Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій суму у розмірі 800 гривень, щомісячно до досягнення нею повноліття, та на своє особисте утримання, як дружині, що знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку в твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку, обґрунтовуючи позов тим, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, ніде не працює, та потребує матеріальної підтримки з боку чоловіка, однак відповідач ухиляється від її утримання, також відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню малолітньої дитини. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною немає. Суду надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, оскільки не може з'явитися в судове засідання через утримання восьмимісячної дитини. ( а.с. 34). Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність позивачки на підставі матеріалів, що є в справі. В судове засідання відповідач не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, по що свідчить поштове повідомлення по вручення поштового відправлення ( а.с. 91). Заяви про розгляд справи у його відстуність або неможливості явки, суду не надав. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. 19 січня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 4. Відповідно до повідомлення про анулювання актового запису цивільного стану , 23 жовтня 2013 року на підставі висновку №1 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області від 23 жовтня 2013 року анульовано актовий запис №4 про шлюб на [PERSON] та [PERSON] , складений 19 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, який є недійсним відповідно до ч. 2 ст. 39 Сімейного кодексу України. ( а.с. 14). Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], що посвідчується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 17 травня 2013 року, актовий запис № 4. Позивачка ніде не працює, на час розгляду справи разом з донькою проживає за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] не надав суду підтверджуючих документів про місце роботи та суму заробітку, доходу. Ухвалою суду від 18 лютого 2014 року зобов'язано відповідача [PERSON] надати суду свідоцтво про народження дитини - сина [PERSON], 2006 року народження, підтверджуючі документи про стан здоров'я дитини , та місце проживання та склад сім'ї з ким проживає дитина. ( а.с. 58-59). Відповідачем не надано світлокопію свідоцтво про народження сина [PERSON], 2006 року народження. При цьому відповідачем частково виконано ухвалу суду та надано довідку Ясенівської селищної ради з якої вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком та бабусею за адресою: [ADDRESS], дитина інвалід дитинства, [PERSON] займається вихованням сина, водить дитину до школи, допомагає бабуся. ( а.с. 70). Відповідно до виписки амбулаторної картки від 25.01.2014 року наданої лікарською амбулаторією № 1 Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Ровеньки Ровеньківської міської ради [PERSON] має діагноз: бронхіальна астма ІІІ ст. ( а.с.71). Також в матеріалах справи наявна світлокопія посвідчення серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] про призначення соціальної допомоги дитині інваліду до 18 років - [PERSON] , [INFO], соціальна допомога призначена в сумі 874 грн. на строк до 30.11.2014 року. ( а.с. 50) . Отже встановлено, що відповідач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ровеньківської міської ради з 01.12.2010 року до 30.11.2014 року по догляду за дитиною-інвалідом та отримує на неї соціальну допомогу. Проведення будь-яких стягнень із державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів заборонено відповідно до чинного законодавства. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак в порушення вищезазначених вимог відповідачем так і не надано доказів того, що дитина [PERSON] потребує постійного лікування та стороннього нагляду. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, відповідно до ч. 2.ст. 92 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, з врахуванням матеріального становища позивача, яка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, відповідач матеріальної допомоги не надає, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її особисте утримання до досягнення дитиною 3-річного віку, та на утримання малолітньої дитини, слід задовольнити частково, оскільки відповідач не працює та має на утриманні дитину інваліда, проте є працездатним , доказів того , що дитина син - [PERSON] потребує постійного стороннього догляду і витрат на лікування не надав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині суми платежу за один місяць аліментів на утримання дитини та аліментів на особисте утримання дружини, з якою проживає дитина слід допустити до негайного виконання. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial