Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 квітня 2014 року між ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» було укладено договір купівлі-продажу частки нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №№2757, 2758. Відповідно до п.1.1. Договору, продавець продає, а покупець купує 83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежилого приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташоване на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0021 та площею 0,5484 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0401. Відповідно до п.3.1. Договору купівлі-продажу частки нежилого приміщення від 16.04.2014 року, передача об'єкта продавцем і прийняття об'єкта покупцем, відбудеться після підписання даного договору, шляхом підписання акту приймання-передачі. З моменту підписання договору від 16.04.2014 року і по даний час акт приймання-передачі об'єкта між сторонами договору не укладався, отже об`єкт не був переданий позивачем ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» у встановленому договором порядку, і на момент укладення ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» договору купівлі-продажу від 31.07.2014 року, майно все ще знаходилось у фактичному володінні та користуванні позивача. Згідно ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Хоча ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2014 року і зареєструвало за собою право власності на об'єкт, проте до виконання умови п.3.1 договору від 16.04.2014 року про передачу майна шляхом підписання акту приймання-передачі не мало право відчужувати це майно іншим особам. Як зазначено в п.2.2 Договору від 16.04.2014 року, відчуження об'єкту відбулось на умовах відстрочки оплати, тобто в кредит. Відповідно ТОВ «Інфініто» належить право застави на об'єкт до моменту повного розрахунку за договором. Право іпотеки на об'єкт виникло у позивача в силу закону, зокрема, ч.6 ст.694 ЦК України. Державна реєстрація іпотеки не була до цього часу проведена, відповідне право у позивача виникло, отже ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не мав права відчужувати майно до здійснення повної оплати за договором, внаслідок якого право іпотеки виникло у позивача. Правовими наслідками договору купівлі-продажу є перехід права власності на майно до покупця, та отримання продавцем грошових коштів від покупця в якості оплати. Спірний договір купівлі-продажу від 31.07.2014 року був укладений ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» з метою ухилення від оплати боргу ТОВ «ІНФІНІТО» та повернення об'єкту у власність ТОВ «ІНФІНІТО». Окрім того, необхідно встановити, чи отримав продавець за договором від 31.07.2014 року (ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д») в дійсності грошові кошти за об'єкт від покупця - [PERSON] Даний правочин має ознаки фіктивності. Договір купівлі-продажу об'єкту від 31.07.2014 року укладений з порушеннями норм ч.ч.1,2,5 ст.203 ЦК України, зокрема, зміст договору суперечить законодавству, продавець за договором не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності на укладення такого договору, договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. Позивач в даній ситуації має право відмовитись від договору купівлі-продажу об'єкту у зв'язку з нездійсненням оплати за договором. Згідно п.3.1. Договору купівлі-продажу частки нежилого приміщення від 16.04.2014 року, передача об'єкта продавцем і прийняття об'єкта покупцем, відбудеться після підписання даного договору, шляхом підписання акту приймання-передачі. Проте, спірне майно за актом приймання-передачі позивачем ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не передавалось, а тому це майно вибуло із власності позивача поза його волею та може бути витребуване від [PERSON]. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу 83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежилого приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташоване на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0021 та площею 0,5484 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0401 від 31 липня 2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Д» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі правочинів за №1110. Визнати відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) від договору купівлі-продажу частки нежилого приміщення від 16.04.2014 року, укладеного між ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) в особі єдиного керуючого Компіані Фабріціо та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» в особі директора Літвінова Дениса Олексійовича, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №№2757, 2758. Повернути 83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежилого приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташоване на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий 5910136600:02:003:0021 та площею 0,5484 5910136600:02:003:0401) Товариству з обмеженою (INFINITO S.L.R.). Визнати право власності на 83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежилого приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташоване на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0021 та площею 0,5484 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0401 за Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з зазначених в позові підстав та просив їх задовольнити, додатково пояснивши, що договір дарування 24/100 спірного майна між [PERSON] та [PERSON], договір про поділ майна від 26.11.2014 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], у тому числі і договір від 31.07.2014 року було укладено виключно з метою унеможливлення захисту прав позивача шляхом повернення майна. Зазначені договори є такими, що порушують публічний порядок. ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не мало права відчужувати спірне майно до його повної оплати. Спірне майно за актом приймання-передачі між ТОВ «ІНФІНІТО» та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не передавалося. Між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» існує спір про право власності на майно і відповідно до ст.392 ЦК України просить визнати право власності на спірне майно. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Д» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що позивач вводить суд в оману свідомо замовчуючи той факт, що рішенням господарського суду Сумської області від 19 листопада 2014 року у справі № 920/1302/14 розірвано договір купівлі-продажу від 16 квітня 2014 року частки нежитлового приміщення (83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежитлового приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташоване на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0021 та площею 0,5484 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0401 від 16.04.2014 pоку, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» (26100, Італія, м. Кремона (провінція Кремона), вул. Сан Джузеппе, 12, код 01417760194) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Д» (40000, м. Суми, Проспект Курський, буд. 147, код 3 8724921). З 29 листопада 2014 року - набрання рішенням господарського суду Сумської області від 19 листопада 2014 року у справі № 920/1302/14 законної сили всі зобов'язання за договором купівлі-продажу від 16 квітня 2014 року частки нежитлового приміщення припинено, а тому позивач не може відмовитись від неіснуючих зобов'язань. На виконання вимог п.7 договору покупець _ [PERSON] сплатила шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця 683000,00 (шістсот вісімдесят три тисячі) гривень, що підтверджується квитанціями № ПН612 від 02 вересня 2014 pоку, № ПН655 від 03 вересня 2014 pоку, № ПН673 від 04 вересня 2014 pоку, № ПН841 від 05 вересня 2014 р. та № ПН1019 від 08 вересня 2014 року. Таким чином договір від 31 липня 2014 року купівлі-продажу частки нежитлового приміщення не тільки був спрямований на реальне настання правових наслідків, передбачених ним, а і взагалі виконаний як продавцем - ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» так і покупцем - [PERSON], а тому не може бути фіктивним. Що ж до посилань позивача про відсутність цивільної дієздатності ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» на укладання договору від 31 липня 2014 року купівлі-продажу частки нежитлового приміщення слід зазначити, що згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин перший відповідач - ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» набув право власності відповідно до договору купівлі-продажу від 16 квітня 2014 року частки нежитлового приміщення. Як видно з матеріалів справи, а саме з тексту договору купівлі-продажу від 16 квітня 2014 року частки нежитлового приміщення, даний договір не тільки не містить згадувань, проте, що продаж здійснюється в кредит, а навіть згідно п. 8.2. даного договору сторонам роз'яснено положення ст.ст. 229, 230, 231, 233, 234, 235, 377, 655, 656, 657, 659, 660, 668, 688, 689 Цивільного кодексу України, які не передбачають продаж нерухомого майна в кредит та правові наслідки такого продажу. За таких обставин у позивача навіть права на іпотеку не виникало. За таких обставин ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» набув право власності відповідно до договору купівлі-продажу від 16 квітня 2014 року частки нежитлового приміщення, а право власності позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» на зазначене майно було припинено. Законність набуття та реєстрації права власності першим відповідачем - ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» на (вісімдесят три сотих) частки нежитлового приміщення, цех лід літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та припинення права власності позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» підтверджено рішенням суду, що набрало законної сили, а саме постановою Сумського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2014 року у справі № 818/1975/14. Таким чином з 16 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» за власним волевиявленням перестало бути власником частки нежитлового приміщення (83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежитлового приміщення, а тому не має права на звернення до суду з позовом про повернення зазначеного майна. 31 липня 2014 року між першим відповідачем ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» (на той час законним власником) та другим відповідачем - [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу частки нежитлового приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.19 договору від 31 липня 2014 року купівлі-продажу частки нежитлового приміщення, право власності на частку нежитлового приміщення виникає у покупця з моменту його державної реєстрації в державному реєстрі прав на нерухоме майно. Як видно з матеріалів справи частка нежитлового приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м. не була втрачена або викрадена, з власності позивача - ТОВ «Інфініто» вибула за його власним волевиявленням (договір купівлі-продажу частки нежитлового приміщення від 16.04.2014 року) у власність ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д». 31 липня 2014 року вибула з власності першого Відповідача - ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д», як власника вищезазначеного майна у власність громадянки України [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача - [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 16.10.2014 року між ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» було укладено договір купівлі-продажу частки нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №№2757, 2758. Відповідно до п.1.1. Договору, продавець продає, а покупець купує 83/100 (вісімдесят три сотих) частки нежилого приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та розташоване на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0021 та площею 0,5484 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0401 (а.с.7-8). Пунктом 2.2. договору визначено, що продаж майна за домовленістю сторін вчиняється за 682030грн. (що буде конвертовано в євро, еквівалентно на день оплати за курсом НБУ), які ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» зобов'язується перерахувати на поточний рахунок ТОВ «ІНФІНІТО» протягом трьох місяців з дня підписання договору, але не пізніше 16.07.2014 року. ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не виконало норму п.2.2 договору і не провело розрахунок за договором. В подальшому 31.07.2014 року ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» відчужило 83/100 частки нежилого приміщення відповідачу [PERSON] шляхом укладення договору купівлі-продажу (а.с. 80-81). Згідно з ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Відповідно до п.3.1. Договору купівлі-продажу частки нежилого приміщення від 16.04.2014 року, передача об'єкта продавцем і прийняття об'єкта покупцем, відбудеться після підписання даного договору, шляхом підписання акту приймання-передачі. Акт приймання-передачі об'єкта між сторонами не укладався. Отже, 83/100 частки нежилого приміщення не було передано позивачем відповідачу [PERSON] у встановленому договором порядку, і на момент укладення договору купівлі-продажу від 31.07.2014 року майно перебувало у фактичному володінні та користуванні позивача. ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» зареєструвало за собою право власності на 83/100 частки нежилого приміщення, але до виконання п.3.1 договору від 16.04.2014 року про передачу майна шляхом підписання акту приймання-передачі не мало право відчужувати це майно іншим особам. Оригінал такого акту приймання-передачі 83/100 частки нежилого приміщення, підписаний між ТОВ «ІНФІНІТО» та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д», відсутній. В постанові Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2014 року (а.с.114-116) є посилання на підписаний між ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» та ТОВ «ІНФІНІТО» акт прийому-передачі 83/100 часток нежилого приміщення. Як зазначив представник позивача, при розгляді адміністративного позову не був наданий оригінал підписаного акту приймання-передачі, а є копія акту, підписання якого заперечує ТОВ «ІНФІНІТО». Як вбачається з постанови Сумського окружного адміністративного суду від 07.10.2014 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 року (а.с.114-118) суди виходили з того, що ані чинне законодавство, ані договір купівлі-продажу частки нежитлового приміщення від 16.04.2014 року не пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення прав на нерухоме майно із наявністю факту складання акту прийому-передачі такого майна. ТОВ «ІНФІНІТО» грошових коштів від ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не отримало, що підтверджується довідкою ТОВ «ІНФІНІТО» (а.с.9-10) і доказів оплати ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» суду не надало. Згідно з ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Отже, правовими наслідками договору купівлі-продажу є перехід права власності на майно до покупця та отримання продавцем грошових коштів від покупця як оплату за майно (товар). Саме в період провадження справи у господарському суді Сумської області за позовом ТОВ «ІНФІНІТО» до ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» про розірвання договору купівлі-продажу частки нежилого приміщення, укладеного 16.04.2014 року та повернення 83/100 частки нежилого приміщення у власність ТОВ «ІНФІНІТО» 31.07.2014 року ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» уклало договір купівлі-продажу частки нежилого приміщення з [PERSON] Право власності на 83/100 частки нежилого приміщення було зареєстровано за [PERSON] Договір купівлі-продажу від 31.07.2014 року був укладений ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» з метою ухилення від оплати боргу ТОВ «ІНФІНІТО» та ухилення від повернення 83/100 частки нежилого приміщення у власність ТОВ «ІНФІНІТО». Не сплативши за 83/100 частки нежитлового приміщення грошову суму, обумовлену договором від 16.04.2014 року, що є порушенням норм ЦК України, ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» всупереч нормам цивільного законодавства укладає договір купівлі-продажу частки нежитлового приміщення 31.07.2014 року. У зв'язку з невиконанням умов договору від 16.04.2014 року ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» був розірваний договір купівлі-продажу 83/100 частки нежитлового приміщення за рішенням господарського суду Сумської області від 19.11.2014 року. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, яка розглядалася господарським судом Сумської області (копія позову ТОВ «ІНФІНІТО», рішення господарського суду Сумської області від 19.11.2014 року - а.с. 40-50). Відповідно до ч.1 ст.694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або розстроченням платежу. Згідно з ч.6 ст.694 ЦК України з моменту передання товару, проданного в кредит, і до його оплати продавцю належить право застави на цей товар. Згідно з п.2.2 договору від 16.04.2014 року відчуження 83/100 частки нежилого приміщення відбулося на умовах відстрочки оплати, тобто в кредит. ТОВ «ІНФІНІТО» належить право застави на 83/100 частки нежилого приміщення до моменту повного розрахунку за договором. Згідно з ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека може виникати і на підставі закону. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки. Право іпотеки на 83/100 частки нежилого приміщення виникло у позивача в силу закону і незважаючи на відсутність державної реєстрації об'єкта іпотеки, ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не мав права відчужувати майно до здійснення повної оплати за договором. Договір купівлі-продажу від 31.07.2014 року був укладений особою, яка не мала на це право, що є порушенням ч.2 ст.203 ЦК України. Отже, укладений 31.07.2014 року між ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» та [PERSON] договір купівлі-продажу 83/100 частки нежилого приміщення суперечить вимогам чинного законодавства, продавець не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності, договір був спрямований на позбавлення позивача нерухомого майна у вигляді 83/100 частки нежитлового приміщення. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. Доказів фіктивності договору від 31.07.2014 року під час судового розгляду справи представником позивача надано не було, оскільки в матеріалах справи міститься акт прийому-передачі 83/100 часток нежитлового приміщення між ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» та [PERSON] та копії квитанцій про перерахування коштів [PERSON] Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Д» (а.с.107-113). Згідно з ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на примущеннях. З врахуванням викладеного, підлягають задоволенню вимоги ТОВ «ІНФІНІТО» про визнання недійсним договору купівлі-продажу 83/100 частки нежилого приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та розташоване на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0021 та площею 0,5484га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0401, від 31 липня 2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Д» та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі правочинів за №1110. Вимога позивача про відмову від договору купівлі-продажу 83/100 частки нежилого приміщення від 16.04.2014 року, укладеного між ТОВ «ІНФІНІТО» та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не підлягає задоволенню з таких підстав: Частиною 1 ст.516 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов"язання, якщо це встановлено договором або законом. Рішенням господарського суду Сумської області від 19.11.2014 року у справі №920/1302/14 розірвано договір купівлі-продажу від 16.04.2014 року 83/100 частки нежилого приміщення, укладений між ТОВ «ІНФІНІТО» та ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д». Згідно з ч.ч.2,3 ст.635 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Рішення господарського суду Сумської області від 19.11.2014 року про розірвання договору купівлі-продажу від 16.04.2014 року набрало законної сили, тому всі зобов'язання за договором купівлі-продажу від 16.04.2014 року частки нежилого приміщення припинилися. 29.10.2014 року був укладений договір дарування 24/100 частки спірного майна між [PERSON] та [PERSON] (а.с.96-97), а 26.11.2014 року договір про поділ майна між [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.88-89). Такі дії були здійснені відповідачами з метою унеможливлення захисту прав позивача шляхом повернення майна. Згідно з ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобо"язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма ч.1 ст.216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України. Згідно з п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) , власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з їхньої волі. ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не провело розрахунок з ТОВ «ІНФІНІТО», оригінал акту приймання-передачі майна між ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» та ТОВ «ІНФІНІТО» відсутній. Отже, ТОВ «Торговий дім «Оріон-Д» не мало права відчужувати 83/100 частки нежилого приміщення, тому це майно вибуло з власності ТОВ «ІНФІНІТО» поза його волею. Оскільки договір від 31.07.2014 року визнаний судом недійсним, 83/100 частки нежилого приміщення підлягає поверненню позивачу. Між сторонами існує спір про право власності на майно, і право позивача ТОВ «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) підлягає захисту шляхом визнання права власності на 83/100 частки нежилого приміщення. Згідно з п.36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року №868 (далі - Порядок) для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, зокрема згідно з п.37 Порядку таким документом є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно. З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним повернути 83/100 частки нежилого приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та розташоване на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0021 та площею 0,5484га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0401, Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.), визнати право власності на 83/100 частки нежилого приміщення, цех під літерою Ш, загальною площею 4343,7 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та розташоване на земельних ділянках Сумської міської ради, площею 1,2704 га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0021 та площею 0,5484га, кадастровий номер 5910136600:02:003:0401, за Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.). Суд вважає необхідним стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Оріон-Д», [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНІТО» (INFINITO S.L.R.) в дольовому порядку по 2070грн.60коп. в відшкодування судового збору.

Outcome: partial