overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації відповідача, якій зареєстрований але не проживає в її будинку [ADDRESS]. Представник позивача подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в суд не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності позивачу з 1990 року, що підтверджено дублікатом свідоцтва на право власності. Відповідач не є членом сім"ї позивача, в вищезазначеному будинку зареєстрований, але не проживає. Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. При таких обставинах позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною шестирічного віку. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 1996 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою, відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але не на утримання позивачки. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Дитина потребує домашнього догляду, має статус - дитини-інваліда. Відповідач перебуває у працездатному віці і має можливість надавати матеріальну допомогу. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. В судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1/6 частини його доходів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що з 12 жовтня 1996 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у них є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем. На утримання позивачки відповідач матеріальної допомоги не надає, в чому вона має потребу. Відповідно до довідки № 47 від 31 січня 2014 року ДЗ "СМСЧ №15 МОЗ України" [PERSON] має статус дитини - інваліда та потребує домашнього догляду. Згідно ч. 3 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, яка має вади фізичного або психічного розвитку має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною шести років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на користь дружини на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною - донькою [PERSON], [INFO], шестирічного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 05 серпня 2014 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO], у розмірі 1 500 грн щомісячно, посилаючись на те, що 05 листопада 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на сина, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, сина вона утримує сама, при цьому ніде не працює, а тільки отримує невелику допомогу від держави, будь-яких інших доходів немає, тому відповідно до ст. 84 СК України відповідач повинен також утримувати її, як дружину, до досягнення сином трьохрічного віку, з якого просить стягнути аліменти по 800 грн щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що зможе оплачувати аліменти на дитину та дружину на суму не більшу як 1 500 грн. Заслухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 листопада 2014 року (а.с. 4). Від спільного проживання в шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 5), який знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], а також чоловіком позивача, не утримує їх матеріально, проживає окремо від сім»ї (а.с. 6). Разом з тим при визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.ст. 182, 184 Сімейного кодексу України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становища платника аліментів і вважає за необхідне стягнути з відповідача, з урахуванням, що він не працює, на користь позивача, аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1 000 грн щомісячно та на користь дружини розмірі по 500 грн щомісячно до досягнення неповнолітнім [PERSON] трьох років, оскільки, на думку суду, стягнення саме такого розміру аліментів буде відповідати принципу розумності та справедливості, виходячи при цьому з мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, згідно актового запису №185, та від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, має стабільний дохід, але не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей. З відповідача на користь третіх осіб аліменти не стягуються. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю та просив розглядати справу за його відсутності. У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Ст.180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. За таких обставин у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів на утримання неповнолітніх дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 14 січня 2015 року та до досягнення дітьми повноліття. Також,згідно ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині виплати аліментів за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України та ст.ст. 4, 5 Закону України "Про судовий збір" підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 3,53 умовних кадастрових гектарів на території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД12 № 0207908 виданим на підставі рішення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області від 07.09.1996 року № 510, вказуючи, що право на земельну частку (пай) належало [PERSON], яка померла 30.09.1996 року. Позивач являється спадкоємцем після померлої та прийняла спадщину, проте не може оформити право на земельну частку (пай), оскільки сертифікат, яким було посвідчене право померлої на земельну частку (пай) був втрачений. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, позивачем заявлено вимогу про поновлення строку позовної давності. Враховуючи, що позовна давність, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а в даному спорі про її застосування ніхто не заявляв, дана вимога є безпідставною. З урахуванням викладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 3,53 умовних кадастрових гектарів на території Баштанківської сільської ради Кодимського району Одеської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД12 № 0207913 виданим на підставі рішення Кодимської районної державної адміністрації Одеської області від 07.09.1996 року № 510, вказуючи, що право на земельну частку (пай) належало [PERSON], яка померла 23.01.1997 року. Позивач являється спадкоємцем після померлої та прийняла спадщину, проте не може оформити право на земельну частку (пай), оскільки сертифікат, яким було посвідчене право померлої на земельну частку (пай) був втрачений. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання в якому просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В п. 24 Постанови № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" Пленум Верховного Суду України дав розяснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, позивачем заявлено вимогу про поновлення строку позовної давності. Враховуючи, що позовна давність, відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а в даному спорі про її застосування ніхто не заявляв, дана вимога є безпідставною. З урахуванням викладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому зазначає, що вона 07.02.2015 року уклала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу 12.05.2015 року в них народився син [PERSON]. На даний час вони з відповідачем не мешкають. Він залишив місто і не надає підтримки для забезпечення потреб дитини. Він не вважає за потрібне утримувати сина. Вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, її доходів не достатньо для того, щоб повноцінно забезпечити себе та дитину. На її неодноразові прохання та вимоги про сплату аліментів на утримання сина відповідач не звертає уваги. Відповідач працездатна особа, не є інвалідом і тому може надавати матеріальну допомогу сину. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], щомісяця, з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на сайті Дружківського міського суду Донецької області 16 листопада 2016 року. (а.с.20). Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що відповідач\~ [PERSON] \~є батьком неповнолітнього\~[PERSON], [INFO] (а.с.6). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач\~може надавати дитині матеріальну допомогу, так як\~є працездатним Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, те, що у нього на утриманні не має інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з\~ [PERSON] на користь позивача у розмірі\~ 1/4 частини його доходу на місяць. В решті позову необхідно відмовити. Згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету судовий збір у сумі 551,20грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають двох дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв"язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на їх утримання дитини в розмірі по 1/4 частині всіх видів його доходів на кожну дитину, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Позивач письмово повідомила про можливість розгляду справи у її відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових викликів за місцем реєстрації. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дітей суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного суд вважає, що відповідач зобов"язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно . На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила шлюб зареєстрований з [PERSON] розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини , мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося , подальше збереження сім"ї є неможливим та неналежне виконання відповідачем свого обов"язку по матеріальному утриманню дитини . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з обставин , що викладені у позові , просила шлюб укладений з відповідачем розірвати , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином , підтвердження чого міститься в матеріалах справи . Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в порядку ст. 224 ЦПК України Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 року, мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] . З пояснень позивача у судовому засіданні вбачається, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. За викладених обставин подальше збереження сім'ї буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки, відповідач обов'язки по матеріальному утриманню дитини не виконує вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини є також обгрунтованими . Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України і приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку, а саме у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку ( доходу). На підставі викладеного,

Outcome: partial