Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

Позивач звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі 1/4 частина щомісячно до досягнення дитиною 3-х років до [INFO]. В своїй позовній заяві посилається на те, що вони з відповідачем із серпня 2013 року не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, вона на даний час перебуває у дикретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, тому відповідач повинен платити аліменти і на її утримання. Позивач в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву якою повністю підтримала свої позовні вимоги та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи не з"явився, подав до суду клопотання про здійснення запиту до Управління соціального захисту населення з метою отримання довідки про те чи знаходиться [PERSON] у дикретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи для вирішення питання про біологічне батьківство. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] про, що свідчить копія свідоцтва про народження дитини, яка є в матеріалах справи. На даний час сторони проживають окремо. Відповідач добрвільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного, враховуючи те що відповідач є працездатним, а також те що він зобов'язаний утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років і що інших осіб на утриманні він не має, враховуючи матеріальний стан позивачки, яка не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріального забезпечення від відповідача, а він його може надавати і тому виходячи з принципів розумності та справедливості приймає рішення про часткове задоволення вимог позивача в цій частині, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною 3-х років у розмірі 1/6 частини. Крім того, суд вважає за необхідне відмовити відповідачу в задоволенні його клопотань, оскільки вони не стосуються суті даного спору. Відповідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання заяви про їх стягнення. Тому суд вважає необхідним провести стягнення аліментів з дня звернення позивача до суду. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial