Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із уточненим позовом, посилаючись на те, що 02 березня 2015 року була прийнята на роботу на посаду провідного спеціаліста в договірному відділі Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» із посадовим окладом згідно штатного розпису. Наказом №38-к від 14 вересня 2015 року її було звільнено із займаної посади за згодою сторін, але повного розрахунку по заробітній платі не проведено. Просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 5 339 грн. 88 коп. та маральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач також не зявився, про час судового засідання був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] на підставі наказу №14-к від 02 березня 2015 року була прийнята на роботу до Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на посаду провідного спеціаліста в договірному відділі. Наказом від 14 вересня 2015 року №38-к її звільнено із займаної посади за згодою сторін. На момент розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги і просила стягнути тільки моральну шкоду, оскільки заборгованість по заробітній платі їй виплачена. За змістом\~ст. 237-1 КЗпП України моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до роз"яснень викладених в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4\~„Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. \~При зясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен зясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. \~Затримка виплати заробітної плати є порушення законних прав позивача на отримання оплати за свою працю, яка сталась з вини підприємства. \~Відсутність грошових коштів позбавляє особу на належне забезпечення своєї життєдіяльності, змінює спосіб його життя, вимагає докладати додаткові зусилля для влаштування свого побуту. В судовому засіданні встановлено, що відповідач\~\~порушив законні права\~\~позивача на виплату\~заборгованості по заробітній платі\~при звільненні, що призвело до вимушених змін у життєвих стосунках позивача, враховуючи\~\~характер та обсяг заподіяних\~\~позивачу моральних страждань, ступінь вини відповідача, характер і тривалість страждань позивача, істотність вимушених\~\~змін у її життєвих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд зменшує розмір моральної шкоди до 3 000 грн. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 487,20 грн. судового збору.

Outcome: partial