Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.03.2020 звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу за умовами договору, в обґрунтування позову зазначив, що 05.07.2018 року між ним та відповідачем був укладений договір «Про надання інформаційних послуг та консультацій, пов`язаних з правою допомогою». Згідно умов договору, позивач зобов`язався надати відповідачу інформаційні послуги та консультацій, пов`язані з правовою допомогою, скласти та передати [PERSON] правильно, грамотно та акуратно складені документи, необхідні для пред`явлення та подачі в Селидівський міський суду Донецької області позовної заяви до ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» про стягнення моральної шкоди причиненої смертю фізичної особи при виконанні трудових обов`язків, та в разі необхідності апеляційної та касаційної скарги в апеляційний суд та Верховний Суд, а також в разі необхідності представляти його законні інтереси в цих установах. Відповідно до вищевказаного договору відповідач зобов`язався: видати на ім`я позивача завірену нотаріусом довіреність на представництво його інтересів в указаній справі в судах, підприємствах, установах і організаціях всіх форм власності, а також прийняти та сплатити надані позивачем послуги, консультації. Складені документи та представництво законних інтересів відповідача в грошовій сумі, а саме: 1. 1000 грн.00коп готівковим розрахунком при підписанні відповідачем договору; 30% від присудженої судом суми компенсації моральної шкоди в зазначеній справі, після набрання рішенням суду законної сили. Оплату винагородження [PERSON] повинен був провести готівковим розрахунком після набрання законної сили рішення суду продовж 7 днів з моменту зарахування на любий з рахунків замовника [PERSON] присудженої суми моральної шкоди; 2. за несвоєчасну оплату послуг з вини замовника, замовник [PERSON] за умовами договору повинен сплатити виконавцю пеню в розмірі 1% від суми, належної до сплати за кожний календарний день прострочення, без обмеження в часі. Позивачем умови вищевказаного договору виконанні в повному обсязі, про що був складений та підписаний сторонами акт виконаних робіт від 01.08.2018 року. Рішенням Селидівського міського суду від 20.02.2019 року по справі № 242/379018 за позовом [PERSON] до ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із загибеллю на виробництві фізичної особи задоволено частково, стягнуто на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 200 000 грн. 00 коп., яке набрало чинності 25.03.2019 року. Відповідачу на початку квітня 2019 року на виконання вищевказаного рішення суду ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» перерахував на особистий рахунок грошову суму у розмірі 200 000 грн. 00 коп. 07.04.2019 року відповідачем було перераховано на рахунок позивача 10 000 грн. 00 коп., що складає 5% від суми стягнутої за рішенням суду. 13.06.2019 року позивачем було направлено відповідачу вимога щодо виконання грошового зобов`язання за вищевказаним договором, а саме сплатити винагороду у розмірі 50 000 грн. 00 коп. Однак, відповідач до теперішнього часу вищевказану суму на рахунок позивача не перерахував. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором у розмірі 50 000 грн. 00 коп., пеню за кожний календарний день прострочення у розмірі 156 500 грн. 00 коп. три відсотка річних за період з 07.04.2019 року по 14.02.2020 року у розмірі 1 289 грн. 91 коп., інфляційні витрати за період з 07.04.2019 року по 14.02.2020 року у розмірі 900 грн. 00 коп. Ухвалою Селидівського міського суду від 16.03.2020 року по справі відкрито провадження за правилами позовного загального провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.05.2020 року по справі підготовче засідання закрито та призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату, час та місце слухання справи, повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, та просить суд слухати справу у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідності до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як зазначає ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд встановив, що 05 липня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про надання інформаційних послуг та консультацій, пов`язаних з правовою допомогою, відповідно до якого, [PERSON] зобов`язався надати замовнику інформаційні послуги та консультацій, пов`язані з правовою допомогою, скласти та передати правильно, грамотно та акуратно складені документи, необхідні для пред`явлення та подачі позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги в Селидівський міський суду Донецької області, апеляційний суд Донецької області та Верховний Суд «про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю фізичної особи при виконанні трудових зобов`язань», представляти законні замовника в Селидівському міському суді Донецької області, апеляційному суді Донецької області та Верховному суді в зазначеній справі. Згідно умов договору від 05.07.2018 року замовник [PERSON] зобов`язався видати виконавцю довіреність завірену нотаріусом на представництво виконавцем законних інтересів в зазначеній справі в підприємствах установах, організаціях, а також прийняти та сплатити надані виконавцем послуг, консультації, складені документи та представництво законних інтересів відповідача в грошовій сумі: 1000 грн.00коп готівковим розрахунком при підписанні замовником договору; 30% від присудженої судом суми компенсації моральної шкоди в зазначеній справі. Оплату провести готівковим розрахунком після набрання законної сили рішення суду в зазначеній справі продовж 7 днів з моменту зарахування на любий із рахунків замовника присудженої суми винагороди в зазначеній справі «про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю фізичної особи при виконанні трудових зобов`язань»; за несвоєчасну оплату послуг з вини замовника, замовник за умовами договору повинен сплатити виконавцю пеню в розмірі 1% від суми належної до сплати за кожний календарний день прострочення, без обмеження в часі. Вказаний Договір діє з моменту підписання його обома сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язки. Згідно довіреності від 04.07.2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Слєсарєвим В.В., [PERSON] уповноважує [PERSON] вести його справи в усіх без винятку судових справах, та ін. (арк. 20). 01.08.2018 року [PERSON] та [PERSON] був підписаний акт виконаних робіт до Договору від 05.07.2018 року, відповідно до якого [PERSON] надав, а [PERSON] прийняв послуги, а саме: 1.1 інформаційні консультації, не обмежуючись часом та строком їх надання, пов`язані з правовою допомогою, з питань складання та подання позовної заяви, впродовж всього терміну розгляду справи Замовника в Селидівському міському суді Донецької області за позовом до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (ЄДРПОУ 00191075, Донецька область, Авдіївка, пр. Індустріальний, 1 «Про стягнення моральної шкоди причиненої смертю фізичної особи при виконанні трудових обов`язків», отримання виконавчого документу, подання його до виконання та отримання винагороди за вказаним рішенням суду; 1.2 склав позовну заяву Замовника та після підпису Замовника подав до Селидівського міського суду Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» ЄДРПОУ 00191075, Донецька область, м. Авдіївка, пр. Індустріальний, 1 «Про стягнення моральної _коди причиненої смертю фізичної особи при виконанні трудових обов`язків», з додатками в копіях, необхідних для кількості сторін, таких документів: заяву до суду про розгляд справи у відсутність позивача; копія сторінок паспорту та інн позивача; копія сторінок паспорту на ім`я батька позивача; копія сторінок трудової книжки батька позивача; копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва про смерть батька позивача; копія лікарського свідоцтва про смерть батька позивача; копія акту про нещасний випадок форми Н-1 від 16.05.2018 року; копія акту про нещасний випадок форми Н-5 від 16.05.2018 року; копія довідки про склад сім`ї; 1.3 подав до Селидівського міського суду за допомогою засобів поштового та електронного зв`язку позовну заяву та додані до неї документи, а також з моменту відкриття провадження в справі і впродовж всього строку розгляду справи в суді мною були надіслані інші процесуальні документи в зв`язку з розглядом позовної заяви та в зв`язку з отриманням виконавчого документу. А також заява про розгляд справи у відсутність позивача, письмові пояснення, відповідь на відзив відповідача на вимоги позовної заяви, судова практика-Постанови Верховного Суду з аналогічних предмету і підстав позову, заява про видання виконавчого документу; п.6 загальна вартість наданих послуг на 01.08.2019 року складає: 1000 грн.00 коп. готівковим розрахунком при підписанні замовником договору; 30% від присудженої судом суми компенсації моральної шкоди в зазначеній справі. Оплату провести готівковим розрахунком після набрання законної сили рішення суду в зазначеній справі продовж 7 днів з моменту зарахування на любий із рахунків замовника присудженої суми винагороди в зазначеній справі «про стягнення моральної шкоди, спричиненої смертю фізичної особи при виконанні трудових зобов`язань»; за несвоєчасну оплату послуг з вини замовника, замовник за умовами договору повинен сплатити виконавцю пеню в розмірі 1% від суми належної до сплати за кожний календарний день прострочення, без обмеження в часі. Згідно квитанції № 99267222346527221212 від 07.04.2019 року, [PERSON] перерахував [PERSON] грошові кошти у розмірі 10050 грн. 25 коп. (арк. 23). Згідно рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20.02.2019 року позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із загибеллю на виробництві фізичної особи задоволено частково, стягнуто на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 200 000 грн. 00 коп., яке набрало чинності 25.03.2019 року. 13.06.2019 року [PERSON] направив [PERSON] вимогу щодо виконання зобов`язання по оплаті грошових коштів згідно умов Договору від 05.07.2018 року, а саме сплатити в 7 денний термін після отримання вимоги винагороду в розмірі 50 000 грн. 00 коп., та сплатити пеню у розмірі 33 500 грн. 00 коп. за період з 07.04.2019 р. по 13.06.2019 р. Згідно повідомлення вимога отримана [PERSON] 19.06.2019 року. Згідно платіжного доручення № 4500016452 від 04.04.2019 року, ПРАТ « АКХЗ» перерахував [PERSON] відшкодування моральної шкоди за рішенням Селидівського міського суду Донецької області № 242/3790/18 від 20.02.2019 року грошові кошти у розмірі 200 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від божника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов`язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України). Укладений 05.07.2018 року сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, тому між сторонами виникли правовідносини, правове регулювання яких здійснюється згідно глави 63 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Суд критично відноситься до вимог позивача в частині стягнення з відповідача суму заборгованості за договором у розмірі 50 000 грн. 00 коп., оскільки дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач повинен був сплати позивачу суму винагороди у розмірі 60 000 грн. 00 коп., однак відповідачем було здійснено перерахування на розрахунковий рахунок позивача грошову суму у розмірі 10050 грн. 25 коп., тому заборгованість відповідача за договором від 05.07.2018 року складає 49 949 грн. 75 коп. Таким чином, враховуючи вищевикладене, дослідивши норми законодавства та умови Договору, позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а [PERSON] в свою чергу, свої зобов`язання згідно Договору від 05.07.2018 р. не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 49 949 грн. 75 коп. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Суд не погоджується з позивачем стосовно зазначеного періоду несвоєчасного виконання грошового зобов`язання, а саме, що даний період починається з 07.04.2020 року, оскільки відповідно до укладеного між сторонами договору від 05.07.2018 року, відповідач повинен був провести готівковим розрахунком після набрання законної сили рішення суду продовж 7 днів з моменту зарахування на любий з рахунків замовника, тобто даний період необхідно відраховувати з наступного дня після зарахування відповідачу грошових коштів. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] було зараховано грошові кошти на його рахунок 04.04.2019 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, період прострочення відповідачем зобов`язання за договором від 05.07.2018 року починається з першого дня, за спливом строку, коли зобов`язання мало бути виконано, тобто 12.04.2019 року. Крім цього, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена ст.625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобов`язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов`язань. За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України вбачається, що грошовим є будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10-го числа, що настає за завітним. Судом встановлено, що інфляційні витрати за період з 12.04.2019 року по 14.02.2020 року склали 998 грн. 98 коп, відповідно до розрахунку: 49 949,00 грн. (борг)*102,00% (сукупний індекс інфляції) / 100% = 50 947 грн. 98 коп. (сума богу з урахуванням інфляції) - 49 949 грн. 00 коп. (борг) = 998 грн. 98 коп. (збитки від інфляції). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат з відповідача підлягають задоволенню за період з 12.04.2019 р. по 14.02.2020 р., однак в межах заявлених вимог позивача, а саме у розмір 900,00 грн. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити йому 3 % річних від простроченої суми заборгованості. Зазначені проценти не слідує співставляти з неустойкою: вони є не мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами, і отже стягуються незалежно від вини боржника. Договором або законом з прострочення грошового зобов`язання може бути також встановлена неустойка. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Суд звертає увагу, що за підрахунками суду 3 % річних за період з 12.04.2019 по 14.02.2020 року складає у розмірі 1268 грн. 06 коп. (49 949,00 грн. (сума заборгованості)*3*309 (кількість днів прострочення) /365/100). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення 3 % річних, а саме вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних за період з 12.04.2019 по 14.02.2020 року в розмірі 1268 грн. 06 коп. Відповідно до ч.3 ст.549, ч.2 ст.551 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Договором від 05.07.2018 року передбачено, що за несвоєчасну оплату послуг з вини замовника, замовник за умовами договору повинен сплатити виконавцю пеню в розмірі 1% від суми належної до сплати за кожний календарний день прострочення, без обмеження в часі. Таким чином, суд вважає встановленим, що у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 05.07.2018 р. у нього виникла заборгованість по пені за період з 12.04.2019 р. по 14.02.2020 р. за підрахунком суду у розмірі 153 846 грн. 00 коп. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч.3 ст.551 ЦК України підтверджено Правовою позицією Верховного Суду України (справа №6-100цс14). Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Враховуючи суму боргу та суми додаткових стягнень (інфляційні витрати та 3% річних), які виникли внаслідок не виконання основного зобов`язання (в загальній сумі 52 117 грн. 81 коп.), суд вважає за необхідне розмір пені з 153 846 грн. 00 коп. зменшити до 10 000 грн. 00 коп., так щоб сума 3 % річних, інфляційних витрат та пені в цілому значно не перевищували суму основного боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.89 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін, беручи до уваги встановлені судом обставини і оцінивши досліджені докази у справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, вважає необхідним стягнувши на користь позивача суму боргу за договором від 05.07.2018 року в розмірі 49 949 грн. 75 коп., інфляційні витрат у розмірі 900 грн. 00 коп., 3 % річних в розмірі 1268 грн. 06 грн., пеню у розмірі 10 000 грн. 00 коп., на загальну суму 62 117 грн. 81 коп. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України щодо покладення на сторін судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та те, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 621 грн. 27 коп. (29,77%) На підставі викладеного,

Outcome: partial