Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 5367 гривні 20 копійки, штраф в сумі 1200 гривень 00 копійок, збитки від інфляції в сумі 2380 гривень 88 копійки, 3% річних в сумі 389 гривні 12 копійка та 1380 гривень 00 копійок сплаченого судового збору, посилаючись на те, що року між [PERSON] та ТОВ «Тідісі Схід» було укладено Договір купівлі-продажу автомобільних шин та дисків № 015938. Відповідно до п. 1. основного договору ТОВ продав, а відповідач отримав та зобов'язався оплатити автомобільні шини та диски на умовах значених розділом 3 «Порядок розрахування» основного договору. Відповідно до п. 3.1. основного договору відповідач повинен був оплатити за товар отриманий на загальну суму 26412 грн. 00 копійок, з яких: 4300 гривень мав сплатити до моменту отримання товару; 22112 гривень 00 коп., на умовах відстрочення платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, буд-яких претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні. Між Товариством та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2012106 від 02.04.2012 року, за яким ТОВ у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки (відтермінування), ТОВ з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений Товар запропонувало, а відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ», за якими позивач сплатив Товариству борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення - штрафних санкцій за Основним договором. Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 22112 гривень 00 коп. Відповідач згідно основного договору сплатив ТОВ «СУЧАСНИЙ ФАКТОРИНГ» 4300 грн. 00 копійки. Решту суми боргу, а саме: 22112 гривні 00 копійки, ТОВ переуступив, а Відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладанні договору та додаткової угоди. Згідно договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 22112 гривні 00 копійки 5-ма окремими платежами по 4422 гривні 40 копійок в період з 15.01.2014 р. по 15.05.2014 р. включно. Зазначеною угодою визначено, що оплата повинна здійснюватись до 15 числа кожного місяця. Залишок основного боргу, який на дату подання заяви не сплачено відповідачем, становить 5367 гривні 20 копійок. Позивач намагався в досудовому порядку домовитись з відповідачем про погашення боргу, телефонував до відповідача за телефонами, наданими останнім особисто, для оперативного врегулювання договірних відносин. В зазначених телефонних розмовах позивач пропонував сплатити суму боргу та лише частину штрафних санкцій. Однак вимоги були проігноровані. Кінцевий строк для подання позову до Відповідача настає о 24 год. 00 хв. 25.09.2018 року. Тобто дана позовна заява про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми та штрафних санкцій, подана в порядку та в межах строків передбачених для пред'явлення позовних вимог. Таким чином, відповідач порушив договірні зобов'язання, не оплатив суму бору в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання на 29 платіжних періодів або 883 днів. В заяві сторонами зафіксовано що, відповідач зобов'язаний здійснювати оплати до 15 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 100 (триста гривень) 00 копійок за кожен пропущений платіж. Всього: збитки від інфляції, за період з 15.02.2014 року по 01.11.2016 року становлять 2380 гривень 88 копійки. Крім того, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 3% за період з 15.02.2014 року по 01.11.2016 року, становлять 389 гривні 12 копійок. Таким чином, за всіма вище наведеними розрахунками, відповідач повинен сплатити на користь позивача: борг в сумі 5367 грн. 20 коп.; штраф в сумі 1200 грн. 00 коп.; індексацію несплачених грошових коштів (збитки від інфляції) в сумі 2380 грн. 88 коп. та 3% річних в сумі 389 грн. 12 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій він просить суд справу слухати у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до початку судового засідання надав заяву в якій просить у позові відмовити оскільки ним сплачено борг у розмірі 5520,00 гривень, та розглядати справу в його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.12.2013 року між ТОВ "Тідісі Схід" та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу автомобільних шин та дисків №0159398. Відповідно до п. 1. основного договору ТОВ продав, а відповідач отримав та зобов'язався оплатити автомобільні шини та диски на умовах значених розділом 3 «Порядок розрахування» основного договору. Відповідно до п. 3.1. основного договору відповідач повинен був оплатити за товар отриманий на загальну суму 26412 грн. 00 копійок, з яких: 4300 грн. 00 копійки, мав сплатити до моменту отримання товару; 22112 грн. 00 копійки на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, буд-яких претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні. Між Товариством та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2012106 від 02.04.2012 року, за яким ТОВ у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки (відтермінування), ТОВ з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений Товар запропонувало, а відповідач особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний Факторинг», за якими позивач сплатив Товариству борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення - штрафних санкцій за Основним договором. Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ТОВ грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 22112 гривні 00 копійки. Відповідач згідно основного договору сплатив ТОВ 4300 грн.. 00 коп. Решту суми боргу, а саме: 22112 гривні 00 копійки, ТОВ переуступив, а Відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладанні договору та додаткової угоди. Згідно договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 22112 гривні 00 копійки 5-ма окремими платежами по 4422 гривні 00 копійки в період з 15.01.2014 р. по 15.05.2014 р. включно. Зазначеною угодою визначено, що оплата повинна здійснюватись до 15 числа кожного місяця. Залишок основного боргу, який на дату подання заяви не сплачено відповідачем, становить 5367 гривні 20 копійки. Статтею 509 ЦК України передбачено, що Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов'язків. Статтею 627 ЦК передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як видно з наведеного вище, відповідач порушив договірні зобов'язання, не оплатив суму бору в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання на 29 платіжних періодів або 882 днів. Відповідно до ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ЦК України, істотним визнається порушення договору однією стороною, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи небажання в добровільному порядку виконати взяті на себе зобов'язання, а також тривалість ухилення від виконання зобов'язань, явно виражені винні дії відповідача, які грубо порушують права позивача. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 549 встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше манно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. В заяві сторонами зафіксовано що, відповідач зобов'язаний здійснювати оплати до 15 числа кожного місяця, а у випадку пропуску платежу - починаючи з другого, сплачувати відповідачу штрафну санкцію з розрахунку 100 (сто гривень) 00 копійок за кожен пропущений платіж.Всього: збитки від інфляції, за період з 15.02.2014 року по 01.11.2016 року становлять 2380 гривень 88 копійки. Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений поговором або законом. Тобто, 3%, що підлягають сплаті за період з 15.02.2014 року по 01.11.2016 року, становлять 389 гривні 12 копійок. Але при розгляді справи було встановлено, що 05.10.2016 року квитанція №979_204; 29.11.2016 року квитанція 3978_21; 20.12.2016 року квитанція № 979_126; 06.03.2017 року квитанція №979_27 та 12.04.2017 року квитанція №978_42, відповідачем було здійснено сплату коштів у розмірі 5520(п'ять тисяч п'ятсот двадцять)гривень на погашення заборгованості за договором, що підтверджується платіжним дорученням. З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ТОВ у частині стягнення суми залишку основного боргу у розмірі 5367 грн. 20 коп., не підлягають задоволенню. При цьому підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ про стягнення штрафу за період з 15.02.2014 року по 01.11.2016 року в сумі 1200 грн. 00 коп.; індексацію несплачених грошових коштів (збитки від інфляції) за період з 15.02.2014 року по 01.11.2016 року в сумі 2380 грн. 88 коп., та 3% річних в сумі 389 грн. 12 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь ним понесені судові витрати, які підтверджені квитанціями про їх сплату, а саме: витрати по сплаті судового збору в сумі 1380 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial