Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

У липні 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила перевести на себе права забудовника, у тому числі право здачі, введення до експлуатації, реєстрація права власності на нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності, щодо житлового будинку по [ADDRESS] після смерті померлих батьків [PERSON] і [PERSON], які законно побудували будинок, але до смерті не ввели його до експлуатації, через що позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину батьків. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, надалі надав заяву на підтримку позову. Представник міської ради направив заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні обставини. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №1432 від 01 серпня 1967 р. [PERSON], відведено земельну ділянку площею 600 кв.м. по [ADDRESS] для забудови індивідуального житлового будинку (а.с.11). Договором від 30 жовтня 1967 р. на виконання рішення виконкому міської ради №1432 від 01 серпня 1967 р. між відділом комунального господарства виконкому Заводської районної ради м. Миколаєва та [PERSON] укладено договір на надання останній земельній ділянці площею 600 кв.м. (а.с.12-13). Договір посвідчено нотаріально, земельну ділянку зареєстровано у БТІ. Рішенням виконкому міської ради №1888 від 01 грудня 1970 р. вирішено, що до договору між [PERSON] та відділом комунального господарства виконкому Заводського району м. Миколаєва 30 жовтня 1967 р. слід внести зміни, оскільки площа земельної ділянки по [ADDRESS] рішенням виконкому міської ради №1828 від 19 листопада 1968 р. зменшена з 600 до 450 кв.м., а також продовжено строк будівництва будинку [PERSON] до 01 січня 1972 р. Відповідно до технічного паспорту КП ММБТІ виданого на ім'я [PERSON] станом на 08 серпня 2014 р. на території земельної ділянки площею 465,3 кв.м. по [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. А-1, гараж літ. Б-1,сарай літ. В-1, сарай літ. Г-1, ворота №1, огорожа №2, водяний кран №3, огорожа №4, замощення №I (а.с.14-19). Згідно довідки КП ММБТІ від 12 травня 2014 р. за №2-1905, власність на вказану адресу не зареєстрована (а.с.20). Згідно вказаних вище документів оформлених КП ММБТІ самочинного будівництва або самовільного захоплення земельної ділянки на даній адресі немає. Відповідно до матеріалів спадкової справи №487/2000 Третьої миколаївської державної нотаріальної контори, [PERSON], донька [PERSON], та [PERSON], звернулася у липні 2000 р. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Інший спадкоємець - чоловік [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті дружини не звертався, але згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Мінюсту України N 18/5 від 14 червня1994 р. вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Відомостей про те, що [PERSON] виділив собі частку у спільному сумісному майні подружжя немає. Отже, спадщину [PERSON] в рівних частках успадкували спадкоємці 1 черги за законом у відповідності до ст. 529 ЦК УРСР [PERSON] і [PERSON] (а.с.59-72). Після смерті [INFO]. [PERSON] за заявою його доньки [PERSON], яка прийняла спадщину згідно п. 3 ст. 1268 ЦК України, Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №175/2014 (а.с.42-52). Інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Отже, [PERSON] є одноосібним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] В обох спадкових справах державні нотаріуси видали постанови про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину - вказаний житловий будинок у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції). Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. В даній справі, побудований [PERSON] житловий будинок по [ADDRESS] до експлуатації не прийнятий. Виходячи зі змісту норм розділу VІІ ЦК УРСР, до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування"). При цьому, ніхто не оспорював права спадкодавця [PERSON] на будівництво житлового будинку, щодо якого позивач намагається одержати права і обов'язки забудовника. Доказів про те, що будівництв велося незаконно суду не надано, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про протилежне. Оскільки батько позивачки [PERSON] не перевів на себе право забудовника після смерті дружини [PERSON], то права та обов'язки забудовника слід перевести в повному обсязі на позивачку після смерті матері [PERSON], а не у т.ч. після батька, як-то викладені позовні вимоги. Через це позов слід задовольнити частково. Деталізація прав забудовника як зазначено в позові, на думку суду, є надлишкова, оскільки поглинається визнанням такого статусу за позивачкою.

Outcome: partial