Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором вкладу в сумі 68700,00 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що між ним і відповідачем було укладено договір про внесення вкладу на депозитний рахунок, однак на його письмову вимогу про дострокове припинення строкового банківського вкладу належні позивачу кошти виплачені не були. Позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки в судове засідання суду не відомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 19.05.2014 року між сторонами було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 643184 на суму 68700,00 грн. (а. с. 5-6). Договір було укладено на строк до 25.05.2015 року, зі сплатою відсотків в розмірі 24 % річних. Відповідно до п. 2.3.3. договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 643184 у випадках дострокового припинення строку зберігання вкладу вкладник зобов'язується повідомити банк письмово. Заяву владник подає до банку у двох примірниках не пізніше ніж за два робочі дні до дати отримання коштів, зазначених в заяві. Один з примірників заяви з відміткою банку про отримання заяви повертається вкладникові. 08.08.2014 року позивач звернувся із заявою про дострокове повернення строкового банківського вкладу № 643184 від 19.05.2014 року в сумі 68700,00 грн. На заяві міститься відмітка банку про її прийняття та службова відмітка із резолюцією ТВО завідуючого відділення Банку «Демарк» № 12 про видачу вкладнику належної суми коштів (а.с. 7). Відповідач своїх обов'язків за договором щодо повернення коштів розміщених на депозитному рахунку належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка. Згідно положень ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Тобто, відповідно до положень даної статті, клієнт має право достроково в односторонньому порядку розірвати договір банківського рахунка, а підставою для розірвання договору є заява клієнта. Суд приходить до висновку про те, що відповідачем порушене право позивача щодо повернення йому грошових коштів, в тому числі і гарантоване ст. 1 Протоколу № 11 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод право на мирне володіння майном, а отже підлягають стягненню сума вкладу в сумі 68700,00 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Також з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 687 грн. 00 коп.

Outcome: partial