Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися та стягнення додаткових витрат. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що за час спільного проживання з відповідачем у них народилася дочка [PERSON] , 2000 р.н. Відповідно до рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 16.06.2011 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання дочки. Починаючи з 01.09.2017 р. дитина зарахована до Миколаївського національного університету ім. В.О. Сухомлинського на денну форму навчання, строк навчання 3 роки 10 місяців. Відповідно до Договору про надання освітніх послуг, позивачем було сплачено за 2 навчальних семестри 6800 грн. та за проживання дочки в гуртожитку - 4400 грн, загальна сума оплати за період навчального року складає 11200,00 грн. [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває лише на утриманні позивача, яка самостійно несе всі витрати, пов`язані з навчанням дочки та її проживанням. Відповідач працездатний, офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід, займається домашнім господарством, аліменти нікому іншому не сплачує, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дочки. [PERSON] просила стягнути з [PERSON] Ѕ коштів витрачених на навчання дочки [PERSON] за 10 місяців навчального року в сумі 5600,00 грн та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] на період навчання на денному відділенні Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського у розмірі 1000 гривень, до досягнення дочкою 23-річного віку. Також позивач просила стягнути з відповідача судові витрати за надання професійної правничої допомоги. 06.03.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити позов. ( а.с.42) Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення. (а.с.44) Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно довідки № 729 від 19.04.2019 року, [PERSON] навчається на 2 курсі факультету дошкільної та початкової освіти Миколаївського національного університету імен В.О. Сухомлинського ІV рівня акредитації, за спеціальністю: 012 Дошкільна освіта, форма навчання: денна (навчання здійснюється за кошти фізичних та юридичних осіб; стипендію не отримує). Термін навчання з 01.09.2017 р. по 30.06.2021 р. ( а.с. 41) Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як вона не взмозі в повному обсязі самостійно забезпечити дочку на період її навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, оплаті за гуртожиток, навчання тощо. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] , досягла 18-річного віку, навчається в Миколаївському національному університеті імені В.О. Сухомлинського, на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2017 р. до 30.06.2021 р. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, відповідач скористався наданим йому правом визнати позов, відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК, і суду не надано документів про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб на утримані, суд не досліджує зазначені обставини справи. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем. Таким чином, дослідивши та врахувавши усі доводи позивача та інші обставини, на які посилалася позивач в позовній заяві, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину яка навчається задовольнити, а саме стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , на період її навчання, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду. На думку суду, такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення утримання повнолітньої доньки на період її навчання, а саме до 30.06.2021р. Що стосується присудження додаткових витрат на утримання дитини, суд зазначає наступне. Позивач свої вимоги про стягнення аліментів об`єднує з вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину та визначає їх у розмірі 1/2 витрат на навчання дитини. В період з вересня 2017 р. по червень 2018 р. за 2 навчальні семестри, позивачем було сплачено по 680 грн, щомісячно, що підтверджується оригіналами квитанцій ( а.с. 6,7,8,9,10,11,12,13,14,15). Так, [PERSON] сплатила витрати за проживання дочки в гуртожитку у розмірі 4400,00 грн.( а.с.16). Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу Отже у задоволенні вимог, що стосуються Ѕ додаткових витрат, які позивач понесла за оплату навчання дочки, необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Також, у позовній заяві [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки відповідач повністю визнав позовні вимоги, то з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Outcome: partial