Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Кей-Колект» - Паращинець М.М. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ, третя особа без самостійних вимог - [PERSON] про звільнення майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] що належить на праві власності [PERSON] та знаходиться в іпотеці ТзОВ «Кей-Колект», згідно договору іпотеки №11159959000 від 25.05.2007 р. з-під арешту та заборонити органам ДВС вчиняти будь - які дії пов'язані з обмеженням ТзОВ «Кей-Колект» права розпорядження даним нерухомим майном. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.05.2007 року між АКБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є ТзОВ «Кей-Колект» та [PERSON] було укладено кредитний договір №11159959000 згідно якого банк надав останньому суму кредиту в розмірі - 37500,00 доларів США. В забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] 25.05.2007 року було укладено договір іпотеки №11159959000, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 55,2 кв.м., житловою площею - 41,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачем МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції на вищезазначене нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці , постановою від 07.10.2013 року накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на користь - ТзОВ «Кей-Колект» . З посиланням на викладене, а також на норми ст.ст. 54,60 ЗУ "Про виконавче провадження" позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна , що знаходиться в іпотеці ТзОВ «Кей-Колект» та заборонити органам ДВС вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ТзОВ «Кей-Колект» права розпорядження відносно вищезазначеного будинку. Представник позивача ТзОВ «Кей-Колект» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові , надавши суду пояснення аналогічні вказаним. Представник відповідача МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутності та письмових заперечень до суду не надходило, тому суд згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. В судовому засіданні представник третьої особи - [PERSON] не заперечила проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень . Судом встановлено, що 25.05.2007 року між АКБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є ТзОВ «Кей-Колект» та [PERSON] з метою забезпечення належного виконання кредитних зобов'язань з боку позичальника [PERSON] за кредитним договором, сторони уклали між собою договір іпотеки №11159959000, предметом якого є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 55,2 кв.м., житловою площею - 41,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу посвідченого 25.05.2007 р. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1129. Як встановлено судом, 07.10.2013 року головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2п-9725/10 виданого 23.06.2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу , накладено арешт на все майно боржника [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику. Судом встановлено, що 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» був укладений договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами перелік яких міститься в додатку до даного договору./а.с.4-11/ Таким чином, до ТзОВ «Кей-Колект» перейшли всі права ПАТ «УкрСиббанк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором та право звертати стягнення на предмет іпотеки зазначений у договорі іпотеки. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотеко держателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, то підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Судом встановлено, що заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 331 437, 28 гривень, а відповідно до договору іпотеки ринкова вартість предмету іпотеки становить 252500,00 гривень. Таким чином, вартість спірного житлового будтнку значно нижча ніж сума заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку незавершеного виконавчого провадження, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Аналогічним чином вирішується питання про задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок майна, переданого в іпотеку. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За загальним правилом, визначеним у ст.590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Державним виконавцем арешт на майно до складу якого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 55,2 кв.м., житловою площею - 41,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] накладено 07.10.2013 року, тобто після передачі майна в іпотеку, що порушує право іпотекодержателя на звернення стягнення на передане в іпотеку майно. За таких обставин, зважаючи на переважне право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог на момент його виникнення, а також на заборгованість боржника перед іпотеко держателем та вартість предмета іпотеки, яка є меншою чим заборгованість суд приходить до висновку, що позовні вимоги зняття арешту з нерухомого майна , що знаходиться в іпотеці ТзОВ «Кей-Колект» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про заборону органам ДВС вчиняти будь - які дії пов'язані з обмеженням ТзОВ «Кей-Колект» права розпорядження даним нерухомим майном за адресою: [ADDRESS] суд вважає що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне. При цьому суд враховує, що судовому захисту (із загальної теорії права та норм ЦПК України) підлягають лише порушені (оспорювані) права, свободи чи інтереси. З огляду на викладене, суд не вправі заборонити органам ДВС вчиняти будь - які дії пов'язані з обмеженням ТзОВ «Кей-Колект» права розпорядження даним нерухомим майном, які можливо виникнуть в майбутньому.

Outcome: partial