Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначається, що ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року були вжиті заходи забезпечення позову [PERSON], накладено арешт на рухоме й нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] в межах позовних вимог - 1 980 000 грн. 00 коп., у тому числі на комплекс (номер майна в реєстрі 19445682), розташований за адресою: [ADDRESS], а також на земельну ділянку, площею 1,9335 га (для ведення фермерського господарства), що знаходиться на території Броварського району Київської області у селі Богданівка (кадастровий номер: [NUMBER]). Постановою головного державного виконавця ВДВС БМУЮ від 09 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження № 24348472 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10. Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2011 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, а у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON] й [PERSON] про визнання договору позики недійсним внаслідок його фіктивності відмовлено. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики - 1 980 000 грн. 00 коп., судовий збір в сумі - 1 700 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі - 120 грн. 00 коп., а всього - 1 981 820 грн. 00 коп. Дане рішення набрало законної сили та залишено без зміни ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2012 року. Постановою державного виконавця ВДВС БМУЮ від 15 травня 2013 року відкрите виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі - 1 981 820 грн. 00 коп. 20 травня 2013 року начальник ВДВС Арутенян С.Р. повідомив позивача про те, що майно, яке було предметом забезпечення позову згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2011 року, передано [PERSON] після прилюдних торгів з продажу арештованого майна згідно постанови ДВС та акту від 17.04.2013 року. Позивач зазначає, що прилюдні торги були проведені із грубими порушеннями закону. Так, 11.09.2012 державним виконавцем відділу, Рамазановим М.Р. не направлено копію експертного висновку ринкової вартості описаного та арештованого майна боржника позивачу як стягувачу (учасника виконавчого провадження), чим допущені порушення правил підготовки торгів. Далі, державним виконавцем сформовані документи, та передані до ПП СП «Юстиція» для проведення аукціону з продажу арештованого нерухомого майна, при цьому проігноровано вимоги ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», тобто не перевірив чи перебуває майно під арештом. 08.01.2013 р. призначені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, однак не відбулись у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців та призначені другі прилюдні торги на 22.02.2013 року. У зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців, призначені треті прилюдні торги на 03.04.2013 року, однак аукціон з продажу нерухомого майна теж не відбувся у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців. При цьому, вказує позивач, його як стягувача (учасника виконавчого породження) не повідомили про час та дату проведення прилюдних торгів, не повідомили про відповідну уцінку майна. 17.04.2013 р. державним виконавцем Лобко О.С винесено постанову про передачу майна стягувачу та акт про передачу майна стягувачу ([PERSON].) в рахунок погашення боргу. Начальником ВДВС Броварського МУЮ Арутеняном С.Р здійснена перевірка виконавчого провадження та виявлено порушення при формуванні державним виконавцем документів на реалізацію майна (на прилюдні торги з реалізації), тому виніс Постанову ВП №2-8561627 від 20.05.2013 р. про скасування Постанови та Акту державного виконавця Лобко О.С про передачу майна стягувачу від 17.04.2013 року. Однак 27.05.2013 р. майновий комплекс та земельна ділянка кадастровий [NUMBER] площею 1,9335 га за адресою: Броварський район, [ADDRESS] (яке являлось забезпеченням позову ВП №24348472) зареєстровані за [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 730 та 723 від 27.05.2013 р. виданих приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округа Гамзатовою A.A. У зв'язку із викладеним, позивач просить: визнати недійсними прилюдні торги, які проведені 08.01.2013 р., 22.02.2013 р., та 03.04.2013 р. з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 1,9335 га кадастровий номер [NUMBER] та майнового комплексу, що знаходився за [ADDRESS], яке було власністю боржника [PERSON]; визнати недійсним та скасувати свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 27.05.2013 р., які видані приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округа Гамзатовою А.А. на ім'я [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за № 723 і №730; скасувати рішення №2606596 та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.05.2013 р, номер запису про право власності: 1070920 гр. та скасувати рішення №2607769 та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.05.2013 р., номер запису про право власності: 1071255. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2016 року прийнято до розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] про захист права власності. В обґрунтування даного позову зазначається, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2010 року для забезпечення позову накладено арешт на нерухоме та рухоме майно [PERSON], а ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року були вжиті заходи забезпечення позову [PERSON], накладено арешт на рухоме й нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] [PERSON] набув прав власності на майновий комплекс та земельну ділянку площею 1, 9335 га, які знаходяться в с. Богданівка Броварського району. Дане нерухоме майно обтяжене вищевказаними арештами, наявність яких порушує право власності [PERSON], тому він просить зняти арешт із земельної ділянки, площею 1,9335 га, кадастровий номер [NUMBER], та майнового комплексу, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, [ADDRESS], та які накладені ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2010 року та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 лютого 2011 року. У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Проти задоволення зустрічних вимог [PERSON] заперечував. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] просили зустрічні позовні вимоги задовольнити та заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області - Федяніна Ю.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що прилюдні торги проведені відповідно до вимог чинного законодавства, а недоліки, які були допущенні державним виконавцем - виправлені. Просила відмовити у задоволені позовних вимог. Приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Гамзатова А.А. також заперечувала проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що при видачі [PERSON] свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, останнім були надані всі документи, які передбаченні чинним законодавством при вчинені такої нотаріальної дії, тому витребувати додаткові документи та перевіряти наявність обтяжень щодо такого майна у нотаріуса не було підстав. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа [PERSON] доводи позовних вимог [PERSON] підтримав, та заперечував проти задоволення зустрічних вимог [PERSON] Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлака Олег Вікторович, про стягнення суми позики та трьох процентів річних від простроченої суми. Під час розгляду вищезазначеної цивільної справи ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2010 року (яка набрала законної сили) були вжиті заходи забезпечення позову. Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] в межах позовних вимог - 1 500 952 грн. 00 коп., в тому числі на комплекс (номер майна в реєстрі 19445682), розташований за адресою: [ADDRESS] а також на земельну ділянку, площею 1,9335 га (для ведення фермерського господарства), що знаходиться на території Броварського району Київської області в селі Богданівка (кадастровий номер: [NUMBER]) (т.1, а.с.16). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2010 року (яке набрало законної сили) позов задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] позику в сумі - 1 186 410 грн. 00 коп., що за курсом Національного банку України станом на 27 вересня 2010 року еквівалентно - 150 000 доларам США, три відсотки річних від простроченої суми в розмірі - 2 527 грн. 87 коп., судові витрати в сумі - 1 820 грн. 00 коп., а всього - 1 190 757 грн. 87 коп. Постановою головного державного виконавця ВДВС БМУЮ від 29 серпня 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року № 2-4267 про стягнення на користь [PERSON] із [PERSON] грошових коштів в сумі - 1 190 757 грн. 87 коп. й накладено арешт на належне останньому майно в межах суми боргу (т.1, а.с.17). У виконавчому провадженні державним виконавцем ВДВС БМУЮ вчинялися дії на виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року № 2-4267, в тому числі щодо виявлення та з'ясування обсягу належного боржнику майна, опису та арешту цього майна, з'ясовувалися питання наявності заборон та арештів, призначення експерта-суб'єкта оціночної діяльності, вартості майна, його неодноразової переоцінки через відсутність потенційних покупців на прилюдних торгах, тощо. Так, матеріалами справи встановлено, що 17.10.2011 державним виконавцем відділу, Дячком С.В., направлено запити до КОФ ДП «Інформаціний центр» щодо надання розширеного витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів рухомого майна боржника. 17.10.2011 державним виконавцем відділу під час виходу за адресою[ADDRESS], арештовано та описано майно, належне на праві приватної власності боржникові, а саме: земельну ділянку площею 1,9335 га, кадастровий номер [NUMBER], ангар, приміщення пташника -, розпочате будівництво адміністративно-побутового корпусу, туалет, електрична підстанція КТП 60 кВА), ангар, залізобетонна естакада, про що складено відповідний акт опису та арешту майна за участю [PERSON], понятих та представника торгівельної організації ПП «СП Юстиція», якому описане майно передане на зберігання. 20.10.2011 до відділу надійшов витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно якого 10.02.2011 на нерухоме майно боржника накладено арешт на підставі ухвали № 2-200/1/11 від 03.02.2011 Дніпровського районного суду м. Києва. Крім того, матеріалами справи встановлено, що 08.01.2013 р. призначені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 1,9335 га кадастровий номер [NUMBER]. та майнового комплексу що знаходився за адресою: Київська область, Броварський район, [ADDRESS]., яке на праві власності належало [PERSON] 10.01.2013 р. до відділу ДВС надійшло повідомлення з ПП СП «Юстиція» про те, що аукціон з продажу арештованого нерухомого майна, призначений на 08.01.2013 р, не відбувся у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців. 14.01.2013 сторонам направлено повідомлення про проведення уцінки майна боржника. 25.01.2013 р. державним виконавцем відділу, складено акт уцінки майна, відповідно до якого вартість майна, яке виставляється на реалізацію складає 1 164 776,00 грн. Копію акту направлено до ПП СП «Юстиція» та сторонам виконавчого провадження. 22.02.2013 р. призначені другі прилюдні торги. 26.02.2013 р. до відділу ДВС надійшло повідомлення з ПП СП «Юстиція» про те, що аукціон з продажу арештованого нерухомого майна, призначений на 22.02.2013 р, не відбувся у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців. 06.03.2013 р. державним виконавцем відділу складено акт уцінки майна, відповідно до якого вартість майна, яке виставляється на реалізацію складає 1 104 736,00 грн. Копію акту направлено до ПП СП «Юстиція» та сторонам виконавчого провадження. 03.04.2013 року призначені треті прилюдні торги. Згідно із повідомленням державного виконавця ВДВС БМУЮ від 12 квітня 2013 року через відсутність покупців треті прилюдні торги з реалізації земельної ділянки, площею 1,9335 га, ангару, приміщення пташника, розпочатого будівництва адміністративно-побутового корпусу, електричної підстанції КТП, туалету, ангару та залізобетонної естакади не відбулися й запропоновано [PERSON] повідомити чи не бажає стягувач залишити за собою нереалізоване майно. 12 квітня 2013 року [PERSON] подав до ВДВС БМУЮ письмову заяву, у якій виявив бажання залишити за собою нерухоме майно боржника [PERSON], яке не було реалізоване на прилюдних торгах, в рахунок погашення його боргу. 16 квітня 2013 року [PERSON] сплатив різницю коштів на рахунки ВДВС БМУЮ в сумі - 10 042 грн. 13 коп. Постановою державного виконавця ВДВС БМУЮ про передачу майна стягувачу від 17 квітня 2013 року, затвердженою начальником цього відділу державної виконавчої служби 17 квітня 2013 року, передано стягувачу [PERSON] майно, що належить боржнику [PERSON] в рахунок погашення боргу в розмірі 1 190 757 грн. 87 коп., а саме: земельну ділянку, площею 1,9335 га (кадастровий номер: [NUMBER]), комплекс у складі - ангар, приміщення пташника, розпочате будівництво адміністративно-побутового корпусу, туалет, електричну підстанцію КТП (160кВА), ангар (розміром 7,5*15 кв.м.), залізобетонну естакаду. Також державним виконавцем ВДВС БМУЮ складено Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, який затверджено начальником цього відділу державної виконавчої служби 17 квітня 2015 року. 20 травня 2013 року [PERSON] звернувся до ВДВС БМУЮ із письмовою заявою, у якій просив зняти арешт, накладений на майно боржника ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/11, зареєстрований у Єдиному державному реєстрі, запис № 3 від 10 лютого 2011 року, №№ 10817759, 10817823 (т.2, а.с.99). Постановою начальника ВДВС БМУЮ від 20 травня 2013 року скасовано постанову державного виконавця ВДВС БМУЮ від 17 квітня 2013 року й визнано недійсним Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 17 квітня 2013 року. Постановою старшого державного виконавця ВДВС БМУЮ від 21 травня 2013 року об'єднано виконавче провадження № 28561627 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі - 1 190 757 грн. 87 коп. й виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі - 1 981 820 грн. 00 коп. Присвоєно зведеному виконавчому провадженню № 38340247. Постановою старшого державного виконавця ВДВС БМУЮ від 21 травня 2013 року приєднано виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м .Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 до зведеного виконавчого провадження № 38340247, яке веде ВДВС БМУЮ. 27 травня 2013 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі Акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником ВДВС БМУЮ - 17 квітня 2013 року, видано Свідоцтво на ім'я [PERSON] про те, що йому належить на праві власності майно, яке складається із: ангара, площею 585,8 кв.м.: приміщення пташника, площею 451,3 кв.м., розпочате будівництво адміністративно-побутового комплексу, площею 168,80 кв.м., туалет, 1,7*1,4 кв.м., ангар, розміром 7,5*15 кв.м., залізобетонна естакада, площею 6,0*2,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] яке придбане ним за 550 055 грн. 00 коп., що раніше належав [PERSON] Крім того, 27 травня 2013 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. видано свідоцтво [PERSON] про те, що йому на праві власності належить майно, яке складається із: земельної ділянки, загальною площею 1,9335 га, цільове призначення - для фермерського господарства (кадастровий номер: [NUMBER]), що розташована за адресою: [ADDRESS] яка придбана ним за 650 745 грн. 00 коп., що раніше належала [PERSON] У провадженні Дніпровського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення боргу за договором позики й за позовом третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору позики недійсним внаслідок фіктивності цього правочину із моменту його вчинення. Під час розгляду цієї цивільної справи ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року були вжиті заходи забезпечення позову. Накладено арешт на рухоме й нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] в межах позовних вимог - 1 980 000 грн. 00 коп., у тому числі на комплекс (номер майна в реєстрі 19445682), розташований за адресою: [ADDRESS], а також на земельну ділянку, площею 1,9335 га (для ведення фермерського господарства), що знаходиться на території Броварського району Київської області у селі Богданівка (кадастровий номер: [NUMBER]). Постановою головного державного виконавця ВДВС БМУЮ від 09 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження № 24348472 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10. Постановою головного державного виконавця ВДВС БМУЮ від 14 лютого 2011 року закінчене виконавче провадження № 24348472 з примусового виконання ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10 у зв'язку із накладенням арешту на майно. Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2011 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, а у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON] й [PERSON] про визнання договору позики недійсним внаслідок його фіктивності відмовлено. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики - 1 980 000 грн., судовий збір в сумі - 1 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі - 120 грн., а всього - 1 981 820 грн. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 02 червня 2011 року залишено без зміни рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 24 березня 2011 року Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2012 року залишено без зміни ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 02 червня 2011 року (т.1, а.с. 57, 67). Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 липня 2012 року відмовлено [PERSON] у скасуванні заходів забезпечення позову в цивільній справі № 2-200/1-2011. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2012 року поновлено [PERSON] пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 12 грудня 2012 року ухвала суду першої інстанції від 30 жовтня 2012 року в частині поновлення строку пред'явлення виконавчого документу до виконання скасована й у задоволенні заяви [PERSON] відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року скасовано ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 12 грудня 2012 року, а ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2012 року залишено в силі. 08 травня 2013 року [PERSON] звернувся до ВДВС БМУЮ із письмовою заявою, у якій просив прийняти на примусове виконання виконавчий лист Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 із зазначенням в заяві про те, що ухвалою цього суду першої інстанції від 03 лютого 2011 року № 2-200/1/10 на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] накладено арешт. Постановою державного виконавця ВДВС БМУЮ від 15 травня 2013 року відкрите виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі - 1 981 820 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його, як стягувача (учасника виконавчого провадження) не було повідомлено щодо висновку з експертної оцінки нерухомого майна, не повідомлено про час та дату прилюдних торгів, про уцінку майна, при передачі спірного майна на прилюдні торги державним виконавцем не виконані вимоги ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», а також в порушення вимог ст. 62 зазначеного закону передано на реалізацію майно, на яке наявна заборона щодо звернення стягнення. Вважає, що такі обставини є підставою для визнання недійсними прилюдних торгів, які проведені 08.01.2013 р., 22.02.2013 р., та 03.04.2013 р. з реалізації арештованого нерухомого майна. При вирішенні даної позовної вимоги, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначав Закон № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхнє права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону). Разом із тим, аналіз положень Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року й Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року та пп. 5.11, 5.12 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Відповідно до положень указаних правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (п. 5.11 Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року). Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням. Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів,, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361, ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Зазначена позиція викладена в постановах Верховного Суду України 24 жовтня 2012 року №6-116цс12, яка є обов'язковою для судів. Як вбачається з вищевикладених обставин, [PERSON] не був учасником (стягувачем) будь-якого відкритого виконавчого провадження на час проведення прилюдних торгів, тому доводи про неповідомлення його, як стягувача, про оцінку та уцінку майна, неповідомлення про проведення торгів, є безпідставними. Про наявність будь-яких інших порушень, які стосуються правил проведення прилюдних торгів , позивач не зазначав, та й при судовому розгляді їх не встановлено. Частина 8 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Згідно із ч. ч. 9, 10 вищевказаної статті майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно. У разі наявності кількох стягувачів, які виявили бажання залишити за собою нереалізоване майно, воно передається в порядку календарного надходження виконавчих документів до виконання з урахуванням черговості, визначеної статтею 44 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом. Як вбачається із матеріалів справи, державним виконавцем здійснювались запити щодо наявності обтяжень нерухомого майна, яке належало боржнику [PERSON], однак, при формуванні документів для реалізації майна на прилюдних торгах, державним виконавцем не враховані такі обставини. Разом з тим, на думку суду, такі дії державного виконавця мали місце до призначення прилюдних торгів, та могли бути оскаржені у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», однак не є підставою для визнання недійсними проведених прилюдних торгів. Крім того, такі недоліки дій державного виконавця виправлені, шляхом скасування постанови державного виконавця ВДВС БМУЮ від 17 квітня 2013 року й визнання недійсним Акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 17 квітня 2013 року постановою начальника ВДВС БМУЮ від 20 травня 2013 року. А також, враховуючи, що 15 травня 2013 року відкрите виконавче провадження № 37910897 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва від 11 травня 2012 року № 2-200/1-11 про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі - 1 981 820 грн., постановою старшого державного виконавця ВДВС БМУЮ від 21 травня 2013 року об'єднано виконавче провадження № 28561627 з примусового виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2011 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі - 1 190 757 грн. 87 коп. й виконавче провадження № 37910897. Присвоєно зведеному виконавчому провадженню № 38340247. Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів щодо реалізації спірного нерухомого майна, яке належало боржнику [PERSON] задоволенню не підлягають у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю. Разом з тим, позовні вимоги про визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 27.05.2013 р., які видані приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округа Гамзатовою Аліною Анатоліївною на ім'я [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за № 723 і №730, підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено судом, постановою начальника ВДВС БМУЮ від 20 травня 2013 року скасовано постанову державного виконавця ВДВС БМУЮ від 17 квітня 2013 року й визнано недійсним Акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 17 квітня 2013 року. Вищевказана постанова начальника ВДВС БМУЮ від 20 травня 2013 року винесена згідно вимог чинного законодавства, що підтверджується ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2016 року ( справа №361/5494/2014-ц, провадження № 4с/361/4/2016), яка набрала законної сили. Отже, оскаржувані свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 27.05.2013 р., на ім'я [PERSON] та зареєстрованих в реєстрі за № 723 і №730, видані приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округа Гамзатовою А.А. на підставі недійсних документів, тому мають бути визнані недійсними та скасовані. Виходячи з викладених обставин, підлягають скасуванню й рішення №2606596 та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 27.05.2013 р, номер запису про право власності: 1070920, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 68098032212, та рішення №2607769 та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни від 27.05.2013 р., номер запису про право власності: 1071255, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 68129632212. Щодо зустрічних позовних вимог [PERSON], суд зазначає наступне. Судом встановлено, що ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2010 року (яка набрала законної сили) вжиті заходи забезпечення позову [PERSON], накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] в межах позовних вимог - 1 500 952 грн. 00 коп. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 03 лютого 2011 року були вжиті заходи забезпечення позову [PERSON], накладено арешт на рухоме й нерухоме майно, яке належить на праві власності [PERSON] в межах позовних вимог - 1 980 000 грн. 00 коп., у тому числі на спірне нерухоме майно. За змістом ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Таким чином, скасування заходів забезпечення позову вирішується судом, що вживав заходи забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК, а не шляхом подання позовної заяви про зняття арешту. З огляду на викладене, зустрічні позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. За змістом ст. 11 ЦПК УКраїни суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно із ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. На підставі викладеного та

Outcome: partial