Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 1998 року по 04 квітня 2011 року. За рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 04 квітня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. Рішенням Сватівського районного суду від 01.03.2012 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання сина до його повноліття. Наразі син вже повнолітній, є учнем Харківського професійного електротехнічного ліцею. На державному забезпечення не знаходиться., стипендії з січня 2017 року не отримує. Натомість за наймання житла в м. Харкові, проїзд, придбання продуктів харчування та одягу для сина їй необхідно сплачувати значні кошти. В умовах сьогодення це дуже велика сума, яка зростає з кожним днем. Окрім цього, потрібні гроші і на інші витрати, пов'язані з навчанням. В добровільному порядку відповідач не надає допомоги на утримання сина в зв'язку з його навчанням. Відповідач працює, має стабільний дохід. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнення за виконавчими документами з відповідача не проводяться, у шлюб після розлучення з нею не вступав, інших неповнолітніх дітей та утриманців не має. Натомість їхні дитина постійно потребує повноцінного харчування, одягу та інших необхідних предметів по його утриманню в зв'язку з продовженням навчання. Вона не в змозі сама в повній мірі цього забезпечити. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої до суду заяви просить суд розглядати справу без її участі (а.с.15). Відповідач [PERSON] надав суду заперечення, в яких зазначає, що суму аліментів, яку просить стягнути позивачка , тобто 1500 грн. є майже половиною його доходу, який складає 3200 грн. Крім того, стаття 199 СК України передбачає, що обов'язок утримувати дитину лежить як на матері так і на батькові. Тому лише ? частина від цієї суми (810-840 грн.) є можливим забезпеченням саме з його боку. Крім того, ст.. 199 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивач не додала доказів щодо того, що їхній син потребує матеріальної допомоги, також не надала довідку про свої доходи. Він же в свою чергу хворіє на цукровий діабет 2 типу, перебуває на обліку у районному медичному територіальному об'єднанні та потребує постійного медичного лікування, періодичних обстежень, так як хвороба прогресує, в деяких випадках викликає значне погіршення стану здоров'я, що підтверджено відповідними документами. Про свою незгоду з позовом зазначив в наданих суду запереченнях з додатками до них (а.с.21-26). На заперечення відповідача проти позову, позивач надала письмові пояснення, згідно якого додала, що їй доводиться самотужки навчати сина в іншому місці та самотужки сплачувати витрати лише за найм квартири щомісячно у розмірі 1500 грн. Стипендії син не отримує взагалі з січня поточного року. Вони вимушена щотижня відправляти сину продукти харчування, а кожні два тижні син приїздить додому. Син є працездатним, але він повинен саме навчатись, а не працювати. Вона також хворіє, періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні, їй також потрібно нести витрати на придбання ліків та приймати кожного дня підтримуюче лікування. Крім того, з нею поряд проживають її батьки, які є пенсіонерами, які в силу свого віку, стану здоров'я та маленької пенсії потребують її підтримки та допомоги. До письмових пояснень надала копії медичної документації. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме пояснив, що в змозі буде сплачувати аліменти у розмірі 800 грн. на місяць. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні надані докази, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів на навчання повнолітнього сина підлягають частковому задоволенню в зв'язку з наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 04 квітня 2011 року було розірвано, про що суду надано копію вказаного рішення (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4), який в свою чергу навчається в Харківському професійному електротехнічному ліцеї ІІ рівня акредитації, форма навчання - бюджетна, денна, ІІ курс. Повний термін навчання до 30 червня 2018 року включно, про що надано довідку навчальним закладом ( а.с.8). За рішенням Сватівського районного суду від 01 березня 2012 року відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття (а.с.6). Статтями 141, 180 СК України, ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" зазначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою, що кожен із батьків повинен приймати участь в утриманні дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Так, згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На відміну від правовідносин щодо сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до вищенаведеного спроможність надавати матеріальну допомогу є предметом доказування, а обов'язковою умовою надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними матеріальної допомоги. Так, на підставі ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач працює у ПП [PERSON], отримує заробітну плату у розмірі 3200 грн. на місяць, має захворювання на сахарний діабет, періодично лікується. Вказані обставини підтверджуються наданими суду відповідачем доказами - а.с.24-26. Крім того, спроможність сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання також і підтверджується фактом визнання відповідачем позову частково. Таким чином, з врахуванням вищезазначених обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов'язані зі сплатою аліментів, матеріальне становище відповідача, який працює та отримує дохід, а також враховуючи скрутне матеріальне становище позивача, суд прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, - а саме в розмірі 800 грн. на місяць до закінчення сином навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років, в іншій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд має виходити з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Доводи позивачки про спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1500 гривень ґрунтуються на припущеннях. На докази майнового стану відповідача, які би свідчили про його можливість сплачувати аліменти у розмірі 1500 гривень, щомісячно, позивачка не посилалася і такі докази у справі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 28 липня 2017року. Також, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640,00 гривень.

Outcome: partial