Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

У листопаді 2013 року позивачка звернулась з даним позовом до відповідача, в якому вказує, що 01.10.2010 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис №422. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Після народження дитини шлюбні відносини між сторонами не склалися, з листопада 2013 року вони перестали вести спільне господарство. При цьому вказує, що відповідач працює в ПАТ «Маріупольгаз», зварювальником та його середньомісячна заробітна плата складає 4500 грн., також він має додатковий заробіток, виконуючи роботи у вихідні дні та у вільний час. Таким чином його дохід в середньому за місяць складає 7000-8000 грн.. Проте відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в той час як позивачка працює помічником бухгалтера на ТОВ «Азов-Акварель», та її місячна заробітна плата складає 1300 грн., тому вона з сином знаходяться в скрутному матеріальному становищі. На підставі викладеного позивачка змушена звернутись до суду з даним позов та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки доходів відповідача щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не менш одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, до повноліття дитини, з дня пред'явлення позову до суду. Позивачка в судовому засіданні позивні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, при цьому зауважила, що на даний час у зв'язку з задовільним матеріальним становищем відповідача, останній поліпшує свої житлові умови та має намір придбати автомобіль. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність, у зв'язку з занятістю на роботі, надавши суду письмові заперечення проти позову, в яких посилається на положення ст.ст. 182-184 СК України, трактуючи вимоги позивачки у визначені розміру аліментів як в процентах, так і в твердій грошовій сумі. Крім того зазначає, що він мешкає разом з його батьками: матір'ю - [PERSON], [INFO], батьком - [PERSON], [INFO], як є пенсіонерами по віку, не працюють та потребують матеріальної допомоги. Тому на підставі цього просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від його заробітку. Представник відповідача в судовому засіданні позивні вимоги визнав частково, в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина сторін в розмірі ? частки від доходу відповідача щомісячно. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі наступного. Так судом встановлено, та сторонами не оспорюється, що вони з 01.10.2010 року полягають у шлюбі, зареєстрованому Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції, актовий запис №422, що також підтверджується відміткою у паспорті позивачки. У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] народився [PERSON], про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції зроблений актовий запис №170, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. На підтвердження доводів про наявність у відповідача батьків пенсійного віку, останнім надано суду копії пенсійних посвідчень [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Проте судом не можуть приймаються до уваги доводи позивачки про те, що відповідач працює в ПАТ «Маріупольгаз», зварювальником та його середньомісячна заробітна плата складає 4500 грн., має додатковий заробіток, у зв'язку з чим його дохід в середньому за місяць складає 7000-8000 грн., оскільки відповідно до ст.ст. 57,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень, доказами є різні фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для розгляду справи. Проте позивачкою на підтвердження вищевказаних доводів та твердження, якими вона обґрунтовую розмір аліментів, який просить стягнути з відповідача, не надано суду жодних доказів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ), а також ч. 7 та ч. 8 ч. 7 СК України, усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, з урахування обставин справи, враховуючи принцип доцільності та розумності, суд вважає, що підлягають стягненню з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього вина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня пред'явлення позову - з 25.11.2013 року. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial