Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач 16 квітня 2019 року звернувся до суду з цим позовом і просив змінити (зменшити) розмір стягуваних з нього аліментів на користь відповідача на утримання їхнього спільного сина [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму 1000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 8 травня 2019 року року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (а.с.17). У своєму відзиві на позов, який надійшов до суду 27 травня 2019 року, відповідач повністю не визнала позовні вимоги з огляду на їхню необґрунтованість. Вказала, що позивач дійсно одружився вдруге і тепер внього є ще одна малолітня дитина, однак його дружина працездатна і також має обов`язок щодо утримання цієї дитини. Позивач, який наразі офіційно не працевлаштований, є працездатним і відповідно може та повинен утримувати свого сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. В 2013 році позивач придбав квартиру, тобто після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів його матеріальний стан не погіршився, а покращився. В свою чергу дитина потребувє лікування та значних витрат. Наразі розмір аліментів, які стягуються з позивача складає 2562,45 грн. Оскільки позивач здоровий, працездатний, то, на думку відповідача, він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 22 лютого 2011 року. Відповідь на відзив від позивача не надходила. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказав, що його матеріальне становище змінилося, він не працює офіційно, доходи його мають мінливий характер, в нього є ще одна малолітня дитина на утриманні, розмір аліментів, які наразі з нього стягуються на користь відповідача є завеликим і ставить його в скрутне матеріальне становище. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Згідно з копією рішення Жмеринського міськрайонного суду від 22 лютого 2011 року, з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2011 р. і до повноліття дитини (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 29 квітня 2012 року позивач уклав шлюб з [PERSON] (а.с.10). Згідно з копією свідоцтва про народження, позивач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до копії довідки про склад сім`ї квартального комітету "Товарна" від 19 лютого 2019 року №121, позивач з дружиною та сином [PERSON] проживає по [ADDRESS] (а.с.12). Згідно з копією останньої сторінки трудової книжки позивача, останній 26 вересня 2016 року звільнений з рооти за згодою сторін (а.с.13). Відповідно до копій виписок з історії хвороби та лікарських висновків, дитина [PERSON] потребує лікування у зв`язку із встановленим діагнозом (а.с.25-30). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач на підставі договору купівлі-продажу від 9 квітня 2013 олку придбав квартиру [ADDRESS] (а.с.31). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Жмеринського МРВ ДВС станом на 30 квітня 2019 року заборгованість позивача зі сплати аліментів на користь відповідача по виконавчому листу №2-285 від 24 лютого 2011 року - складає 4731,54 грн (а.с.32). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Таким чином станом на квітень 2019 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 2562,45 грн щомісячно, що значно перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину відповідного віку. Враховуючи, що позивач офіційно не працює, його дохід носить мінливий та нерегулярний характер, має на утриманні ще одну малолітню дитину, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини підлягає зменшенню. Однак, враховуючи, що позивач має у власності квартиру, яку придбав в 2013 році, а також хворобу дитини, яка виникла після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, суд вважає, що позивач має можливість і зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі мінімального рекомендованого на одну дитину, що, в свою чергу, становить прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Відповідно до частини третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною першою, другою та третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з практикою ЄСПЛ для кожної людини у правовій державі насамперед важливо мати доступ до правосуддя і можливість вільно, швидко, безперешкодно реалізувати право на судовий захист незалежно від належності до певної соціальної групи або інших персональних характеристик особи. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., заява № 14448/88, п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п. 38. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Зміна розміру аліментів відбувається у момент постановлення судового рішення, що набрало законної сили (Постанова Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 577/3972/16-ц). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задволено на 50 відсотків, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 384,20 грн.

Outcome: partial