Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначивши третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Герцаївський районний відділ ДВС ГТУЮ посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2007 року по 19 грудня 2012 року. Від шлюбу у них є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з нею та знаходяться на повному її утриманні. Рішенням Герцаївського районного суду від 03 вересня 2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 350 грн. щомісячно. Відповідач лише частково сплачував присуджені судом аліменти та у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.12.2018 року становить 6516 грн. У зв`язку з порушенням строку сплати аліментів сума пені, нарахованої у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за період з січня по грудень 2018 року складає 749 грн. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів в твердій сумі в розмірі 350 грн., а саме з 08 серпня 2012 року її матеріальний стан погіршився, донька підросла та потребує більших витрат.У неї від другого шлюбу є ще двоє неповнолітніх дітей на даний час вона ніде не працює, перебуває у декретній відпустці, їй матеріально важко одній утримувати дитину.Крім цього, станом на 2019 рік зазначений розмір аліментів не відповідає вимогам закону, не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та підлягає збільшенню також з наступних підстав. Вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний нести рівні зі нею витрати на утримання доньки, тому вважає, що необхідно збільшити визначений рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2012 року розмір аліментів. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментів в сумі 6516 грн., пеню в сумі 749 грн. та змінити розмір аліментів, встановлений рішенням суду, з 350 до 1700 грн. Ухвалою суду від 25 березня 2019 року призначено підготовче судове засідання. Відповідачем 10 квітня 2019 року направлено до суду відзив на позовну заяву де позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1050 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, та згідний сплачувати заборгованість по аліментам в сумі 6221 гривню 34 копійок, та пеню в розмірі 749 грн.. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Згідний сплатити заборгованість по аліментам, пеню та збільшити розмір стягуваних аліментів до 1050 грн., оскільки у відповідача теж е ще 2-е неповнолітніх дітей, і він ніде не працює. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебуваюли в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2007 року по 19 грудня 2012 року. Від шлюбу у сторін мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З огляду на зазначене, а також враховуючи принципи захисту та піклування про дітей, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. При цьому суд акцентує увагу на тому, що [PERSON] є повнолітньою особою працездатного віку та зобов`язаний матеріально утримувати власну дитину. При цьому, визначаючи розмір аліментів суд виходить з вимог розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, а також із достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст. 7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на місяць складає 2027 гривень. Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. При цьому, суд враховує положення ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» становить 1013 гривень. З довідки № 14.6-24 від 14.12.2018 року виданою начальником відділу ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області вбачається, що у [PERSON] є заборгованість по аліментам на утримання доньки [PERSON] в розмірі 6516 грн. Згідно довідки від13.12.2018 року станом на квітень 2019 року - 6221 грн. 34 коп. Згідно розрахунку розміру неустойки за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року становить 749 грн. Суд вважає, що відповідач здоровий, працездатного віку, на утриманні має ще трьох малолітніх дітей, в тому числі двох своїх та одна з яких є дитиною з інвалідністю, має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Дитина є здоровою, проживає з матерю, яка теж має на утриманні ще 2- малолітніх дітей, є працездатною, але перебуває в декретній відпустки по догляду за дитиною. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та дослідженні докази, суд вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість по аліментам на час розгляду 6221 грн. 34 коп., пеню 749 грн. та збільшити розмір стягуваних аліментів до 1050 грн. і до досягнення дитини повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн .

Outcome: partial