Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду 24.09.2014 року із позовом до Товариства з обмеженої відповідальністю «МІК», державного виконавця ВДВС Криворізького РУЮ Шманіної К.Ю. про стягнення з ТОВ «МІК» заборгованості із заробітної плати в розмірі 2623,35 грн., стягнення солідарно з ТОВ «МІК» та державного виконавця ВДВС Криворізького РУЮ Шманіної К.Ю. компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати в сумі 110,96 грн., 3 % річних, в порядку ст.. 625 ЦК України в розмірі 17,64 грн. та моральної шкоди в розмірі 6272,70 грн. (а.с.2). В подальшому позивач збільшувала розмір позовних вимог. Ухвалою суду від 08.05.2015 року в частині стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК», державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Шманіної Катерини Юріївни відшкодування компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її виплати в розмірі 110,96 грн., 3 % річних, в порядку ст.. 625 ЦК України в розмірі 17,64 грн. та моральної шкоди в розмірі 6 272,70 грн. - залишено без розгляду та прийняті позовні вимоги про збільшений розмір позовних вимог щодо ТОВ «МІК» (а.с. 106-107). Уточнюючи позовні вимоги щодо ТОВ «МІК», позивач просила стягнути з ТОВ «МІК» заборгованість по заробітній платі в розмірі 5922,63 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що працює в ТОВ «МІК» з 03.01.2002 року на посаді експедитора, 08.11.2002 року переведена на посаду інженера по охороні праці, з 18.08.2008 року передена на посаду менеджера по роботі з дебіторської заборгованості, з 01.02.2013 року переведена на посаду бухгалтера. Підприємство припинило виплачувати заробітну плату, заборгованість по заробітній платі становить 5922,63 грн.. Згідно довідки ТОВ «МІК», її середньомісячна заробітна плата складає 1218,00 грн.. Таким чином, вважає, що ТОВ «МІК» були порушені її права та просить стягнути з відповідача ТОВ «МІК» на її користь заборгованості по заробітній платі у розмірі 5922,63 грн., середній заробіток за кожний день затримки виплати зарплати на підставі ст. 117 КЗпП України. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалися, від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.24,103). Представники відповідача ТОВ «МІК» в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, від представника відповідача Руденко А.П. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав (а.с. 80,104). Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ст. 197 ЦПК України, через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. … Використання примусової праці забороняється. … Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення… Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Судом встановлено, що згідно трудової книжки (а.с. 48) та наказів ТОВ «МІК», [PERSON] наказом №5 від 03.01.2002 року прийнята на роботу до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» з 03.01.2002 року на посаду експедитора (а.с.49). Відповідно до наказу №55 від 07.11.2002 року переведена на посаду інженера по техніці безпеки з 08.11.2002 року з окладом згідного штатного розкладу (а.с.50), в подальшому наказом №563-к від 18.08.2008 року переведена на посаду менеджера по роботі з дебіторською заборгованістю з 18.08.2008 року (а.с. 51). Згідно наказу №35-к від 01.02.2013 року переведена на посаду бухгалтера ІІ категорії, на якій відповідно до довідки №41/10 від 23.10.2014 року виданої ТОВ «МІК» працює по теперішній час (а.с. 25). Розмір невиплаченої заробітної плати, що належить [PERSON], згідно довідок № 172 від 23.09.2014 року та №162 від 17.11.2014 року, виданих ТОВ «МІК», за період з 01.02.2014 року по 31.10.2014 року складає 5933,63 грн., з яких: за лютий 2014 року - 150,54 грн., березень 2014 року - 455,04 грн. , квітень 2014 року - 909,75 грн., травень 2014 року - 369,34 грн., червень 2014 року - 369,34 грн., липень 2014 року - 369,34 грн.; серпень 2014 року - 907,20 грн., вересень 2014 року - 1111,15 грн., жовтень 2014 року - 1291,93 грн. (а.с. 3, 46). Згідно зі ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У відповідності з ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" необхідно враховувати, що згідно зі ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Отже, оскільки відповідачем ТОВ «МІК» порушено право позивача на оплату її праці, то саме з ТОВ «МІК» на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі в розмірі 5933,63 грн. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, то в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В матеріалах справи наявна довідка №41/10 від 23.10.2014 року видана ТОВ «МІК» , що [PERSON] працює на підприємстві по теперішній час. Доказів про звільнення з ТОВ «МІК» сторони не надали, а оскільки відповідно до ст. 117 КЗпП України середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку належний лише звільненому працівникові, вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, яка випливає з трудових відносин, позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позов позивача [PERSON], яка звільнена від сплати судового збору, задоволено в частині стягнення заборгованості по заробітній платі повністю, суд вважає за необхідне стягнути з ТОВ «МІК» судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Outcome: partial