Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що 26.06.2017 року приблизно о 15.40 год. на автодорозі Херсон Генічеськ, на Маячанському перехресті, біля зупинки «Канал», [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] не був уважним, не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на мопед Viper державний номер ВТАА 3499, яким керував [PERSON], що посприяло пошкодженню належного йому на праві власності мопеду. Даний факт підтверджується постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 14.07.2017 року по справі № 661/2042/17, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля [NUMBER]. Оскільки відповідальність відповідача, згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 0385947 від 01.06.2017 року, застраховано у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», він звернувся за відшкодуванням шкоди до страхової компанії. Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 100 000 грн., фактично сплаченого платежу 344 грн. включно, франшиза 1000 грн. Страхова компанія виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 3199, 46 грн. До цього часу сума 1000 грн. франшизи залишається невиплаченою відповідачем, хоча на його адресу було відправлено рекомендованим листом претензію з пропозицією в добровільному порядку здійснити виплату франшизи. Крім, майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому спричинено моральну шкоду в сумі 2000 грн., що полягає в стресі, душевних та моральних стражданнях та переживаннях, повязаних з витрачанням часу на відновлення своїх порушених прав. Просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 1000 грн. (франшиза, передбачена умовами поліса страхування № АМ 0385947 від 01.06.2017 року.), моральну шкоду в сумі 2000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, просив справу розглядати в його відсутність, проти заочного рішення не заперечував, свої позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, тому у суду є підстави за згодою позивача відповідно до ст..224-233 ЦПК України для заочного розгляду справи. Відповідно до ст..197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється у звязку з відсутністю сторін. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено. Відповідно до поліса № АМ /0385947 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу ПАТ СК «Євроінс Україна» відповідальність [PERSON] застрахована, розмір франшизи 1000 грн. З протоколу узгодження суми страхового відшкодування від 24.07.2017 року, укладеного між ПрАТ СК «Євроінс Україна» та [PERSON] вбачається, що сторонами узгоджено сума страхового відшкодування 4199,46 грн., з них розмір матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню страховиком складає 3199,46 грн., решта 1000 грн. сума франшизи. Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 14.07.2017 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а саме, за те, що [PERSON] 26.06.2017 року о 15.40 год. на автодорозі Херсон-Генічеськ керуючи автомобілем [NUMBER] не був уважним, не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на мопед Viper державний номер ВТ АА 3499, який зупинився попереду нього, в результаті чого трапилося ДТП. Своїми діями [PERSON] порушив п.2.3 2 "б", 12.1,13.1 ПДР України. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВТ АА 3499 від 17.03.2015 року вбачається, що [PERSON] є власником мопеду «Viper». З квитанцій ФОП «Литвиненко» від 05.10.2017 року слідує, що позивачем сплачено за складання позову 600 грн., за складання претензії 400 грн. 23.08.2017 року [PERSON] відправив [PERSON] претензію, в якій просив відшкодувати йому розмір франшизи в сумі 1000 грн., яку, як слідує з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав особисто. 03.07.2017 року позивач звернувся з заявою до ПрАТ СК «Євроінс Україна» з заявою про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП. 29.08.2017 року складено страховий акт № 1091-20/17-02202, яким визнано розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу [PERSON] 3199,46 грн., та витрати на врегулювання страхового випадку в сумі 200 грн., складено розрахунок суми страхового відшкодування 3 199,46 грн. Зазначений розрахунок складений на підставі акту огляду транспортного засобу від 11.07.2017 року та ремонтної калькуляції № 14628 від 14.07.2017 року, згідно якої вартість ремонту складає 4 199,46 грн. [PERSON], якою надано правову допомогу позивачу є фахівцем в галузі права, що підтверджується дипломом та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.06.2017 року за якою [PERSON] зареєструвала основний вид економічної діяльності (69.10) діяльність у сфері права. Відповідно до ст.1187 ч.2, 1194 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з п. 14 Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2017 року о 15.40 год. на автодорозі Херсон-Генічеськ відбулася дорожньо транспортна пригоди, внаслідок якої відбулося зітвнення автомобіля під керуванням [PERSON] та мопеду, під керуванням [PERSON], в результаті чого мопед зазнав механіничних пошкоджень. Постановою Новокаховського міського суду від 14.07.2017 року [PERSON] визнано винним в скоєнні дорожньо транспортної пригоди за участю мопеда позивача. Страховиком позивачу відшкодовано страхове відшкодування в сумі 3199,46 грн., полісом № АМ/0385947 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу ПАТ СК «Євроінс Україна» передбачено розмір франшизи 1000 грн., яку повинен відшкодувати відповідач. Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію та запропоновано в добровільному порядку відшкодувати розмір франшизи, проте отримавши претензію, відповідач не бажає відшкодовувати фрашизу, в добровільному порядку, тому вона підлягає стягненню в примусовому порядку в сумі 1000,00 грн. Позовна вимога в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів її заподіяння. Суд вважає, що стягненню з відповідача, на підставі ст. 84, 88 ЦПК України, підлягають судові витрати, судовий збір в сумі 640 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., понесені позивачем. Судовий збір в сумі 960 грн. підлягає поверненню позивачу у звязку з надмірною його сплатою на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. 1166, 1187 ч.2, 1194 ЦК України, п. 14 Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,

Outcome: partial