Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування завданої шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 19 грудня 2013 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERSEDES-BENZ SPRINTER», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], та який належить [PERSON], та автомобіля «ВАЗ-21154», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ-21154» [PERSON] загинув, а вартість матеріальних збитків легкового автомобіля складає 43 466 грн. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Оскільки позивачу спричинену матеріальну шкоду, яка виразилася у пошкодженні належного йому автомобіля «ВАЗ-21154», позивач [PERSON] з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON] та ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» солідарно матеріальну шкоду в розмірі 46 379,80 грн. Крім того, діями відповідача [PERSON] позивачу заподіяно моральну шкоду, яку останній просить стягнути з [PERSON] в розмірі 10000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] надали пояснення аналогічні змісту позовних вимог, на задоволенні позову наполягали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з причин відбуття покарання, надав письмові пояснення, зазначивши свою незгоду із позовом, оскільки [PERSON] отримала відшкодування шкоди під час розгляду кримінальної справи. Представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» [PERSON] проти задоволення позову заперечував, підтримавши надані суду письмові заперечення на позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив. Суд, вислухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши матеріали кримінальної справи №1кп/199/79/14, приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 19 грудня 2013 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «MERSEDES-BENZ SPRINTER», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та який належить [PERSON], та автомобіля «ВАЗ-21154», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «ВАЗ-21154» [PERSON] загинув. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Вирок суду не оскаржувався та набрав чинності. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим факт заподіяння позивачу матеріальної шкоди з вини [PERSON] у вчиненні ним 19.12.2013 дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було завдано механічні пошкодження автомобілю «ВАЗ-21154», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є позивач. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність [PERSON], який є власником автомобіля «MERSEDES-BENZ SPRINTER», державний номерний знак [NUMBER], застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» згідно полісу № АС/7376839 від 04.12.2013. Відповідно до ч. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Пунктом 33.1.4. ч. 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. В абзаці 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз'яснено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Доказів того, що про страховий випадок, який стався 19.12.2013, було повідомлено ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» сторонами на надано. Суд не може погодитися із твердженнями позивача [PERSON] та його представника [PERSON] в судовому засіданні про повідомлення ними страхової компанії про зазначений страховий випадок, оскільки доказів цим обставинам суду не надано. Таким чином, оскільки обов'язок щодо повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, закріпленого ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не виконано, шкода відшкодовується винною особою. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 24 грудня 2010 року у справі № 6-1цс10, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Згідно з Висновком про вартість матеріальних збитків заподіяних власникові автомобіля «ВАЗ-21154» державний номерний знак [NUMBER], матеріальний збиток складає 43466 грн. Суд не може погодитися з посиланнями відповідача [PERSON] про виплату [PERSON] коштів на відшкодування матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням автомобіля, оскільки такі твердження спростовуються вироком суду. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 43466 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме зазначена сума підлягає стягнення з [PERSON] в повному обсязі. Що стосується вимог про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 10000 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. За п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно вимог ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, моральних та психічних переживаннях, пов'язаних з пошкодженням майна, вишукуванням додаткового часу для підготовки і подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме слід стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів солідарно збитків пов'язаних із користуванням послуг автостоянки в період з 19.12.2013 по 10.02.2014 в розмірі 2380 грн. та з 10.02.2014 по 31.03.2014 в розмірі 510 грн., задоволенню не підлягають, оскільки доказів цим обставинам суду не надано. Крім того, із матеріалів кримінальної справи, а саме позовної заяви [PERSON], вбачається, що вона також заявляла такі вимоги, стверджуючи, що такі витрати понесені нею. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 43 466 грн. 00 коп., та моральна шкода в розмірі 500 грн. В іншій частині позову [PERSON] слід відмовити. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 439 грн. 66 коп.

Outcome: partial