Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, під час розгляду справи позивач позовні вимоги уточнила, мотивуючи тим, що з [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину. Це, зокрема, виявилося у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дитини, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Син повністю знаходиться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання сина відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно довідки від лікарів у дитини такі діагнози: пупкова грижа, гемангіоми, пригнічення ЦНС, пірамідний синдром, ранній відновлюваний період гіпоксичного, травматичного ураження головного мозку і шийного відділу спинного мозку. Розлади шлункового травлення. Затримка осифікації. Дитина на штучному вигодовуванні, на лікувальній суміші. Згідно з довідок про діагнози, та призначення дитині ліків вона з її народження сама все сплачувала: на лікарів - 450 грн., на УЗД -480 грн, Сплатила за ліки 2195,16 грн. Сплатила на лікувальну суміш - 1423,27 грн, (чеки додає) - це в сумі складає - 4548,43 грн. Дитині потрібно термінове лікування: це ліки, ЛФК, масаж. У їхній лікарні немає фахівців, з масажу який потрібен їм. З цього звертатись потрібно платно. Потрібен масаж КСТ, його роблять в клініці «Еніо», яка розташована за адресою м. Дніпро вул. Синових Стрильців 91. Вартість КТС - 400 грн, (він виводить рідину з мозку, яка там накопичується). Попередній курс - 10 процедур на місяць - що в сумі складає - 4000 грн. Дитина записана на 02.08.2019 р. на перший сеанс. Також їм потрібен басейн для немовлят, треба плавати 3 рази на тиждень. Такий басейн є, це «Аист» знаходиться за адресою м. Дніпро проспект Д. Яворницького б. 27 А. Вартість - 1200 грн. на місяць, потрібно раз в 3-4 тижні проходити обстеження у лікарів - невролога, гастроентеролога, хірурга. Так як сину не можна робити зараз щеплення, його не можна вести на маршрутках у лікарню. З цього вона звертається в платну клініку, яка розташовувана не далеко від дому, за адресою вул. Воронезська 2, «Поліклініка Св. Антипи» Вартість лікарів які необхідні сину: гастроентеролог вартість - 300 грн. Невролог - вартість - 200 грн. Хірург - вартість - 250 грн. Також УЗД голови (нейросонограму) раз на 1-2 місяця, щоб відстежувати розвиток хвороби дитини. Вартість 250 грн. Треба УЗД тазостегнового суглоба - 200 грн., треба здати аналіз на дисбактеріоз, вартість в лабораторії «Инвирто» складає - 465 грн. Дитина на штучному вигодовуванні зараз він харчується сумішшю «Беллакт Бифидо 1, от 0-6 месяцев», це спеціальна суміш для вигодовування дітей зі схильністю до дисфункцій кишечника і алергічних захворювань, вартість - 79,80 грн. за пачку. У місяць потрібно 14 пачок - що в сумі складає 1117,2 грн. Це в сумі складає - 7 982,2 грн. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та доходів не має. Отримує допомогу по народженню дитини, яка складає в місяць 860 грн. Цього не вистачає на утримання хворої дитини. Має ще доньку від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . Відповідач пішов від неї на третьому місяці вагітності, та не допомагав їй матеріально. На збереженні перебувала у лікарнях практично всю вагітність і потребувала в ліках та догляді, але він відмовився допомагати, спілкуватись. Народила за допомогою екстреного кесарева розтину. Після народження дитини він її номер одразу заніс у «чорний список», щоб вона не мала змоги додзвонитися до нього, та не дає згоду на прописку дитини. Допомагали батьки. Але зараз, нажаль, мати дуже захворіла - мієломна хвороба (рак крові) і вони не мають можливості допомагати більше. Інших доходів не має. На день подання позовної заяви фактично зазначені додаткові витрати на дитину складають 4548,43 грн. Ці витрати підтверджуються квитанціями, які додані до позовної заяви. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , м. Підгородне, індивідуальний податковий номер: [NUMBER] кошти на утримання (аліменти) сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття та на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу місяць. Стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , понесені додаткові витрати на утримання дитини, [PERSON] [INFO] , в розмірі 4548,43 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] щомісяця додаткові витрати на утримання дитини, [PERSON] [INFO] , в розмірі 7982,2 грн. Не погодившись з позовною заявою відповідач надав відзив на позовну заяву у якому, позовні вимоги не визнає у повному обсязі, зазначає, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 10 листопада 2017 року. Після реєстрації шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». До теперішнього часу шлюб не розірвано, оскільки він не має можливості звернутись до суду з заявою про розірвання шлюбу до виповнення дитині одного року. Подружні відносини з позивачем [PERSON] припинені 01 жовтня 2018 року, з цього часу вони проживають окремо. [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] , [INFO] , він записаний батьком дитини згідно з ч.і ст.122 Сімейного Кодексу України, про що відповідач [PERSON] повідомила його через телефонний додаток «Viber». Він має об`єктивні сумніви щодо свого батьківства та не вважає себе батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, зазначає, що від попереднього шлюбу з [PERSON] він має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якого він також повинен матеріально утримувати і утримує згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України до досягнення ним повноліття. Він тимчасово не працює, має разові непостійні заробітки, проживає з матір`ю [PERSON] . Його батько [PERSON] помер [INFO] . Мати [PERSON] є пенсіонеркою, непрацездатною за віком, та отримує пенсію мінімального розміру, що підтверджується довідкою про доходи №3771 4778 0762 1714, виданою Лівобережним відділом обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Він матеріально утримує матір, оплачує її лікування, купує їй ліки. Пенсія матері має мінімальний розмір, що замало з урахуванням її похилого віку та лікування вікових захворювань. У зв`язку з викладеними обставинами, їй в разі стягнення з нього аліментів вкрай важко буде сплачувати аліменти в розмірі 1\\4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання дитини та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1\\4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, оскільки цей розмір аліментів з урахуванням його матеріального і сімейного становища є завищеним. З урахуванням положень ст. 182 Сімейного кодексу України вважає, що в разі доведення його батьківства позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього аліментів на дитину і на її утримання підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі не більшому, ніж 1\\6 частка з усіх видів його заробітку щомісяця на утримання дитини і 1\\8 частки з усіх видів його заробітку щомісяця на утримання дружини, які він з урахуванням його важкого матеріального становища та необхідністю матеріального утримання ним ще однієї неповнолітньої дитини і непрацездатної матері, має реальну можливість позивачу [PERSON] виплачувати. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2019 року було відкрито спрощене провадження у даній справі. Позивачка у відкритому судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково 1\\6 частку з усіх видів його заробітку щомісяця на утримання дитини і 1\\8 частки з усіх видів мого заробітку щомісяця на утримання дружини. Додаткові витрати не визнає. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Під час розгляду справи було проведено судово-медичну експертизу для встановлення ступеню спорідненості відповідача та дитини, згідно висновку експерта №667, яка проводилася у період з 15.07.2019 р. по 24.07.2019 року, вбачається, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків за результатами даної експертизи складає 99,9999%. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач надала суду медичну документацію, з якої вбачається, що дитина - [PERSON] , [INFO] має ряд захворювань та потребує особливого догляду та лікування. (а.с. 66-77). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 02.08.2002 року, вбачається, що відповідач має дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.23). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства" зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1,2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Тому, визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, які входять до предмета доказування (статті 182, 184 СК України), враховує інтереси дитини, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, наявність у платника аліментів іншої дитини, тому робить висновок про часткове задоволення позову, так як вважає розмір вказаних позивачем аліментів на утримання дружини завищеним та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 28.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини суд встановив наступне. Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі 6-1489цс17 від 13.09.2017 р. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відтак, судом встановлено, що дитина сторін хворіє та відповідно стан здоров`я дитини потребує додаткових витрат на лікування, які надаються позивачем [PERSON] . Позивач вказала, що нею були понесені додаткові витрати на ліки у розмірі 2195,16 грн. та лікувальну суміш 1423,27 грн., які в сумі складають 4548,43 грн., які документально підтвердженні квитанціями. Оскільки дитина є неповнолітньою, то зазначені витрати батьки повинні нести в рівних частках. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 4548,43 грн. підлягають задоволенню частково, лише в розмірі 1\\2 частини витрат, що складає 2274,21 грн. Разом з тим, не підлягають стягненню як додаткові витрати, кошти у розмірі 7982,20 грн., які позивачем визначені на майбутнє, але фактично на час розгляду справи не понесені. З огляду на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. У відповідності до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial