Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося з позовом до [PERSON] про визнання нежитлового приміщення безхазяйним, посилаючись на наступні обставини. 14.11.2018 р. Лубенським міськрайонним судом винесено ухвалу, якою залишено без розгляду заяву про визнання нежитлового приміщення безхазяйним в зв`язку з наявністю спору про право. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , який був власником МПП «Вікторія-СІ» і [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна, що залишилось після його смерті. На території [ADDRESS] виявлено частину нежитлової будівлі, а саме нежиле приміщення загальною площею 77,8 кв.м., яке тривалий час не використовується, двері постійно зачинені, ніхто господарської діяльності не здійснює. За даними КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" приміщення належить МП «Вікторія-СІ», яке згідно ухвали Господарського суду Полтавської області від 04.08.2011 року було ліквідоване. Запис про припинення юридичної особи МПП «Вікторія-СІ» внесене 30.05.2017 року за № 1002634420. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на вказане нежитлове приміщення. Реєстраційною службою виконкому Лубенської міської ради 13.07.2017 р. взято на облік безхазяйного нерухомого майна вказане нежитлове приміщення . 22.07.2017 р. в газеті «Лубенщина» Управлінням розміщено оголошення про взяття вищевказаного нежитлового приміщення на облік як безхазяйного. За цей час право власності на нежитлове приміщення площею 77,8 кв.м. по [ADDRESS] не зареєстроване. Просили визнати нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] площею 77,8 кв.м безхазяйним та передати його у комунальну власність територіальної громади в особі Лубенської міської ради. Відповідач [PERSON] звернулася із зустрічною позовною заявою до Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] площею 77,8 кв.м. належало МП «Вікторія-СІ», директором якого був її покійний чоловік. Згідно Статуту підприємства все рухоме та нерухоме майно, а також рахунки в банках, які залишилися після погашення всіх боргових обов`язків є особистою власністю засновника. Враховуючи, що власником МП «Вікторія-СІ» за час життя був її чоловік [PERSON] , померлий [INFO] , спадкоємцем майна, що залишилось після його смерті є вона, що підтверджується спадковою справою. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю доказів належності цього майна спадкодавцю. Просила скасувати рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області «Про взяття на облік безхазяйного майна» приміщення загальною площею 77,8 кв.м. по [ADDRESS] від 13.07.2017 р. як не законне, визнати за нею право власності на спадкове майно. Представники позивача (за первісним позовом) [PERSON] та [PERSON] вимоги первісного позову підтримали, при цьому заперечували проти задоволення зустрічного позову, оскільки, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.08.2011 р. МПП «Вікторія-СІ» визнане банкрутом та ліквідоване. При цьому в ухвалі зазначено, що згідно даних Лубенського МБТІ за банкрутом нерухомого майна на праві власності не зареєстроване; згідно даних Держкомзему у Лубенському районі за підприємством-банкрутом на території Лубенського району землі не рахуються; кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у м. Полтаві у сумі 11703,96 грн., а також оплата послуг ліквідатора в сумі 11097,37 грн. задоволені не можуть бути в зв`язку з відсутністю ліквідаційної маси та підлягають списанню. Тобто, фактично МПП «Вікторія-СІ» не погасило своїх боргових зобов`язань і мало заборгованість перед Лубенською ОДПІ та ліквідатором в сумі 22801,33 грн., відповідно норма Статуту, на яку посилається позивач не може бути застосованою. Зауважили, що копія Статуту є неналежним доказом, оскільки належним чином не завірена, до того ж його редакція з 1992 року могла бути змінена, в тому числі і в частині прав засновника на майно, яке залишається останньому у разі ліквідації підприємства. Представник позивача (за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги зустрічного позову, надав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві, заперечував проти задоволення первісного позову. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються сторони, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно відповіді КП «Лубенське МБТІ» від 26.05.2017 року, станом на 29.12.2012 року приміщення площею 77,8 кв.м. по [ADDRESS] належить малому підприємству « Вікторія-СІ». /а.с.4/ Вказана обставина також підтверджується довідкою КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 30.10.2018 року. /а.с.35/ Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.01.2019 року, право власності на частку нежитлової будівлі площею 77,8 кв.м. по [ADDRESS] , зареєстрованим не значиться./а.с.5-6/ Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань від 30.05.2017 року рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.08.2011 року по справі № 18/207/11 за заявою Лубенської ОДПІ до малого приватного підприємства «Вікторія-СІ» дане підприємство ліквідоване, його діяльність припинена, що також підтверджується копією рішення Господарського суду від 04.08.2011 року / а.с.8-10/. Так, згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 04.08.2011 року постановою Господарського суду Полтавської області від 08.02.2011 року МПП «Вікторія-СІ» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено арбітражного керуючого. Згідно даних Лубенського МБТІ за банкрутом нерухомого майна на праві власності не зареєстроване; згідно даних Держкомзему у Лубенському районі за підприємством-банкрутом на території Лубенського району землі не рахуються; кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у м. Полтаві у сумі 11703,96 грн., а також оплата послуг ліквідатора в сумі 11097,37 грн. задоволені не можуть бути в зв`язку з відсутністю ліквідаційної маси та підлягають списанню. /а.с.12/. Згідно Статуту МПП «Вікторія-СІ», зареєстрованого Розпорядженням Представника Президента України в Лубенському районі № 172 від 06.10.1992 р., оригінал якого був досліджений в судовому засіданні, засновником підприємства являється [PERSON] . Відповідно до п. 5 Розділу ІХ Статуту все рухоме і нерухоме майно, а також рахунки в банках, які залишаються після погашення всіх боргових обов`язків є особистою власністю засновника./а.с. 44-46/ Враховуючи, що ухвалою господарського суду від 04.08.2011 року кредиторські вимоги Державної податкової інспекції у м. Полтаві у сумі 11703,96 грн., а також оплата послуг ліквідатора в сумі 11097,37 грн. визнані такими, що підлягають списанню, а рішення суду, яке набуло законної сили, є обов`язковим до виконання, суд дійшов висновку, що право власності на нежитлове приміщення площею 77,8 кв.м. по [ADDRESS] набув [PERSON] , але за життя не встиг його зареєструвати в передбаченому законом порядку. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Лубенським міським ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 31.03.2018 року. /а.с.33/ Єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] за законом є його дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 30.01.2019 року державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. /а.с.43/ Постановою державного нотаріуса Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.01.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на приміщення № 17 та 20, що розташовані по [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю доказів, підтверджуючих належність вказаного майна спадкодавцеві. /а.с. 47/ Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що [PERSON] позбавлена можливості визнати право власності на нежитлове приміщення площею 77,8 кв.м. по [ADDRESS] , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: partial