Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу з травня 2010 року до [INFO]. В обґрунтування посилається на те, що встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю з [PERSON] має значення для захисту законних інтересів заявника та майнових прав як спадкоємця, а також прав що пов'язані з виконанням її обов'язків які пов'язані з моральними засадами суспільства та обов'язком як дружини після смерті чоловіка (утримання та догляд за місцем поховання чоловіка, тощо). Заявник в судовому засіданні зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Заінтересована особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пшенична С.О., надіслала до суду заяву, якою просить суд слухати справу у її відсутність. Суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21.05.2018 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкодавець за життя заповіту не склав. Інших спадкоємців, крім заявника немає. А тому, з метою оформлення прав на спадкове майно, виникла необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю спадкодавця - [PERSON] та заявника - [PERSON] без шлюбу. 21.11.2018 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пшеничної С.О. з питання відкриття спадкової справи для подальшого оформлення спадкових прав на майно, однак [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю документу, який є доказом шлюбних, родинних відносин із спадкодавцем (а.с. 20). Згідно нотаріально посвідчених письмових свідчень [PERSON], вбачається, що з 2012 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS], разом вели спільне господарство, робили сумісні покупки, любили та поважали один одного (а.с. 26). Крім того, згідно нотаріально посвідчених письмових свідчень [PERSON], вбачається, що з 2012 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, робили сумісні покупки (а.с. 27). Статтею 234 Цивільно процесуального кодексу України, визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вищезазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення родинних відносин. Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім'ї та на повагу до свого сімейного життя. За позицією Верховного Суду України, викладеною п. 21 Постанови Пленуму "Про судову практику у справах про спадкування" за N 7 від 30.05.2008 р., зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли особи проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов'язків, притаманних сім'ї. Судом встановлено, що заявник та [PERSON] проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом з 2012року, наведене свідчить, що між заявником та [PERSON] склалися відносини, що притаманні сім'ї. За таких обставин, суд вважає доведеним факт проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] на час відкриття спадщини. Досліджуючи питання юридичною значущості встановлення вказаного факту та мету його встановлення, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] на час відкриття спадщини - має юридичне значення для визначення спадкоємців за законом, які можуть претендувати на цю спадщину після смерті [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial