Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення неустойки ( пені) у роз\-мірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за пе\-ріод з 1 листопада 2014 року по листопад 2015 року у розмірі 13800,33 грн. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2012 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто алі\-менти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Після набрання законної сили рішенням Кіровського районного суду м. Кірово\-града від 22 серпня 2012 року про стягнення з відповідача аліментів 29 серпня 2012 року подала заяву на примусове виконання рішення, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 7 вересня 2012 року про відкриття виконавчого провадження. За період з серпня 2012 року по тепе\-рішній час відповідач аліменти сплачував нерегулярно, а в період з квітня 2013 року по травень 2015 року не сплачував взагалі, в зв»язку з чим виникла заборгованість у сумі 15 406,64 грн., що підтверджується постановою державного виконавця Усатюк Т. А. ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, оскільки на даний час виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача перебуває на виконанні у відділі ДВС Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, оскільки відповідач працює в м. Києві в ТОВ ТГ «ІНТЕРТАП» (м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, буд. 8, кім. 291). За місцем реєстрації у смт. Новомиргород Кіровоградської області відповідач не проживає, що підтверджується фактом закриття виконавчого провадження державним виконавцем відділу ДВС Новомиргородського РУЮ Кіровоградської області та переда\-чею матеріалів виконавчого провадження до м. Києва. Стверджується, що відповідач [PERSON] неодноразово змінював місце фактичного проживання. При цьому звертався з заявами до державних виконавців про передачу виконавчого листа на виконання до інших органів ДВС України. Вперше виконавче провадження було відк\-рито 7 вересня 2012 року Ленінським ВДВС Кіровоградського МуЮ. З 25 квітня 2013 року утримання аліментів Ленінським ВДВС було припинено, оскільки, згідно довідки Кіровоградського міського центру зайнятості від 25 травня 2013 року [PERSON] звільнився з останнього місця роботи «за угодою сторін» . 26 липня 2013 року виконавче провадження Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ було закрито, та з заборгованістю у розмірі 1864,50 грн. передано до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ за місцем «фактичного проживання боржника». 23 серпня 2013 року виконавче провадження було відкрите Кіровським ВДВС Кіро\-воградського МУЮ, жодної сплати аліментів за період перебування на виконанні у цьому відділі ДВС не отримала, 14 липня 2014 року виконавче провадження Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ було закрите за заявою боржника та передано на «місце постійного проживання» до смт. Новомиргород з заборгованістю 8970,25 грн. 25 липня 2014 року виконавче провадження було відкрито Новомиргородським ВДВС Кіровоградської області. При цьому кожного разу, при кожному новому відкритті відповідачу надавався строк на добровільне виконання. Згідно довідки-розрахунку відділу ДВС Новомиргородського РУЮ, за період з червня 2014 року по квітень 2015 року відповідач жодного разу не сплатив аліменти, проте надав заяву про передачу документів за місцем його роботи до м. Києва. Постановою дер\-жавного виконавця ВДВС Новомиргородського РУЮ від 3 квітня 2015 року виконавче провадження було закрите з заборгованістю 15 406,64 грн. З серпня 2015 року виконавчий лист перебуває на виконанні у відділі ДВС Голосіївського РУЮ м. Києва. За період з квітня 2013 року по травень 2015 року не отримувала аліментів вза\-галі, з травня 2015 року відповідач почав частково погашати заборгованість. За період з травня 2015 року отримала аліменти: 5 травня 2015 року в сумі - 3000.00 грн., 31 серпня 2015 року - 9900.00 грн., 30 вересня 2015 року - 2351,80 грн. , 9 листопада 2015 року - 3580.00 грн. Станом на 1 грудня 2015 року заборгованість по сплаті аліментів складає 1437,46 грн. З урахування розміру аліментів, визначеного рішенням суду та нарахованого державними виконавцями, а також кількості днів прострочення, просить стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів 13 800,33 грн. В судовому засіданні представник відповідач позовні вимоги визнала частково та не заперечує проти стягнення пені в сумі 500 грн. Стверджує, що виконавчий лист знаходиться на виконанні у бухгалтерії за місцем постійної роботи відповідача із заробітної плати утримуються та сплачено аліменти в розмірі 4331,26 грн., в цей період виплачено 12993,75 грн., а позивач просить стягнути пеню в розмірі 13800 грн., що становить більше ніж його заробітна плата за 6 місяців. На даний час відповідач має нову сім»ю , в 2015 році народилася донька , дружина на даний час не працює та отримує державну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., на утриманні має матір [PERSON], інваліда першої групи, яка отримує пенсію в розмірі 1274,68 грн. Оскільки дружина ще працює на дому, отримує дохід в розмірі 2000 грн., тому спільний дохід сім»ї складає приблизно 7700 грн. на чотирьох чоловік а тому просить зменшити розмір пені. Судом встановлено наступні факти. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2012 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто алі\-менти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (а. с. 6). Після набрання законної сили рішенням Кіровського районного суду м. Кірово\-града від 22 серпня 2012 року про стягнення з відповідача аліментів 29 серпня 2012 року позивач подала заяву на примусове виконання рішення, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 7 вересня 2012 року про відкриття виконавчого провадження(а. с. 7). Згідно довідки від 21.08.15р. станом на 02.04.15р. заборгованість склала 15406,64 грн. ( а.с. 16). На даний час виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача перебуває на виконанні у відділі ДВС Голосіївського районного управління юстиції м. Києва, оскільки відповідач працює в м. Києві в ТОВ ТГ «ІНТЕРТАП» (м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, буд. 8, кім. 291) (а. с. 18-25). За період з травня 2015 року по 09.11.15 р. позивач в рахунок заборгованості отримала аліменти: 5 травня 2015 року в сумі - 3000.00 грн., 31 серпня 2015 року - 9900.00 грн., 30 вересня 2015 року - 2351,80 грн., 9 листопада 2015 року - 3580.00 грн. Згідно ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з обов'язковим попередженням боржника про наявність заборгованості по аліментам та наданням йому строку для її погашення. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, тому неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Пеня за один місяць прострочення сплати аліментів становить 1% від добутку простроченої суми аліментного платежу за місяць та загальної кількості днів прострочення. Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів. Згідно нової постанови Верховного суду України від 25.11. 2015 року № 6-2022 цс 15 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція «оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов»язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць буде різною. Отже пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов»язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення , після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов»язань ». Ця ж позиція висловлена і в Постанові ВСУ № 6-1477цс15 . Згідно довідки Відділу ДВС Голосіївського районного управління юстиції в м. Кіровограді станом на 10.11.15 року заборгованість по аліментах відсутня ( а.с. 65). Враховуючи, що питання про стягнення пені ставиться в межах періоду з листопада 2014р. по листопад 2015р., згідно довідки того ж відділу ДВС від 22.09.15 року та довідки ДВС Новомиргородського РУЮ відповідач в квітні 2015р. по серпень 2015 року працював і з його заробітної плати утримано суми аліментів ( а.с. 26) так само як за період вересень 2015 р. - листопад 2015р., про що свідчить довідка ( а.с. 65). Та оскільки в цей період було отримано позивачем як заборгованість: 5 травня 2015 року в сумі - 3000.00 грн., 31 серпня 2015 року - 9900.00 грн., 30 вересня 2015 року - 2351,80 грн., 9 листопада 2015 року - 3580.00 грн., що підтверджується листом Дирекції « Укрпошта» ( а.с. 27), квитанцією ( а.с. 28), що були надані саме позивачем, тому, нараховано суми заборгованості позивачем у розрахунку ( а.с. 5) та представником відповідача ( а.с. 58) за період з листопада 2014 року по березень 2015 року, з яким погоджується і суд . При цьому розрахунок пені проводиться судом відповідно до наступного розрахунку і таблиці : Місяць сума заборгов. 1 % пені кільк. днів сума пені листопад 2014р 692,75 6,93 30 207,90 грудень 2014р 692,75 6,93 31 214,83 січень 2015р 692,75 6,93 31 214,83 лютий 2015р. 692,75 6,93 28 194,04 березень 2015 692,75 6,93 31 214,83 ------------------------------------------------------------------------------------------------------- Всього 1046,43грн. При винесенні рішення , суд керується ч.1 ст.11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Таким чином , дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представників , оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову частково, виходячи з розрахунку за період з 1 листопада 2014 року по листопад 2015 року підлягає стягненню неустойка ( пеня ) в розмірі- 1046,43грн. Не підлягає задоволенню заява відповідача про зменшення розміру пені до 500грн., з посиланням на тяжке матеріальне становище його сім»ї, народження дитини, незначний дохід дружини , яка перебуває в декретній відпустці , допомога матері , яка є інвалідом 1 - ї групи , що підтверджується довідкою ( а.с. 76), поясненнями цивільної дружини ( а.с. 83), поясненнями [PERSON] ( а.с. 82), копією свідоцтва про народження дитин ( а.с. 64), оскільки в період , що відповідачем не проводилась сплата аліментів, позивач також знаходилась в тяжкому матеріальному становищі , що підтверджується довідкою про її доходи ( а.с. 92) у відсутність заробітної плати та отриманням лише соціальної допомоги. При винесенні судового рішення, суд керується ст.11 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 36,93 грн. Відповідно до ст.ст. 79, 84,88 ЦПК України з урахуванням наданого розрахунку згідно довідки адвоката ( а.с. 97), суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача 37,91грн. витрат на правову допомогу. В іншій частині вимог відмовити.

Outcome: partial