Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Жовтневий районний суд до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди та просив стягнути з підприємства - відповідача на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з ушкодженням здоров'я 229 000 гривень. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач [PERSON]в позовній заяві зазначив , що пропрацював на підприємстві - Відповідача в шахті «Родіна» та «Гвардійська» з 08.04.1997 року по професії - інспектором охорони дільниці, з 20.03.2000 року - черговим електрослюсарем з ремонту устаткування, 26.02.2012 року - звільнений з підприємства в зв'язку з виходом на пенсію. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому 16.07.2013 року (протокол № 1277) було встановлено діагноз: радикулопатія попереково - крижова зліва та справа, шийна білатерально, рецидивуючий перебіг, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, м'язово тонічним синдромом, периферичним нейросудинним синдромом, нейродистрофічними проявами у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу та остеоартрозу ліктьових та колінних суглобів, стійкий больовий синдром. За висновком медико - соціально експертною комісією 10.09.2013 року первинно 35% втрати професійної працездатності, 10% по хронічному обструктивному захворюванню, 25% по радикулопатії, з наступним переосвідченням 01.09.2014 року. Він вважає, що йому була спричинена моральна шкода по вині підприємства - Відповідача, внаслідок втрати професійної працездатності в зв'язку з отриманими профзахворюваннями, вказує, що втратив домашній затишок і звичні нормальні життєві зв'язки, це призводить до вимушених змін і порушень в його життєвих, особистих, побутових і виробничих відносинах. По причині приступів болю в попереку скаржиться, що не має можливості вести активне життя, як раніше виконувати побутові справи по дому, для нього навіть незначні фізичні нагрузки ініціюють приступи болю в спині та тазовому поясі, йому важко нахилятися, повертатися, довго рухатися, так як виникає гострий біль в суглобах в результаті відчуває постійний дискомфорт, в нього часто виникає загострення стану здоров'я, змушений приймати медикаменти. В зв'язку з постійними, гострими болями в області спини не має можливості повноцінно спати. Навіть незначні фізичні навантаження ініціюють приступи задухи, він починає задихатися, не має змоги вдихнути повітря. Постійно проходить курси масажу вздовж хребта, приймає препарати, для зменшення больових відчуттів, змушений проходити лікування по декілька разів на рік, для підтримання залишкового відсотку працездатності. В зв'язку з цим, він звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» 229 000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, від 21.10.2013 року, в судовому засіданні зазначив, щодо можливості розгляду справи за відсутністю його довірителя, оскільки останій, за станом свого здоров'я не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав йому, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному розмірі, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві зазначив, що з вини підприємства - Відповідача, позивачу заподіяна шкода здоров'ю, який втратив значний відсоток працездатності в розмірі 35 відсотків, отримав два професійні захворювання, постійно змушений звертатися за допомогою лікарів, в зв'язку з постійними приступами задухи, сухотами, болями у попереку та погіршення ходи, що підтверджується виписними епікризами. Представник позивача зазначив, що внаслідок отримання професійних захворювань змінився ритм життя позивача, зменшилась активність його життєвої діяльності, він змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Представник пояснив, що позивач знав про шкідливі умови праці, проте не знав і не повинен був знати про перевищення гранично - допустимих концентрацій шкідливих факторів, саме через допущення яких він захворів, в результаті чого переносить моральні та фізичні страждання через отримані профзахворювання. Представник відповідача Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»Некрасова К.О. позовні вимоги позивача [PERSON] не визнала і пояснила, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Також в обґрунтування своєї позиції представник ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» посилається на ті обставини, що укладаючи з Відповідачем трудовий договір, відповідно до ст. 29 КЗпП України, Позивачеві було роз'яснено під розпис його права і обов'язки, про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки. Таким чином, Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував, а тому протиправних дій відносно Позивача, які б знаходились в причинному зв'язку з настанням професійного захворювання - не вчиняв, а тому не може нести відповідальності у вигляді моральної шкоди. Вважає, що в отримані Позивачем професійного захворювання та так званих «моральних страждань» відбулося з його вини, оскільки він мав право розірвати трудовий договір за власним бажанням. За роки праці у шкідливих умовах Позивач з метою отримання більшої заробітної плати, більш тривалої відпустки відносно інших професій та виходу на пенсію на пільгових умовах з власної волі виконував важку роботу, що і призвело до значної втрати його здоров'я. Відповідач ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» вважає, що положення ст. 237-1 КЗпП України, не поширюються на правовідносини осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форми власності та господарювання, і, які підлягають загальнообов'язковому державному страхуванню, пов'язані з відшкодуванням моральної шкоди у зв'язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які призвели до втрати працездатності. Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» не повинно виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, згідно записів в трудовій книжці позивач [PERSON] працював з 1983 року по 1995 рік на ш. «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка» - електрослюсарем. З 08.04.1997 року працював по професії - інспектором охорони дільниці, з 20.03.2000 року - черговим електрослюсарем з ремонту устаткування в шахті «Родіна» та «Гвардійська» в ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (на теперішній час в ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»), 26.02.2012 року звільнений з підприємства в зв'язку з виходом на пенсію. Згідно Інформаційної довідки №2/2 - 11 - 3 - 1641 від 23.04.2013р., підготовленою Криворізькою районною СЕС м. Кривого Рогу, організм позивача на протязі трудової діяльності на підприємстві відповідача піддавався шкідливому впливу виробничих факторів, зокрема: перевищення гранично - допустимих показників пилу, в декілька разів: робоча поза у похилому положенні 50,6% робочої зміни при нормі 25% часу зміни, нахили корпуса 103 разів за зміну при допустимих 100 разів, пил вміщуючий вільний двоокис кремнію від 10 до 70% в концентрації 4,2 мг/м3 при нормі 2,0 мг/м3. Комісією в складі представників: 8 - ї міської лікарні м. Кривого Рогу, страхового експерту Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл , керівництва підприємства - відповідача проведено розслідування та складено Акт розслідування професійного захворювання від 30 липня 2013 року, в пункті 16 Акту, зазначено обставини, при яких позивач захворів, а саме профмаршрут з 20.03.2000 року по 26.02.2012 року - робота в шахті «Гвардійська» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» в пункті 17 встановлено, що причиною отримання профзахворювань позивачем явилась робота в умовах запиленості та фізичного перевантаження, показники на робочому місці перевищували гранично - допустимі нормативи праці. Згідно пункту 19 Акту… вказано, що в зв'язку з тривалою роботою в шкідливих умовах праці більше 24 років, конкретних винних осіб встановити не можливо.винним в отриманні позивачем профзахворювань є підприємство - Відповідач, а саме: посадові особи ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (правонаступником являється Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»), порушення вимог ст..13 Закону України «Про охорону праці» та ст..153 КЗпП України. За висновком медико - соціально експертною комісією позивачеві встановлено первинно 10.09.2013 року 35% втрати професійної працездатності, 10% по хронічному обструктивному захворюванню легень та 25% по радикулопатії, наступне переосвідчення 01.09.2014 року. Лікарями встановлено противопоказання: пил, вимушена поза, важка праця, переохолодження, несприятливий мікроклімат. Відповідно наданих виписних епікризів, встановлено, що позивач в результаті отримання профзахворювань, неодноразово (11 разів) знаходився на стаціонарному лікуванні в Українському науково-дослідного інституту промислової медицини, в 2 - й та 8 - й міській лікарні міста Кривого Рогу. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини позивачеві 16.07.2013 року (протокол № 1277) було встановлено діагноз: радикулопатія попереково - крижова зліва та справа, шийна білатерально, рецидивуючий перебіг, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, м'язово тонічним синдромом, периферичним нейросудинним синдромом, нейродистрофічними проявами у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу та остеоартрозу ліктьових та колінних суглобів, стійкий больовий синдром. Лікарями встановлено рекомендації: проходження амбулаторного та стаціонарного лікування в період загострення, санаторно - курортне лікування (Хмільник, Приморськ, Бердянськ) в теплий період року, приймати медикаменти. Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача [PERSON] заподіяна шкода, внаслідок отримання двох професійних захворювань, в результаті втрати професійної працездатності, винним являється підприємство - Відповідач Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», що підтверджується Інформаційною довідкою про умови праці від 23.04.2013 року та Актом розслідування за формою П - 4. Позивач втратив значний відсоток працездатності в розмірі 35 відсотків, отримав два профзахворювання. В результаті змушений переносити хронічні фізичні болі та дискомфорт, в зв'язку з приступами задухи, болями в грудній клітці, болями в попереку та шийному відділі хребта, що призводить до безстрокових моральних страждань та переживань. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками профзахворювань порушено звичайний для нього спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, підтримання залишкового відсотку працездатності, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. Суд вважає, що в даному випадку відповідач Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу, фізичного навантаження, як одних із шкідливих факторів, що стали причиною профзахворювань позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювань, і які не оскаржило підприємство-відповідач. Що стосується доводів представників ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці» обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України суд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування.Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.Ст237-1 Кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності зі ст. 4 Закону України "Про охорону праці" в редакції від 21 листопада 2002 року державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати Позивачу Відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується актом форми П-4 від 30 липня 2013 року, що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві та моральних страждань потерпілого. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто - 229000.00 гривень, також, зокрема, судом враховуються стан здоров'я позивач, який втратив 35% професійної працездатності, отримання профзахворювань, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. В ході судового засідання безспірно встановлено, що позивачеві заподіяна моральна шкода протиправними діями Відповідача, в результаті чого позивач був позбавлений нормального життя, не працював, багато часу витрачав на пошуки справедливості, це вимагало від нього додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров'я, змушений постійно проходити лікування в медичних закладах. Суд враховує на вину підприємства - відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» в заподіянні шкоди здоров'ю позивачу, а також приймає до уваги вину іншого підприємства на якому працював Позивач. Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працездатності позивача - 35 відсотків, отримання професійних захворювань, стан його здоров'я, негативні наслідки, які виникли та можуть наступити, тяжкість вимушених змін в житті, в результаті отримання захворювань, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві [PERSON] слід призначити у розмірі 14 000 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача у справі звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial