Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними і скасування рішення, зазначивши, що він 01.11.2006 року уклав з АКІБ «Укрсиббанк» кредитний договір про надання споживчого кредиту №11068593000. На забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між позивачем та банком укладено договір іпотеки від 01 листопада 2006 року №1068593000/11068610000/З, за яким в іпотеку передавалося: нерухоме майно - домоволодіння, загальною площею: 459,4 кв.м., житловою площею: 152,0 кв.м., розташовану за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пров. Арктичний, будинок, 21. Між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» було укладено Договір факторингу від 13.02.2012 № 2 та Договір факторингу від 11.06.2012 № 4, за якими відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором відповідно, на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». 10.11.2015 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] здійснила державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на предмет іпотеки: нерухоме майно, домоволодіння, загальною площею (кв.м): 459,4 кв.м., житловою площею (кв.м): 152,0 кв.м., розташовану за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пров. Арктичний, будинок, 21, яку оформив рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55209735 від 16.03.2016 09:37:55, запис про право власності: 11981626 від 10.11.2015 16:22:07. Позивач вважає, що вказані дії нотаріуса та нового кредитора містять порушення вимог законодавства. Крім того, позивач зазначає, що договір іпотеки між ним та банком містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке суперечить вимогам ст. 37 Закону України «Про іпотеку» в редакції від 15.12.2005, на підставі якого, згідно з редакцією закону від вказаної дати неможливо було здійснити реєстрацію права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки, для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за договорами іпотеки, укладеними до 09.01.2009, необхідний окремий договір про задоволення вимог іпотеко держателя. Позивач вважає, що оскільки окремого договору, щодо спірного майна, між ним, АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено не було, тому вчинені дії щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно і проведення реєстраційного запису у приватного нотаріуса [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект», з припиненням прав власності [PERSON] були протиправні. Крім того у матеріалах нотаріальної справи відсутня оцінка на предмет іпотеки субєкта оціночної діяльності, яка відповідала дійсній вартості домоволодіння, на момент реєстрації права власності на предмет іпотеки: сума заборгованості не була безспірною, також позивач вважає, що нотаріус всупереч п. З наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб» та п. п. 1-4, 6 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, який є додатком до наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 № 607/5 прийняв рішення про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки, набутого на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя та вніс запис про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, хоча на його думку вказані дії це виключна компетенція державного реєстратора прав на нерухоме майно Міністерства Юстиції України. У звязку з вище викладеним позивач просить суд визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ- КОЛЕКТ» та [PERSON] нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо реєстрації права власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на домоволодіння, загальною площею (кв.м): 459,4 кв.м., житловою площею (кв.м): 152,0 кв.м., розташовану за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пров. Арктичний, будинок, 21, скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55209735 від 16.03.2016 09:37:55, а саме право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на домоволодіння, загальною площею (кв.м): 459,4 кв.м., житловою площею (кв.м): 152,0 кв.м., розташовану за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пров. Арктичний, будинок, 21, та скасувати запис про право власності: 11981626 від 10.11.2015 16:22:07 Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на домоволодіння. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає державну реєстрацію прав власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на нерухоме майно законною. Відповідач [PERSON] нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовом не погоджується та просить відмовити у позові. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2006 року позивач [PERSON] уклав з АКІБ «Укрсиббанк» кредитний договір про надання споживчого кредиту №11068593000. На забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між позивачем та Банком укладено договір іпотеки від 01 листопада 2006 року №1068593000/11068610000/З, за яким в іпотеку передавалося: нерухоме майно - домоволодіння, загальною площею: 459,4 кв.м., житловою площею: 152,0 кв.м., розташовану за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пров. Арктичний, будинок, 21. Між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» було укладено Договір факторингу від 13.02.2012 № 2 та Договір факторингу від 11.06.2012 № 4, за якими відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором відповідно, на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». 10 листопада 2015 року [PERSON] нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] здійснила державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на предмет іпотеки: нерухоме майно, домоволодіння, загальною площею (кв.м): 459,4 кв.м., житловою площею (кв.м): 152,0 кв.м., розташовану за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пров. Арктичний, будинок, 21, яку оформив рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55209735 від 16.03.2016 09:37:55, запис про право власності: 11981626 від 10.11.2015 16:22:07. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно з частиною 1 статті 35 даного Закону в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Частиною 1 статті 37 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Відповідно до вимог частини пятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) (у редакції, що діяла до 01.01.2016) державна реєстрація прав власності, реєстрація яких була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва проводилася нотаріусом, яким вчинялася така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва проводилася нотаріусом, яким вчинялася така дія. Державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводилася одночасно з вчиненням такої дії (стаття 15 Закону). Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» однією з підстав припинення іпотеки є набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки. Згідно з пунктом 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 , що діяв до 25.12.2015, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містив застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджував виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, мав подати завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотєкодавця, в якій зазначався стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги та документ, що підтверджув заверщення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він був відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Як вбачається зі змісту договору іпотеки №№1068593000/11068610000/З, укладеного 01 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцями будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Згідно з пунктом 4.2 договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку» (пункт 4.6 договору). Так, згідно з пунктом 5.1 договору іпотеки у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1 цього договору іпотеки, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. В повідомленні, про яке йдеться в п.5.1., Іпотекодержатель зазначає який зі способів задоволення вимог Іпотекодержателя, що передбачені ч.З. ст.36 Закону України Про іпотеку, застосовується Іпотекодержателем для задоволення своїх вимог (п.5.2 договору). У разі застосування передачі Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз.2 у.З ст.36 Закону України Про іпотеку) право власності переходить до Іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться в п.5.1. цього договору іпотеки (п.5.3 договору). У разі застосування права Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз.З ч.З ст.36 Закону України Про іпотеку), Іпотекодержатель реалізує норми ст.38 Закону України Про іпотеку і повідомлення, про яке йдеться в п.5.1., вважається повідомленням Іпотекодавцю про намір укласти договір купівлі-продажу Предмету іпотеки (п.5.4 договору). Суд звертає увагу, що відповідне застереження про передачу іпотекодавцями іпотекодержателю у випадку невиконання основного зобов'язання права власності на предмет іпотеки, яке за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 15.01.2015 року вих.№731961/ЛЗ, а також копія повідомлення з відміткою поштового відділення про вручення позивачу поштового відправлення від 23.01.2015 року з підписом особи яка його отримала, було надано представником відповідача ТОВ «Кей-Колект» під час забезпечення виконання боргових зобовязань за кредитним договором приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Однак позивачем в судовому засіданні заперечувався факт отримання зазначеного повідомлення та за його клопотанням ухвалою суду від 14.04.2017 року по справі було призначено почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставленно питання щодо належності підпису [PERSON] на повідомленні про вручення поштового відправлення від 20.01.2015 року. Експертиза проведена не була, оскільки відповідачем ТОВ «Кей-Колект» на вимогу експерта не було надано оригіналу досліджуваного поштового відправлення від 20.01.2015 року, тому суд приймає до уваги той факт, що відповідач ухилився від проведення судової почеркознавчої експертизи, тому згідно ст. 109 ЦПК України суд не визнає факт отримання [PERSON] поштового відправлення від 15.01.2015 року вих.№731961/ЛЗ. Крім того у матеріалах нотаріальної та реєстраційної справ відсутня оцінка на предмет іпотеки субєкта оціночної діяльності, яка відповідала дійсній вартості домоволодіння, тому дії приватного нотаріуса суперечать ч.3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», що підтверджено листом Міністерства юстиції України від 22.07.2016 року та відповідачами не спростовано.. Суд вважає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.11.2015 року про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на нерухоме майно - домоволодіння, що розташована за адресою: м. Дніпро, пров. Арктичний, будинок, 21, було прийнято відповідачем з порушенням приписів законодавства, оскільки при його прийнятті не було перевірено наявність факту виконання відповідних умов правочину, з якими закон та відповідний правочин пов'язує можливість переходу права власності. Враховуючи наведене, рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26014755 від 10.11.2015 року, яким за ТОВ «Кей-Колект» зареєстровано право власності на предмет іпотеки необхідно скасувати. Позовні вимоги до ТОВ «Кей-Колект» в частині визнання дій протиправними щодо реєстрації права власності не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»ТОВ «Кей-Колект» не є субєктом який може самостійно здійснювати державну реєстрацію права власності. Суд не приймає до уваги заперечення проти позову представника відповідача, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 413,40 грн. з кожного.

Outcome: partial