Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за кредитним договором в сумі 13460,50 грн., зазначивши у позовній заяві, що відповідно до договору №338017900588260 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформленням платіжної картки від 15.07.2013 року та Додаткової угоди №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів від 15.07.2013 року відповідачу надана відновлювальна відклична лінія у розмірі 11000,00 гривень зі сплатою не пізніше 25-го числа кожного місяця, наступного за місяцем, у якому нараховані проценти за користування кредитними коштами у розмірі 32,00% річних, строком користування кредитом з 15.07.2013 року по 14.07.2015 року. Відповідно до п.6 Додаткової угоди до Договору, моментом надання банком кредиту є здійснення операції за допомогою платіжної картки або день утримання платежів, передбачених тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів власника рахунку. За період з 15.07.2013 року по 24.02.2015 року відповідач скористався своїм правом на зняття грошових коштів в межах встановленого Додатковою угодою ліміту. Згідно з п.7 та п.8 Додаткової угоди до договору, проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком у валюті рахунку починаючи з дати фактичного використання кредитних коштів, та нараховуються щомісячно в межах строку користування кредитним лімітом на суму фактичного залишку заборгованості. Нарахування відсотків здійснюється за поточний календарний місяць в останній робочий день місяця. Належний порядок погашення заборгованості боржником не виконується. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було здійснено відповідачем 09.07.2014р. в сумі 5,66 грн. Станом на 17.02.2015 року за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 13460,50 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 7992,98 гривень; відсотків за користування кредитом в сумі 1772,71 гривень; неустойка за прострочення сплати кредиту - 400,00 грн.; неустойка за прострочення сплати процентів - 2300 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 656,28 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам 251,80 грн.; 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) 75,55 грн., 3% річний за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) 11,18 грн. Представник позивача [PERSON] у позовній заяві просив задовольнити позов, справу розглянути за відсутністю представника ПАТ " Брокбізнесбанк " та у разі неприбуття в судове засідання відповідача - ухвалити заочне рішення. Належним чином повідомлена відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавала. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки [PERSON], повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Судом встановлено, що відповідно до договору №33801790058260 про відкриття та обслуговування поточного рахунку з оформлення платіжної картки від 15.07.2013 року та Додаткової угоди №1 про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів від 15.07.2013 року, відповідачці надана відновлювальна відклична лінія у розмірі 11000 гривень зі сплатою не пізніше 25-го числа кожного місяця, наступного за місяцем, у якому нараховані проценти за користування кредитними коштами у розмірі 32,00% річних, строком користування кредитом з 15.07.2013 року по 14.07.2015 року. (а.с.3-7). Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 17.02.2015 року [PERSON] має перед банком заборгованість у розмірі 13460,50 грн., яка складається з наступного із: заборгованості за кредитом в сумі 7992,98 гривень; відсотків за користування кредитом в сумі 1772,71 гривень; неустойка за прострочення сплати кредиту - 400,00 грн.; неустойка за прострочення сплати процентів - 2300 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту 656,28 грн.; сума індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованим процентам 251,80 грн.; 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) 75,55 грн., 3% річний за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) 11,18 грн. /а.с. 9/ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з положеннями ст.ст.1046-1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Крім того, ст. 549 ЦК України передбачено можливість нарахування штрафу за порушення зобов*язання боржником. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачкою не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобовязання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним, чим було суттєво порушено його умови. Виходячи з встановленого, з відповідача на користь позивача належить стягнути 12465,69 грн., з яких заборгованість за кредитом в сумі 7992,98 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 1772,71 гривень; неустойку за прострочення сплати кредиту в сумі 400 грн., неустойку за прострочення сплати процентів - 2300 грн. Разом з тим, позивачем здійснено нарахування індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту в сумі 656,28 грн.; та простроченої заборгованості по процентах в сумі 251,80 грн.; а також 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) 75,55 грн., 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) 11,18 грн. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Тому, враховуючи, що вказаним рішенням суду з боржника стягнуто штраф, правова природа цієї заборгованості як штрафної санкції не змінюється, штраф не перетворюється на грошове зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 509 ЦК України, а отже, відсутні підстави для застосування у такому разі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 18 лютого 2014 р. у справі № 3-2гс14). Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 656,28 грн.; суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованих процентах - 251,80 грн.; 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами(заборгованість по кредиту і по несплачених процентах) - 75,55 грн., та 11,18 грн. відповідно, задоволенню не підлягають. Судові витрати по сплаті судового збору віднести на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial