Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини свіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 07.06.2019 року, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак в заяві, яку подала, вказала про те, що справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на мотиви вказані у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зареєстрували шлюб 05 липня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 55. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] розірвали шлюб 28 грудня 2018 року у Теребовлянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 43. В свідоцтві про народження серії [NUMBER] зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] , в графі «Батьки»: батьком записано [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини своїх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, починаючи з 07.06.2019 року. Однак, позивачка не представила суду жодних доказів про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] , [INFO] , жителя с.Сухостав, Гусятинського району, Тернопільської області, в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 червня 2019 року. У решті позову відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Outcome: partial