Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, мотивуючи тим, що 27 червня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 1121. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу між сторонами склались нормальні сімейні відносини, вони жили однією сім'єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Основним джерелом доходу сім'ї був заробіток чоловіка. Під час спільного проживання позивач важко захворіла, в неї була виявлена невиліковна хвороба та встановлено третю групу інвалідності загального захворювання. В зв'язку з цим позивачка не працює, отримує пенсію по інвалідності. 20 травня 2012 року відповідач пішов із сім'ї та повідомив, що звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ № 525942, виданої 29.07.2013 року на підставі акту №1543 позивачу протипоказана важка фізична праця і рекомендована відновлювальна терапія. Відповідач [PERSON] здоровий, працездатний, отримує велику заробітну плату, інших утриманців, крім позивачки та неповнолітнього сина не має, житлом забезпечений. Оскільки відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу і утримувати дружину в зв'язку з її хворобою та інвалідністю, позивач вимушена була звернутись з даним позовом до суду та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь та на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно протягом строку інвалідності. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Суду пояснили, що під час спільного проживання в зареєстрованому шлюбі позивач важко захворіла, в неї була виявлена невиліковна хвороба. В зв'язку з цим позивачка стоїть на обліку в лікарні, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання та отримує пенсію мінімального розміру, не працює, має скрутний матеріальний стан, оскільки її лікування потребує великих витрат. Цих коштів ледь вистачає на життєво необхідні продукти харчування, а коштів на інші життєві потреби, в тому числі і на лікування не вистачає. Також позивач повідомила, що має на праві власності земельну ділянку, за здачу якої в оренду отримує орендну плату в розмірі 1000,00 грн. на рік. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, пояснила, що позивачка отримує пенсію достатнього рівня та дохід в розмірі 1000,00 грн. на рік від здачі в оренду належної їй земельної ділянки, відповідач крім дитини повинен утримувати ще й непрацездатних матір та бабусю, які хворіють, тому не повинен і не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що з 27 червня 1998 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2013 року (а.с. 7, 74). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 листопада 2013 року (а.с. 8). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 08 листопада 2013 року, виданою ТОВ "Житлово - Експлуатаційне - Об'єднання" (а.с. 11). Позивачці [PERSON] з травня 2007 року встановлено ІІІ групу інвалідності загального захворювання і призначено пенсію в загальній сумі 326,69 грн., а з 01 серпня 2013 року пенсію продовжено до [INFO] року в сумі 994,00 грн. (а.с. 9, 10). Згідно довідки №6131, виданої 19.12.2013 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці пенсія інваліда ІІІ групи загального захворювання [PERSON] за період з січня 2013 року по грудень 2013 року складає 11983,00 грн. і щомісячний розмір її пенсії відповідає прожитковому мінімуму громадян в 2013 році (а.с. 73). Також [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1,4073 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Липовецького району Вінницької області (а.с. 88) і в судовому засіданні позивач пояснила, що здає в оренду вказану земельну ділянку та отримує дохід в розмірі 1000,00 грн. на рік. Позивачка знаходиться на обліку в лікарні з приводу хронічного захворювання «системний хронічний вовчок» та потребує лікування, їй протипоказана важка фізична праця, що підтверджується медичною документацією (а.с. 9, 28-38, 40-41). Дитина сторін по справі - [PERSON] також хворіє, що підтверджується документально (а.с. 39, 42). З довідки №833, виданої 12.12.2013 року РСП «Київцентраеро» видно, що заробіток [PERSON] за період з червня 2013 року по листопад 2013 року складає 63 535,10 грн. (а.с. 77). Відповідач [PERSON] не зареєстрований, але проживає з травня 2012 року з матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48), які є пенсіонерами та хворіють. Розмір пенсії матері відповідача - [PERSON] за період з січня 2013 року по грудень 2013 року становить 22184,04 грн. і щомісячний розмір її пенсії значно перевищує прожитковий мінімум громадян в 2013 році (а.с. 72). Розмір пенсії бабусі відповідача - [PERSON] . за період з січня 2013 року по грудень 2013 року становить 29433,70 грн. і щомісячний розмір її пенсії значно перевищує прожитковий мінімум громадян в 2013 році (а.с. 86). Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Крім того, ст. 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це (ст. 79 СК України). Проаналізувавши обставини справи та пояснення сторін, а також досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позивачка [PERSON] має право на утримання від відповідача [PERSON] - другого із подружжя. При цьому суд враховує, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі з 1998 року по 2013 рік позивач [PERSON] важко захворіла. В зв'язку з цим позивачка знаходиться на обліку в лікарні з приводу хронічного захворювання «системний хронічний вовчок» та потребує лікування, їй протипоказана важка фізична праця. З травня 2007 року вона є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, не працює і має скрутний матеріальний стан, оскільки мінімальний розмір її пенсії та незначна сума від здачі в оренду земельного паю є недостатніми для задоволення необхідних мінімальних потреб (харчування, одяг, витрати на комунальні послуги, проїзд в транспорті, тощо), в тому числі і для придбання життєво необхідних ліків. Також суд враховує спроможність другого з подружжя надавати матеріальну допомогу, оскільки відповідач [PERSON] працює і отримує порівняно із позивачкою високого рівня щомісячний дохід, що він є фізично здоровою людиною. Суд вважає, що відповідача [PERSON] не можна визнати неспроможним надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки [PERSON] у зв'язку з тим, що він, будучи працездатним та отримуючи високого рівня заробітну плату, повинен утримувати неповнолітню дитину та свою матір та бабусю, які не є інвалідами та отримують пенсію, яка значно перевищує прожитковий мінімум громадян в 2013 році, оскільки законом не передбачено таких підстав звільнення від сплати аліментів. Тому виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає, що при даних обставинах з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/8 частки зі всіх видів доходів відповідача починаючи з 11 листопада 2013 року до [INFO] року включно. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в розмірі 243,60 грн. на користь держави. Відповідно до ст. 84 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 200,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial