Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивачка, в особі представника адвоката Коваль Лариси Миколаївни, звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до Яготинської міської ради Київської області про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності на спадкове майно та зобов`язання вчинити певні дії, в якому вказала, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Яготин Київської області. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Яготинським районним бюро ЗАГС Київської області її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Останнім місцем проживання [PERSON] згідно довідки Двірківщинського старостинського округу за № 14 від 07.05.2021 року було: [ADDRESS] . Також у довідці наведено, що за цією адресою постійно проживала разом з матір`ю та братом [PERSON] - [PERSON] , яка здійснювала догляд за матір`ю та братом до дня їх смерті. Батько позивачки [PERSON] помер іде задовго до того, як померла її мати, а тому все майно, що було надбано батьками, після смерті батька було оформлено на праві власності на матір, зокрема, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Окрім житлового будинку, мати позивачки на день смерті мала на праві власності земельну ділянку, площею 5,7280 га, кадастровий номер 3225581400:04:002:0030, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області. [INFO] помер брат позивачки - [PERSON] , останнім місцем реєстрації якого було: [ADDRESS] . Брат позивачки - [PERSON] на день своєї смерті мав на праві власності земельну ділянку, площею 5,7280 га, кадастровий номер 3225581400:04:002:0031, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області. Проживаючи разом з матір`ю та братом, позивачка вела разом з ними спільне господарство, мала спільний бюджет та доглядала за матір`ю та братом до їх смерті. На випадок своєї смерті ні мати позивачки - [PERSON] , а ні брат позивачки - [PERSON] заповіту не склали. У визначений законом, термін позивачка заяви про прийняття спадщини після смерті матері та після смерті брата не подавала. Інші спадкоємці, окрім позивачки [PERSON] , відсутні. З огляду на наведене та у відповідності до чинного законодавства позивачка, проживаючи зі своєю матір`ю та братом однією сім`ю, та доглянувши їх до смерті, фактично прийняла спадщину: жиловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 61246,00 грн.; земельну ділянку, площею 5,7280 га, кадастровий номер 3225581400:04:002:0030, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, вартістю 150039,73 грн.; земельну ділянку, площею 5,7280 га, кадастровий номер 3225581400:04:002:0031, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, вартістю 150039,73 грн.. 20.05.2021 року позивачкою було отримано від ЦНАП Яготинської міської ради Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-0006835592021 та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, з яких вбачається, що 21.11.2019 року державним реєстратором Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, - [PERSON] під час учинення реєстраційних дій щодо внесення до реєстру інформації про власника та орендодавця земельної ділянки, кадастровий номер 3225581400:04:002:0030, було допущено помилку, а саме: замість « [PERSON] » до реєстру внесено: « [PERSON] ». У зв`язку з цим позивачка звернулася з усною заявою до державного реєстратора ЦНАП Яготинської міської ради та просила внести до реєстру зміни шляхом виправлення допущеної реєстратором помилки у написанні інформації про власника та орендодавця земельної ділянки, кадастровий номер 3225581400:04:002:0030. Проте їй було відмовлено у вчиненні відповідних дій та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи викладене, просила встановити факт прийняття нею - [PERSON] , спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на все майно та майнові права, які їй належали станом на день її смерті, та після сміерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , на все майно та майнові права, які йому належали станом на день його смерті, у зв`язку з постійним проживанням зі спадкодавцями однією сім`єю; визнати за нею - [PERSON] , право власності на спадкове майно, яким є: 1) домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вартістю 61 246,00 грн., яке складається з: житлового будинку, літ. «А-1» з прибудовою, літ. «а», загальною площею 72,8 кв. м., житловою площею 48,2 кв. м., до якого входить: веранда, площею 8,1 кв. м.; вітальня, площею 14,8 кв. м.; житлова кімната, площею 21,4 кв. м.; житлова кімната, площею 12,0 кв. м.; передпокій, площею 5,7 кв. м.; санвузол, площею 3,5 кв. м.; кухня, площею 7,3 кв. м.; ганок № 1; сарай, літ. «Б»; погріб, літ. «В»; д) літня кухня, літ «Г»; вбиральня, літ. «Д»; колодязь № 2; ворота з хвірткою № 3; 2) земельна ділянка, площею 5,7280 га, кадастровий номер 3225581400:04:002:0030, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Двірківщинського старостинського округу Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області, грошова оцінка якої становить 150039,73 грн.; 3) Земельна ділянка, площею 5,7280 га, кадастровий номер 3225581400:04:002:0031, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходцться в адміністративних межах Двірківщинського старостинського округу Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області, грошова оцінка якої становить 150039,73 грн.; зобов`язати ЦНАП Яготинської міської ради Бориспільського району Київської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права інформацію про власника та орендодавця земельної ділянки, кадастровий номер 3225581400:04:002:0030, а саме: [PERSON] замість [PERSON] . Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. Перевіривши матеріали справи,заслухавши пояснення предстанвика позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до роз`яснень п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] в м. Яготин Київської області, її місце проживання зареєстроване, як [ADDRESS] , 03.10.1992 року було укладено шлюб між нею та [PERSON] , який розірвано 02.10.2012 року (а.с. 8-9). [PERSON] , [INFO] , має батьків [PERSON] і [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] , [INFO] , має батьків [PERSON] і [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13). За адресою [ADDRESS] проживали [PERSON] , [PERSON] , їх син [PERSON] та їх дочка [PERSON] ; [PERSON] здійснювала догляд за матір`ю і братом до дня їх смерті (а.с. 14-15). [PERSON] на день своєї смерті мала на праві власності земельну ділянку, площею 5,7280 га, кадастровий номер 3225581400:04:002:0030, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області (а.с. 16,18-20, 24, 26). [PERSON] на день своєї смерті мав на праві власності земельну ділянку, площею 5,7280 га, кадастровий номер 3225581400:04:002:0031, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області (а.с.17, 21-23, 25, 27). З Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-0006835592021 вбачається, що 21.11.2019 року державним реєстратором Полого- Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області Тірбахом Станіславом Володимировичем під час учинення реєстраційних дій щодо внесення до реєстру інформації про власника та орендодавця земельної ділянки, кадастровий номер 3225581400:04:002:0030, було допущено помилку, а саме: замість « [PERSON] » до реєстру внесено: « [PERSON] » (а.с. 21-23). З Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що [PERSON] є замовником технічної інвентаризації будинку [ADDRESS] , який побудовано 1973 року, загальна площа приміщень 72,8 кв.м., житлова площа 48,2 кв.м. (а.с. 28-31). Після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 280, з якої вбачається, що [PERSON] прийняла всю спадщину після смерті матері [PERSON] ; [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на користь свого брата [PERSON] та своєї сестри [PERSON] ; [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на користь сестри [PERSON] та відмовився від прийняття частки у спадщині [PERSON] , який відмовився від спадщини на його користь після померлої його матері [PERSON] (а.с. 46-56). Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78, ст. 81\~ЦПК України оставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1222\~ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлене законом. Стаття 41 Конституції України, гарантує кожному права володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Основною метою ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено у ст. 1 Першого Протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", зокрема, вказано на необхідність дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Європейський Суд з прав людини у ряді випадків вбачав порушення ст. 1 Протоколу навіть тоді, коли не було юридичного позбавлення права власності на майно, але через ті або інші обставини людина була позбавлена практичної можливості користуватися своєю власністю. В рішенні по справі «Онер`їлдіз проти Туреччини» Європейський суд висловився наступним чином: «Справжнє, ефективне здійснення права, що охороняється цією нормою, не залежить від одного обов`язку держави не втручатися і може вимагати забезпечення позитивних заходів щодо захисту, особливо, якщо існує позитивний зв`язок між заходами, здійснення яких заявник вправі очікувати від державних органів, і ефективним користуванням його майном...» Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право користуватися нею на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Статтею 1268\~ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, встановленого ст.\~1270\~цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Статтею 328\~ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Прицьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відносини, які виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в чинній редакції. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державні реєстрації прав Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну-реєстрацію црав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації та встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора, пов`язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Положеннями ч. 2 ст. 30 Закону України встановлено, що дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що повноваження стосовно прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Законом віднесено до виключної компетенції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідного органу державної реєстрації прав та в матеріалах справи відсутні докази відмови ЦНАП Яготинської міської ради у внесенні правильних відомостей, тому з огляду на викладене позовні вимоги підлягаєть до часткового задоволення.

Outcome: partial