Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач 27.06.2019 року звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що являється співвласником житлового будинку [ADDRESS] , в якому крім нього є зареєстрованим також [PERSON] , який за даною адресою не проживає тривалий час, не приймає участі та не несе витрат по утриманні будинку, особистих речей в будинку відповідача немає а його місце перебування невідоме. Перешкод в користуванні будинком вдповідачу він не чинив і не чинить, такий добровільно та свідомо не користується житлом, та відсутній без поважних за місцем реєстрації понад шість місяців, і з цих підстав просить визнати його таким, що втратив право на користування даним будинком та зобов"язати Сокільницьку сільську раду зніти його з реєстраційного обліку за даною адресою. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомленим, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов та заперечення проти розгляду справи ви в порядку спрощеного позовного провадження. Представник третьої особи - Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення серії [NUMBER] , яке видане Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної 11.09.2000 року, [PERSON] являється власником 1/ 2 частини жилого будинку [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 1177 від 20.06.2019 року, яка видана Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, в будинку [ADDRESS] , значаться зареєстрованими зокрема позивач, [PERSON] - «голова домогосподарства», відповідач, [PERSON] , [INFO] - «не родич». Згідно трьох Актів обстеження умов проживання, складених у період з листопада 2018 року по червень 2019 року, комісією в складі сільського голови та жителів [ADDRESS] , [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою більше шести років, його особисті речі в будинку відсутні. Статтями 71 та 72 Житлового кодексу України визначено, що при тимчасовій відсутності особи за нею зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення перешкод у користуванні власником свою власністю. З підстав вище зазначених суд вважає, що відповідач понад шість місяців без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації у згаданому будинку [ADDRESS] , комунальні та інші обов`язкові платежі не сплачує, долею житлового приміщення не цікавиться, а тому він втратив право на користування жилим приміщенням, яке в даний час належить на праві власності позивачу. У зв"язку з зазначеним відповідач повинний бути визнаним таким, що втратив право на користування зазначеним жилим приміщенням. Поряд з цим, позовна вимога про зобовязанння сільської ради зняти відповідача з реєстрації за даною адресою є безпідставною, оскільки згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, судове рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання у такому приміщенні, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial