Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач звернулась в суд із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який 02.11.2012р. розірвано. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], 05.03.1999р.н. та [PERSON], 12.04.2003р.н. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.02.2013р. вирішено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в користь позивача на неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] 05.03.2017р. старшій дочці [PERSON] виповнюється 18 років, проте на даний момент вона навчається на першому курсі ВНЗ «Прикарпатський Національний університет ім. В.Стефаника» Міністерства освіти і науки України за спеціальністю «053. Психологія», а тому потребує допомоги. Вартість навчання в рік складає 6400грн. Між позивачем та відповідачем не досягнуто взаєморозуміння щодо утримання старшої дочки та участі в додаткових витратах на неї, тому склались напружені та неприязні стосунки. Така поведінка відповідача негативно впливає на моральний та духовний розвиток доньки. Позивач самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дочку, а також виконувати всі інші обовязки, покладені на неї законом. Відповідач офіційно працює [PERSON] в Івано-Франківській області і отримує заробітну плату в розмірі 9800грн., а тому має можливість надавати допомогу на утримання старшої дочки на час її навчання і до досягнення нею 23-річного віку. Аліментів він нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей немає. Тому просила суд стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/2 частина від заробітку (доходу) щомісяця, а також стягувати з відповідача в її користь половину додаткових витрат на оплату навчання в розмірі 3200грн.- до закінчення навчання чи до досягнення дочкою 23-річного віку у звязку з тим, яка з цих обставин настане першою. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини, просили його задовольнити.Також, позивач суду пояснила, що вона працює, розмір її заробітної плати складає 3200 гривень. На даний час вона отримує аліменти від відповідача на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2800 гривень щомісячно. У судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково, посилаючись на письмові заперечення, вважав обгрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 500грн. щомісячно, в решті позовних вимог просили відмовити. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, [PERSON] не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. У судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає з [PERSON] однією сімєю та веде сумісне господарство. Вони проживають в орендований квартирі, оскільки [PERSON] залишив свою квартиру колишній дружині з дітьми. Вона має дитину від першого шлюбу та на даний час вагітна. [PERSON] допомагає батьку,який є пенсіонером, та рідному брату [PERSON], який хворіє на цукровий діабет. Також, їй відомо, що мати відповідача,яка працює за кордоном, надає [PERSON] гроші на навчання. Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника відповідача, свідка, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обовязку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Сторони перебували в шлюбі, який 02.11.2012 р. розірвано за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] Михайлвна, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матірю [PERSON] Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.02.2013р. вирішено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] на неповнолітніх дітей [PERSON], 05.03.1999р.н. та [PERSON], 12.04.2003р.н., в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття [PERSON] ( а.с.13-15). Позивач [PERSON] працює у ПП Дашко ОБ. та з січня 2017 року отримує заробітну плату у ромірі 3200 гривень ( а.с.45) Відповідач [PERSON] працює [PERSON] в Івано-Франківській області і отримує заробітну плату в розмірі 9800грн. [PERSON] навчається на першому курсі ДВНЗ «Прикарпатський Національний університет ім. В.Стефаника» Міністерства освіти і науки України за спеціальністю «053. Психологія» заочної форми навчання, що підтверджується довідкою ДВНЗ «Прикарпатський Національний університет ім. В.Стефаника» ( а.с.7) Як вбачається з договору про надання освітніх послуг, укладеного між ДВНЗ «Прикарпатський Національний університет ім. В.Стефаника» та [PERSON] навчання [PERSON] в ДВНЗ «Прикарпатський Національний університет ім. В.Стефаника» Міністерства освіти і науки України за спеціальністю «053. Психологія» заочної форми навчання на період з 01.09.2016 року до 01.07.2020 року становить 6400 гривень за навчальний рік (а.с.5-6). Згідно копій квитанцій позивач [PERSON] здійснила оплату за навчання [PERSON] у ДВНЗ «Прикарпатський Національний університет ім. В.Стефаника» у розмірі 6400 гривень ( а.с.8-9). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться стан здоров'я та матеріальне становище дочки, сина; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує, що відповідач є працездатною особою, його стан здоров»я, має неповнолітню дитину [PERSON], на утримання якої сплачує аліменти на підставі рішення суду. Повнолітній доньці [PERSON]. на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, стіпендію не отримує, у зв»язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має таку допомогу надавати, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на її утримання на час навчання. Крім зазначених обставин, суд враховує, що навчання дитини є платне, повнолітня дитина сторін навчається заочно та може самостійно себе утримувати, обов»язок обох батьків щодо утримання дітей, наявність на утриманні відповідача неповнолітньої дитини, встановлений законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, та вважає,що заявлений позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з досягненням дитиною повноліття - 06.03.2017 року та до закінчення її навчання у Вищому Навчальному Закладі «Прикарпатський Національний університет ім. В.Стефаника» Міністерства освіти і науки України, а саме до 01 липня 2020 року. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те,що він допомагає батьку, який є пенсіонером, та рідному брату [PERSON], який хворіє на цукровий діабет, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Що стосується заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача половину додаткових витрат на оплату навчання в розмірі 3200грн. до закінчення навчання, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Отже, суд не вбачає передбачених законом правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач просить стягнути зазначені суми за статтею 185 СК України, обґрунтовуючи це як обовязок відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а витрати на вартість навчання не відносяться до таких витрат та були враховані судом при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: partial