Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 30 серпня 2018 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON], в якому просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [PERSON] Олександровича, [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 відсотків прожиткового розміру на кожну дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона ([PERSON]З.) з 06 листопада 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], який розірвано 30 червня 2010 року. Від шлюбу народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [PERSON] Олександрович, [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2012 року відповідач [PERSON] сплачує на її ([PERSON]З.) користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [PERSON] Олександровича, [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] по 400 гривень щомісячно. Однак, на даний час, вказаний розмір аліментів є недостатнім для належного утримання неповнолітніх дітей, крім цього, сума аліментів, яку сплачує відповідач, а саме по 400 гривень на дитину, є значно нижчою від встановленого законом мінімального розміру аліментів, які повинні стягуватися із платника аліментів, зокрема не менше 50 відсотків прожиткового розміру на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON], офіційно не працевлаштований, однак, будучи особою працездатного віку та не маючи на утриманні інших осіб, має можливість сплачувати аліменти на дітей у визначеному законом мінімальному розмірі, а саме по 50 відсотків прожиткового розміру на кожну дитину відповідного віку. В процесі розгляду справи 11 вересня 2018 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просила збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [PERSON] Олександровича, [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] шляхом стягнення із відповідача [PERSON] по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала,що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30 червня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД №034748 виданим 02 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (актовий запис №365). Від шлюбу сторін 01 травня 2002 року народилась дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №103967 виданого 11 травня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України (актовий запис №757 від 11 травня 2002 року зроблений Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України). Також, 11 березня 2009 року від шлюбу сторін народився син [PERSON] [PERSON] Олександрович, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №092477 виданим 20 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції (актовий запис №594 зроблений 20 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції). Неповнолітні діти\~сторін [PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO]\~проживають разом\~із матірю\~(позивачем\~по справі)\~[PERSON]\~за адресою:\~вул.\~Миру,\~11а/43,\~м.\~Тернопіль,\~що стверджується\~довідкою №426\~від 03\~липня 2018\~року,\~виданою балансоутримувачем\~будинку за\~підписом начальника\~[PERSON]\~та паспортиста\~[PERSON] Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено частково; вирішено збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 400 гривень, щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягувати з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Позивач посилається на те, що розмір аліментів які сплачує відповідач в сумі по 400 гривень щомісячно є недостатнім для належного утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [PERSON] Олександровича, [INFO]. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно із ч. 3 ст. 18 \~ \~ \~ \~1 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, сума аліментів, яка сплачується відповідачем [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [PERSON] Олександровича, [INFO], є значно меншою, ніж встановлений законом розмір, що не може становити менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та порушує права неповнолітніх дітей сторін на належний рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За вказаних\~обставин,\~беручи до\~уваги те,\~що відповідачем\~[PERSON]\~ не\~представлено суду\~жодних доказів\~на підтвердження\~того,\~що за\~своїм станом\~здоровя чи\~матеріальним становищем\~він не\~може виконувати\~своїх обовязків\~по утриманню\~неповнолітніх дітей:\~дочки [PERSON]\~та сина\~[PERSON],\~а також\~враховуючи те,\~що стороною\~позивача не\~надано,\~а судом\~не здобуто\~доказів на\~підтвердження розміру\~доходів відповідача\~[PERSON],\~оскільки розмір аліментів, які сплачуються відповідачем на утриманні неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [PERSON] Олександровича, [INFO] в сумі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, є незначним та не достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, з метою забезпечення прав неповнолітніх дітей сторін на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], 01 травня [INFO] та сина [PERSON] [PERSON] Олександровича, [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі по 1100\~гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дітьми повноліття. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: partial