просив задовольнити позов. Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили, про місце та час розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлені належним чином. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] взяв у борг у позивача 30000 дол. США строком до 01.11.2014 року. В подальшому [PERSON] продовжив строк дії боргової розписки до 01.11.2015 року та сторони погодили, що у випадку дострокового повернення боргу до 01.05.2015 року - сума боргу становитиме 25000 дол. США, у іншому випадку - 32000 дол. США, що підтверджується оригіналом розписки ( том ІІ а.с. 48). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 15 (том І а.с. 45). 22.06.2016 року представник позивача направив вимогу до спадкоємця [PERSON] , в якій повідомив нотаріуса про наявність боргу у спадкодавця, яка була зареєстрована у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №82, спадкова справа № 01/2016, що підтверджується копією претензії (том І а.с. 52). 13.12.2016 року відповідач звернулась до приватного нотаріусу Дніпродзержинського міського нотаріального округу Ялової О.М. з заявою про прийняття спадщини "де б вона не була та з чого б вона не складалась", яка залишилась після померлого [INFO] батька [PERSON] (том І а.с. 40). 05.07.2016 року відповідач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 08 липня 2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на оздоровчий центр (вбудоване приміщення №227), розташоване за адресою: [ADDRESS] . 12.07.2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 100% статутного капіталу фермерського господарства «Шут В.І.», що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Яловою О.М. (том І а.с. 71, том І а.с.88, том І а.с. 105). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 2 ст. 1281 ЦК України зазначено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Статтею 1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Враховуючи, що відповідач прийняла спадщину, яка залишилась після померлого [INFO] батька - [PERSON] , на думку суду, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, разом із нерухомим майном, вона отримала у спадщину і зобов`язання з повернення позики [PERSON] . У Постанові Верховного Суду від 04.03.2020 року № 2609/30529/12 (провадження № 61-11141св19) зазначено, що «…згідно принципу змагальності цивільного процесу, закріпленого у статтях 12, 81 ЦПК України, за яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, - доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.» Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц та від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц. Відповідач не надав суду доказів на підтвердження вартості успадкованого майна, як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині стягнення заборгованості, яка виникла на підставі боргової розписки, у розмірі 32000 дол. США, що, відповідно до курсу НБУ станом на 23.11.2017 року (1 дол. США = 26,647562 грн.), становить 852721,98 грн. Однак, враховуючи вимоги ст. 13 ЦПК України, суд не може виходити за межі позовних вимог, та стягненню підлягає сума заборгованості зазначена позивачем у позові - у розмірі 852480 грн. Щодо стягнення інфляційних нарахувань, пені та відсотків за користування коштами, суд приходить до наступного висновку. Частиною 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 26 січня 2016 року у справі № 6-771цс15. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення збитків від інфляції. У Постанові Верховного Суду від 04.03.2020 року № 2609/30529/12 (провадження № 61-11141св19) зазначено, що «…Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення позики входять до складу спадщини, то умови договору щодо строків повернення позики чи сплати її частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті...». Щодо стягнення процентів за користування коштами суд зазначає наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання». Розрахунок 3 % річних проводиться за формулою: Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. В нашому випадку повна сума заборгованості складає 852721,98 грн. Кількість днів прострочення з 01 листопада 2015 року по 04 січня 2016 року складає 65 днів. Таким чином, 3% річних на суму заборгованості у розмірі 852721,98 грн. становить 4555,64 грн. (852721,98 х 3 х 65 : 365 : 100=4555,64 грн.). Однак, враховуючи вимоги ст. 13 ЦПК України, суд не може виходити за межі позовних вимог, тож стягненню підлягає сума вказана позивачем у позові у розмірі 4554,35 грн. Також суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань у вигляді подвійної ставки НБУ. Згідно зі статтею 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Процентна ставка пені:2 x ставок НБУ розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу]* 2 * [Ставка пені (%)] * [Кількість днів]/365 днів /100% В нашому випадку повна сума заборгованості складає 852721,98 грн. Кількість днів прострочення з 01 листопада 2015 року по 04 січня 2016 року складає 65 днів, процентна ставка НБУ за період з 01.11.2015 по 04.01.2016 року складає 22 %. Таким чином, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань у вигляді подвійної ставки НБУ на суму заборгованості у розмірі 852721,98 грн. становить 66816,02 грн. (852721,98 *2*22*65/365/100 грн.). Однак, враховуючи вимоги ст. 13 ЦПК України, суд не може виходити за межі позовних вимог, тож стягненню підлягає сума зазначена позивачем у позові у розмірі 66797,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial