Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому з просить зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO]; визначити наступні способи його участі у вихованні доньки і особистого спілкування, а саме побачення п'ять раз на тиждень: з понеділка по п'ятницю з 17.00 год. до 21.00 год., дні, по яких він буде забирати дитину до себе додому кожної суботи з 08:00 год. до 10:00год. неділі; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводитиме з ним, необмежене спілкування з донькою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі, якщо святкові дні припадають на його побачення з донькою, або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з ним; в день побачення з донькою він має право забирати доньку з дому/школи особисто та зобов'язати відповідачку за два дні до дня його зустрічі з донькою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин (а.с. 1-4). Вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2010 року був зареєстрований шлюб з відповідачкою, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. 16 грудня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва було винесено рішення про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], відновлено відповідачці дошлюбне прізвище - [PERSON] та стягнуто аліменти з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Фактично з самого моменту розлучення у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки та її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони матері, бабусі та дідуся, інших родичів стосовно неможливості його нормального спілкування зі своєю донькою, протиправно та необгрунтовано чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та взяття участі у її вихованні, щоб такі побачення відбувалися виключно у їх присутності. Всі його намагання з моменту розлучення нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки мати дитини перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися та спілкуватися з донькою. Батьки матері дитини та їх родичі також не реагують на його прохання мирним шляхом вирішити данні питання, чим порушують не тільки його права, а й права його доньки щодо спілкування з ним. Його дочці доводилося бачити різні неприємні ситуації, ініціаторами яких були відповідачка, дідусь, бабуся та інші родичі зі сторони відповідачки. Допускати виникненню таких ситуацій є неприпустимим, оскільки такі непорозуміння повинні вирішуватися за відсутності дитини. При таких обставинах він змушений був звернутися до Служби у справах дітей Дніпровської в м. Києві РДА із заявою про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від дитини. 24.03.2016 року на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської в м. Києві РДА від 14.03.2016 року склали протокол №5 та надали йому Витяг з розпорядження № 162 щодо форми спілкування з донькою. Він розуміє свій батьківський обов'язок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, він має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду доньці не існує. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, він змушений звернутися до суду із даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та викладені у ньому обставини. Відповідачка та її представник [PERSON] просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, пояснили, що позивачу необхідно надати можливість бачитися з дитиною у неділю, якщо цього буде хотіти донька (а.с 72-73). Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, третя особа направила повідомлення у якому просить розглядати справу без участі їхнього представника, зазначає, що підтримує розпорядження голови Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.03.2016р. № 162 та просить винести рішення в інтересах малолітньої дитини [PERSON] (а.с. 33). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представника відповідачки дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року та є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 10, 13). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.12.2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відновлено [PERSON] дошлюбне прізвище «[PERSON]» та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с 11-13). Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації "Про вирішення питання щодо участі батька у вихованні малолітніх дітей" від 24.03.2016 року № 162 визначено участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у формі спілкування з малолітньою донькою щочетверга та щоп'ятниці з 18-00 години до 20-30 години, щосуботи з 11-00 години до 18-30 години, інші дні за домовленістю з матір'ю дитини [PERSON] (а.с. 71). Сторони проживають за різними адресами, дитина мешкає з матір'ю. Згідно положень ч. ч. 1-3 ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Підстави та порядок судового вирішення спору про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, визначено ст. 159 СК України. В судовому засіданні представник позивача пояснила, що позивач просить бачитись з донькою щодня, в суботу хоче дитину вивозити за межі м. Києва, щоб дихала свіжим повітрям; відповідачка спочатку виконувала висновок органу опіки та піклування щодо зуcтрічей батька з дитиною, проте в подальшому відмовила в цьому; за графіком роботи [PERSON] працює в робочі дні з 8.00 год. до 16.00 год. Відповідачка суду пояснила, що вона жодним чином не перешкоджала позивачу зуcтрічатися з донькою та проти нього дитину не налаштовувала, як звинувачує її в цьому позивач. [PERSON] забирав [PERSON] близько 19 год. та привозив пізно о 23 год., на що вона просила раніше привозити доньку, а не вночі, однак позивач не бажав з нею це обговорювати та звернувся до комісії опікунської ради, рішення якої вона також виконувала. Проте через деякий час донька сама не хотіла гуляти з батьком, оскільки останній у присутності дитини їй (відповідачці) декілька разів погрожував, проявляв агресію, через що [PERSON] була налякана. У зв'язку з цим вона змушена була звертатися до дитячого психолога з яким проводили зуcтрічі та консультації. Донька дошкільного віку, дитячий садок не відвідує, проте займається в багатьох гуртках, на які позивач водити [PERSON] не хоче. Після відвідування психолога вже більше місяця жодного разу позивач не з'являвся до доньки, не телефонував та дитиною не цікавиться. Тривалий час дитина не боже залишатися сама з батьком, оскільки доньці необхідно робити гігієнічні процедури, при цьому на її прохання позивач, навіть, не хотів причесати [PERSON]. Відповідно до характеристики №70 виданої ІП «Кока-Кола Беверіджіз Україна Лімітед» [PERSON] під час роботи в ІП «Кока-Кола Беверіджіз Україна Лімітед» проявив себе як чесний, відповідальний, комунікабельний, здібний та працьовитий робітник. До роботи ставиться сумлінно, ефективно працює в команді (а.с. 42). Згідно характеристики виданої ТОВ «ОК «Синергія-Сервіс» за період проживання за адресою: [ADDRESS] скарг зі сторони сусідів на [PERSON] до ТОВ «ОК «Синергія-Сервіс» не надходило, характеризується з позитивної сторони, з повагою відноситься до оточуючих (а.с. 48). Згідно довідок КНП «Перший Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 20.04.2017 року, [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 49). Відповідно до довідки виданої 02.03.2016р. директором дитячого клубу «Емоція» [PERSON] відвідувала гурток з вокалу у дитячому клубі «Емоція» за розкладом середа 17-00 годин - субота 12-00 годин. Супроводжувала на заняття дитину бабуся [PERSON]. Один раз на заняття дитину привів батько [PERSON] та некоректно поводився з дитиною, а саме силою заштовхував дитину до кабінету. Після уроку відмовляв [PERSON] відвідувати гурток з вокалу, аргументуючи, що вона погано співає. Після цього [PERSON] не з'являлась на заняттях (а.с. 67). Згідно довідки від 04.04.2017 року, [PERSON] відвідує гурток рукоділля «Чарівниця», ігротеку та малювання у дитячому-підлітковому клубі «Юність», вул. Празька, 18. Супроводжує дитину на заняття бабуся [PERSON]. Батько [PERSON] не приділяє належної уваги в розвитку дитини. Мати, [PERSON], повноцінно займається розвитком дитини. Мама та бабуся виховують в дитині любов, добробуту, повагу, це ті риси характеру, які мають самі (а.с. 68). Відповідно до довідки №73 від 04.04.2017р. [PERSON] з жовтня 2016 року займається в гуртках «Рукоділля», «Ігротека» та «Малювання» при естетичному клубі «Юність» Центру по роботі з дітьми та молоддю за місцем проживання Дніпровського району м.Києва (а.с. 69). Згідно довідки №105 від 04.04.2017р. виданої Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №188 м. Києва з поглибленням вивчення російської мови, [PERSON] подала заяву 04.04.2017р. про зарахування до 1 класу дитини [PERSON] (а.с. 70). Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає, позивачем [PERSON] не надано будь яких доказів, що підтверджують неправомірні дії відповідачки, що пов'язані зі створенням перешкод у спілкуванні батька з малолітньою донькою. Однак, суд враховує, що в межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька, на спілкування з дитиною, про що свідчать його особисті звернення до органу опіки та піклування за встановленням вказаного порядку і до суду за захистом його права. Крім того, при відсутності відповідного судового рішення позивач фактично позбавлений можливості звернутися до виконавчої служби з питання контролю за додержанням відповідачкою умов вказаного рішення. Судом встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, конфлікти та непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з даними обставинами загострились взаємовідносини і така ситуація не дає можливості мирним шляхом вирішити питання порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого з батьків дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Судом не встановлено обставин, які б давали підстави заборонити позивачу бачитись та виховувати дитину, у зв'язку з негативним впливом позивача на розвиток малолітньої дитини. Позивач турбується за здоров'я, навчання та розвиток дитини, бажає її різностороннього розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні доньки, а спілкування між батьком та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку дитини, так як це не вбачається із матеріалів справи, але виникли непорозуміння щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з дитиною, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку та поведінки батьків, між яким немає порозуміння та які неприязно ставляться один до одного, що може негативно вплинути на розвиток, а також психічний та фізичний стан малолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме суд вважає за можливе призначити [PERSON], як спосіб участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON], [INFO], періодичні побачення з дитиною кожного четверга та кожної п'ятниці з 18.00 до 20.30 години, щосуботи з 11.00 до 18.30 години та інші дні за домовленістю з матір'ю [PERSON]. Зазначені часи періодичних зустрічей позивача з дитиною відповідають прийнятому з цього питання вищезазначеному рішенню Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, яке є чинним та сторонами у встановленому порядку не оскаржувалось. В решті вимог щодо встановлення часу спілкування з дитиною слід відмовити. Суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про зобов'язання відповідачки за два дні до дня зустрічі позивача з донькою надати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це особисто на наступний день з дня настання таких обставин, оскільки визначений позивачем у такий спосіб захисту порушених прав на ґрунтується на нормах сімейного законодавства України виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Частиною 2 ст. 18 Сімейного кодексу України визначено, що суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: встановлення правовідношення; примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку; припинення правовідношення, а також його анулювання; припинення дій, які порушують сімейні права; відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; зміна правовідношення; визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для часткового задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: partial