Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Кредитна спілка "Східноєвропейська кредитна спілка" (далі - кредитна спілка) звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 25 грудня 2013 року між кредитною спілкою та [PERSON] був укладений кредитний договір № КСНП-110, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у сумі 149 000 грн. 00 коп. з цільовим призначенням на комерційні цілі (закупка товару), з кінцевим терміном повернення 25 грудня 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, 25 грудня 2013 року між кредитною спілкою та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким останній зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] своїх зобов'язань, відповідно до договору щодо повернення наданого кредиту, сплати процентів та інших платежів, на умовах та порядку, передбачених договором. Кредитна спілка свої зобов'язання за договором виконала у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 149 000 грн. 00 коп. готівкою через касу установи. Оскільки [PERSON] свої зобов'язання не виконує, кредитною спілкою підвищена процентна ставка до 72 % річних через пропущення строків сплати процентів та повернення кредиту. Після неодноразових збільшень позовних вимог, кредитна спілка просила стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості, що утворилась станом на 17 грудня 2014 року, у розмірі 227322 грн. 14 коп., з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 149 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 31148 грн. 33 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 24983 грн. 02 коп.; інфляційні втрати у розмірі 19668 грн. 00 коп.; три відсотки річних від суми простроченої заборгованості у розмірі 2522 грн. 79 коп. (а.с. 54-57). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, пояснивши, що дійсно 25 грудня 2013 року між кредитною спілкою та [PERSON] був укладений кредитний договір, з умовами якого був ознайомлений останній. Того ж дня був укладений договір поруки між кредитною спілкою та [PERSON], з умовами якого був ознайомлений останній. В зв'язку з фінансовими труднощами, [PERSON] частково здійснив виплати за кредитним договором останній раз у травні 2014 року. Не заперечував проти стягнення тіла кредиту у розмірі 149000 грн. 00 коп. Разом з тим, оскільки кредитна спілка безпідставно підняла відсоткову ставку з 36 % до 72 %, просили відмовити у задоволенні іншій частині позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково зазначивши, що дійсно 25 грудня 2013 року між ним та кредитною спілкою був укладений договір поруки, з умовами якого він був ознайомлений. Однак, оскільки кредитна спілка безпідставно підняла відсоткову ставку з 36 % до 72 %, просив відмовити у задоволенні позовним вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками та іншими нарахуваннями. Не заперечував проти стягнення тіла кредиту у розмірі 149000 грн. 00 коп. Суд, вислухавши пояснення представника позивач, відповідачів та представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року між кредитною спілкою та [PERSON] був укладений кредитний договір № КСНП- 110, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредитні кошти у сумі 149 000 грн. 00 коп. з цільовим призначенням на комерційні цілі (закупка товару), з кінцевим терміном повернення 25 грудня 2016 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних (а.с. 4-7). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 25 грудня 2013 року між кредитною спілкою та [PERSON] був укладений договір поруки, за яким [PERSON] зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] своїх зобов'язань, відповідно до договору щодо повернення наданого кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених договором, на умовах та порядку, передбачених договором (а.с. 8-9). Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у сумі 149 000 грн. 00 коп. готівкою через касу установи, що підтверджується видатковим касовим ордером № 354 від 25 грудня 2013 року (а.с. 12). Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 56-57), та фактично підтверджується поясненнями сторін, останні виплати за кредитним договором були здійснені [PERSON] у травні 2014 року. Відповідно до п. 4.9 вказаного вище кредитного договору, у випадку порушення позичальником строків сплати процентів чи повернення кредиту протягом п'яти днів, за рішенням кредитора процентна ставка підвищується до 72 % річних по відношенні до всієї неповернутої суми кредиту на термін до дня повного погашення простроченої заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку, що кредитна спілка у липні 2014 року підвищила процентну ставку з 36 % до 72 % у відповідності до умов узгодженого між сторонами кредитного договору. Через невиконання позичальником умов кредитного договору, згідно розрахунку заборгованості станом на 17 грудня 2014 року, становить у розмірі 227322 грн. 14 коп., з яких: заборгованість за кредитом (тіло) у розмірі 149 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 31148 грн. 33 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 24983 грн. 02 коп.; інфляційні втрати у розмірі 19668 грн. 00 коп.; три відсотки річних від суми простроченої заборгованості у розмірі 2522 грн. 79 коп. (а.с. 54-57). Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати у розмірі 19668 грн. 00 коп. та три відсотки річних від суми простроченої заборгованості у розмірі 2522 грн. 79 коп., відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 2522 грн. 79 коп. не підлягає задоволенню з тих підстав, що стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, застосовується лише, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Умовами укладеного між кредитною спілкою та [PERSON] кредитного договору чітко визначений розмір процентів за користування кредитним коштами, а саме 36 % річних, а також підвищена процентна ставка до 72 % річних через пропущення строків сплати процентів та повернення кредиту. Отже, в частині стягнення процентів підлягає застосуванню норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України, яка встановлює право позичальника на одержання процентів у розмірі і порядку, встановлених договором. Розмір інфляційних втрат за час прострочення виконання зобов'язання, згідно розрахунку становить 19668 грн. 00 коп. (а.с. 56), та підлягає стягненню відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом (тіло) у розмірі 149 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 31 148 грн. 33 коп.; заборгованість за відсотками відповідно до п. 4.9 договору у розмірі 24 983 грн. 02 коп.; інфляційні втрати у розмірі 19 668 грн. 00 коп., а всього - 224 799 грн. 35 коп. В частині вимоги про стягнення трьох відсотків річних у розмірі 2522 грн. 79 коп. позовні вимоги не підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2346 грн. 58 коп. (а.с.1, 22, 45, 53). Суд розподіляє судові витрати, відповідно вимог до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 2248 грн. 00 коп., в рівних частках по 1124 грн. 00 коп., з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial