Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 154 азербайджанських маната щомісячно, починаючи з 15 серпня 2018 року, та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину у розмірі 32 азербайджанських маната щомісячно, що еквівалентно за курсом НБУ 500 грн, починаючи з 15 серпня 2018 року, та судові витрати в розмірі 238 азербайджанських манат, що еквівалентно за курсом НБУ 3\~000 грн, витрати на залучення перекладача в сумі 161 манат, що еквівалентно за курсом НБУ 2\~540 грн і витрати на професійну правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 квітня 2014 року рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області шлюб між нею та відповідачем розірвано, дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач постійно проживає в Азейбарджані та всупереч вимогам ст.180 СК України не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину. Вона постійно несе додаткові витрати на дитину, а саме: більше 12\~000 грн на рік для придбання дитині книжок, розвиваючих іграшок, приладів для розвитку дитини (велосипед, самокат, санчата, тощо). Відповідач всупереч вимогам ст.180 СК України не надає матеріальної допомоги в добровільному порядку. Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У судове засідання позивачка не з*явилася, подавши до суду заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи за її відсутності . Відповідач, який проживає в Республіці Азейбарджан, в судове засідання не з`явився.\~ Інформація про розгляд даної справи розміщена на офіційній сторінці суду вебпорталу судової влади України. Ухвалою від 17 вересня 2018 року суд відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам звернувся до компетентного суду Республіки Азейбарджан з дорученням про проведення окремих процесуальних дій, а саме \~допиту відповідача про заявлені [PERSON] вимоги про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вручення йому копії позовної заяви з доданими до неї документами та повідомлення про дату розгляду справи. Провадження у даній справі було зупинене до надходження відповіді від компетентного суду Республіки Азейбарджан на судове доручення про надання правової допомоги. Через канцелярію Ніжинського міськрайонного суду від Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшов лист №01.1-48/831/19/7/104 від 16.05.2019 року, відповідно до якого Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області повертає без виконання отримане від Республіки Азейбарджан доручення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у зв*язку з неявкою адресата у судове засідання. Враховуючи вищезазначене,\~суд відповідно\~до ст.\~280,\~281\~ЦПК розглянув\~справу на\~підставі наявних\~у ній\~доказів \~з ухваленням\~заочного рішення\~з урахуванням\~того,\~що позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 154 азербайджанських маната, що еквівалентно за курсом НБУ 2 396 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Статтею 185\~СК України встановлено обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину. Зокрема, вбачається, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказами, що підтверджують особливі\~\~ обставини, які призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи про понесені витрати, зокрема висновки МСЕК, довідки медичних установ, довідки виховних\~\~ та навчальних закладів, а також інші документи, які свідчать що дитина страждає певною хворобою, має потребу у розвитку здібностей, в зв`язку з чим і понесені витрати на медичну допомогу, придбання ліків, придбання додаткового навчального чи творчого обладнання, тощо. Виходячи з аналізу ст.185 СК України, додаткові витрати присуджуються дитині при наявності у одного з батьків, з ким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливим обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності у нього здібностей, талантів, в зв`язку з його хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом і т.п. Наявність таких витрат повинен довести позивач. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, одержуваних одним з батьків на утримання дитини. Враховуючи вищевказані норми закону, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні вимог про стягнення витрат на придбання книжок, іграшок, санчат, самоката та велосипеда, оскільки позивачем не доведено, що такі витрати є додатковими, пов`язаними з особливим потребами дитини. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов"язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, пов"язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу та витрати,\~пов`язані із\~залученням перекладача, суду надано квитанцію №16\~від 28.06.2018\~ за правничу допомогу на суму 3000 грн та квитанцію про сплату 2540\~грн. (а.с.35-36). Суд зазначає, що вказані витрати відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в розумінні ст. 133 ЦПК України, документально підтверджені, а тому підлягають стягненню з відповідача. Відтак, в частині стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача також слід відмовити. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial