Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] і просить розділити між ним та відповідачкою спільно нажите майно.В позовній заяві просить: -Визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 510000 грн.; земельну ділянку площею 0,0595 гектара, вартістю 3142 гривні; меблі в квартирі № 11 для кухні вартістю 25000 гривень; холодильник «Атлант» вартістю 2000 гривень; ліжко для спальної кімнати вартістю 2000 гривень; шафу-купе вартістю 2000 гривень; телевізор «LG» вартістю 2500 гривень; кондиціонер вартістю 2000 гривень; ліжко для кімнати вартістю 2000 гривень, а всього майна на суму 550642 грн. -Визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] вартістю 495000 гривень; автомобіль Mitsubishi Lancer X10, 2008 року випуску державний номерний знак [NUMBER] вартістю 250000 гривень, а всього майна на суму 745000 гривень. Мотивує свій позов тим, що з 20 травня 1998 року по 18 червня 2014 року він перебував з відповідачкою в шлюбі, про що свідчить рішення Олександрійського міськрайонного суду від 18 червня 2014 року.Під час шлюбу він весь час працював, а відповідач займалась підприємницькою діяльністю і ними разом під час подружнього життя за спільні кошти було придбано наступне майно: квартира [ADDRESS] вартістю 495000 гривень; квартира [ADDRESS] вартістю 510000 гривень; земельна ділянка площею 0,0595 гектара, вартістю 3142 гривні; -автомобіль Mitsubishi Lancer , 2008 року випуску, державний номерний знак В А 3114 АК вартістю 250000 гривень; меблі в квартирі № 11 для кухні вартістю 25000 гривень; холодильник «Атлант» вартістю 2000 гривень; ліжко для спальної кімнати вартістю 2000 гривень; шафа-купе вартістю 2000 гривень; телевізор «LG» вартістю 2500 гривень; кондиціонер вартістю 2000 гривень; ліжко для кімнати вартістю 2000 гривень.Так як відповідачка відмовляється добровільно розділити майно, яке є спільною сумісною власністю, то він вимушений звернутися до суду з даним позовом, запропонувавши свій варіант поділу майна. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений позов і просять його задоволити. Відповідачка та її представник позов не визнали. Відповідачем [PERSON] був поданий зустрічний позов, вимоги якого були уточнені в ході розгляду справи.В зустрічному позові відповідачка просить суд: 1.Визнати двокімнатну квартиру [ADDRESS] ринковою вартістю 129745 грн. об'єктом права її, [PERSON], особистої приватної власності. 2.Здійснити поділ майна подружжя, набутого за час шлюбу, присудивши (виділивши) [PERSON] в натурі та, визнавши за ним право власності на наступне майно: -домоволодіння, розташоване на земельній ділянці площею 0.0595 га, розташованій за адресою: Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, Войнівська сільська рада (за межами населеного пункту), призначеній для ведення індивідуального садівництва, кадастровий № земельної ділянки 3520381800:02:000:7124 . -залізобетонний гараж № 18 у гаражному кооперативі № 9 м. Олександрії Кіровоградської області з підвалом та оглядовою ямою . -кухонні меблі орієнтовною вартістю 6000 грн.; - меблі для вітальні орієнтовною вартістю 4500 грн.; - меблеву стінку орієнтовною вартістю 5500 грн.; -надувне ліжко орієнтовною вартістю 1000 грн.; - мікрохвильову піч орієнтовною вартістю 500 грн.; -холодильник орієнтовною вартістю 1000 грн.; - крісло плетене у кількості 6 штук, орієнтовною вартістю 150 грн. за штуку, загальною вартістю 900 грн.; -конвектор орієнтовною вартістю 750 грн.; -телевізор орієнтовною вартістю 500 грн.; -дитячу гойдалку орієнтовною вартістю 650 грн.; -пилосос орієнтовною вартістю 800 грн.; - дерев'яне ліжко орієнтовною вартістю 3700 грн.; -диван орієнтовною вартістю 3500 рн. Присудити (виділити) їй, [PERSON] в натурі та, визнати за нею право власності на наступне майно: -двокімнатну квартиру [ADDRESS] ринковою вартістю 147943 грн.; -кухонні меблі, розташовані у квартирі [ADDRESS] орієнтовною вартістю 10000 грн.; -холодильник «Атлант» орієнтовною вартістю 2000 грн.; -ліжко орієнтовною вартістю 2000 грн.; -шафу-купе орієнтовною вартістю 2000 грн.; -телевізор »LG « орієнтовною вартістю 2500 грн.; - кондиціонер орієнтовною вартістю 2000 грн.; - ліжко орієнтовною вартістю 2000 грн., - крісло розкладне орієнтовною вартістю 1000 грн.; - пральну машинку орієнтовною вартістю 3500 грн.; -газонокосарку орієнтовною вартістю 2000 грн.; - супутникову тарілку орієнтовною вартістю 1300 грн. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони та представників сторін, покази свідків, суд вважає, що позовна заява [PERSON] та зустрічна позовна [PERSON] підлягають частковому задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~\~\~\~\~\~\~\~ Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 травня 1998 року по 18 червня 2014 року. Шлюб сторін був розірваний на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 червня 2014 року( т.1 а.с.5). В судовому засіданні сторони дійшли згоди щодо обсягу спільного майна , яке набуте ними в період шлюбу та вартості його, визначеною за взаємною згодою , визначили наступний варіант поділу майна : [PERSON] виділити наступне майно: -ліжко - вартістю 2000 грн. -кухонні меблі- вартістю 6000 грн. -меблі для вітальні - вартістю 4500 грн. -меблеву стінку- вартістю 3000 грн. -холодильник- вартістю 1000грн. -конвектор- вартістю 750 грн. -телевізор- вартістю 500 грн. -дитячу гойдалку- вартістю 650 грн. -пилосос- вартістю 800 грн. -дерев»яне ліжко- вартістю 3700 грн. -диван- вартістю 3500 грн -тарілку супутникову- вартістю 1300 грн. А всього майна на загальну суму 22 900 грн. [PERSON] виділити наступне майно: -кухню - вартістю 10000 грн. -холодильник « Атлант « - вартістю 2000 грн. -шафу-купе - вартістю 2000 грн. -телевізор « LG « вартістю 2500 грн. -кондиціонер - вартістю 2000 грн. -ліжко для кімнати - вартістю 2000 грн. -надувне ліжко- вартістю 1000 грн. -микрохвильову піч - вартістю 500 грн. -крісло розкладне- вартістю 1000 грн. -пральну машинку - вартістю 3500 грн. -газонокосарку - вартістю 2000 грн. А всього виділити майна на загальну суму 26500 грн. В судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу сторін на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.2005 року була придбана квартира [ADDRESS] .В договорі зазначено, що квартиру було придбано за 10000 грн. .( т.1 а.с. 97)Право власності на дану квартиру зареєстровано за [PERSON] ( т.1а.с. 70). В судовому засіданні сторони погодилися з тим, що дана квартира була придбана без ремонту , в період шлюбу сторін, що в даній квартирі з моменту придбання проживала дочка [PERSON] від першого шлюбу - [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона займалася підприємницькою діяльністю і за свої особисті кошти придбала дану квартиру, її колишній чоловік [PERSON] на час придбання даної квартири проживав з іншою сім»єю. В іншій сім»ї у нього народилася дитина 04.01.2005 року, що підтверджується наданою нею довідкою ( т.1а.с. 189).Дана квартира була куплена для її доньки , яка там весь час проживала і в даний час проживає. Ремонт вона робила за власні кошти.В даній квартирі вона з [PERSON] ніколи не проживали.Дана квартира двокімнатна, в одній кімнаті проживає донька з своєю дитиною, а в іншій кімнаті зроблений салон, де дочка працює. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони виконували ремонтні роботи в квартирі [ADDRESS], в квартирі проживала дочка [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила, що кошти за виконані ремонтні роботи їй платила донька [PERSON] А свідок [PERSON] зазначив, що за виконані ним ремонтні роботи кошти не брав, так як донька [PERSON], яка проживала в даній квартирі є і його рідною донькою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що дана квартира була придбана в період шлюбу сторін і потребувала ремонту.Зазначив, що він разом з [PERSON] брали в борг у [PERSON] кошти , а потім і у його брата ,за дані кошти купували товар і продавали його по селах. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що квартира була придбана за спільні кошти , потребувала ремонту і в даній квартирі він з [PERSON] не проживав.Надав суду довідку про доходи , зазначивши, що весь час був офіційно працевлаштований і отримував заробітну плату. (а.с. 178) В судовому засіданні не надав доказів і не наполягав на тому, що приймав участь в проведенні ремонту в даній квартирі коштами чи особистою працею. Сторони в судовому засіданні не надали суду докази, що квартира була придбана за кошти , які належали особисто комусь із них . Сторони погодилися , що дана квартира підлягає виділенню відповідачці [PERSON] В судовому засіданні на підставі клопотання [PERSON] була проведена судова будівельно-технічна експертиза №395-396 від 21.06.2016 року, згідно висновку якої ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 369\~573 грн. Згідно висновку експерта № 17-296,297 додаткової судової будівельно-технічної експертизи дійсна ринкова вартість квартири [ADDRESS] до проведення ремонту складає 138943 грн.Заперечень щодо даного висновку у сторін в судовому засіданні не виникло. Тому, з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів , суд вважає, що дана квартира є спільною сумісною власністю сторін, придбана без ремонту, вартість квартири без ремонту встановлена на підставі висновку експерта в сумі 138943 грн., сторони погодилися з даною оцінкою, погодилися на виділення даної квартири [PERSON], і тому дана квартира підлягає виділенню [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу сторін 01 лютого 2008 року на підставі договору купівлі-продажу № 23/01 був придбаний автомобіль Mitsubishi Lancer , 2008 року випуску за 139\~244 грн. ( т.2 а.с. 57-59)Даний автомобіль був зареєстрований на праві власності за [PERSON] ( т. 1 а.с. 9). Сторони в судовому засіданні не заявляли клопотання про призначення та проведення експертизи для визначення вартості даного автомобіля. Для придбання даного автомобіля сторони взяли споживчий кредит в сумі 125\~319 грн.Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11300344000 був укладений між [PERSON] та АКІБ « УкрСиббанк» ( т.2 а.с. 52-56) В даному кредитному договорі в п.2.2. також зазначена вартість автомобіля 139\~244 грн . В судовому засіданні сторони визнали, що даний автомобіль був придбаний для потреб сім»ї, використовувався в період спільного проживання. Сторони визнали, що за автомобіль було заплачено 13925 грн. спільних коштів, а 125\~319 грн. за рахунок кредитних коштів.( 139\~244 грн.= 13925 грн .+ 125\~319 грн). В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходилися в шлюбі до 18.06.2014 року. Але в судовому засіданні визнали, що з лютого 2014 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. [PERSON] в судовому засіданні визнав і погодився з тим , що з лютого 2014 року [PERSON] за свої особисті кошти продовжувала виплачувати кошти по кредитному договору. [PERSON] не спростувала це в судовому засіданні, надала копії квитанцій про погашення кредиторської заборгованості з 20.02.2014 року по 20.02.2015 року і пояснила, що повністю виплатила кошти по даному кредитному договору вже після розірвання шлюбу в лютому 2015 року.Сторони в судовому засіданні дійшли згоди, що [PERSON] особисто виплачено кошти за кредитним договором з 20.02.2014 року по 20.02.2015 року в сумі 28512 грн. 37 коп.( лютий 2250+березень2250+ квітень 2250+ травень 2250 +червень 2250+липнь 2254+серпень 2250+вересень 2251,03+жовтень 2250+листопад 2250,74+ грудень 2250+ січень 2250+ лютий 1506, 60 ) і що вартість автомобіля , який є спільною сумісною власністю підлягає зменшенню на дану суму. Сторони в судовому засіданні дійшли згоди , що даний автомобіль Mitsubishi Lancer , 2008 року випуску підлягає виділенню в порядку поділу майна [PERSON] Тому суд вважає, що [PERSON] підлягає виділенню автомобіль вартістю 110731 грн. 63 коп. ( 139\~244 грн.- 28512 грн. 37 коп. ). В судовому засіданні встановлено, що сторонами в період шлюбу 11 липня 2011 року за договором купівлі-продажу була придбана земельна ділянка площею 0.0595 га, розташована за адресою: Кіровоградська область Олександрійський район Войнівська сільська рада, за межами населеного пункту, з цільовим призначенням: для ведення індивідуального садівництва, кадастровий № земельної ділянки 3520381800:02:000:7124.Дана земельна ділянка була придбана за 3142 грн. згідно п.4 договору ( т.1 а.с. 10).Сторони в судовому засіданні дійшли згоди , що дана земельна ділянка підлягає виділенню позивачу [PERSON] Тому суд вважає, що [PERSON] підлягає виділенню земельна ділянка площею 0.0595 га, розташована за адресою: Кіровоградська область Олександрійський район Войнівська сільська рада ,за межами населеного пункту, з цільовим призначенням: для ведення індивідуального садівництва, кадастровий № земельної ділянки 3520381800:02:000:7124 , вартістю 3142 грн. В судовому засіданні встановлено і визнано сторонами , що на даній земельній ділянці був збудований ними за рахунок спільних коштів капітальний дачний( садовий) будинок та господарські будівлі , які не були здані в експлуатацію та ні за ким із сторін не зареєстровані. Сторони в письмових поясненнях експерту зазначали перелік проведених будівельних робіт ( т.1 а.с. 211-212 ). [PERSON] в зустрічній позовній заяві пропонувала виділити цей дачний (садовий ) будинок [PERSON], так як йому виділяється земельна ділянка, на якій він [PERSON] в судовому засіданні погодився на виділення йому даного об»єкта нерухомості. Згідно висновку експерта №395-396 від 21.06.2016 року даний будинок є нерухомим майном. Вартість виконаних робіт складає 112\~094 грн. 83 коп. Вартість будівельних матеріалів складає 61635 грн. 06 коп.( т.2 а.с. 2-37). Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України). За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України). У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «обєкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «обєкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «обєкт будівництва» (статті 876, 877, 879 - 881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься. Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що обєкт будівництва (обєкт незавершеного будівництва) це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких субєктивних майнових, а також зобовязальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства. Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення субєктивних цивільних прав стосовно обєкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, тому такий обєкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. У разі неможливості поділу обєкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що обєкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний обєктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.\~ При цьому суд може визнати право на частину обєкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін. ( правова позиція Верховного Суду України в постанові від 16.12.2015 року № 6-2017 цс15).Враховуючи дану правову позицію , суд вважає за можливе виділити [PERSON] даний об»єкт незавершеного будівництва вартістю 173729 грн. 89 коп. (112\~094 грн. 83 коп. +61635 грн. 06 коп.) та визнати за ним право на даний об»єкт незавершеного будівництва. Відповідачем [PERSON] в зустрічній позовній заяві пропонувалося виділити залізобетонний гараж № 18 у гаражному кооперативі № 9 м. Олександрії Кіровоградської області з підвалом та оглядовою ямою . [PERSON] в судовому засіданні погодився на виділення йому гаражу , але потім в процесі розгляду справи змінив свою позицію і відмовився від виділення йому гаражу, так як гараж не зареєстрований в МБТІ і просив виключити його з переліку майна , яке підлягає розподілу . В судовому засіданні була надана довідка голови гаражного кооперативу №9 про те, що [PERSON] являється членом гаражного кооперативу і йому належить гараж № 18 на праві власності.Також наданий технічний паспорт на даний гараж , в якому власником гаражу зазначений [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що даний гараж її сину віддав за борги власник гаражу, вони ним користувалися з [PERSON], але дійсно гараж не був зареєстрований ні за ким із них. Просила також не враховувати даний гараж при розподілі майна, так як він не являється спільною сумісною власністю. В судовому засіданні встановлено, що в період шлюбу 24 квітня 1999 року на підставі договору купівлі-продажу була придбана квартира [ADDRESS] .В договорі зазначено, що квартиру було придбано за 7700 грн. .( т.1 а.с. 95)Право власності на дану квартиру зареєстровано за [PERSON] . [PERSON] в своїй позовній заяві просив виділити йому в порядку розподілу дану квартиру, зазначаючи , що дана квартира є спільною сумісною власністю. [PERSON] в зустрічній позовній заяві просила визнати дану квартиру її особистою приватною власністю, так як дана квартира була придбана за її особисті кошти, а не спільні сумісні кошти. В судовому засіданні пояснила, що 24 квітня 1999 року на підставі договору купівлі-продажу була продана трикімнатна квартира [ADDRESS], яка належала їй та її дітям від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Квартира була продана за 17758 грн. Суду була надана копія даного договору купівлі продажу ( т.1 а.с. 94) Частину даних коштів ( 1/3 частину) від продажу даної квартири вона віддала сину, в той же день за 7700 грн. придбала спірну квартиру [ADDRESS] частину коштів витратила на лікування доньки, якій потрібно було робити операцію.Кошти [PERSON] на купівлю даної квартири не надавав , квартира була куплена за її особисті кошти і не являється спільною сумісною власністю.Вона проживала в даній квартирі разом з [PERSON] і проживає і після розірвання шлюбу.За весь час проживання з [PERSON] останній не надавав кошти в сімейний бюджет, вона завжди знала , що у [PERSON] невелика заробітна плата, яку він витрачав на власні потреби. Про дійсний розмір заробітної плати [PERSON] вона дізналася лише при розгляді даної справи , коли він надав довідку про доходи. [PERSON] в судовому засіданні визнав, що кошти в сумі 7700 грн., за які була придбана квартира №11 , були від продажу квартири [PERSON] та її дітей.Але зазначив, що квартира була придбана без ремонту, на ремонт квартири були витрачені спільні кошти , він на роботі отримав 2000 грн. кредиту, які були витрачені на ремонт квартири.Але доказів отримання даного кредиту суду не надав.Вважає дану квартиру спільною сумісною власністю, так як вона була придбана в період шлюбу. [PERSON] в судовому засіданні визнала, що [PERSON] брав на роботі кредит , який був витрачений на ремонт даної квартири, але цей кредит вона потім сплачувала. Свідки [PERSON] та [PERSON] , діти відповідачки [PERSON] від першого шлюбу, в судовому засіданні пояснили, що квартиру [ADDRESS] було придбано за кошти, які були отримані від продажу їхньої квартири.Вони були присутні при продажу даної квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24, ст. 25, ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України (далі КпШС України), чинний на час придбання у період шлюбу спірної квартири майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Спільним майном подружжя є придбане за рахунок спільних доходів рухоме й нерухоме майно, незалежно від того, що один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку, і незалежно від того, на імя кого з подружжя це майно придбано. Згідно зі статтею 22 КпШС України, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку (аналогічні положення містить стаття 60 СК України). Визначаючи правовий статус житла як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, кошти, що належали одній зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю. ( правова позиція Верховного Суду України в постанові від 23.09.2015 року № 6-606 цс15). Враховувуючи правову позицію Верховного Суду України, яка є обов»язковою для всіх судів України згідно ст.360-7 ЦПК України, а також те, що спірна квартира [ADDRESS] була придбана за рахунок майна, яке належало [PERSON] до шлюбу, що було визнано [PERSON] в судовому засіданні , суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на дану квартиру. Позивач [PERSON] не позбавлений можливості пред»явити позов до [PERSON] про відшкодування витрат на проведення ремонту в даній квартирі, якщо у нього є відповідні докази. Така вимога в даній цивільній справі не заявлялася. Відповідно до вимог ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. [PERSON] належних та допустимих доказів такої поведінки [PERSON] не надала суду.Тому відсутні передбачені законом підстави для відступлення від засади рівності часток. Таким чином на підставі досліджених в судовому засіданні доказах суд вважає, що поділ майна, яке є спільною сумісною власністю сторін необхідно здійснити наступним чином. Виділити [PERSON] в порядку поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя: -квартиру [ADDRESS] вартістю 138943 грн., визнавши за нею право власності на дану квартиру. -кухню - вартістю 10000 грн. -холодильник « Атлант « - вартістю 2000 грн. -шафу-купе - вартістю 2000 грн. -телевізор « LG « вартістю 2500 грн. -кондиціонер - вартістю 2000 грн. -ліжко для кімнати - вартістю 2000 грн. -надувне ліжко- вартістю 1000 грн. -микрохвильову піч - вартістю 500 грн. -крісло розкладне- вартістю 1000 грн. -пральну машинку - вартістю 3500 грн. -газонокосарку - вартістю 2000 грн. Автомобіль Mitsubishi Lancer , 2008 року випуску - вартістю 110731 грн. 63 коп . А всього виділити майна на загальну суму 277174 грн. 63 коп. Виділити [PERSON] в порядку поділу майна: -земельну ділянку площею 0,0595 гектара за адресою: Кіровоградська область Олександрійський район Войнівська сільська рада , за межами населеного пункту, кадастровий номер земельної ділянки 352033881800:02:000:7124 вартістю 3142 гривні. -незавершене будівництво вартістю 173729 грн. 89 коп., яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0595 гектара, , кадастровий номер земельної ділянки 352033881800:02:000:7124 за адресою : Кіровоградська область Олександрійський район Войнівська сільська рада за межами населеного пункту , визнавши за [PERSON] право на дане незавершене будівництво. -ліжко - вартістю 2000 грн. -кухонні меблі- вартістю 6000 грн. -меблі для вітальні - вартістю 4500 грн. -меблеву стінку- вартістю 3000 грн. -холодильник- вартістю 1000грн. -конвектор- вартістю 750 грн. -телевізор- вартістю 500 грн. -дитячу гойдалку- вартістю 650 грн. -пилосос - вартістю 800 грн. -дерев»яне ліжко- вартістю 3700 грн. -диван- вартістю 3500 грн. -тарілку супутникову- вартістю 1300 грн. А всього виділити майна на загальну суму 204 571 грн.89 коп. Таким чином, суд встановив, що вартість спільного майна , яке підлягає поділу, становить 277174 грн. 63 коп.+ 204 571 грн.89 коп = 481746 грн. 52 коп., вартість ? частки цього майна становить 240873 грн. 26 коп.( 481746 грн. 52 коп.: 2 ). В порядку поділу [PERSON] виділено майна на суму 277174 грн. 63 коп., а [PERSON] на суму 204 571 грн.89 коп., тобто [PERSON] отримала майна на 36301 грн.37 коп. більше, ніж становить її частка і саме ця сума підлягає стягненню з неї на користь [PERSON], як компенсація вартості майна.

Outcome: partial