Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач 02.03.2015 звернувся до суду з позовом до [PERSON], Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини, третя особа: відділ опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання батьківства. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.04.2015 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за період сумісного проживання з [PERSON] 11.02.2011 року у них народилась донька [PERSON], яка була зареєстрована 18.03.2011 року Генеральним консульством Російської Федерації в м.Одеса, Україна в порядку передбаченому ст.135 СК України, тобто без внесення в документи про її народження відомостей про батька. На даний час малолітня [PERSON], [INFO] перебуває в Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини з 27.03.2012 року. Позивач, посилаючись на те, що він є біологічним батьком дитини просить суд: визнати, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] Російської Федерації, проживаючий за адресою: [INFO] є батьком [PERSON], [INFO], уродженки [INFO]; зобовязати органи реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни в актовий запис про народження №4 від 18.03.2011 року [PERSON], змінивши її прізвище на [PERSON] Позивач у судове засідання не зявився, надавши заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу у його відсутність (а.с.84) . Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома. Представник Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у її відсутність (а.с.83). Представник органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у її відсутність (а.с.85). Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11.02.2011 року народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МН № 533868 виданим Генеральним консульством Російської Федерації в м.Одеса, Україна (а.с.6). Позивач у своєму позові зазначає, що реєстрація народження дитини проводилася на підставі ст.135 СК України, тобто без внесення в документи про її народження відомостей про батька. В підтвердження факту його споріднення з дитиною та в обґрунтування позовних вимог [PERSON] додає до матеріалів справи заяву [PERSON] про те, що вона не проти, щоб за її відсутності за малолітньою [PERSON] доглядав її батько [PERSON], а також нотаріальну згоду [PERSON] на удочеріння [PERSON] - [PERSON] та на зміну прізвища її доньки (а.с.8,10). На підставі ст. 143 ЦПК України, коли для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, та з метою визначення кровного споріднення між [PERSON], [INFO] та дитиною [PERSON], 11.02.2011 року, судом 20.05.2015 року було призначено судово-генетичну експертизу (а.с.57) . Так, згідно висновку експерта № 73 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи зразків крові на марлі, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON], [INFO] може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO] з ймовірністю 99,98 %. Таким чином батьківство практично доведено (а.с.61-67). Згідно з п.1 ст. 135 СК України - при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтею 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначене за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, а саме ту обставину, що згідно молекулярно-генетичного аналізу ДНК встановлено ймовірність батьківства [PERSON] над дитиною [PERSON] на 99,98 %, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] Російської Федерації, проживаючого за адресою: [INFO] батьком [PERSON], [INFO], уродженки [INFO]. Щодо вимог позивача в частині зобовязання органів реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження №4 від 18.03.2011 року [PERSON], то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в цій частині з наступних підстав. У відповідності до пп. 2.13.1 п. 2.13 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства). Отже, рішення суду є самостійною підставою для внесення змін до актового запису, а отже вимога позивача в цій частині не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial