Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, та [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: [PERSON] про визнання припиненим договору поруки. Свої вимоги позивач Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» обґрунтовує наступним. Згідно договору Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 (Доларів США) на термін до 21.01.2013 p., а [PERSON] зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашения заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати [PERSON] повинна надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, [PERSON] сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 (Долар США). В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов'язання не виконала, а саме: не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 23.03.2016 року має заборгованість - 53608, 40 (Доларів США), яка складається з наступного: -12089,71 (Доларів США) - заборгованість за кредитом; -17890,86( Доларів США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; -23627,83 (Доларів США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору. Від цієї стаж заборговано'сті віднімається сума, яка була задоволена судовим рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 16.08.2012 року з відповідачів на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк ", яка складала 29600.05 (Доларів США), з яких: (12810.31 (Доларів США) - заборгованість за кредитом; 10361.24 (Доларів США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4989.17 (Долар США) - заборгованість по пені; - 31.29 (Доларів США) - штраф (фіксована частина), - 1408.048 (Доларів США) - штраф (процентна складова), різниця становить: 26168,28 ( Доларів США), яка складається з: -7529,62 (Доларів США) - заборгованість по процентам за користування кредитом; -18638,66 (Доларів США) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: -9,58 (Доларів США) - штраф (фіксована частина), 1308,41 (Доларів США) - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, з [PERSON] був укладений Договір поруки 17 січня 2008 року за № 14.14403/4. [PERSON] обгрунтовує свій зустрічний позов наступним. Зважаючи на те, що банк не пред'явив до відповідача вимогу (позов) у строки та порядку, передбаченими Законом, ні після виникнення прострочення по сплаті чергового платежу, ні після 21.01.2013 року - договір поруки №14.14403/4 від 17.01.2008р є припиненим. В судовому засіданні представник позивача Філоненко К.М. позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» підтримала в повному обсязі, зустрічну позовну заяву [PERSON], [PERSON] не визнала та пояснила суду, що [PERSON] не виконувала своїх зобов'язань по кредитному договору стосовно погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строку. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 27486 грн. 27 ( Доларів США), що за курсом 26.10 за відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.03.2016 року складає 717391,71 грн. за кредитним договором № 14.14403 від 17.01.2008 року. Вказану заборгованість просить стягнути солідарно з основного боржника - [PERSON] та поручителя - [PERSON] Також просить стягнути з відподачів в солідарному порядку судові витрати. Проти зустрічного позову відповідачів заперечує з наступних підстав. Так, при укладенні кредитного договору Поруки було дотримано всі передбачені законом істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами так і прийняті ними як обов'язкові умови договору. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що й позичальник. Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним Договором. Кошти були надані позичальнику на термін до 21.01.2013 року. Банк же звернувся з вимогою до відповідачів в межах 5 - річного строку. Отже позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі. Раніше постановлені рішення не звільняє боржників від відповідальності за невиконання ними грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору, який не припинив свою дію, нараховані після винесення попереднього рішення суду. В судовому засіданні представник відповідачів - [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав та пояснив суду наступне. З спірного договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 11) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. У зв'язку із цим підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Зважаючи на те, що банк не пред'явив до відповідача вимогу (позов) у строки та порядку, передбаченими Законом, ні після виникнення прострочення по сплаті чергового платежу, ні після 21.01.2013 року - договір поруки №14.14403/4 від 17.01.2008р є припиненим. Просив суд відмовити Публічному Акціонерному Товариству «Комерційний банк «ПриватБанк» в задоволенні позову та стягнути з нього на користь [PERSON], [PERSON] судовий збір в розмірі 561 грн. 21 коп. за подачу зустрічної позовної заяви. Суд, вислухавши пояснення представника позивача Філоненко К.М., представника відповідача [PERSON], ознайомившись з наданими доказами приходить до висновку, що позовні вимоги позивача Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості не обґрунтовані та задоволенню не підлягають. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Між [PERSON], та ПАТ «КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк»), 17.01.2008 року було укладено договір поруки №14.14403/4. За умовами вказаного договору [PERSON] поручився перед банком за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитною угодою №14.14403 від 17.01.2008 року, згідно якої Банк повинен був надати [PERSON] кредит в сумі 15 000,00 доларів США, терміном до 21.01.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16% річних. Згідно п. 11 договору поруки він набрав чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії ж договору поруки (строк коли порука припиняється) сторони не визначили. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Статтею 546 ЦК України визначені види забезпечення зобов'язань відноситься й порука. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такого строку не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку у межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами перша статті 252 ЦК України). Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України. З спірного договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 11) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України. У зв'язку із цим підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Отже, порука - це строкове зобов'язання і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Зважаючи на те, що банк не пред'явив до відповідача - [PERSON] вимогу (позов) у строки та порядку, передбаченими Законом (ні після виникнення прострочення по сплаті чергового платежу, ні після 21.01.2013) - договір поруки №14.14403/4 від 17.01.2008 року є припиненим. Відповідно до ст. 360-7, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. На підставі викладеного,

Outcome: partial