Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2010 року, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 23.11.2015 року у справі №234/18521/15-ц (провадження №2/234/7181/15) (а.с.34-35). Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.03.2011 року, актовий запис №7 (а.с.31). Дитина мешкає разом з позивачкою, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.05.2018 року [NUMBER] та від 22.05.2018 року [NUMBER] (а.с.32-33). Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 80 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст.182 СК України). Позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак доказів того, що заробітку (доходу) відповідача достатньо для того, щоб сплачувати аліменти саме у такому розмірі, сторонами суду не надано. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає хоча має можливість надавати таку допомогу, а також обов`язок за законом. Заперечень від відповідача на позов не надходило, доказів того, що відповідач має на утриманні інших осіб, суду не надано. З огляду на вказане та враховуючи положення ст.183 СК України суд вважає, що позов у про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню та з відповідача [PERSON] в інтересах дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача (платника аліментів), але не нижче мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, тобто не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, позивач в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial