Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

У липні 2013 року [PERSON] звернувся з позовом до Чернігівської міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи [PERSON], в якому зазначав, що рішенням Чернігівської міської ради від 12 грудня 2008 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,0485 га по [ADDRESS] і як виявилося пізніше, частина вказаної земельної ділянки накладається на земельну ділянку позивача, яку було передано у власність батька позивача рішенням від 26 червня 2007 року. Враховуючи те, що [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку зі спірними межами та 29.09.2010 року продав її [PERSON]., який 11.05.2012 року продав зазначене нерухоме майно [PERSON], позивач просив визнати недійсним рішення Чернігівської міської ради від 12 грудня 2008 року про передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0485 га по [ADDRESS], визнати недійсним державний акт на право власності на вказану земельну ділянку та визнати недійсними всі послідуючі договори її купівлі-продажу. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2014 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просив скасувати зазначене рішення та задовольнити його вимоги, мотивуючи свої вимоги тим, що воно не відповідає нормам матеріального і процесуального права, постановлено без врахування фактичного порушення його права. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 07 листопада 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано недійсними рішення Чернігівської міської ради від 12 грудня 2008 року про передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0485 га по [ADDRESS] та державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, а також договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, укладений 29.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON], в іншій частині позову відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року рішення апеляційного суду від 07 листопада 2014 року в частині вирішення спору про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 11 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було скасовано і справу в цій частині було направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а в іншій частині було залишено без зміни. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 березня 2014 року в частині відмови в задоволенні вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 11 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], з ухваленням нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог, виходячи з наступного. Попередніми судовими інстанціями встановлено, що згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи від 24 січня 2014 року № 32-13 С та висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 08.08.2014 року земельні ділянки № 31 та № 27 по [ADDRESS] накладаються одна на одну на площі 0,022 га, через що суди прийшли до висновку про визнання недійсними рішення Чернігівської міської ради від 12 грудня 2008 року про передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0485 га по [ADDRESS] та державного акту на право власності на вказану земельну ділянку, а також договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, укладеного 29.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON], як таких, що порушують право позивача. В наведеній частині судові рішення набрали законної сили, а тому обставини встановлені попередніми судами не підлягають доведенню в силу ч.3 ст.61 ЦПК України. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо такі порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою , і відшкодування завданих збитків. У даній справі встановлено, що на частину земельної ділянки позивача площею 0,022 га накладається земельна ділянка, виділена [PERSON] та у зв"язку з відчуженням, на підставі договору купівлі-продажу від 11 травня 2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], її власником є остання, суд приходить до висновку, що хоч ділянка з користування позивача не вибувала, однак його право є порушеним, оскільки за правовстановлюючими документами право на її частину має [PERSON] За таких обставин,у зв"язку з порушенням права [PERSON] на частину земельної ділянки, на підставі ст. 203, 215 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0485 га, кадастровий номер: [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений 11 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], є недійсним.

Outcome: partial