Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 квітня 2016 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач належним чином не виконує батьківський обов'язок по утриманню дитини, а вона самостійно не може надати для сина належне матеріальне утримання, достатнє для його віку та розвитку. Відповідач є працездатною особою, займається ремонтом мобільних телефонів, компютерної техніки та отримує дохід. Крім того, факт отримання відповідачем доходів підтверджується придбанням ним квартири [ADDRESS]. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити. У судовому засідання позивачка позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у ньому. Відповідач позов визнав частково в частині сплати аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно. Крім того пояснив, що дійсно працює неофіційно, отримує щомісячний дохід близько 3200 грн., а тому не спроможний сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. 17 листопада 2016 року він та позивачка продали квартиру по вул. Карпенка,8а в м.Тернополі та за отриманні кошти ним була придбана квартира по вул.Білогірська в м.Тернополі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 квітня 2016 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON],[INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №153944 від 17.02.2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №383. Син [PERSON] проживає разом з матірю [ADDRESS] в м.Тернополі, що не заперечується відповідачем та підтверджується довідкою ТОВ «Добродій ЛТД» за №882 від 09.11.2017 року. Відповідач проживає окремо. Інших утриманців, крім сина [PERSON], не має. Встановлено, що відповідач працює неофіційно, займається ремонтом мобільних телефонів та компютерної технічки, що визнається сторонами спору. Відповідно до довідки Тернопільського дошкільного навчального закладу №25 від 10.11.2017року за №82, [PERSON] відвідує дошкільний заклад №25 з червня 2017 року. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101700128 від 26.10.2017 року встановлено, що [PERSON] 19 вересня 2017 року набув у приватну власність двохкімнатку квартиру, заг.пл. 61,3 кв.м. та комору по вул. Білогірська,18г/87 в м.Тернополі. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник податків має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Встановлено, що відповідач є молодою особою, працездатного віку, працює неофіційно та отримує дохід. Інших утриманців, крім сина [PERSON], не має. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 101700128 від 26.10.2017 року, [PERSON] 19 вересня 2017 року набув у приватну власність двохкімнатну квартиру, заг.пл. 61,3 кв.м. та комору по вул. Білогірська,18г/87 в м.Тернополі. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, працездатним, стан здоровя задовільний, працює, отримує дохід, інших утриманців, крім сина не має, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення його гармонійного розвитку, набуття відповідачем у власність у 2017 двохкімнатної квартири, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] слід визнати в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову і до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дитини, для забезпечення його гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців та набуття у власність нерухомого майна. В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що [PERSON] отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про такі доходи відповідача. Разом з тим, відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що згідно відомостей з Управління Пенсійного фонду він не отримує доходу, оскільки вказані відомості підтверджують лише той факт, що відповідач офіційно не працевлаштований та не сплачує страхові внески. Крім того, в судовому засіданні відповідач підтвердив той факт, що він працює та отримує щомісячний дохід. Більше того, відсутність доходу не звільняє батьків від обовязку сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: partial