Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначили наступне. Позивач [PERSON] перебувалал у шлюбі з [PERSON] з 1994 р до 2003 р. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.10.2003 року шлюб було розірвано. 19.09.2003 року Заводським районним судом м. Миколаєва з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу). На даний час [PERSON] є повнолітнім і навчається у Чорноморському Національному Університеті ім. П. Могили на денній формі навчання та Миколаївському відділенні ТОВ ІТ- «ШАГ» на напівстаціонарній (денній) формі навчання. Він не має змоги влаштуватись на роботу, крім того йому необхідно сплачувати 15200 грн. (тобто 1266 грн. щомісячно) за навчання в обох учбових закладах. Позивач вказує, що вона є інвалідом 3 групи, офіційно не працює, отримує пенсію по інвалідності. Відповідач майже не приймає участі в утриманні дитини, матеріально допомогає не регулярно. Позивач просить стянути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], який продовжує навчання у навчальних закладах України в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23-х річного віку, у зв*язку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON], який продовжує навчання у навчальних закладах України в розмірі ? витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] 23-х річного віку, у зв*язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, наполягаючи на задоволенні позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не був присутнім, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечуючи проти їх задоволення, посилаючись на те, що відповідач не працює, доходу не отримує, хворіє, тому сам потребує допомоги, яку надає йому дружина та її діти. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об*єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст.\~199,\~200,\~201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При цьому, з правових норм\~глави 16 СК України\~вбачається наступне. Зокрема,\~ст. 198 СК України\~встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом\~ст. 199 СК України\~обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання покладено на обох батьків. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина, згідно ст. 200 СК України, визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~ У п. 20\~постанови Пленуму "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за\~\~обов'язкової\~\~сукупності\~\~таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 201 СК України\~визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відпоідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач сплачував аліменти на утримання [PERSON] і [PERSON] за виконавчим листом від 19.09.2003 р. №2-2857/2003, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 09.09.2003 р. і до повноліття. Відповідно до довідки ТОВ «Николаевдомсервис» №2599 від 24.10.206 року [PERSON] мешкає разом з матір*ю [PERSON] в м.Миколаєві,пр. Леніна, 21/16. Відповідно до довідки Чорноморського національного університету імені [PERSON] від 10.10.2016 року №2/1-10-760 [PERSON] є студентом Чорноморського національного університету імені [PERSON] ІV рівня акредитації і зараз навчається на 1 курсі денного відділення за контрактом. Строк початку навчання за програмою підготовки бакалавра 1 вересня 2016 р., закінчення 30 червня 2020 р. 01.09.2016 р. між Чорноморським національним університетом ім. Петра Могили і [PERSON] укладений Договір №566/16 про надання освітніх послуг, відповідно до якого вартість освітньої послуги за весь строк навчання протягом 2016-2010 н.р. становить 35800 гривень, у т.ч. 7700 грн. за перший рік навчання; 8500 грн. за другий рік навчання; 9400 грн. за третій рік навчання; 10200 грн. за четвертий рік навчання. Згідно з квитанцією від 13.08.2016 року [PERSON] сплатив 4000 грн. за навчання (контракт) Чорноморському національному університету ім. П. Могили. Стипендію [PERSON] не отримує. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] в даний момент продовжує навчання, і у зв*язку з цим потребує матеріальної допомоги. Мати [PERSON] [PERSON] не працює, є інвалідом 3 групи, інвалідність встановлена на строк до 1 березня 2017 року. Згідно з довідкою, отриманою в ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, за період з 01.01.2016 р. по 30.09.2016 р. інформації про доходи [PERSON] немає. Відповідно до довідки Щербанівської сільської ради від 19.02.2016 року відповідач [PERSON] проживає в [INFO], не працює. Згідно з актом матеріально побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] проживає один у власному будинку, підсобного господарства не тримає, земельного паю не має. Має 1 га, від якого доходом є зерно 500 кг. Згідно з копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] 20.12.2005 року уклали шлюб. [PERSON] працює, отримує дохід. Відповідач [PERSON], маючи ряд захворювань, перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря відповідно до довідки Комунального закладу «Вознесенський районний центр ПМСД» Щербанівська АЗПСМ від 19.12.2016 року. Медичні висновкі про те, що [PERSON] у зв*язку з наявністю захворювань не має змоги працевлаштуватися, у справі відсутні. За період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. [PERSON] доходів не має, що підтверджується довідкою ГУ ДФС у Миколаївській області від 30.01.2017 р. Враховуючи викладене, а також засади справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням того, що повнолітній\~\~[PERSON] продовжує навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю-інвалідом, знаходиться лише на утриманні останньої, а батьки мають рівні обов'язки щодо його утримання у зв'язку з навчанням до досягнення ним 23 років, за умови можливості надання такої допомоги, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, на період навчання [PERSON] Суд не прймає до уваги посилання представника позивача на те, що відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 грн., що, на її думку, свідчить про можливість [PERSON] надавати кошти на утримання [PERSON] та наявність у нього коштів, оскільки стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не залежить від можливості відповідача сплачувати аліменти і не є автоматичною підставою для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, законом передбачені різні підстави щодо прийняття рішення про їх стягнення. Визначаючи розмір аліментів у зв*язку з продовженням [PERSON] навчання, суд не приймає до уваги доводи позивачів про те, що [PERSON] навчається ще і у відділенні ТОВ «ІТ-ШАГ» в м. Миколаєві, оскільки комп*ютерна академія «ШАГ» не є навчальним закладом в розумінні Закону України «Про освіту». Відповідно до квитанції від 17.10.2016 р. [PERSON] сплатив за товари/послуги ТОВ МКА ШАГ Південь 3280 грн. На вказаний період [PERSON] був повнолітнім, а тому відсутні передбачені ч. 1\~ст. 185 СК України\~підстави для стягнення з відповідача частини понесених позивачем витрат на навчання.Зі змісту позову взагалі не вбачається, що навчання у ТОВ «ІТ-ШАГ» в м. Миколаєві є підставою для стягнення додаткових витрат на оплату навчання [PERSON] Звертаючись з вимогами про стягнення додаткових витрат на оплату навчання [PERSON], позивачі обгрунтовували їх з посиланням на ст. 185 СК України. Проте, право на додаткові витрати, передбачені\~ст.185 СК України, мають батьки,\~на користь яких стягуються аліменти на період до досягнення дитиною 18 років. Відповідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України). Відповідно до\~ст. 201 СК України\~положення\~ст. 185 СК України\~не застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дітьми. Таким чином, позовні вимоги позивачів про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на оплату навчання [PERSON], який продовжує навчання у навчальних закладах України в розмірі ? витрат на навчання, є необгрунтованими і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Крім того, з відповідача, на підставі ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial