Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини, а саме сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], на утримання котрих відповідач аліменти не сплачує, матеріальну допомогу не надає. Тому позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON] в розмірі 1/2 частина з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму, оскільки він є повнолітньою дитиною, але продовжує навчання в Донецькому національному університеті, та неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] до суду не з'явилась, але від неї до суду надійшла заяви з проханням розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення з відміткою про отримання від 14 січня 2014, 23 січня 2014 року, неодноразово до суду не з'являється, про причини неявки суд не повідомляє і від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутність. Тому, справа розглянута в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступного. Згідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. До матеріалів справи додане свідоцтва про народження дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в яких його батьками вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Довідкою КП "КК Будьоннівського р-ну м. Донецька" підтверджується, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою [PERSON] за адресою [ADDRESS], і знаходяться на її утриманні. Відповідно наданих позивачем [PERSON] доказів, відповідач [PERSON] є працездатною особою, в центрі зайнятості на обліку не знаходиться, аліменти іншим особам не сплачує, постійного місця роботи не має. Позивач [PERSON] працює, має середньомісячний заробіток на цей час в розмірі 961,00 грн. Повнолітній син [PERSON], котрий проживає разом з позивачем [PERSON], на цей час є студентом 1-го курсу денної форми навчання в інституті харчових виробництв Донецького національного інституту економіки і торгівлі, стипендію там не отримує і термін закінчення навчання становить 30 червня 2017 року. Виходячи з вказаного вище, суд вважає, що позивач [PERSON] потребує матеріальної допомоги на утримання своїх дітей [PERSON] та [PERSON], а відповідач [PERSON] може надати їй таку матеріальну допомогу, тобто відповідач повинен сплачувати позивачу аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], . Разом з цим, враховуючи, що суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, суд вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання не може перевищувати також ? частину з усіх видів заробітку чи доходів відповідача. На підставі ст.ст.180-183,191,193,198-200 СК України, та

Outcome: partial