Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач 26 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття [PERSON], потім у розмірі 1/3 частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття [PERSON], потім по ? частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дочки [PERSON]. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем з 13 грудня 2013 року перебувають у зареєстрували шлюбі, а до цього проживали спільно однією сім'єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час подружні стосунки між ними припинено, проживають вони в одному помешканні, проте діти знаходяться на її повному утримання, оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється забезпечувати дітей, ніде не працює, платником аліментів не являється. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрували шлюбі з 13 грудня 2013 року (а.с.4). Наявні в матеріалах справи копії свідоцтв про народження свідчать про те, що вони є батьками чотирьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6,7,8). Відповідно до довідки Іванковецької сільської ради від 24 листопада 2015 року позивач проживає в селі Заломи Знамянського району Кіровоградської області. Разом з нею проживає чоловік [PERSON], діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути не меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченних ст.184 СК України. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності з урахуванням обставин, визначених статтею 182 СК України, зокрема враховуючи відсутність даних стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати, а також те, що син сторін - [PERSON] вже повнолітній і доказів того, що він продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, позивачем не надано, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково. А саме стягнути з відповідача на користь позивача на утримання синів [PERSON] і [PERSON] та дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття [PERSON], потім у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання сина [PERSON] і дочки [PERSON], до повноліття [PERSON], а потім у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на утримання дочки [PERSON], до її повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial