Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

в травні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № KGXRRC06100081 від 14.05.2007 року? відповідач отримав кредит у розмірі 4950,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені Кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Відповідачем були прийняті умови кредитного договору та зазначений договір було підписано, але його умови відповідачем належним чином не виконані та добровільно кошти відповідач не сплачує, у зв'язку з чим, відповідач станом на 16.04.2014 року має заборгованість в сумі - 50830,92 грн., яка складається з: 4004,25 грн. - заборгованість за кредитом; 12171,49 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31758,47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2396,71 грн. - штраф (процентна складова). В ході розгляду справи представник позивача зменшив розмір позовних вимог, оскільки рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2009 року з [PERSON] вже була стягнена заборгованість по кредиту, яка станом на 29.10.2008 року складала 8904,21 грн. (4562,25 грн. - заборгованість по кредиту; 3495,35 грн. - заборгованість по відсоткам; 108,90 грн. - заборгованість по комісії; 737,71 грн. - заборгованість по пені) та просив стягнути заборгованість в сумі 45760, 94 грн., яка станом на 19.11.2014 року складається з: 8676, 14 грн. - заборгованість по відсоткам; 34429,52 грн. - заборгованість по пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2155,28 грн. - штраф (процентна ставка). Представник позивача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просив їх задовольнити в повному обсязі. Одночасно, зазначив, що сума заборгованості була зменшена з урахуванням рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2009 року, а також пояснив, що строки позовної давності по стягненню заборгованості терміном 5 років на момент розгляду даного позову не сплили, оскільки фактично останній платіж по договору відповідачем було внесено 03.11.2009 року. Крім того, зазначив, що відповідачем рішення суду від 14.01.2009 року в частині погашення тіла кредиту не виконане, банк повторно щодо виконання зазначеного рішення суду до ВДВС не звертався з 2010 року. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив в задоволенні позову відмовити, оскільки на момент розгляду справи сплинули строки позовної давності. Одночасно, зазначив, що платіж 03.11.2009 року було внесено не відповідачем, а стягнено ВДВС в порядку виконання судового рішення від 14.01.2009 року та відповідач про ці обставини не знав. Одночасно, пояснив, що розмір пені є дуже великим, враховуючи розмір завданих збитків та тіла кредиту. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 1054 ЦК України зазначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № KGXRRC06100081, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 4950,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з погашенням кредиту та відсотків у терміни, передбачені Кредитним договором та графіком щомісчяних платежів. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2009 року, позов ЗАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було задоволено та з відповідача на користь позивача було стягнено заборгованість за кредитним договором № KGXRRC06100081 від 14.05.2007 року в розмірі 8904,21 грн., яка складалась із: 4562,25 грн. - заборгованість по кредиту; 3495,35 грн. - заборгованість по відсоткам; 108,90 грн. - заборгованість по комісії; 737,71 грн. - заборгованість по пені (а.с. 39). Судом встановлено, що на час звернення позивача до суду з даним позовом зазначене рішення суду відповідачем не виконане, заборгованість по кредиту № KGXRRC06100081 від 14.05.2007 року не погашена, зокрема, доказів зворотному сторонами в ході розгляду справи суду надано не було. В зв»язку із повним невиконанням умов договору у відповідача станом на 19.11.2014 року виникла заборгованість в сумі 45760, 94 грн., яка складається з: 8676, 14 грн. - заборгованість по відсоткам; 34429,52 грн. - заборгованість по пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2155,28 грн. - штраф (процентна ставка), що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с. 126). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та пені. Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які є складовою частиною кредитного договору, передбачено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу (а.с. 8). У п. 5.3 зазначених умов вказано, що при порушення позичальником строків по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Згідно наданого розрахунку розмір заборгованості становить 45760, 94 грн. та складається з: 8676, 14 грн. - заборгованість по відсоткам; 34429,52 грн. - заборгованість по пені; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2155,28 грн. - штраф (процентна ставка). В судовому засіданні представник позивача пояснив, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.01.2009 року з відповідача [PERSON] було стягнено заборгованість за кредитом («тіло») та проценти за користування кредитними коштами, а тому станом на 19.11.2014 року розмір заборгованості за неналежне виконання умов кредитного договору складається із заборгованості по процентам - 8676,14 грн. (12171,49 грн. - 3495,35 грн.); пені 34429,52 грн. (35167,23 грн. - 737,71 грн.); штрафу - 500 грн. (фіксована частина) та 2155,28 грн. (процентна складова). Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно із ст. 616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» у п. 27 роз»яснив, що положення ст. 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. В ході розгляду справи було встановлено, що позивач з 2010 року по день подачі позову в 2014 році не вжив дієвих заходів щодо виконання рішення суду від 14.01.2009 року та доказів поважності зазначеному в ході розгляду справи суду не надав, мотивуючи це правом банку, в зв»язку з чим судом наведене розцінюється як зловживання банком своїм правом з метою нарахування та стягнення в подальшому з боржника завищеної суми пені. За наведених обставин, приймаючи до уваги положення ст.ст. 551, 616 ЦК України, суд вважає, що розмір нарахованої банком пені в розмірі 34429,52 грн. значно перевищує розмір збитків, що є підставою для її зменшення до 11331,42 грн., що дорівнює загальній сумі заборгованості по відсоткам та штрафам (8676,14 грн. + 500 грн. + 2155,28 грн.), а всього пеня підлягає зменшенню на 23098,10 грн. В зв»язку з наведеними обставинами, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, зменшивши розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача за прострочення виконання зобов»язань по погашенню кредиту. Відповідно до п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Рострочка») (Стандарт), терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пеін, штрафів встановлюється тривалість 5 років. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зважаючи на умови кредитного договору, відповідно до яких погашення заборгованості мало здійснюватись шляхом щомісячного платежу в сумі 494,64 грн., яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами згідно з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), у період сплати, за який приймається період з 15 по 25 число кожного місяця, - просточення позичальника почалось в червні 2007 року, тобто наступного місяця після отримання кредиту. На час пред»явлення цього позову позовна давність за вимогами по погашенню заборгованості за цим кредитним договором не сплила оскільки в січні 2009 року було винесено рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 8904,21 грн. та останній платіж по договору відповідачем у розмірі 351 грн. внесено 03.11.2009 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до правил ст. 364 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання позовної давності, до нового строку не зараховується. В зв»язку з наведеним посилання представника відповідача про сплив позовної давності, перебіг якої почався з наступного дня після закінчення терміну договору, не ґрунтується на правильному тлумачення норм матеріального права, яким урегульовані спірні правовідносини. Оскільки, фактично останній платіж по договору було здійснено 03.11.2009 року, а тому строк позовної давності поновлено та обраховується з 03.11.2009 року та із врахуванням п»ятирічного строку позовної давності закінчується 03.11.2014 року. Посилання представника відповідача про те, що платіж було вчинено не відповідачем та останньому нічого про це не було відомо, суд до уваги не приймає, оскільки належних та допустимих доказів наведеному суду надано не було. За наведених обставин, позов пред»явлено в межах строків позовної давності, в зв»язку з чим, доводи представника відповідача про необхідність відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, є незаконними та необґрунтованими. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині зменшення суми нарахованої пені, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору № KGXRRC06100081 від 14.05.2007 року в сумі 22662, 84 грн., яка складається з: 8676, 14 грн. - заборгованість по відсоткам, 11331,42 грн. - заборгованість по пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2155,28 грн - штраф (процента складова). Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил, встановлених ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial