Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути зі [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку. Судом порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження (між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення судді). Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 28 січня 2015 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] укладено шлюб, сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружжя на теперішній час мешкає окремо, малолітня дитина проживає з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач не працює, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в тому числі одноразову допомогу, в зв'язку з чим відчуває матеріальні труднощі. Враховуючи вказане, [PERSON] в судовому порядку просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в порядку ч. 2 ст. 84 СК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався, судом вжито максимальні заходи для його повідомлення про розгляд справи з дотриманням ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно поштового повідомлення № 8540000329405 виклик вручено особисто (а.с. 13), що в розумінні п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням про розгляд справи. Крім того, суду повернуто поштове повідомлення № 8530204453070 з довідкою УДППЗ «Укрпошта» про неможливість вручення виклику з причини відсутності адресату за місцем реєстрації. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на вказане, в розумінні ст. 280 ЦПК України наявні умови для проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 28 січня 2015 року сторонами по справі укладено шлюб, зареєстрований Родинською міською радою у Донецькій області (свідоцтво про шлюб). В шлюбі [INFO] народжений [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Спільне життя позивача з відповідачем припинено. Позивач [PERSON] мешкає за адресою реєстрації - [ADDRESS] разом з малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] мешкає за адресою реєстрації - [ADDRESS]. Згідно ст. 75 СК України подружжя зобов'язані матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина четверта зазначенної статті встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, право на аліменти у дружини матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. У судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON], 2017 року народження, батьківство якої відповідачем [PERSON] не оспорюється, мешкає разом зі своєю матір'ю [PERSON] На теперішній час позивач не працює, оскільки перебуває в відпустці по догляду за дитиною, в зв'язку з чим дійсно потребує підтримки зі сторони свого чоловіка. Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вказаного, суд надає оцінку матеріальному становищу відповідача. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] працевлаштований. Вказане свідчить, що відповідач отримує регулярну стабільну заробітну плату, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дружині, в зв'язку з її перебуванням в відпустці по догляду за малолітньої дитиною. 8 жовтня 2018 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 2017 року народження у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, можливостей відповідача, - суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON], 2017 року народження трирічного віку аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, що відповідає ст. 80, ч. 2 ст. 84 СК України, та найкращим чином захистить інтереси тимчасово непрацездатної позивачки в потребі в матеріальних коштах в зв'язку з його вихованням малолітньої дитини, та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину, дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню зі [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст. ст. 84, 191 СК України,

Outcome: partial