Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач 04.07.20 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, що надійшов до суду 06.07.20 р.. Позивач просить перевести на нього права забудовника на об`єкт нерухомого майна - на гараж № [NUMBER] - у гаражному масиві по [ADDRESS] з правом введення та здачі цього гаража у експлуатацію та отримання реєстрації права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] .. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] .. Після смерті останнього він та його брат [PERSON] прийняли спадщину та оформили спадкові права на майно по Ѕ частці тієї частини спадщини, правовстановлюючі документи на яку були наявними. За рішенням виконкому Ковельської міськради народних депутатів Волинської області № 176 від 12.06.80 р. його батькові дозволено будівництво індивідуального гаража № [NUMBER] . Проект гаража погоджено у встановленому законом порядку. Вони з братом мали намір оформити спадкові права і на спірний гараж. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього та держреєстрації права на гараж, у видачі відповідного свідоцтва приватним нотаріусом їм було відмовлено. У користуванні його батька була садово огородна ділянка у садівничому масиві «Калина», правовстановлюючі документи на яку також відсутні і право власності - не зареєстроване. Ще за життя його брата вони за домовленістю фактично поділили спадкове майно, а саме: у користування брата переходить ціла садова ділянка у садівничому масиві «Калина», а йому буде належати цілий спірний гараж. 11.04.18 р. його брат помер. Після смерті брата відкрилась спадщина, яку прийняла його матір [PERSON] , іншими спадкоємцями брата є: дружина та дитина останнього, які не претендують на спірний гараж, так як дружина брата оформила і приватизувала вказану вище садову ділянку на своє ім`я. Його матір не претендує на спірний гараж. Тому він вважає, що має право власності на цілий спірний гараж в порядку спадкування за законом. У позасудовому порядку вирішити питання оформлення свого права на спірний гараж не виявилось за можливе. Покликаючись на ч. 2 ст. 331, ст. 177 ЦК України, просить позов задовольнити. Провадження у справі відкрито за ухвалою суду від 29.07.20 р.. Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачами отримано під розпис 06.08.20 р.. За станом на 27.08.20 р. відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надійшло. За ухвалою суду від 18.02.21 р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] (вона ж законний представник неповнолітньої [PERSON] ), вручено представникові третьої особи - адвокату - копію позовної заяви. За станом на 11.03.21 р. відзиву на позону заяву чи пояснень третьої особи щодо позову до суду не надійшло. У судовому засіданні позивач свої позовні підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала у повному обсязі, зазначила, що проти задоволення таких вимог не заперечує, так як на спірне спадкове майно не претендує. Представник відповідача юридичної особи - у судове засідання не з`явився, хоча цей відповідач - належно повідомлений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] (вона ж законний представник неповнолітньої [PERSON] ) у судове засідання також не з`явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подала. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача адвокат проти позову не заперечила, зазначила, що позивач та її довірителька узгодили у позасудовому порядку питання про компенсацію щодо її частки у праві на спірне спадкове майно і вона надалі на це майно не претендує. На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з`явились. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача адвоката, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підставні та підлягають до часткового задоволення. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з копією техдокументації на забудову гаража № [NUMBER] , рішенням виконкому Ковельської міськради депутатів трудящих № 111 від 27.03.72 р. «Про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуальних гаражів», було виділено земельну ділянку пл. 3\~800 кв. м. під будівництво індивідуальних гаражів у кв. [ADDRESS] за рахунок земель міськземфонду; за рішенням виконкому Ковельської міськради народних депутатів № 176 від 12.06.80 р. «Про дозвіл на будівництво індивідуальних гаражів, внесення змін у рішення по даному питанню раніше», було виділено земельну ділянку під будівництво гаражів добровільному товариству автомотолюбителів по [ADDRESS] , серед яких зазначений і спадкодавець [PERSON] , тобто, останній є забудовником спірного гаража. З копії свідоцтва про народження позивача, виданого 09.08.76 р. міськвідділом ЗАГСу м. Ковеля Волинської області, його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] , виданого 15.08.80 р. відділом ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області, його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб повторного, виданого 14.11.05 р. відділом РАЦСу по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області, 26.10.05 р. було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] третьої особи у справі, і після реєстрації шлюбу чоловікові було присвоєне прізвище « [PERSON] ». Таким чином позивач та [PERSON] є рідними (повнорідними) братами. Згідно ч. 1\~ст. 1 222 ЦК України\~спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Та обставина, що [PERSON] помер [INFO] , стверджується копією свідоцтва про смерть № 86, виданого 30.03.11 р. бюро ЗАГС у м. С. Джорджіо а Кремано, Італія. Відповідно до копії паспорта позивача серії [NUMBER] , він на день відкриття спадщини після смерті свого батька [PERSON] - проживав у с. Колодяжному Ковельського району Волинської області. Відповідно до копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , він на день відкриття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , а також на день своєї смерті - проживав у [ADDRESS] . Тому для прийняття спадщини після смерті їх спільного батька [PERSON] як такого, місце смерті якого документально свідоцтвом про смерть не підтверджено, позивачеві та його братові - [PERSON] - необхідно було звертатись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] .. Що вони і зробили, як це вбачається з матеріалів спадкової справи. Відповідно до копії паспорта відповідача серії [NUMBER] , вона на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] а також і на день відкриття спадщини після смерті [PERSON] проживала у [ADDRESS] . Однак, як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАГСу Ковельського МУЮ Волинської області, 11.10.94 р. було розірвано шлюб [PERSON] та [PERSON] і останній після реєстрації розірвання шлюбу було залишено прізвище « [PERSON] ». Тому відповідач [PERSON] не увійшла у коло спадкоємців майна спадкодавця [PERSON] , що підтверджується і копією її заяви від 09.12.11 р., поданої нотаріусу. Як слідує з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61226881 від 07.08.20 р., Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 61435833 від 26.08.20 р., спадкова справа (№ 17/2011) після смерті [PERSON] відкривалась приватним нотаріусом Ваврищук В.