Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, в обґрунтування позову вказавши, що шлюб перший, укладений 30 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 26. Від шлюбу є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] ,\~ [PERSON] , [INFO] , діти перебувають на утриманні позивача, у зв`язку з чим остання просила залишити проживати дітей з нею. Майнового спору між подружжям не має. Під час попереднього судового засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі, оскільки між подружжям виникають постійні сварки, які супроводжуються фізичним насиллям, шлюбні стосунки фактично припинені з лютого 2016 року, з зазначеного часу подружжя живуть окремо, відповідач перебуває у табірному зборі 1/27 реабр військової частини [NUMBER] , де проходить контракту службу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, просив шлюб з позивачем розірвати, з підстав зазначених позивачем. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований 30 квітня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 26 (а.с. 3). Відповідно до копій свідоцтв про народження у подружжя є малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , (а.с. 4, 5). Судом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з лютого 2016 року, оскільки в родині між подружжям виникають постійні сварки, які супроводжуються фізичним насиллям, з вказаного часу сторони разом не мешкають, ведуть окреме господарство, стосунки не підтримують тривалий час, не мають наміру на подальше збереження сім`ї, за таких підстав, суд вважає, недоцільним надання строку для примирення. Майновий спір буде вирішений в іншому судовому процесі. За таких обставин збереження сім`ї неможливо. Доводи позивача в частині розірвання шлюбу вважаються доведеними. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 115 СК України, розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про державну реєстрацію розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За бажанням сторін прізвища після розірвання шлюбу залишити позивачу « [PERSON] », відповідачу « [PERSON] ». Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, сторони не надали до суду письмовий договір про те, з ким із них будуть проживати їх малолітні діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Також суд звертає увагу на те, що відповідач не звертався до суду з зустрічними позовними вимогами до [PERSON] про встановлення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, позов в частині встановлення місця проживання дітей не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст. 58 Конституції України, постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 24, 105 ч. 3, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial