Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

В квітні 2017 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду із позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №39 по вул. Садовій в м. Жовті Води в Дніпропетровській області; зобовязати Центр надання адміністративних послуг в м.Жовті Води зняти його з реєстрації з відміткою про це в будинковій книзі. Позов [PERSON] обґрунтовано тим, що за договором купівлі-продажу від 28 грудня 2016 року вона є власником будинку, який знаходиться в м. Жовті Води, вул. Садова, 39. Відповідач [PERSON] зареєстрований в спірному будинку з 19.01.2006 року, однак ніколи в ньому не проживав. Спроба знайти відповідача для зняття його з реєстрації ні в неї, ні в колишніх власників не були успішними. Позивач позбавлена можливості оформити та отримати субсидію на оплату комунальних послуг, оскільки не може за встановленим порядком надати відомості про зареєстрованих в квартирі осіб відповідачів та про їх доходи. Це створює перешкоду у здійсненні права користування та розпорядження вказаним домоволодінням. Позивач в судове засідання не зявився, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове в судові засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України. Поштові конверти направлені на її адресу повертаються з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, судовий виклик вважається їм врученим належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не повідомила суд про поважність неявки її до суду, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення без участі відповідачана підставі письмових доказів, які є у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР\~Про ратифікацію\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.. За змістом\~ст. 72 ЖК України\~дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач [PERSON] є власником будинку № 39 по вул. Садовій, в м. Жовті Води, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підстава виникнення власності договір купівлі-продажу від 28.12.2016 року (а.с.4). У спірному домоволодінні, окрім позивача, з 19.01.2006 року зареєстрований відповідач [PERSON] Дані обставини підтверджуються копією будинкової книги на домоволодіння № 39 по вул. Садовій, в м. Жовті Води та інформацією, отриманою судом в порядку ч.3 ст.121 ЦПК України (а.с.5, 8). Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 39 по вул. Садовій, в м. Жовті Води посилається на те, що відповідач в спірній квартирі не мешкає, членом сімї не являється, а вона позбавлена можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись будинком. У звязку з вище наведеним позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Що стосується вимог позивача про примусове зняття з реєстраційного обліку, суд зазначає, що визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення і є усуненням перешкод у користуванні жилим приміщенням. В такому випадку не є потребою додаткового зобов'язання будь-кого знімати відповідача з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням, є законною підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку у цьому житловому приміщенні, а відтак відсутні визначені законом підстави для задоволення позову в цій частині. У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір»,ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. (а.с.2). З урахуванням наведеного,

Outcome: partial