Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Давір - Фінанс" (далі - відповідач) про розірвання попереднього договору та повернення речей у попередній стан. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.01.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір, на виконання умов якого позивач перерахувала кошти в сумі 290834,34 грн., з метою укладення в строк до 30.09.2013 р. договору купівлю - продажу квартири [ADDRESS] Однак, відповідач свої зобов'язання за договором на даний час не виконав. Тому, позивач просила суд розірвати попередній договір від 15 січня 2013 року, укладений між [PERSON] до Товариством з обмеженою відповідальністю «Давір Фінанс»; стягнути з відповідача на свою користь кошти сплачені за попереднім договором 290834,34 грн.; неустойку в розмірі 32718,00 грн., що передбачена п.5.1. попереднього договору, суму витрат по оформленню попереднього договору - 3280,00 грн. та судові витрати - 3268,33 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Позивачка в судовому засіданні також пояснила, що всіх квитанцій, які підтверджують внесення коштів у неї немає, так як деяка частина коштів надавалася без розписок. Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подавали. Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 15.01.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір, з метою укладення до 30.09.2013 р. договору купівлю - продажу квартири [ADDRESS] На виконання умов договору позивач перерахувала відповідачу кошти забезпечувального платежу в сумі 34930,00 грн., 47904,00 грн., 95808,00 грн., 23952,00 грн., а всього 202594,00 грн. та оплатила витрати по оформленню попереднього договору - 3280,00 грн., що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи. Згідно п. 6.1. попереднього договору, сторони зобов'язуються укласти та в нотаріальному порядку посвідчити основний договір - купівлі продажу квартири в строк до 30.09.2013 р. Як зазначає позивач, на даний час основний договір купівлю - продажу квартири не укладений з вини відповідача, а [ADDRESS] не побудована Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно абзацу 3 п. 5.1. попереднього договору, якщо укладання договору не відбулося з вини відповідача, відповідач зобов'язується повернути позивачу грошову суму отриману відповідачем та додатково повернути 10 % від суми забезпечувального платежу. Як пояснив представник позивача, позивач зверталася до відповідача з проханням про повернення коштів, у зв'язку із невиконанням зобов'язань за попереднім договором, однак, кошти позивачу не повернули. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч.1, 2 ст. 651 ЦК України). Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що відповідач свої зобов'язання за договором у визначений строк не виконав, суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання попереднього договору та стягнення з відповідача на користь позивача суму коштів сплаченого забезпечувального платежу в розмірі 202594,00 грн., що підтверджена наданими квитанціями, 10 % неустойки від загальної вартості квартири - 327178,00 грн. в розмірі 32718,00 грн. та суму витрат по оформленню попереднього договору - 3280,00 грн., а всього: 238592,00 грн. Оскільки, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами перерахування відповідачу суми коштів в розмірі 88240,34 грн., позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.1 ст. 88 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору в розмірі 2385,92 грн.

Outcome: partial