Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів на користь кредитної спілки "Шанс" заборгованості за кредитним договором № 00000084/08 від 19.02.2008 року на загальну суму 24855,08 грн., зазначивши, що 19.02.2008 року між Кредитною спілкою «Шанс» та [PERSON] (Відповідач 1) укладено кредитний договір № 00000084/08, відповідно до умов якого відповідач 1 отримала кредит у сумі 4400,00грн., строком на 12 місяців зі сплатою за користування кредитом 60% річних від суми кредиту. Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору, що є невід'ємною частиною договору, та згідно умов договору боржник повинен сплачувати отриманий кредит та проценти за його користування щомісячно згідно з графіком здійснення платежів не пізніше останнього дня кожного календарного місяця, починаючи з березня 2008 року. З метою забезпечення належного виконання за вказаним кредитним договором, між КС «Шанс» та [PERSON] (відповідач 2) 19.02.2008 року укладено договір поруки № 84/08. Згідно з п.п. 3.1, 3,2 вказаного договору відповідач 2 взяв на себе зобов'язання солідарно нести перед позивачем відповідальність за належне виконання відповідачем 1 умов кредитного договору, включаючи повернення позики, виплату відсотків, завданих позивачу невиконанням або неналежним виконанням відповідачем 1 умов договору позики. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, зазначивши що позовна давність перервалася 17.01.2012 року у зв'язку зі сплатою [PERSON] частково суми боргу 100,00 грн. Також, представник позивача зазначила, що вимоги до поручителя [PERSON] протягом 6 місяців з 19.02.2009 року позивачем не направлялися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд застосувати строк позовної давності так як строк дії кредитного договору сплинув 20 лютого 2012 року. Стосовно факту часткової сплати боргу у 2012 році відповідачка пояснила, що не пам'ятає платила чи не платила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву згідно якої просить відмовити у задоволенні позову оскільки йому як поручителю будь-яких вимог щодо погашення суми боргу позивачем не направлялось і просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 19 лютого 2008 року між КС «Шанс» та [PERSON] укладено кредитний договір № 00000084/08, відповідно до якого відповідач 1 отримала кредит на суму 4400,00 грн., строком на 12 місяців, зі сплатою за користування кредитом 60% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 6-7). Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору, що є невід'ємною частиною договору, та згідно умов договору боржник повинен сплачувати отриманий кредит та проценти за його користування щомісячно згідно з графіком здійснення платежів не пізніше останнього дня кожного календарного місяця, починаючи з березня 2008 року (а.с. 8). 19 лютого 2008 року між КС «Шанс» та [PERSON] укладено договір поруки № 84/08, відповідно до якого відповідач 2 взяв на себе зобов'язання солідарно нести перед позивачем відповідальність за належне виконання відповідачем 1 умов кредитного договору (а.с. 22) Відповідно до листів-повідомлень від 18.12.2008 року та 14.05.2008 року відповідач 1 повідомлялась про наявність у неї заборгованості за кредитним договором (а.с. 20-21). Згідно особової картки позичальника та розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 07.10.2011 року за кредитним договором № 00000084/08 становить 24855,08грн.; основна сума кредиту - 2425,20 грн.; відсотки за користування кредитом - 8929,88 грн., додаткові відсотки, нараховані за прострочення платежів по кредиту - 13400,00 грн. (а.с.11, 59). Відповідно до п. 3.1. Договору плата за користування кредитом становить 60% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту. Згідно п. 3. 7 Договору у разі несвоєчасного надходження передбаченого графіком розрахунків планового платежу повністю або частково за рішенням Кредитного комітету Кредитодавця кредит може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Пунктом 3.8 Договору передбачено, що протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 365% річних. Даний кредитний договір визнаний кредитом з підвищеним ризиком і за ним з 21.04.2008 року встановлено процентну ставку у розмірі 365 %, що підтверджується протоколом засідання кредитного комітету кредитної спілки «Шанс» від 21.04.2008 року (а.с. 12). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. З особової картки позичальника [PERSON] судом встановлено, що 17 січня 2012 року [PERSON] сплатила грошові кошти в сумі 100 грн. в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 29080 від 17.01.2012 та витягом з касової книги (а.с. 58, 59, 71). Також факт часткової [PERSON] суми боргу 100,00 грн. 17.01.2012 року підтвердили бухгалтер КС «Шанс» [PERSON] та заступник голови правління спілки [PERSON], допитані судом як свідки. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт часткової сплати [PERSON] суми боргу 100,00 грн. 17.01.2012 року перебіг позовної давності перервався, позовна давність почалася заново з зазначеної дати, відтак підстави для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності відсутні. Стосовно позовних вимог до [PERSON], який виступив поручителем виконання зобов'язання [PERSON] згідно договору поруки № 84/08 від 19.02.2008 року суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог, виходячи з наступного. Згідно з нормами ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно п. 4.1 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами умов даного договору. Оскільки позивач не пред'явив вимоги до [PERSON] протягом шести місяців від 19.02.2009 року, суд прийшов до висновку, що порука [PERSON] за договором поруки № 84/08 від 19.02.2008 року припинилася і позовні вимоги до поручителя [PERSON] є безпідставними та не підлягають задоволенню Відповідно до приписів ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Суд також враховує, що одним із проявів верховенства права є те, що права не обмежуються лише законодавством як однією з його форм, а включає і інші соціальні регулятори. Справедливість одна із основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимирів права. Ця позиція висвітлена у Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004. Враховуючи той факт, що сума основних та додаткових відсотків надмірно велика у порівнянні зі збитками кредитодавця, той факт, що позивачем не надано суду доказів повідомлення [PERSON] про наміри та рішення збільшити з 21.04.2008 року процентну ставку за кредитом у розмірі 365% річних відповідно до протоколу засідання кредитного комітету № 10 від 21.04.2008 року КС «Шанс», виходячи із принципів справедливості, розумності та добросовісності, суд прийшов до висновку про необхідність зменшення суми відсотків за договором кредиту: основних з 8929,88 грн. до 4464,94 грн., додаткових з 13400,00 грн. до 6700,00 грн. і наявності підстав для часткового задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial