Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТзДВ «Страхова компанія «Київ РЕ», [PERSON] про відшкодування шкоди. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 15.01.2020 р. приблизно о 19 год. 55 хв. за адресою: м. Київ, Гаванський міст у напрямку вул. Електриків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «КІА», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «ТОYОТА», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія «ТОYОТА», д.н.з. [NUMBER] застрахована в ТДВ «СК «Київ РЕ», полісом обов`язкового страхування АО/1007851. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2020 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі було вирішено закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №02-18/02 від 18.02.2020 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА Cerato» (д.н.з [NUMBER] ) становить 78 028 грн. 94 коп., вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, заподіяного власнику автомобіля «КІА Cerato» (д.н.з [NUMBER] ) становить 50 514 грн. 38 коп. 26.02.2020 представником [PERSON] подано до ТДВ «СК «Київ РЕ» повідомлення про ДТП та заяву на виплату страхового відшкодування. Відповідач протягом 10-ти днів з моменту подання повідомлення про ДТП не направив свого представника для огляду автомобіля. Крім того, ТзДВ«СК «Київ РЕ» не має діючого офісу та фактично не існують. При цьому, відповідно до наявної інформації на сайті МТСБУ (http://www.mtsbu.ua/ua/presscenter/news/153432/) зазначено про втрату ТДВ «СК «КИЇВ РЕ» статусу асоційованого члена та припинення членства в МТСБУ з 01 серпня 2019 року у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ. Отже, оскільки станом на час звернення до суду позивачка не отримала жодного відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, звернулась до суду з позовом, згідно вимог якого просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на її користь страхове відшкодування в розмірі 50 514, 38 грн., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 2000 грн., пеню в розмірі 282, 32 грн., три відсотки річних в розмірі 141, 16 грн. При цьому, у відповідності до вимог діючого законодавства [PERSON] зобов`язаний сплатити позивачу різницю між визначеною у Звіті вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою, яка складає 27 513, 56 грн., а також з урахуванням приписів ст. 625 ЦПК України 3 % річних в розмірі 443, 23 грн. та інфляційні втрати в сумі 495, 24 грн. Ухвалою судді від 10.08.2020 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді від 05.11.2020 було вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У судовому засіданні представник позивача - Олексієнко М.М., вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити. Представник ТДВ «Страхова компанія «Київ РЕ» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду, як не отримані. Відзиву на позовну заяву не надходило. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду, як не отримані. Відзиву на позовну заяву не надходило. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Статтями 15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 15.01.2020 о 19 год. 55 хв. за адресою: м. Київ, Гаванський міст у напрямку вул. Електриків, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ТОYОТА», д.н.з. [NUMBER] , був неуважний, не дотримався безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «КІА Cerato» (д.н.з [NUMBER] ). При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.3.б, 12.1., 13.1. ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі було вирішено закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, таким чином факт ДТП та вина [PERSON] у його вчиненні додаткового доказування не потребує. Пошкоджений внаслідок ДТП автомобіль «КІА Cerato» (д.н.з [NUMBER] ), належить на праві власності [PERSON] . У зв`язку з викладеним 26.02.2020 представник позивачки звернувся до ТДВ «СК «Київ РЕ» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідач протягом 10-ти днів з моменту подання повідомлення про ДТП не направив свого представника для огляду автомобіля. При цьому, відповідно до наявної інформації на сайті МТСБУ (http://www.mtsbu.ua/ua/presscenter/news/153432/) зазначено про втрату ТДВ «СК «КИЇВ РЕ» статусу асоційованого члена та припинення членства в МТСБУ з 01 серпня 2019 року у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті внесків та відрахувань до фондів МТСБУ. Відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №02-18/02 від 18.02.2020 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА Cerato» (д.н.з [NUMBER] ) становить 78 028 грн. 94 коп., вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, заподіяного власнику автомобіля «КІА Cerato» (д.н.з [NUMBER] ) становить 50 514 грн. 38 коп. За проведення авто товарознавчого дослідження позивач сплатив ФОП [PERSON] 2000, 00 грн. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Разом з тим, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що після звернення до ТзДВ «Страхова компанія «Київ РЕ», останнє страхове відшкодування йому не виплатило. За таких обставин, враховуючи, що транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП, яка відбулась з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ТзДВ «СК «Київ РЕ», після чого, позивач з метою отримання страхового відшкодування у встановленому законом порядку звернувся до ТзДВ «СК «Київ РЕ», яке свої зобов`язання зі сплати страхового відшкодування не виконало, суд вважає, що з ТзДВ «СК «Київ РЕ», підлягає стягненню на користь позивача несплачена сума страхового відшкодування в розмірі 50 514, 38 грн. та витрати за проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 2000 грн. Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З підстав невиконання відповідачем зобов`язань щодо добровільної сплати майнової шкоди, позивач має право на отримання штрафних санкцій, яке передбачені ст. 625 ЦК України, а саме - 3 % річних, розмір яких зазначений позивачем. Суд приймає дані розрахунки до уваги, вважає їх належними та допустими доказами, які підтверджують суми, які підлягають стягненню, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань. Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем також не спростовані доводи позивача в цій частині та не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом спростовували обставини, викладені позивачем. Таким чином, з ТзДВ «СК «Київ РЕ», підлягає стягненню на користь позивача розмір пені у сумі 282, 32 грн. та 3 % річних в розмірі 141, 16 грн. Разом з тим, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так, згідно зі звітом про оцінку КТЗ №02-18/02 від 18.02.2020 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА Cerato» (д.н.з [NUMBER] ) становить 78 028 грн. Враховуючи, що страхова виплата є недостатньою для повного відшкодування завданої позивачу шкоди, суд вважає, що з [PERSON] , як винної у ДТП особи, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб позивача, підлягає стягненню на користь позивачки різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 27 513, 56 грн. (78 028 грн. - 50 514, 38 грн.). При цьому, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] 3% річних та інфляційних втрат необґрунтованими, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження направлення відповідачу вимоги/претензії, щодо відшкодування збитків, тобто повідомлення відповідача про виникнення зобов`язання перед позивачем, а відтак суд дійшов висновку, що в даному випадку позивачем не доведено сам факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації, суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати. Позивачем надано суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн., що підтверджується дослідженими судом документами, а саме: Договором № 21/02/20 -ЦС про надання юридичних послуг від 21.02.2020; додаткова угода № 1 до Договору № 21/02/20 -ЦС про надання юридичних послуг від 21.02.2020; квитанція до прибуткового касового ордера № 21/02/20-1 від 21.02.2020 року. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з ТзДВ «СК «Київ РЕ», на користь позивачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5333, 34 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 560, 54 грн., з [PERSON] , на користь позивачки пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2666, 67 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 280, 27 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial