Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування вимог позивачка в позовній заяві зазначила, що 29.05.2004 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивачки, неможливе. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. На даний час відповідач проживає окремо та відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дітей. Аліментних виплат на утримання інших осіб відповідач не здійснює. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, в зв'язку з ухиленням відповідача від утримання дітей. Посилаючись на викладене, позивачка просила про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, визнавши вимоги про розірвання шлюбу та частково - вимоги про стягнення аліментів, вказавши, що подальше збереження шлюбу дійсно не відповідає інтересам сторін, проте на теперішній час сторони разом з дітьми проживають в одному будинку, що належить відповідачу та відповідач приймає участь в утриманні дітей, але сторони не змогли належним чином досягти згоди щодо виду та розміру матеріальної підтримки батьком власних дітей, тому відповідач вважає, що з нього доцільно стягнути аліменти на утримання дітей, проте вважає заявлену позивачем суму необґрунтованою та завищеною, натомість вказує на можливість стягнення з нього на кожну дитину аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про одруження, копій свідоцтв про народження дітей, довідки виконавчого комітету Баштанської міської ради від 04.09.2017 року №882; довідки виконавчого комітету Баштанської міської ради від 04.09.2017 року №1951; довідки Баштанського районного центру зайнятості; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 29.05.2004 року. Сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сім'ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Крім того сторони не досягли згоди щодо форми та розміру участі батька в утриманні дітей. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дітей. Аліментних виплат на утримання інших осіб відповідач не здійснює. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Частка доходу батька (матері) визначається судом з врахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у нього інших дітей. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., посилаючись на те, що відповідач працевлаштований, проте будь-якого достатнього обґрунтування обрання такого розміру аліментів позивач не навела та доказів працевлаштування відповідача також, відповідач же заперечив факт постійного працевлаштування, надавши відповідні докази та вказав, що має мінливий дохід від роботи по найму. При цьому, ч.2 ст. 182, ч.4 ст.184 СК України та ст. 96 ЦПК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, стягнення якого взагалі може відбуватись в безспірному порядку - в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже у вказаних вище нормах законодавець визнав безспірним визначення розміру аліментів в межах 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за такого відповідно до ст. 60 ЦПК України стягнення аліментів в більшому розмірі має бути доведене відповідними доказами позивачем, в протилежному випадку суд вправі визначити розмір аліментів в межах, які визнаються законодавцем безспірними. При цьому, усі троє дітей сторін мають вік від 6 до 18 років та прожитковий мінімум для дітей такого віку з травня 2017 року становить 1777 грн. і аліменти на кожну дитину повинні бути не меншими за 888,50 грн. (1777 / 2), за такого аліменти на утримання трьох дітей мають бути не меншими, аніж 2665,50 грн. (888,50 х 3). З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог і стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2700 грн. щомісячно, що в даному випадку буде відповідати принципам розумності і справедливості, оскільки відповідач не працює, не має стабільного заробітку, проте має задовільний стан здоров'я, є працездатною особою працездатного віку, аліментних виплат на утримання інших осіб не здійснює та дана сума перевищує визначений законом мінімальний розмір аліментів. Оскільки позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні останньою судові витрати по справі. Крім того, оскільки позивача за категорією справ про стягнення аліментів звільнено від сплати судового збору - з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору відповідно до ставок, визначених п.п.1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі ст.ст. 110; 112; 114, 180-184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial