Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства по відношенню до малолітньої [PERSON] та зобов'язання внесення змін до актового запису про народження дитини із зазначенням його як батька дитини та зміни прізвища дитини на [PERSON] із зобов'язанням видати свідоцтво про народження, обґрунтовуючи вимоги тим, що з липня 2009 року проживає у фактичних шлюбних стосунках з матір'ю дитини [PERSON], [INFO] у них народилася дитина - [PERSON], при цьому відомості про батька дитини були внесені до актового запису відповідно до ст.122 СК України, оскільки на той час мати дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Посилаючись на те, що він являється біологічним батьком дитини, з моменту народження і по цей час виховує та піклується про неї, дитина називає його батьком, що не заперечує матір дитини, просить вимоги задовольнити. У судове засідання позивач подав заяву, згідно якої підтримав позов та просив задовольнити його вимоги повністю, розглянувши справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи через його перебування за межами міста, не надавши до суду жодного доказу на підтвердження відрядження, у зв'язку з чим суд вважає причину неявки відповідача неповажною. Третя особа звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги вважав законними й обґрунтованими, повідомила, що відповідач жодного відношення до дитини не має. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню підлягає з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], громадянин України, зареєстрований у [ADDRESS], з липня 2009 року перебував у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON], [INFO] у них народилася дитина - [PERSON], актовий запис про народження №2053 від 21.12.2010 року по Першому відділу реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Одесі. На час народження дитини мати дитини перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 14.05.2012 року, тому відомості про батька дитини були внесені до актового запису відповідно до ст.122 СК України та вказано батьком [PERSON]. Після народження дитини позивач та третя особа сумісно проживають і виховують дитину як подружжя, з 15.11.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №1260 по Відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Суворовському районі у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Статтею 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Згідно ч.1 ст.129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У відповідності до ч.3 ст.148 СК України, у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Жодних заперечень та доказів відповідачем не надано. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд, надавши оцінку доказам, що є у матеріалах цивільної справи, прийшов до висновку, що батьківство позивача доведено, його вимоги про встановлення батьківства та зміну прізвища дитини законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню. Разом з тим, вимоги позивача про зобов'язання внести зміни до актового запису та видати свідоцтво про народження є передчасними, рішення суду про визнання батьківства та зміну прізвища дитини є підставою для внесення таких змін до актового запису і видачі свідоцтва про народження, спір з цього приводу на даний час відсутній та у разі його виникнення підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Outcome: partial