Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

ПАТ «Західінкомбанк» звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує наступним, 01 лютого 2008 року між КБ «Західінкомбанк» в особі Черкаської філії ТОВ КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200-ФО, відповідно до умов якого ЧФ КБ «Західінкобанк»ТзОВ надала відповідачу [PERSON] кредит в сумі 500000,00 грн. для споживчих цілей, терміном користування до 01 лютого 2013 р. Згідно додаткової угоди № 1 від 24.10.2008 р. до кредитного договору [PERSON] збільшено відсоткову ставку по кредиту до 23% річних, терміном користування до 01 лютого 2013 року. Відповідно до п. 3.2.2, 3.2.3., 6.5 кредитного договору № 200-ФО від 01 лютого 2008 року [PERSON] зобов'язався проводити погашення кредиту згідно графіку, а саме: в розмірі 1/54 його суми щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, на рахунок № [NUMBER], сплачувати проценти за користування кредитом до останнього робочого дня кожного місяця, та повернути отриманий кредит в повному обсязі до 01 лютого 2013 року, а в разі невиконання (неналежного виконання) будь-якої з умов договору - в семиденний строк з дня отримання письмової вимоги кредитора. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 200-Ф0 від 01 2008 року між Позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №200-ПФО/1 від 01 лютого 2008 року, за яким [PERSON] зобов'язувалась перед позивачем відповідати за виконання [PERSON] в повному обсязі усіх зобов'язань [PERSON], що випливають з кредитного договору №200-Ф0 від 01 лютого 2008 року. Відповідно до п.1.2. вказаного договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед Позивачем як солідарні боржники. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 200-Ф0 від 01 лютого 2008 року між Позивачем, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №200-ПФО/2 від 01 лютого 2008 року, за яким [PERSON] зобов'язувався перед позивачем відповідати за виконання [PERSON] в повному обсязі усіх зобов'язань [PERSON], що випливають з кредитного договору №200-Ф0 від 01 лютого 2008 року. Відповідно до п.1.2. вказаного договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Оскільки [PERSON] не виконувалися умови кредитного договору № 200-Ф0 від 01 лютого 2008 року, позивач звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси із позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 200-Ф0 від 01 лютого 2008 року. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2011 року позов ПАТ «Західінкомбанк» в особі Черкаської філії ПАТ «Західінкомбанк» задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] солідарно на користь ПАТ «Західінкомбанк» в особі Черкаської філії ПАТ «Західінкомбанк» 687072,81 грн. заборгованості за кредитним договором. В решті частини позову - відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Західінкомбанк» в особі Черкаської філії ПАТ «Західінкомбанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Станом на 10 жовтня 2013 року заборгованість [PERSON] перед ПАТ "Західінкомбанк" становить 430055,69 грн. , а саме: - несплачені (прострочені) відсотки за користування кредитними коштами з 18 жовтня 2011 року по 10 жовтня 2013 року в розмірі 217095,96 грн.; - пеня за порушення строків повернення та сплати грошових сум в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплачених грошових сум за кожен день прострочки згідно п.3 p.p.3.2.4 кредитного договору № 200-Ф0 від 01 лютого 2008 року становить 122070,31 грн.; - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами в розмірі подвійної облікової ставки НБУ згідно п.3 p.p.3.2.4 кредитного договору № 200-Ф0 від 01 лютого 2008 року становить 90889,42 грн.; На даний час заборгованість відповідачів залишилась не сплаченою, а тому вони змушені звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача за дорученням Білий М.М. позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, в подальшому в судове засідання не з'явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність. В судове засідання боржники [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не з»явились про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином причина неявки суду не відома. В судовому засіданні представник [PERSON], [PERSON] за дорученням [PERSON] позов визнав частково, подав письмове заперечення, в подальшому в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність Заслухавши представника позивача ПАТ «Західінкомбанк» Білого М.М., представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню. Ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких мов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2008 року між КБ «Західінкомбанк» в особі Черкаської філії ТОВ КБ «Західінкомбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 200-ФО, відповідно до умов якого ЧФ КБ «Західінкобанк»ТзОВ надала відповідачу [PERSON] кредит в сумі 500000,00 грн. для споживчих цілей, зі сплатою 20% річних, терміном користування до 01 лютого 2013 р. Згідно додаткової угоди № 1 від 24.10.2008 р. до кредитного договору [PERSON] збільшено відсоткову ставку по кредиту до 23% річних, терміном користування до 01 лютого 2013 року. Відповідно до п.