Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду 30.07.2014 року з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 30.08.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та став правонаступником всіх прав та обов'язків АКІБ «Укрсиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11206504000. Відповідно до даного договору відповідач отримав кредит у сумі 30 848,00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 30.08.2014 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом, тобто АКІБ «Укрсиббанк» умови договору були виконані в повному обсязі. Відповідач порушив умови договору, чим спричинив заборгованість у розмірі 39 048,23 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 23.05.2014 року є еквівалентом 458 053 грн. 69 коп. 08.12.2011 року ПАТ «Укрсиббанк» відступив свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вище вказаним кредитним договором, Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», що підтверджується випискою з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та актом прийому передачі документації. В добровільному порядку відповідач відмовляється виконувати умови договору, в зв'язку з чим позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором, що станом на 23.05.2014 року складає 39 048,23 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на 23.05.2014 року є еквівалентом 458 053,69 грн., та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надійшла заява від представника за довіреністю [PERSON] про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судовому засіданні 17.02.2015 року представник за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала до суду письмові пояснення по справі, розрахунок заборгованості за договором кредиту, копію виписки по кредитному договору та копію повідомлення про передачу від 18.01.2012 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надано, надав до суду заперечення на позов. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав до суду заяву щодо застосування строків позовної давності. 20.10.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято заочне рішення, відповідно до якого, позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], про стягнення заборгованості, задоволено повністю. 01.11.2014 року до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення. 23.12.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було прийнято ухвалу, відповідно до якої, скасовано заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 20.10.2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], про стягнення заборгованості, та призначено справу до розгляду в загальному порядку на 15.01.2015 року. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 30.08.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 11206504000, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 30 848,00 дол. США на придбання транспортного засобу марки MITSUBISHI, модель Pajero Sport, рік випуску 2007, на умовах визначених договором. Відповідно до п. 1.2.2 Договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 30.08.2014 року. Відповідно до п. 1.3.1. Договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,5 % річних, (а.с. 5-11). АКІБ «Укрсиббанк» виконав умови договору в повному обсязі, та видав кредит в обумовленій договором сумі. Однак відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, що підтверджується довідкою від 23.05.2014 року (а.с. 14). Відповідно до даної довідки заборгованість станом на 23.05.2014 року становить: 39048,23 дол., що в еквіваленті складає 458 053,69 грн., дана заборгованість складається з: тіло кредиту - 22 023, 38 дол., що в еквіваленті складає 258 344,38 грн., відсотки - 17 024,85 дол., що в еквіваленті складає 199 709,32 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами кредитного договору був ознайомлений при його укладенні, підписав вказаний договір та тарифи до нього і отримав кредит в обумовленій договором сумі, але умови договору порушив. Згідно умов Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитом від 08.12.2011 року Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» відступило, а Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» прийняло право вимоги за кредитними договорами № 11206504000 від 30.08.2007 р., що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 19) та витягу з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» від 08.12.2011 року (а.с. 169). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач в своїй заяві про усунення недоліків, зазначив, що до суду не надано розрахунок заборгованості, не встановлено за який період у відповідності до кредитного договору нарахована заборгованість по процентам, тому не встановлено строк позовної давності по платежам. Позивачем до суду надано розрахунок заборгованості за договором кредиту станом на 02.02.2015 року та копію виписки по кредитному договору відповідно до якого заборгованість складається з тіла кредиту - 22 023,38 доларів США, нарахованих відсотків на поточну суму заборгованості по відсотковій ставці 11,5 % в розмірі 8369,09 доларів США та нарахованих відсотків на прострочену суму заборгованості по відсотковій ставці 23 % в розмірі 12 219,59 доларів США (а.с. 158). Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем безпідставно нараховано відсотки на прострочену суму заборгованості по відсотковій ставці 23 %, так як відповідно до Договору № 11206504000 від 30.08.2007 року, п. 1.3.1. за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,5 % річних. Відповідно до п. 1.3.2., сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 5.2 договору. Відповідно до п. 5.2 Договору, встановлено порядок збільшення розміру процентної ставки, а саме: банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою за адресою позичальника відповідного рекомендованого листа, такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватись з дати, вказаної у повідомленні банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до договору. (а.с. 5-11). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Однак, до суду не додано належних та допустимих доказів в підтвердження того факту, що відповідачу було повідомлено про збільшення відсоткової ставки в розмірі 23 % і на підставі чого дані відсотки були нараховані по Договору № 11206504000, тобто сума в розмірі 12 219,59 доларів США є не обґрунтованою і не підлягає стягненню. Представник відповідача подав до суду заяву про застосування строку позовної давності, обґрунтовуючи її тим, що 04.10.2010 року на адресу [PERSON] надійшла заява від АТ «УкрСиббанк» щодо дострокового погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Крім того, представник відповідача вважає, що банком направлена вимога щодо дострокового погашення кредиту та інших платежів по кредиту, згідно якої строк погашення настає на перший день з дати отримання вимоги, а саме щодо повернення всієї суми кредиту та процентів, строк погашення настав з 09.10.2010 року Однак, суд не може погодитись з даним твердженням виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як передбачено ч. 5 цієї статті, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Згідно приписів ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з п. 1.2.2. Договору № 11206504000, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 30.08.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору та/або умов відповідної угоди сторін. Тобто, строк дії договору закінчується 30.08.2014 року і відповідачем не було повернено кредит раніше вказаного терміну то перебіг позовної давності починається лише з 30.08.2014 року, а позивач звернувся до суду з вказаним позовом 30.07.2014 року, тобто в межах строку позовної давності. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов'язання, обумовлені договором. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково в межах заявлених вимог, однак тому стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка утворилась станом на 23.05.2014 року: тіло кредиту - 22 023,38 доларів США, що еквівалентно в гривні складає 258 344,38 грн. та нараховані відсотки на поточну суму заборгованості по відсотковій ставці 11,5 % в розмірі 8 348,56 доларів США, що еквівалентно в гривні складає 97 928,60 грн., що в загальній сумі становить 30 371,94 доларів США, що еквівалентно в гривні складає 356 272,98 грн., в іншій частині позову відмовити за недоведеністю. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються пропорційно до розміру задоволених вимог кошти в розмірі 2842 грн. 00 коп.

Outcome: partial