Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на приписи ЦК України, Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕн, копію особового рахунку енергопостачальника та розрахунок суми боргу, зазначивши, що відповідачі є споживачами електричної енергії квартири [ADDRESS]. Плату за спожиту електроенергію вносять не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 20 липня 2007 року по 24 червня 2014 року в загальній сумі 1435 гривень 83 копійки. Просив стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача Рожкова Л.О., діюча на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. На заяву відповідачки [PERSON] про застосування позовної давності, зазначила, що, на її думку, строк позовної давності не пропущений, тому як відповідачами частково здійснювалася оплата, що свідчить про визнання ними боргу. Крім того, 16 квітня 2012 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя було винесено судовий наказ про стягнення з відповідачів заборгованості, який ухвалою суду від 16 квітня 2014 року за заявою [PERSON] було скасовано. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності. В заяві зазначила, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, просила застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно даних Орджонікідзевського районного відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області станом на 22 січня 2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрованим на території Орджонікідзевського району міста Маріуполя, не значиться. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази і надавши їм оцінку в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 року та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносини у сфері електроенергетики. Судом встановлено, що між позивачем - Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» та відповідачкою [PERSON], яка зареєстрована в квартирі [ADDRESS], склалися фактичні договірні відносини, що випливають з постачання і користування останньою електроенергією, і цей факт сторонами не оспорюється. Пунктом 42 ПКЕЕн закріплено обов'язок споживачів електричної енергії дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно із ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 5, 6 п. 42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Пунктом 19 вказаних Правил передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами на підставі фактичних показань приладів обліку. Як вбачається із розшифровки до особового рахунку та розрахунку заборгованості, наданих представником позивача, заборгованість утворилася за період з 20 липня 2007 року по 24 червня 2014 року в загальній сумі 1435 гривень 83 копійки (а.с. 5, 6-7). Періоди утворення заборгованості визначені відповідно до даних про контрольні огляди засобу обліку електричної енергії. За змістом п. 1.2 Правил користування електричною енергією контрольний огляд засобу обліку електричної енергії - це виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку та зняття його показників. За таких підстав, враховуючи, що між позивачем - Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» та відповідачкою [PERSON], склалися договірні правовідносини, згідно наданих представником позивача розрахунків станом на 24 червня 2014 року утворилася заборгованість по оплаті електричної енергії, доказів щодо відсутності існуючої заборгованості відповідачкою не надано, на неї згідно положень статей 525, 526 ЦК України має бути покладений обов'язок погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. Визначаючи розмір заборгованості за спожиту електричну енергію та враховуючи надану відповідачкою [PERSON] заяву про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне. Згідно із ст.257 Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом ст.267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові. За змістом ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України переривання позовної давності наступає у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу строку позовної давності, до нового строку не зараховується. З аналізу вказаної норми діючого законодавства вбачається, що перебіг позовної давності переривається поданням стягувачем заяви про видачу судового наказу та починається заново з поданням відповідного позову після скасування судового наказу. Таким чином, у зв'язку зі зверненням із заявою про видачу судового наказу у квітні 2012 року про стягнення заборгованості з відповідачів, строк позовної давності перервався, і його необхідно рахувати саме з цього часу. Судом встановлено, що згідно розрахунків та письмових заперечень представника позивача, заборгованість нарахована, починаючи з 20 липня 2007 року, тоді як із заявою про видачу судового наказу представник позивача звернувся лише у квітні 2012 року, станом на 04 квітня 2009 року заборгованість складала 947,11 гривень. Отже, з огляду на викладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заборгованість за користування електричною енергією за період з 05 квітня 2009 року по 24 червня 2014 року у розмірі 488 гривень 72 копійки. У задоволенні позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» щодо стягнення заборгованості з користування електричною енергією, яка утворила за період з 2007 року по квітень 2009 року у розмірі 947 гривень 11 копійок, суд вважає за доцільне відмовити у зв'язку із пропуском позивачем строків позовної давності при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу за вказаний період. Разом з тим, як вже було зазначено судом, згідно даних Орджонікідзевського районного відділу у місті Маріуполі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області станом на 22 січня 2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрованим на території Орджонікідзевського району міста Маріуполя, не значиться. Даних про те, що він є власником або співвласником даної квартири, суду не надано. Таким чином, оскільки суду не доведено факт відношення [PERSON] до вищевказаної квартири, у суду відсутні правові підстави для стягнення з останнього заборгованості за спожиту електричну енергію. Аналізуючи вищевикладене, суд приходе до висновку про часткове задоволення позовних вимог до [PERSON] та стягнення з останньої на користь позивача 488 гривень 72 копійки, та про відмову у задоволенні позовних вимог до [PERSON]. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 гривень.

Outcome: partial