Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

В грудні 2018 року позивач КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, мотивуючи тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідач за період з 01.12.2015 року по 01.10.2018 року має заборгованість за опалення та підігрів води в розмірі 29833 грн. 18 коп., яку необхідно стягнути за рішенням суду, так як добровільно відповідач борг не погашає. Комунальне підприємство БМР «Білоцерківтепломережа» надіслало боржнику претензію № 226 від 06.04.2018 року про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржник не відреагував на дану претензію та не сплатив заборгованості. Своїми діями відповідач порушив статті 525, 526 ЦК України, у відповідності до яких, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно статей 67, 68 та 162 ЖК України та у відповідності до «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2004 року, наймач або власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги (водопостачання, теплова енергія) береться за затвердженими рішеннями виконавчого комітету Білоцерківської міської ради в установленому порядку тарифами та вноситься щомісяця. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання, з підстав передбачених законодавством по сплаті послуг за опалення та підігрів води на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа». Просили суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 29833,18 гривень за централізоване опалення та послуги централізованого постачання гарячої води та 1762,00 гривень витрати на оплату судового збору (а. с. 3). Ухвалою судді від 14 січня 2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 15-16). Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2019 року позовні вимоги комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води були задоволені та стягнуто з відповідача н користь позивача суму заборгованості в розмірі 29 833,18 гривень та судовий збір у розмірі 1762 гривень, загалом 31 595,18 гривень ( а. с. 34-38 ). 10 жовтня 2020 року за вх. № 39552 судом отримано заяву про перегляд заочного рішення суду ( а. с. 46-49 ). Ухвалою судді від 20 жовтня 2020 року поновлено [PERSON] строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення на 03 листопада 2020 року ( а. с. 62 ). Ухвалою суду від 03 листопада 2020 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено та скасовано заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2019 року у справі за позовом комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Призначено цивільну справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з ( викликом ) сторін в судове засідання на 12 листопада 2020 року ( а. с. 74-78 ). Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року заяву [PERSON] про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягнуто з комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь [PERSON] безпідставно одержані кошти в сумі 2 268,82 гривень за виконавчим листом від 05 серпня 2019 року, виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання заочного рішення від 05.06.2019 року ( а. с. 93-98 ). Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року виправлено описки в ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2020 року ( а. с. 103-104 ). 16 листопада 2020 року за вх. № 44153 судом отримано відзив на позовну заяву, який підписаний представником відповідача за довіреністю [PERSON] , в якому просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та судові витрати покласти на позивача, мотивуючи тим, що з боку позивача не доведено, що відповідач мав реальну можливість користуватися послугами позивача та фактично користувався ними за час виникнення заборгованості. Місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , але фактично відповідач знаходиться та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач отримав у 2015 році у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . В цій квартирі прилади опалення були відключенні від транзитних стояків, а стояки за ізольовані. Отже, відповідач не мав фактичної можливості отримувати комунальні послуги позивача ( а. с. 105-107 ). Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи голову правління ОСББ «Леван-70» [PERSON] ( а. с. 122-123 ). 02 лютого 2021 року за вх. № 4591 судом отримано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги централізованого опалення в розмірі 53 883,70 гривень ( а. с. 138 (. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року залучено до участі у зазначеній справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] та судове засідання відкладено на 06 квітня 2021 року ( а. с. 171-172 ). 06 квітня 2021 року за вх. № 15991 судом отримано заява про уточнення позовних вимог, в якій збільшують розмір позовних вимог та простять стягнути з відповідачів борг у розмірі 58 969,43 гривень за період з 17.12.2015 року по 01.03.2021 року, а саме : з [PERSON] борг у розмірі 39 304,15 грн. та судовий збір у розмірі 587,33 грн.; з [PERSON] борг в сумі 17 690,81 гривень та судовий збір в розмірі 587,33 грн.; з [PERSON] борг в розмірі 1 974,47 грн. та судовий збір в розмірі 587,33 грн. згідно часток у праві власності. В судовому засіданні представник позивача Недоступ Т.В., яка діє на підставі довіреності підтримала уточнені позовні вимоги щодо збільшення розміру позовних вимог, надала пояснення аналогічні викладеним в ній та просила вимоги ТОВ комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» задовольнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] та відповідачі [PERSON] і [PERSON] заперечувала проти позовних вимог та просили відмовити позивачу в задоволенні вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та [PERSON] наголосили, що вони не проживають за адресою [ADDRESS] та жодного разу за вказаною адресою не були. Дійсно за утримання квартири витрат не несуть та зі слів [PERSON] , який є представником [PERSON] їм відомо, що радіатори не підключенні до системи опалення. Третя особа [PERSON] , який є головою ОСББ за адресою Леваневського, 70 в судовому засіданні підтвердив, що будинок підключений до системи опалення, всі квартири отримують опалення. Також, до квартири відповідачів підходить стояк з опалення. Радіатори дійсно на час огляду не підключені та знаходять поруч. Підтвердив, що в любий зручний для відповідача час, той може як ставити радіатори, так і знімати їх. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно особового рахунку № 602-2 відповідач [PERSON] за період з 01.12.2015 року по 01.10.2018 року має заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води в розмірі 29833 грн. 18 коп. (а. с. 4). За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14). Встановлено, що КП БМР «БЦТМ» боржнику було надіслано претензію № 226 від 06.04.2018 року про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, але боржник не відреагував на дану претензію та не сплатив заборгованості (а. с. 5). Крім того, як відповідач [PERSON] так і відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи договором купівлі-продажу квартири від 12 листопада 2015 року ( а. с. 153-158 ). Кожному із зазначених відповідачів належить по 1/5 частині ( від власності - спільна часткова ). Крім того, іншими співвласниками та з 1/5 частиною є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.11.2015 року, здійснено державну реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно за кожним в розмірі 1/5 частини ( а. с. 161-162, 163-164 ). Згідно рішення Білоцерківської міської ради Київської області від 23.12.2005 року № 388 КП БМР «Білоцерківтепломережа» визначена виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Отже, слід вважати, що між позивачем та відповідачами існують відносини, згідно яких позивач КП БМР «Білоцерківтепломережа» надавав відповідачу послуги з централізованого опалення, а відповідачі отримували їх та зобов`язаний здійснювати своєчасно оплату за надані послуги. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) береться за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому поряду тарифами та вноситься щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги ) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки. Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачами відсутні чинні договори про надання послуг з опалення та підігріву води, однак відповідачі отримували надані послуги з боку позивача, отже суд вважає доведеним, що такі послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води були отримані. Зазначена заборгованість відповідача підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунковим листом абонента за особовим рахунком 602-2, який закріплений за відповідачем [PERSON] (а. с. 4). В судовому засіданні представник позивача наголосила, що заборгованість наявна саме з 17.12.2015 року, в позовній заяві заначено з 01.12.2015 року є технічною опискою, тому просила суд взяти до уваги, що саме борг виник з 17.12.2015 року. Так, з Акту-обстеження від 17 грудня 2015 року вбачається, що комісія в складі представників КП БМР «Білоцерківтепломережа»: інженер теплової інспекції Олексенко Д.О., інженер теплової інспекції Павловський А.П., представник споживача - голова правління ОСББ «Леван-70» Татарін А.В.17 грудня 2015 року провели обстеження квартир [ADDRESS] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [ADDRESS] . При обстеженні було встановлено, що на сьогоднішній день, 17.12.2015 року, в цих квартирах прилади опалення були відключені від транзитних стояків, а стояки заізольовані. Згідно листа № 64 від 10.12.2015 року від ОСББ «Леван-70», провести підключення даних квартир до системи централізованого опалення і розпочати проводити нарахування з 17.12.2015 року. Таким чином, нарахування за спожиту теплову енергію проводиться з моменту підключення приладів опалення до транзитних стояків, а саме з 17.12.2015 року ( а. с. 116 ). В судовому засіданні третя особа [PERSON] , який є головою ОСББ «Леван-70» підтвердив, що станом на грудень 2015 року квартири, які були зазначені в акті були підключені до приладів опалення до транзитних стояків. Крім того, в судовому засіданні було в становлено та не спростовано сторонами, що позивач надає послуги з централізованого опалення, які надається до будинку, який в подальшому розподіляється по всьому будинку. В судовому засіданні відповідачі підтвердили той факт, що ними не здійснювалися оплати за теплову енергію. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановлено, що на сьогодні квартира відповідачів не відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Отже, квартира відповідачів знаходиться у багатоквартирному будинку, який приєднано до системи централізованого теплопостачання, тому останні є споживачами житлово-комунальних послуг. Між КП БМР Білоцерківтепломережа» та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку, який був відкритий на ім`я відповідального власника квартири [PERSON] . В судовому засіданні, як на вимогу своїх заперечень щодо отримання послуг з опалення, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] посилався на Акт комісійного обстеження від 02.11.2020 року, який складений та підписаний представником власника за дорученням [PERSON] , [PERSON] та головою ОСББ «Леван-70» [PERSON] та в якому зазначено, що в квартирі усі п`ять приладів опалення відключені від транзитних стояків, стояки заізольовані ( а. с. 110 ). Однак, наданий разом з відзивом на позовну заяву представником відповідача в якості доказу Акт не може бути прийнятий судом до уваги, так як в порушення ст. 95 ЦПК України такий доказ доданий в копії, який разом із іншими документами належним чином не завірений. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Згідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством. Порядок засвідчення копій документів визначений п. п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко видно всі реквізити, поля документа не було порушено. Аналогічна правова позиція висвітлена в рішенні ВС/КГС у справі № 904/8549/17 від 11 липня 2018 року, а саме що незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказами у справі і є підставою для скасування судового рішення. Крім того, зазначений Акт комісійного обстеження було складено 02 листопада 2020 року, а заборгованість за послуги з централізованого опалення утворилася з грудня 2015 року. Тобто, як встановлено в судовому засіданні та в враховуючи пояснення третьої особи [PERSON] , який є головою ОСББ «Ливан-70», відповідач в своїй квартирі може самостійно приєднувати та від`єднувати радіатори від транзитних стояків та відповідно заізолювати стояки. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідачів свідчить про виконання послуг КП БМР «Білоцерківтепломережа». Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15 та № 6-1706цс15. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 226/1437/16-ц, провадження № 61-29708св18. Отже, в судовому засіданні під час розгляду даної цивільної справи знайшло своє підтвердження тому, що дійсно відповідачі, як співвласники квартири [ADDRESS] не сплачують послуги з централізованого опалення та відповідно мають заборгованість. Однак, суд не може погодитися з позивачем щодо суми заборгованості, яка була визначена позивачем у заяві про збільшення розміру позовних вимог від 06.04.2021 року, виходячи з наступного. Позивач звернувся до суду з позовними вимогами 18 грудня 2018 року про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 29 833,18 гривень, яка утворилася за період з 17.12.2015 року ( уточнення в судовому засіданні представником позивача ) по 01.10.2018 року. В подальшому, після скасування заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, позивач двічі звертався до суду з заявою про збільшення позовних вимог від 02.02.2021 року та від 06.04.2021 року. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ухвали суду від 03 листопада 2020 року ( а. с. 74-78 ) скасувавши заочне рішення, призначено дану цивільну справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з ( викликом ) сторін в судове засідання на 12 листопада 2020 року ( а. с. 74-78 ). У зв`язку із заявою представника позивача ( а. с. 82 ), розгляд справи було відкладено. В подальшому розгляд справи декілька разів відкладався. 21 грудня 2020 року згідно протоколу судового засідання ( а. с. 119-120 ) відбувався розгляд справи, де ухвалою суду від 12.12.2020 року залучено до участі у даній цивільній справі у якості третьої особи голову правління ОСББ «Леван-70» [PERSON] . Оскільки у відповідності з вимогами статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, так як справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, однак до початку першого судового засідання таких заяв не подавав, а подано лише після проведення першого судового засідання, то такі заяви про збільшення позовних вимог не приймаються судом до розгляду. Оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження наявності у відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у сумі 29 833,18 гривень за період з 17.12.2015 року по 01.10.2018 року, то позовні вимоги позивача підлягають задоволенню лише в цій частині та лише за вказаний період. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до відповідачів є такими, що підлягають до частково задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути 1762,00 грн. судових витрат, що складаються із судового збору та понесення яких документально підтверджується наявним платіжними дорученнями на вищезазначену загальну суму (а. с. 2). В свою чергу, не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення судового збору з відповідача [PERSON] , оскільки останній звільнений від їх сплати, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення ( а. с. 54 ), де [PERSON] є інвалідом 2 групи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial