Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути з відповідача [PERSON], 1991 року народження на мою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1600 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття та допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справу в його відсутності, в якій позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в сумі 800 гривень. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], копія рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 05.11.2014 року по справі № 7171650/14-ц, акт обстеження житлово-побутових умов [PERSON], довідки Бурдюзької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області від 17.07.2017 року № 619, 620. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який в даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Право дитини на утримання батьками порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою малолітню дитину на належному рівні. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов'язаний нести витрати на утримання дитини. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Відповідно до ст.7 Закону України " Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на дитину до 5 років складає 1426 гривень та має зрости з 01.12.2017 року до 1492 грн. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримував дитину. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні іншої дитини, непрацездатних батьків, дружини. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: partial