Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.\~28\~січня 2020\~року [PERSON] \~(далі\~-\~позивач)\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] (далі\~ відповідач),\~в якому\~просить стягнути\~аліменти на\~її користь\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~і малолітньої\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Свої позовні\~вимоги щодо\~стягнення аліментів,\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що 26\~січня 2003\~року між\~нею та\~відповідачем було\~укладено шлюб.\~У шлюбі\~народилось двоє\~синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19.05.2016 року та ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.09.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] та малолітнього [PERSON] за місцем реєстрації та проживання позивача, тобто за адресою: [ADDRESS] . З часу розірвання шлюбу, тобто з травня 2016 року, і по теперішній час діти перебувають на її утриманні, оскільки відповідач матеріально їм не допомагав. Весь основний тягар матеріального забезпечення, лікування дітей, догляду за дітьми та їх виховання лежить на позивачеві. Діти з народження мали проблеми зі станом здоров`я, особливо з початком їх навчання. Кожні півроку вони проходили та проходять обстеження та відповідний курс лікування. Згідно консультаційних висновків діти мають серцеві кардіологічні захворювання, а саме: неповнолітньому [PERSON] встановлено діагноз синусова аритмія, малолітньому Артему - діагноз функціональна кардіопатія та дихальна бріоритмія. Відповідачеві відомо про ці захворювання. Інших дітей окрім з ним спільних синів, а також непрацездатних батьків, відповідач не має. Відповідач працює, на утримання дітей коштів не надає, іноді їм щось купує (деякі канцтовари, одяг) проживає після розірвання шлюбу окремо. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, відповідач від фінансового утримання дітей ухиляється, допомагати фінансово не відмовляється, але фактично не допомагає, від пояснень ухиляється, проведення з ним бесід, розмов результату не дають, а тому позивач змушена звертатися до суду. У зв`язку із перенесенням важкої вагітності третьою дитиною та пологами, а також хворобливим станом старших дітей позивач за своїм станом здоров`я та станом здоров`я дітей не змогла раніше звернутися до суду щодо стягнення аліментів, з травня 2016 року. На підставі зазначеного позивач звернулась до суду з вказаним позовом. 2. Відповідач відзив на позов не надав. 3. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітної платні. 4. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та пояснив, що він працює офіційно у військовій частині, заробітну плату отримує у розмірі 5000 гривень. Між ним та позивачем раніше була усна домовленість про сплату аліментів, він постійно допомагає дітям. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2020 року, цивільну справу № 496/401/20, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 30 січня 2020 року було прийнято позовну заяву та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. Судом встановлено, що 26.01.2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 2. (а.с. 8) 8. Подружнє життя сторін не склалося і рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19 травня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. (а.с. 9) 9. В період шлюбу у сторін народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 77 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 90. (а.с. 6, 7) 10. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис № 05, позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 628. (а.с. 11, 14) 11. Відповідно до довідки Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 130 від 21.01.2020 року діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю і знаходяться на її утриманні. (а.с. 12) 12. Згідно консультаційних висновків діти мають серцеві кардіологічні захворювання, а саме: неповнолітньому [PERSON] встановлено діагноз синусова аритмія, малолітньому Артему діагноз функціональна кардіопатія та дихальна бріоритмія. (а.с. 15, 16) ІV. Оцінка Суду. 13. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 14. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 15. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 16. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 17. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. 18. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. 19. За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі- СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 20. Відповідно до статті 181\~СК України \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 21. Відповідно до\~статті 182 СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 22. Відповідно до частин першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 23. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 24. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 25. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 26. Надані докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмету позовних вимог. 27. За результатами розгляду справи та дослідження наданих доказів, судом встановлено, що відповідач є батьком дітей та у відповідності до закону повинен нести обов`язок матеріального забезпечення дітей. Суд вважає розмір аліментів, який просить стягнути позивач, цілком виправданий та необхідний для забезпечення гармонійного розвитку дітей. 28. Таким чином при визначенні розміру аліментів, суд з урахуванням ст. 182 СК України та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає можливим визначити аліменти у розмірі 1/3 частини, від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття синів [PERSON] та [PERSON] . 29. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час, то вона не підлягає задоволенню та суд виходить з наступного. 30. Згідно ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. 31. На підтвердження своїх вимог щодо стягнення аліментів починаючи з дня розірвання шлюбу, а саме з 30.05.2016 року позивачем жодного доказу не надано, а тому у вказаній вимогі, слід відмовити. 32. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. 33. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У даному випадку позов подано до суду 28 січня 2020 року. 34. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 35. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 36. Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial