Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

В листопаді 2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2001 року. Від шлюбу, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач з жовтня 2017 року проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. [PERSON] є інвалідом дитинства, тому потребує постійного нагляду лікарів, медикаментозного лікування та санаторно-курортного лікування. За таких обставин, позивач потребує матеріальної допомоги на утримання доньки, а відповідач може і повинен таку допомогу надавати, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, та бажає отримувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень щомісяця. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісяця. Суду пояснив, що матеріальної змоги сплачувати аліменти в розмірі, який визначений позивачкою він не може, оскільки працює та має дохід приблизно чотири тисячі гривень в місяць, з яких оплачує комунальні послуги. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 липня 2001 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області видано свідоцтво про одруження (а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії І-БК № 037260 від 19 вересня 2001 року. (а.с.7). З Довідки №3004 від 01 листопада 2018 року, виданої секретарем Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає [INFO], разом з донькою [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, але за даною адресою не зареєстрована (а.с.8). Згідно Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2696 [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства за діагнозом: Легка розумова відсталість, гранична з помірною, ускладнена порушенням комунікації, системним недорозвитком мовлення ІІ-ІІІ рівня. Змішані специфічні розлади розвитку шкільних навичок. (а.с.10). А згідно посвідчення серії ААБ №111972 виданого Фастівським УПСЗН [PERSON] отримує соціальну допомогу на дитину інваліда (а.с.9). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] працює на ТОВ «Фастівське хлібоприймальне підприємство», йому нарахована заробітна плата за 2018 рік в розмірі 49193,81 грн., та вирахувано податок з доходів в сумі 10519,57 грн.(а.с.23-24). Відповідно до Довідки №001 від 05 січня 2019 року виданої головою ЖБК «Супутник», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] син [INFO], [PERSON] онука [INFO] [PERSON] допомагає матері і оплачує за свій рахунок комунальні послуги (а.с.22). Згідно ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6\~до 18\~років:\~з 1\~січня 2019\~року -\~2027\~гривень,\~з 1\~липня -\~2118\~гривень,\~з 1\~грудня -\~2218\~гривень. Даним законом передбачено, що вищевказаний прожитковий мінімум на протязі року буде змінюватися. Обовязок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків, при цьому цей обовязок покладається як на матір дитини так і на батька. Згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі № 6-113цс13, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації у порядку передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів в сумі 2500 грн. є не обґрунтованим, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість надавати таку допомогу. Суд приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги та матеріальне становище відповідача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 16 листопада 2018 року, а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 16 листопада 2018 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial