Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №KRKRRX08370119 від 29.09.2006 у розмірі 61\~832,63 грн. та витрат понесених за сплату судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні на 17 січня 2020 року. 17 січня 2020 року, у зв`язку з неявкою відповідача, судовий розгляд справи відкладено на 04 березня 2020 року. 04 березня 2020 року, у зв`язку з неявкою відповідача, судовий розгляд справи відкладено на 17 квітня 2020 року. 17 квітня 2020 року, у зв`язку з неявкою відповідача, судовий розгляд справи відкладено на 30 червня 2020 року. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду за його відсутності, позовні вимоги підтримала, просив задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, на день розгляду справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Правом надання відзиву на позов, відповідно до\~ст.178 ЦПК України\~не скористалась. Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що судом встановлено,\~що 29.09.2006\~року між\~банком та\~ [PERSON] \~укладено договір\~№KRKRRX08370119,\~відповідно до\~якого,\~остання отримала\~кредит в розмірі 3\~077,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованість за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписала заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення за Кредитом яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками за комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до ч.1\~ ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1\~ст.530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст.546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.549 Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором станом на 04.10.2019 року відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість в розмірі 103356,60 грн. з яких: 2 882,96 грн. заборгованість за кредитом; 45 529,87 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 720,24 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 54223,53 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу від 05.08.2013р з Відповідача [PERSON] на користь Позивача AT КБ "ПРИВАТБАНК", в загальній сумі складала 47691,80 грн., з яких: 2882,96 грн. - заборгованість за кредитом; 17430,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 720,24 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 23911,26 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) ; 2247,23 грн. - штраф: (процентна складова ), різниця становить: 58412,03 грн., яка складається з наступного: -28099,76 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -30312,27 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послу -500,00 грн. - штраф (фіксована частина). -2920,60 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, заборгованість до стягнення становить 61832,63 грн. Враховуючи, що відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення процентів за його користування, суд вважає необхідним в частині позовних вимог стягнення заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом позовні вимоги задовольнити. За змістом частини 1 статті 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню та відмовити у задоволенні вимоги про стягнення штрафів. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених вимог.

Outcome: partial