п. 3.2.2, 3.2.3., 6.5 кредитного договору № 200-ФО від 01 лютого 2008 року [PERSON] зобов'язався проводити погашення кредиту згідно графіку, а саме: в розмірі 1/54 його суми щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, на рахунок № [NUMBER], сплачувати проценти за користування кредитом до останнього робочого дня кожного місяця, та повернути отриманий кредит в повному обсязі до 01 лютого 2013 року, а в разі невиконання (неналежного виконання) будь-якої з умов договору - в семиденний строк з дня отримання письмової вимоги кредитора. Забезпеченням виконання зобов'язань за кредитним договором № 200-ФО від 01 лютого 2008 року прийнято договір поруки № 200-ПФО/1 від 01 лютого 2008 року, укладений між [PERSON] та ЧФ КБ «Західінкобанк» ТзОВ, договір поруки № 200 ПФО/2 від 01 лютого 2008 року, укладений між [PERSON] та ЧФ КБ «Західінкомбанк» ТзОВ, за якими поручителі зобов'язувалися перед кредитором відповідати за виконання позичальником в повному обсязі усіх зобов'язань позичальника, що випливають з кредитного договору. 23.12.2011 року рішенням Придніпровського районного суду станом на 18.10.2011 року стягнуто солідарно з відповідачів всього 687072,81 грн., в тому числі: 465570,08 грн. - основного боргу; 204425,42 грн., - відсотків за користування кредитом; 8697,61 грн. - пені за прострочення сплати основної заборгованості; 8379,70 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до п.1.2 вказаних договорів поруки, поручителі та позичальник відповідають перед кредитором , як солідарні боржники. Виходячи з положень ст.ст.543, 554 ЦК України, згідно яких у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники і кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному розмірі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо, суд вважає, що стягнення заявлених позивачем сум з відповідачів необхідно проводити в солідарному порядку. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідачем [PERSON] порушені пункти 3.2.2, 3.2.3., 6.5 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Відповідно до ч.1 ст.546 та 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пунктами 3.2.4, 3.2.7, 3.2.8 кредитного договору передбачена відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України; 30 % річних від простроченої суми та штраф 30 % від простроченої суми боргу, незалежно від нарахованої пені, збитків та інших стягнень Тобто за одне й те саме порушення зобов'язання передбачена подвійна відповідальність одного виду. За таких обставин суд застосовує відповідальність за порушення зобов'язання - пеню. В судовому засіданні встановлено, що поручитель [PERSON] погасив шляхом заліку заборгованість відповідачів на загальну 357 000 грн., направив позивачу відповідну заяву про залік однорідних зустрічних вимог. Таким чином у відповідності до поданих доказів та у відповідності до черговості погашення боргу неустойка та проценти за користування грошима погашені повністю на суму 221502,73 грн., а тіло кредиту погашено частково на 135497,27 грн., залишок заборгованості складав 330 072,81 грн. У відповідності до ст.598 ЦК України «Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.» Згідно ст.601 ЦК України «Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.» У відповідності до вказівок п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 30.03.3012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають з кредитних відносин» вищевказані норми закону вказані, як підстави припинення кредитного зобов'язання. У випадку заліку воно припиняється з дати одержання стороною заяви про залік у відповідності до ч. 2 ст. 601 ЦК України. На підставі викладеного суд погоджується з доводами представника відповідачів [PERSON], що позивачем під час нарахування відсотків та пені не враховано часткове погашення кредиту на суму 357 000 грн. У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для стягнення неустойки встановлений строк позовної давності в один рік. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 21.10.2013 року. Тобто позивач мав право на нарахування пені в період з 21.10.2012 року по 10.10.2013 року (час розрахунку заборгованості). Суд не може погодитися з розміром пені нарахованої банком, оскільки в свої розрахунки банк включив період який перевищує річний термін нарахування пені, та погоджується з розрахунком поданим представником відповідачів (а.с.52-55). Відповідачем заявлена вимога про застосування наслідків спливу позовної давності, позивач навпаки із заявою про визнання поважними причини пропущення строків позовної давності та їх поновлення не звертався, а отже у суда є всі підстави для часткового задоволення позову в межах строку позовної давності. Тобто розмір пені за прострочення погашення тіла кредиту складає 54562,13 грн., розмір пені за прострочення погашення нарахованих та несплачених процентів складає 7877,54 грн. А всього заборгованість станом на 10 листопада 2013 року складає 256703,49 грн., і яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача - ПАТ «Західінкомбанк» пропорційно до задоволених позовних вимог сплачений судовий збір в сумі 1720,05грн. Враховуючи вище викладене,

Outcome: partial