Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

В серпні 2014 року, до суду звернулася [PERSON] із вищезазначеним позовом. Просила суд, визначити порядок користування квартирою [ADDRESS], а саме: виділити в користування [PERSON], згідно із запропонованим висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 74-14 від 05.08.2014 року варіантом - житлову кімнату 2 площею 16,8 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м. та 10,45 кв.м. в приміщеннях спільного користування. Виділити в користування відповідачу, [PERSON], згідно із запропонованим висновком експертного будівель-технічного дослідження № 74-14 від 05.08.2014 року варіантом - житлову кімнату 3 площею 11,4 кв.м. та 10,45 кв.м. в приміщеннях спільного користування. Коридор 1, кухню 4, вбиральню 5, та ванну кімнату 6 загальною площею 20,9 кв.м. залишити в спільному користуванні та стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог позивача не заперечував, надав суду заяву про визнання позовних вимог. Представник третьої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про право власності від 30.01.2007 року [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS].(а.с. 4). Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23.09.2008 року по справі № 2-4172/2008 визначено, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині ідеальної частки квартири [ADDRESS](а.с. 7). Між сторонами по справі виник спір у користуванні вищезазначеною квартирою. Висновком експертного будівельного-технічного дослідження сторонам запропоновано варіант встановлення порядку користування приміщеннями квартири [ADDRESS]. (а.с. 8-12) Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтями 391 та 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а також власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"№20 від 22.12.1995 року, із змінами, внесеними постановою Пленуму від 02.05.1998 року №15, якщо сторонами в квартирі неможливо виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, то між співвласниками може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що необхідно встановити порядок користування приміщенням квартирою [ADDRESS], а саме: виділити в користування [PERSON], згідно із запропонованим висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 74-14 від 05.08.2014 року варіантом - житлову кімнату «2» площею 16,8 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м. та 10,45 кв.м. в приміщеннях спільного користування, виділити в користування [PERSON] - житлову кімнату «3» площею 11,4 кв.м. та 10,45 кв.м. в приміщеннях спільного користування, а коридор «1», кухню «4», вбиральню «5», та ванну кімнату «6» загальною площею 20,9 кв.м. залишити в спільному користуванні та стягнути судові витрати. При цьому, суд враховує, що порушення законних прав та інтересів сторін не відбудеться. Фактично і юридично встановлюється лише порядок користування спірним житловим приміщенням, що не призводить до порушень житлових прав та прав власності. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до статей 215-218 ЦПК України,

Outcome: partial