Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. У позові вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 26.06.2002 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. 19.06.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції було зроблено актовий запис № 48 про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Після припинення шлюбних відносин, відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просила стягнути з нього аліменти по 1200 грн. на кожну дитину з усіх видів заробітку. У судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився двічі, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи сповіщався належним чином, про що у матеріалах справи є докази. Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу від 16.12.2013 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] за адресою місця реєстрації повідомлявся про слухання справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення. Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що, позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 17.01.2013 року розірваний (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] 30.03.2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище "[PERSON]" (а.с.12). Від шлюбу з [PERSON] вони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.05.2002 року та доньку [PERSON], [INFO] свідоцтвом про народження [NUMBER] від 20.05.2004 року (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що батько дітей не надає матеріальної допомоги, суд вважає підлягаючими задоволенню позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей аліментів по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину. Згідно зі ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. А тому в частині стягнення аліментів не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку необхідно відмовити. Крім того, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини. Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечень не надав.

Outcome: partial