Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 10.08.2016 року звернулося до суду з позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 398/3904SFPRP7 від 20.04.2012 року в сумі 7513 грн. 31 коп. та понесені судові витрати - 1378 грн. Мотивувало тим, що остання не виконує зобовязання по договору, внаслідок чого станом на 17.06.2015 року утворилася заборгованість в сумі 7513 грн. 31 коп., з якої: 2889 грн. 78 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 0 грн. - заборгованість за процентами та комісією, 4623 грн. 53 коп. пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Названий кредитний договір було укладено між відповідачем та ПАТ «Платинум Банк». В подальшому між ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищевказаному кредитному договору було відступлене на користь ТОВ «ФК « Бізнесфінанс». 17 червня 2015 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 1706/1, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до боржника коштів, включаючи суму основного зобов»язання (кредиту), плату за річною процентною ставкою, пеню та інші платежі. У судове засідання представник позивача не зявився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що на постановлення заочного рішення в разі неявки відповідача згодний. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Направила заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позов визнає частково, прохала зменшити розмір пені до основної суми боргу.Клопотання мотивувала складним матеріальним становищем та надала докази , що в 2013 році залишилися вдовою, виховує малолітню дитину, перенесла оперативне лікування. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне. 20 квітня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та фізичною особою [PERSON], як позичальником, було укладено кредитний договір № 398/3904SFPRP7, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у сумі 6892 грн. 88 коп. на строк 30 платіжних періодів - до 20.10.2014 року зі сплатою 0.0001% річних за користування кредитом, та комісії за надання кредиту - 448 грн. Згідно пунктів 2.5, 2.8 цього договору позичальник кожного місяця в період з 12 по 17 число мала погашати заборгованість рівними платежами в сумі 437 грн. , відповідно до графіку платежів (додаток № 1), який є невід»ємною частиною договору. На виконання своїх зобовязань кредитодавець, перерахував обумовлені договором кредитні кошти позичальнику [PERSON] на поточні потреби. Позичальник взяті на себе зобовязання порушила - не вносила платежі у визначені строки та у повному обсязі. Згідно розрахунку наданого позивачем і перевіреного судом, станом на 17.06.2015 року загальна заборгованість [PERSON] складає 7513 грн. 31 коп., з яких: - 2889 грн. 78 коп. заборгованість за основною сумою боргу; - 0 грн. заборгованість за процентами та комісією; - 4623 грн. 53 коп. заборгованість за пенею. 28 жовтня 2014 року між ПАТ «Платинум банк» та ТОВ «ФК « Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги. 17 червня 2015 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 1706/1, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримала право вимоги до боржників за кредитним договором, що укладалися ними з ПАТ «Платинум Банк» (стосовно грошових зобов»язань боржників, що містяться у реєстрі заборгованостей і належать до сплати у зв»язку з наданими кредитами, з включенням суми штрафних санкцій та інших платежів згідно кредитних договорів, а також сум страхового відшкодування), в тому числі і право вимоги до позичальника [PERSON] Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч.3 ст. 268 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач заяву до суду про застосування позовної давності не надав. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і у встановлений ним строк. У разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання зобов»язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов»язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК). П. 6.3. Кредитного договору № 398/3904SFPRP7 від 20.04.2012 року передбачено сплату пені у розмірі 0,3 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки. Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даним у постанові Пленуму №5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Відповідач надала докази, які свідчать , що вона нещодавно залишилися вдовою, сама виховує малолітню дитину, страждає від захворювання шлунково-кишечного тракту, перенесла з приводу цього серйозну хірургічну операцію. З розрахунку позивача вбачається, що пеня більш як в 2 рази перевищує суму заборгованості за кредитом (4623,53 грн. : 2889,78 грн. = 1,59), тобто є неспівмірною із розміром основного боргу. Врахувавши, матеріальний стан відповідача, те, що сума основного боргу (по тілу кредиту) складає 2889 грн. 78 коп., суд дійшов висновку про можливість зменшення суми пені до 2900 грн. Встановивши, що відповідач, як позичальник, не виконала зобовязань за кредитним договором і, як наслідок, допустила заборгованість по кредиту, врахувавши вищеназвані норми закону та умови договору, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, проте, частково. Стягується з відповідача на користь банку-позивача: - 2889 грн. 78 коп. заборгованість за основною сумою боргу; - 0 грн. заборгованість за процентами та комісією; - 2900 грн. заборгованість за пенею, а всього 5789 грн. 78 коп. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач документально підтвердив, що сплатив судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. Вказана сума підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial