Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

До Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з вказаною заявою звернулася [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Яровой А.В., в якій просила визначити стосовно [PERSON] , [INFO] , заходи тимчасового обмеження його прав та покладення на нього строком на 6 (шість) місяців таких обов`язків: - заборонити наближатися на відстань ближче 300 м до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; В обґрунтування вказаних вимог [PERSON] , зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22.06.2019 року та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Стосунки між сторонами зіпсувались в період вагітності [PERSON] через негативну поведінку [PERSON] , яка полягала в психологічному тиску, знущаннях, звинуваченнях у зраді, доведенні до істеричного стану. З метою збереження здоров`я та дитини у жовтні 2019 року заявниця пішла від чоловіка та стала мешкати разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] . Однак, [PERSON] продовжив погрожувати [PERSON] через повідомлення та телефонні дзвінки, що призвело до складних пологів. Заявниця стверджує, що [PERSON] вчиняє по відношенню до неї психічне та фізичне насилля. За вчинення домашнього насильства на [PERSON] складено три протоколи про адміністративні правопорушення. Представником заінтересованої особи подані письмові заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, в яких просить відмовити в задоволенні вказаної заяви у зв`язку з необґрунтованістю, посилаючись на те, що протиправних дій [PERSON] не вчиняв, конфліктують із заявницею, так як вона не дає бачитися з їх спільною дитиною, не дивлячись на рішення Служби у справах дітей виконавчого комітету Маріупольської міської ради. Дійсно, відносно нього були складені протоколи про адміністративне правопорушення, але не було призначено жодного покарання. Встановлення обмежувального припису забезпечить необґрунтоване обмеження батька у реалізації своїх прав відносно сина. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву у повному обсязі, а також пояснила, що [PERSON] постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, продовжує її переслідувати за місцем мешкання, свідками цих подій є сусіди та родичі, тому вона переживає за свою безпеку та малолітньої дитини. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просить її задовольнити. Заінтересована особа та його представник проти задоволення заяви заперечували, пославшись на обставини, викладені у письмових запереченнях. Також звертали увагу суду, що [PERSON] відносно заявниці домашнього насильства не вчиняв, останній раз у нього була сварка з її батьком, про що складено відносно нього протокол і ці обставини не стосуються заявниці. Крім того, заявниця до пізнього часу доби гуляє на вулиці з немовлям, у зв`язку із чим він викликав поліцію. Просили відмовити в задоволенні заяви, оскільки обставини викладені в ній не доведені заявником. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 червня 2019 року, актовий запис №106. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 10 січня 2020 року Кальміуським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №758. На теперішній момент, побоюючись за своє життя та життя сина, [PERSON] перейшла жити до батьків, за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується сторонами. Згідно листа Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 23.01.2020 № 2аз/103/05-2020, адресованого представнику заявника, надано інформацію за повідомленнями щодо протиправних дій [PERSON] , за результатами перевірки складено адміністративний протокол ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно останнього. Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.01.2020 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-3 КУпАП України закрито через відсутність складу адміністративного правопорушення. Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.04.2020 року встановлено, що [PERSON] 27 січня 2020 року о 16 годині, знаходячись за адресою: [ADDRESS] , висловлювався на адресу своєї дружини [PERSON] грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство. Судом було винесено усне зауваження за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 квітня 2020 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що 14.01.2020 року о 13-30 годин, [PERSON] , знаходячись в [ADDRESS] , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини [PERSON] домашнє насильство фізичного характеру, а саме вдарив ляпаса, штовхав та цепляв за руки. Провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно сертифікатів про проходження психіатричного та наркологічних оглядів у [PERSON] відсутні психіатричні та наркологічні протипоказання. Згідно листа Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 13.07.2020 №4355/10210/-2020, адресованого заявнику, надано інформацію за повідомленнями щодо протиправних дій [PERSON] , проведено перевірку та складено адміністративний протокол за ст.173-2 КУпАП. На теперішній час в провадженні Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області перебувають матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за вчинення домашнього насильства, розгляд справи призначений на 03.09.2020 року о 08-55 годині. За місцем мешкання [PERSON] характеризується посередньо, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно, працьовитий, ініціативний, вимогливий працівник та порядна людина. Відповідно до правил п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». За змістом ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до компетенції забезпечують надання дієвої допомоги та захисту постраждалим особам з урахуванням основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, визначених статтею 4 цього Закону. Надання допомоги та захисту постраждалим особам здійснюється, зокрема, за такими напрямами: 4) забезпечення постраждалим особам доступу до правосуддя та інших механізмів юридичного захисту, у тому числі шляхом надання безоплатної правової допомоги у порядку, встановленому Законом України "Про безоплатну правову допомогу". Відповідно до положень ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: 1) дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; 10) звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству; 11) своєчасне отримання інформації про остаточні рішення суду та процесуальні рішення правоохоронних органів, пов`язані з розглядом факту вчинення стосовно неї домашнього насильства, у тому числі пов`язані з ізоляцією кривдника або його звільненням. Статтею 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать, зокрема: 2) обмежувальний припис стосовно кривдника. Як зазначено у ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Матеріалами справи підтверджено, що з 2019 року по теперішній час заявник [PERSON] неодноразово зверталась до Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області та викликала поліцію з приводу насильницьких дій з боку чоловіка [PERSON] . Судом встановлено, що працівниками поліції неодноразово складалися протоколи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї відносно [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та судом встановлені фактичні обставини вчинення [PERSON] домашнього насильства, які в судовому засіданні не заперечувались останнім. Поясненнями заявниці, її представника та дослідженням наданих заявницею доказів встановлено, що доводи заяви знайшли своє часткове підтвердження, оскільки між [PERSON] та [PERSON] існує міжособистісний конфлікт, в результаті якого заявник зазнає психологічного насильства, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис у вигляді тимчасового обмеження прав особи, а саме заборони наближатись на відстань менш ніж 300 (триста) метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради за №222 від 17.06.2020 року визначено участь батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] та встановлено наступний порядок спілкування: щотижнево у п`ятницю з 18-00 до 19-00 години за місцем проживання матері та дитини, або в місцях загального користування: вулиця, парки, сквери, дитячі майданчики, тощо, за домовленістю з матір`ю. Враховуючи, що у подружжя є малолітня дитина, яка на теперішній час проживає разом із заявницею, самостійно, в силу малолітнього віку, зустрічатись та спілкуватись з батьком, який має відносно неї батьківські права, не має можливості, а сама заявниця просить заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, суд вважає таке обмеження слід визнати необґрунтованим, оскільки безпосередньо може вплинути на можливість батька дитини виконувати свої батьківські обов`язки та реалізовувати свої батьківські права. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial