Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , ( [ADDRESS] ) на користь [PERSON] борг грошових коштів згідно розписок від 11.09.2012 року у розмірі 10 000,00 доларів США,витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 гривень, моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень, судовий збір у розмірі 2500,00 гривень. В обґрунтування позову навела наступне. Між [PERSON] та [PERSON] , 11 вересня 2012 року була оформлена боргова розписка у двох екземплярах і відповідно до якої позивач передав відповідачу грошову суму у розмірі 10 000 доларів США. Згідно розписки від 11 вересня 2012 року відповідач взяв на себе зобов`язання повернути позивачу суму позики в розмірі 10 000 доларів США у строк до 30 грудня 2018 року. Однак в результаті переговорів та на усні звернення позивача, відповідач не відреагував жодним чином, та не повернув вищевказану грошову суму на письмове звернення позивача. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порядку ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 10 червня 2020 року на адресу відповідача, яка зазначена в розписці, а саме: [ADDRESS] , позивачем було направлено лист-претензію від 11 вересня 2012 року за письмовою розпискою на суму 10 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією поштового зв`язку від 10.06.2020 року. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до вимог п.п.8,9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником, тобто, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення позики ні у строк, встановлений розпискою, а ні приступив до його виконання на підставі листа-претензії. Згідно положень п. 1 Постанови Пленуму ВСУ за №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами і доповненнями, внесеними згідно Постанови Пленуму ВСУ за № 5 від 25.05.2001 року, визначено, що: "...встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із Конституцією та законами України, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди ". Отже, позивач із-за дій відповідача щодо неналежного виконання зобов`язань щодо повернення коштів, переніс сильні хвилювання, що призвело до розладу здоров`я, пов`язаного з підвищенням тиску, так як [PERSON] знаходиться в постійному стресі, тому моральну шкоду для себе оцінює в 10 000,00 гривен. Відповідно до статті 12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Згідно ч. 1,2 ст.84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. В зв`язку з тим, що відповідачем сума позики в добровільному порядку позивачу не повернута, він змушений був звернутись за правовою допомогою до адвоката, 19 квітня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] підписано Угоду №51/13 про надання правової допомоги, відповідно до якої гонорар за надання правової допомоги адвокатом клієнту, згідно пунктом 1.1. Угоди становить суму, обумовлену Додатком 1 до цієї Угоди та визначається в розмірі чотири тисячі гривень 00 копійок. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі. При цьому пояснив, що відповідач грошей або свиней не повернув. При цьому зазначила, що відповідні докази у підтвердження витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп., вона надасть суду після розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не подав, відзив на позов у встановлений судом строк не подав, у зв`язку з чим на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи за відсутності заперечень з боку позивача. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розписка (а.с.7), лист- претензія (а.с.9). Суд,

Outcome: partial