Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції ПАТ «Аваль» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 17.03.2006 р. між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/8711/82/11861, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 26 000,00 дол. США строком до 16.03.2013 р., а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15 % річних та виконати інші зобов'язання за кредитним договором. Уклавши кредитний договір, позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних платежів (до 15 числа) у строки та розмірах згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів (пункти 1.3 та 5.1 кредитного договору), а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 9.1 кредитного договору), а також, на вимогу кредитора достроково повернути всю суму кредиту, відсотки за використання кредиту та сплатити неустойку у випадку неналежного виконання своїх обов'язків за кредитним договором (пункт 5.5 кредитного договору). 14.04.2010 р. та 30.06.2010 р. було укладено додаткові угоди до кредитного договору, у зв'язку з чим було змінено графіки погашення. Відповідно до додаткової угоди №014/8711/82/11861/3 від 30.06.2010 р. графік погашення було викладено в остаточній редакції. Таким чином, з укладенням кредитного договору та додаткової угоди №014/8711/82/11861/3 у позичальника виник обов'язок повернути кредитні кошти і сплатити відсотки за користування ним у строки та розмірах встановлених в новій редакції графіку погашення, у разі прострочення якого кредитор має право на вимогу дострокового повернення непогашеної частини кредиту, сплату нарахованих відсотків та пені. 17.03.2006 р. між кредитором та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір іпотеки за яким виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено [ADDRESS], загальною площею 57,2 м2, що складається з: трьох житлових кімнат загальною площею 41,6 м2, кухні площею 5,6 м2, ванни площею 2,1 м2, туалету площею 1,2 м2, коридору площею 5,1 м2, кладової площею 0,7 м2, балкону площею 0,9 м2, та належить майновим поручителям на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Хмельницькою адміністрацією від 11.07.1994 р. згідно з розпорядженням № 942 від 11.07.1994 р. та зареєстрованого у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за реєстровим № 3294, право власності на квартиру зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності не нерухоме майно за реєстраційним № 14059535. Згідно пунктів 5.1-5.2 договору іпотеки, у разі порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, зокрема: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк сум кредиту, процентів і пені, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов'язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за кредитом та відсотками, штрафними санкціями, комісійною винагородою, незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором. В такому випадку, кредитор надсилає майновому поручителю письмову вимогу, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж 30 денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги. Якщо ж протягом встановленого строку вимога кредитора залишиться без задоволення, кредитор вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (пункт 5.1 договору іпотеки). Таким чином, кредитор отримав право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого за договором іпотеки майна. 17.03.2006 р. між кредитором та [PERSON] було укладено договір поруки № 011/8711/82/11862, за яким поручитель зобов'язався відповідати за зобов'язаннями позичальника, що виникають з кредитного договору, у повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до пунктів 2.1 та 3.1 договорів поруки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручителі і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості. Позичальник не дотримується умов кредитного договору - щомісячно, відповідно до графіку погашення, не повертає кредит та не сплачує відсотки за користування ним. У зв'язку з цим, станом на 14.01.2013 р., заборгованість позичальника перед кредитором становить суму у розмірі 16817,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.01.2013 р. еквівалентно 134424,44 грн. та складається із: 14488,10 дол. США, що еквівалентно 115 803,38 грн. - заборгованість за кредитом; 1090,38 дол. США, що еквівалентно 8 715,41 грн. - заборгованість за відсотками; 1239,29 дол. США, що еквівалентно 9 905,64 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у особі Хмельницької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/8711/82/11861 в 17.03.2006 р. у сумі 19676,90 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. еквівалентно 157277,46 грн. та складається із: 14189,59 дол. США, що еквівалентно 113417,39 грн. - заборгованість за кредитом; 1871,91 дол. США, що еквівалентно 14962,18 грн. - заборгованість відсотками; 3615,40 дол. США, що еквівалентно 28897,89 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Позивач просить у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/8711/82/11861 від 17.03.2006 р. у сумі 19676,90 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. еквівалентно 157 277,46 грн., звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], що складається з: трьох житлових кімнат площею 41,6 м2, кухні площею 5,6 м2, ванни площею 2,1 м2, туалету площею 1,2 м2, коридору площею 5,1 м2, кладової площею 0,7 м2, балкону площею 0,9 м2, загальною площею 57,2 м2, та належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Бюро технічної інвентаризації Хмельницької міської адміністрації 11.07.1994 р., згідно з розпорядженням № 942 від 11.07.1994 р. та зареєстрованого в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за № 3294, право власності на квартиру зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності не нерухоме майно за реєстраційним № 14059535, - на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції шляхом продажу її на прилюдних торгах, визначивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду і від них не надійшло повідомлення про розгляд справи у їх відсутності. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Згідно зі ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлені обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочені повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Також згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно пункту 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржник (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України, одним із видів застави є іпотека - застава нерухомого майна. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 590 ч.2 Цивільного кодексу України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. У відповідності до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 19 Закону України «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Судом встановлено, що 17.03.2006 р. між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді не відновлювальної кредитної лінії № 014/8711/82/11861, відповідно до пп. 1.1, 1.2, 1.4 якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 26000,00 дол. США строком до 16.03.2013 р., а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15 % річних та виконати інші зобов'язання за кредитним договором. [PERSON] зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних платежів (до 15 числа) у строки та розмірах згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів (пп. 1.3 та 5.1 кредитного договору), а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 9.1 кредитного договору), а також, на вимогу кредитора достроково повернути всю суму кредиту, відсотки за використання кредиту та сплатити неустойку у випадку неналежного виконання своїх обов'язків за кредитним договором (пункт 5.5 кредитного договору). 14.04.2010 р. та 30.06.2010 р. було укладено додаткові угоди до кредитного договору, у зв'язку з чим було змінено графіки погашення. Додатковою угодою № 014/8711/82/11861/3 від 30.06.2010 р. до кредитного договору № 014/8711/82/11861 від 17.03.2006 року графік погашення було викладено в остаточній редакції. 17.03.2006 р. між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», з однієї сторони, та [PERSON] і [PERSON], з другої сторони, було укладено договір іпотеки, відповідно до п.1.1 якого було забезпечено вимогу іпотекодержателя, що випливала з кредитного договору № 014/8711/82/11861 від 17.03.2006 року (а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, укладеного між іпотекодержателем та [PERSON]). Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є: квартира [ADDRESS], загальною площею 57,2 м2, що складається з: трьох житлових кімнат загальною площею 41,6 м2, кухні площею 5,6 м2, ванни площею 2,1 м2, туалету площею 1,2 м2, коридору площею 5,1 м2, кладової площею 0,7 м2, балкону площею 0,9 м2, та належить майновим поручителям на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Хмельницькою адміністрацією від 11.07.1994 р., згідно з розпорядженням від 11.07.1994 р. за № 942 та зареєстрованого у Хмельницькому бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за реєстровим № 3294, право власності на квартиру зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності не нерухоме майно за реєстраційним № 14059535. Згідно пункту 5.2 договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Згідно із п. 5.1. договору іпотеки у разі порушення основного зобов'язання іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку (не менш ніж 30 денний строк) вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Додатковим договором від 14.04.2010 року про внесення змін до іпотечного договору від 17.03.2006 року, укладеним між ПАТ «Пайффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницькоїобласної дирекції з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з іншої сторони, п.1.1 іпотечного договору від 17.03.2006 року викладено в наступній редакції: цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають із кредитного договору № 014/8711/82/11861 від 17.03.2006 року, укладеного між іпотекодержателем та [PERSON], додаткової угоди № 014/8711/82/11861/2 до цього кредитного договору від 14.04.2010 р., а також додаткових правочинів до нього, щоможуьб бути укладені в подальшому,за умовами якого позичальник зобов'язується перед іпотеко держателем повернути в строк до 16.08.2020 року кредит у розмірі 26000 дол. США, сплатити проценти за його користування в розмірі 15 % процентів річних, згідно умов кредитного договору, а також можливу неустойку. 17.03.2006 р. між кредитором та [PERSON] було укладено договір поруки № 011/8711/82/11862, за яким [PERSON] зобов'язалася відповідати за зобов'язаннями позичальника, що виникають з кредитного договору, у повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до пунктів 2.1 та 3.1 договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості. [PERSON] не дотримується умов кредитного договору - щомісячно, відповідно до графіку погашення, не повертає кредит та не сплачує відсотки за користування ним, у зв'язку з чим, станом на 14.01.2013 р. його заборгованість перед кредитором становить 16 817,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.01.2013 р. еквівалентно 134 424,44 грн. та складається із: заборгованості за кредитом у сумі 14488,10 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.01.2013 р. еквівалентно 115 803,38 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 1090,38 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.01.2013 р. еквівалентно 8715,41 грн.; пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків у сумі 1 239,29 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.01.2013 р. еквівалентно 9905,64 грн. Станом на 19.09.2013 р. заборгованість [PERSON] перед банком складає 19676,90 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. еквівалентно 157277,46 грн. та складається із: заборгованості за кредитом у сумі 14 189,59 дол. США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. сумі 113 417,39 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 1871,91 дол. США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. сумі 14962,18 грн.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у сум 3615,40 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. еквівалентно сумі 28 897,89 грн. [PERSON] та [PERSON] 04.12.2012 року, а [PERSON] та [PERSON] 24.01.2014 р. було направлено листи-вимоги про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 014/8711/82/11861 від 17.03.2006 року, але листи-вимоги кредитора залишилися без задоволення. Суд приходить до висновку, що на користь публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції слід стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 014/8711/82/11861 від 17.03.2006 року у сумі 19676,90 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. еквівалентно 157277,46 грн. та складається із: заборгованості за кредитом у сумі 14 189,59 дол. США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. сумі 113 417,39 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 1871,91 дол. США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. сумі 14962,18 грн.; пені за прострочення сплати кредиту та відсотків у сум 3615,40 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. еквівалентно сумі 28897,89 грн. Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних» від 30.03.2012 року суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок суми заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення статті 11 Закону України "Про іпотеку" (або статті 589 ЦК щодо заставодавця). Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в рахунок погашення заборгованості [PERSON], що виникла з кредитного договору № 014/8711/82/11861 від 17.03.2006 року в 19676,90 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2013 р. еквівалентно 157277,46 грн. слід звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17.03.2006 року, а саме на квартиру [ADDRESS], що складається з: трьох житлових кімнат площею 41,6 м2, кухні площею 5,6 м2, ванни площею 2,1 м2, туалету площею 1,2 м2, коридору площею 5,1 м2, кладової площею 0,7 м2, балкону площею 0,9 м2, загальною площею 57,2 м2, та належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Бюро технічної інвентаризації Хмельницької міської адміністрації 11.07.1994 р., згідно з розпорядженням від 11.07.1994 р. за № 942 та зареєстрованого в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за реєстровим № 3294, право власності на квартиру зареєстровано Хмельницьким бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності не нерухоме майно за реєстраційним № 14059535. Згідно із ст. 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». А тому суд приходить до висновку, що слід встановити спосіб реалізації частини предмету іпотеки за іпотечним договором від 17.03.2006 р. а саме на квартиру [ADDRESS] шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». У задоволенні позову в частині звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] шляхом продажу її на прилюдних торгах на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції слід відмовити, оскільки реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 591 ЦК України). Наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.99 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна» передбачено, що прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну, а тому зобов'язання звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції шляхом її продажу на прилюдних торгах суперечить суті прилюдних торгів.

Outcome: partial