С.. З копій матеріалів спадкової справи № 17/2011 приватного нотаріуса Ковельського міськнотокругу Волинської області Ваврищук В.С., заведеної з приводу успадкування спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] , зокрема, заяв позивача та [PERSON] про прийняття спадщини після смерті їх спільного батька; копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.11 р., вбачається, що позивач та його брат [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого спільного батька - спадкодавця [PERSON] - вчасно та у встановленому законом порядку та прийняли спадщину у безспірній її частині в рівних частках по 1/2; інших спадкоємців немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний гараж позивачеві та його братові за життя останнього - було відмовлено нотаріусом листом № 329/01 16 від 18.09.15 р. саме у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на спірне нерухоме майно на ім`я спадкодавця [PERSON] за життя останнього. За змістом ст. 86 ЦК України (в ред. 1963 р.), що діяв на час спорудження вказаного вище гаража, право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Власність в Україні виступає, зокрема, в такій формі як приватна. Відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Оскільки забудова мала місце у 1980 - роках, батько позивача помер [INFO] , правовідносини що виникли і пов`язуються із забудовою, спадкуванням, підлягають врегулюванню за нормами чинного ЦК України. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в т. ч. за законом відповідно до ст. 1 217 ЦК України. У відповідності до ст. 1 216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1 218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п. 8 Постанови Пл. ВС України № 7 від 30.05.08 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином і спірне право право забудовника на об`єкт нерухомого майна - на гараж [ADDRESS] (з правом введення та здачі цього гаража у експлуатацію та отримання реєстрації права власності на нерухоме майно) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] в рівних частках (по\~Ѕ) набули позивач та його брат [PERSON] (за життя). Згідно положень викладених у ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає після завершення будівництва і прийняття нерухомого майна до експлуатації, з моменту його державної реєстрації. До завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. До об`єктів завершеного будівництва належать об`єкти, що введені в установленому порядку в експлуатацію. Право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, підлягає державній реєстрації. Після введення об`єкта в експлуатацію власнику об`єкту - забудовникові\~ - видається свідоцтво про право власності, що реєструється у відповідному в державному реєстрі прав. З моменту державної реєстрації права на завершений будівництвом об`єкт, особа забудовника стає власником цього об`єкта. Тому є підстави для часткового задоволення позову, так як після смерті спадкодавця [PERSON] - як забудовника відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право забудовника незавершеного будівництвом індивідуального гаража за вказаною вище адресою. Спадкоємцями першої черги є позивач та [PERSON] як сини, які прийняли спадщину вчасно та у встановленому законом порядку. А тому на позивача можливо перевести права забудовника в порядку спадкування за законом після смерті його батька лише в Ѕ частці таких прав. Щодо іншої Ѕ частки - вказаних вище право забудовника в порядку спадкування, то суд враховує, що та обставина, що [PERSON] помер [INFO] , стверджується копією свідоцтва про смерть повторного серії [NUMBER] , виданого 12.09.18 р. Ковельським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області. Як слідує з копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52893875 від 08.08.18 р., спадкова справа (№ 10) після смерті [PERSON] відкривалась приватним нотаріусом Лобас Е.О., про що достеменно відомо позивачеві. З копій матеріалів спадкової справи № 10/2018 приватного нотаріуса Ковельського міськнотокругу Волинської області Лобас Є.Л., заведеної з приводу успадкування спадщини, що відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] , зокрема, заяв пережилого подружжя останнього третьої особи у справі після смерті [PERSON] прийняла спадщину вона як законний представник спільної неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , зазначивши, що інших спадкоємців немає. Однак за заявою від 20.09.18 р., поданою нотаріусу, спадщину після смерті [PERSON] прийняла також його мати - [PERSON] .. Відповідно до копії паспорта третьої особи у справі серії АЮ № 199566, вона на день відкриття спадщини після смерті свого чоловіка - [PERSON] не мала визначеного місця проживання. Тому для прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] їй було необхідно як пережилому подружжю звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] .. Відповідно до ч. 4 ст. 1 268 ЦК України неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених ч. ч. 2 4 ст. 1 273 цього Кодексу. Таким чином спадщину після смерті [PERSON] , у т. ч. 1/2 частку успадкованого ним після смерті [PERSON] майна та прав та, відповідно, Ѕ частки прав забудовника спірного гаража - успадкувало у рівних частках троє осіб: мати [PERSON] , дружина [PERSON] , дитина [PERSON] .. Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що після смерті спадкодавця [PERSON] як забудовника відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право забудовника незавершеного будівництвом індивідуального гаража за вказаною вище адресою. Спадкоємцями першої черги - позивачем та іншим сином [PERSON] - прийнято спадщину вчасно та у встановленому законом порядку в рівних частках по 1/2. А тому на позивача слід перевести права забудовника спірного індивідуального гаража в порядку спадкування за законом після смерті його батька у належній йому частці 1/2. Підстав для визнання прав забудовника за таких обставин у 1/1 їх частці, як про це просить позивач, лише за позивачем, немає, так як при реєстрації права власності на гараж у такому випадку його одноосібним власником у правовстановлюючих документах визначатиметься позивач, що призведе до порушення прав інших учасників справи: [PERSON] , [PERSON] , неповнолітньої [PERSON] і буде незаконним (прихованим) перерозподілом (поділом) спадщини. Даних про укладення між учасниками справи будь - яких договорів про поділ спадщини після смерті обох вказаних вище спадкодавців немає. Тому в решті позову слід відмовити.

Outcome: partial