Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26.08.2013 р. відповідач, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням револьвера, здійснив декілька пострілів з нього, в результаті чого завдав йому легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили розлад його здоров'я. 05.08.2014 р. Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області стосовно [PERSON] винесено вирок, відповідно до якого [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України (кримінальне провадження N 12013090240000405), призначено покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку - 2 роки. Позивач являється потерпілим у кримінальному провадження, проте під час судового розгляду його цивільний позов до [PERSON] був повернутий за Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.08.2014 р. Внаслідок неправомірних дій відповідача йому спричинено матеріальну шкоду в сумі 1238,10 грн., яка полягає в тому, що він з 26.08.2013 р. по 03.09.2013 р. перебував на стаціонарному лікуванні в Тлумацькій ЦРЛ з вогнепальним пораненням середньо-бокової стінки живота та внутрішньої поверхні правого стегна, з 03.09.2013 р. по 06.09.2013 р. перебував на лікуванні в Івано-Франківській ОДКЛ, де йому була проведена операція по видаленню двох травматичних куль, з 10.09.2013 р. по 23.09.2013 р. він перебував на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні № 2 сел. Обертин Тлумацької ЦРЛ, і змушений був купляти медикаменти, та моральну шкоду в сумі 15000,0 грн., яка полягає в глибоких фізичних та душевних стражданнях через неправомірні дії відповідача, завданні фізичного болю та переживаннях за свій подальший стан здоров'я. Просив суд стягнути з відповідача 1238,10 грн. матеріальної шкоди, 15000,0 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та доповненні до неї від 02.12.2014 р. Пояснив, що відповідач не відшкодував йому ні витрати на лікування, ні завдану моральну шкоду. Зазначив, що він переніс великий фізичний біль, тяжко переживав та переживає за своє подальше здоров'я, оскільки в нього і надалі болить нога, йому завдано значної моральної шкоди, він був змушений лікуватись спочатку в лікарні, а потім амбулаторно, внаслідок неправомірних дій відповідача у нього порушились нормальні життєві зв'язки, через завдані відповідачем травми він не міг допомагати своїй перестарілій матері, яка постійно хворіє, втратив врожай капусти, тощо. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причин відсутності в залі судового засідання не повідомив, був двічі належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], з'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області у кримінальному провадженні N 12013090240000405 було винесено вирок, відповідно до якого [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України (кримінальне провадження N 12013090240000405), призначено покарання - 3 роки 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку - 2 роки. Вказаним вироком також було встановлено, що 26.08.2013 року приблизно о 00 год. 10 хв. в с. Гавриляк Тлумацького району Івано-Франківської області [PERSON], діючи умисно, маючи на меті показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що він перебуває на вулиці, яка є громадським місцем, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням заздалегідь заготовленого револьвера марки "STALKER 2,5 syntenic", який призначений для тренувальних стрільб, з особливою зухвалістю здійснив декілька пострілів з даного револьвера в напрямок [PERSON] та [PERSON], та разом із [PERSON] втік з місця вчинення злочину. В наслідок цього [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани лівої передньо-бокової стінки живота, які відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров'я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, та рани внутрішньої поверхні правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров'я (а.с. 3-4). Згідно Ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.08.2014 р. цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди по кримінальному провадженню № 12013090240000405 повернуто потерпілому [PERSON] (а.с. 5). Внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON], позивач [PERSON] з тілесними ушкодженнями перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Тлумацької ЦРЛ з 26.08.2013 р. по 03.09.2013 р. з діагнозом: травматичне непроникаюче поранення м'яких тканин передньо-бокової стінки живота зліва та внутрішньої поверхні правого стегна, посттравматична гематома правового стегна (довідка Тлумацької ЦРЛ № 594 від 18.07.2014 р., а.с. 6), з 03.09.2013 р. по 06.09.2013 р. перебував на лікуванні в Івано-Франківській ОДКЛ, де йому була проведена операція по видаленню двох травматичних куль з бічної черевної стінки та задньої поверхні стегна (виписка з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON], а.с. 8), з 10.09.2013 р. по 23.09.2013 р. він перебував на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні № 2 сел. Обертин Тлумацької ЦРЛ з діагнозом: стан після вогнепального поранення, стороннє тіло бічної черевної стінки та задньої поверхні стегна (довідка поліклінічного відділу № 2 Тлумацької ЦРЛ № 136 від 17.07.2014 р., а.с. 7). Згідно довідок Тлумацької ЦРЛ № 594 від 18.07.2014 р. та поліклінічного відділу № 2 Тлумацької ЦРЛ № 136 від 17.07.2014 р. на лікування потерпілим [PERSON] витрачено кошти у сумі 1113,85 грн. та 124,25 грн. (а.с. 6, 7). Також придбання медикаментів для лікування [PERSON] на загальну суму 1238,10 грн. підтверджується товарними чеками від 26.08.2013 р., 27.08.2013 р. (а.с. 17-19). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала. Відповідно до частини 1 статті 1195 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, проводиться фізичною або юридичною особою, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі. Така особа зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані лікуванням та необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Отже, з огляду здійснення позивачем витрат на своє лікування, підтверджений розмір яких складає 1238,10 грн, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 1238,10 грн. За загальним правилом, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановленої частиною 2 статті 1167 ЦК України (ч.1 ст.1167). Згідно з частиною 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 Постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Судом встановлено, що позивач внаслідок неправомірних дій віповідача [PERSON] отримав середньої тяжкості та легкі тілесні ушкодження, відчув фізичний біль, переніс душевний стрес та психічне навантаження, став неспокійним, був позбавлений можливості вести звичний для нього спосіб життя, неодноразово знаходився на лікуванні у медичному закладі, продовжував амбулаторне лікування, був змушений вдаватись до допомоги рідних для догляду за ним, на даний час знаходиться в пригніченому стані та відчуває дискомфорт, переживає за своє подальше здоров'я, оскільки в нього і надалі болить нога, був позбавлений можливості допомагати своїй перестарілій матері, яка постійно хворіє та у період з 29.10.2013 р. по 14.11.2013 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділі Івано-Франківської ЦМКЛ, тяжко пережив втрату врожаю капусти, яку вирощував на присадибній ділянці. Отже, внаслідок неправомірної поведінки відповідача позивач зазнав моральної шкоди. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, а також вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача моральної (немайнової) шкоди в розмірі 6000,0 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст. 79 ЦПК України відносяться витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Правилами ч. 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З врахуванням наведеного, з відповідача слід стягнути: в користь держави 243,60 грн. судового збору за подання позивачем позову майнового характеру та 243,60 грн. судового збору за подання позивачем позову немайнового характеру, на користь позивача - 250,0 грн. витрат, понесених ним на правову допомогу, що підтверджується квитанцією серії АД № 002242 (а.с. 10). На підставі наведеного,

Outcome: partial