Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 листопада 2017 року [PERSON] у позові до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди відмовлено повністю. 08 листопада 2017 року представник відповідача - Голови правління СТ «Зайчевське» [PERSON], адвокат [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені відповідачем судові витрати повязані з оплатою правової допомоги в сумі 3000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] заперечував проти задоволення заяви, в подальшому на розгляд справи не зявився, що згідно ч.3 ст.220 ЦПК України не перешкоджає ухваленню додаткового рішення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги, що викладені в заяві підтримали повністю, просили заяву задовольнити. В подальшому до судового засідання не зявились, представник відповідача надала суду заяву, в якій просила розгляд заяви проводити за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи за якою було ухвалено рішення, вважає за необхідне зазначити про таке. Відповідно до п.4 ч.1\~ст.220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 06 листопада 2017 року Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. Вказаним рішенням [PERSON] у позові до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди відмовлено повністю. Однак питання розподілу судових витрат вирішено не було. Як свідчать матеріали цивільної справи, відповідачем [PERSON] було понесені судові витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката [PERSON], а саме: ознайомлення з позовом та пдготовка до розгляду справи в суді (2 години), участь в судовому засіданні 03 листопада 2017 року (1 год.), участь в судовому засіданні 06 листопада 2017 року (1 год.). Отже, в матеріалах справи є розрахунок розміру витрат за надання правової допомоги із зазначенням витрат часу. Відповідно до\~ст.1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження цих обставин представником відповідача надано договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, який був предметом дослідження цивільної справи. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Згідно акту виконаних робіт по цивільній справі №487/5281/16-ц за надану правову допомогу від 06 листопада 2017 року адвокатом [PERSON] витрачено 5 годин часу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що розрахунок, в якому викладено калькуляцію вартості компенсації витрат на правову допомогу, не в повній мірі відповідає обставинам справи щодо кількості годин участі адвоката у справі. На думку суду кілкість годин з урахуванням складності справи не перевищує чотирьох годин, а саме: ознайомлення з позовом та пдготовка до розгляду справи в суді (2 години), участь в судовому засіданні 03 листопада 2017 року (1 год.), участь в судовому засіданні 06 листопада 2017 року (1 год.). Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Водночас відповідно до частин першої, другої статті 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно із частиною третьою цієї статті до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Положеннями частини першої статті 84 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Аналогічний правовий висновок висловив Верховний суд України у справі №6-1544цс17. Враховуючи, той факт, що відповідач у справі належним чином документально підтвердив такі витрати квитанцією до прибуткового касового ордеру №5 від 04.10.2017 року, договором про надання правової допомоги від 04.10.2017року, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу у справі, надані відповідачу підлягають стягненню з позивача в межах граничної суми, встановленої ст.1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Тобто, понесені відповідачем витрати на правову допомогу в зв'язку із зверненням до суду позивача, якому відмовлено в задоволені позову, підлягають компенсуванню за рахунок позивача відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України в сумі 2560 грн (4 год. х 1600,00 грн. х 40%). Оскільки позивача звільнено тільки від сплати судових витрат в частині судового збору, а від сплати судових витрат в частині правової допомоги відповідача не звільнено, то вказана сума судових витра понесена відповідачем, підлягає стягненню з позивача відповдно до ч.1 ст.88 ЦПК. На підставі наведеного,

Outcome: partial