Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

ТОВ «Агрофірма «Відродження» звернулися до суду з позовом у якому просили визнати поновленим до 27.07.2025 року на тих самих умовах договір оренди землі №1002 від 27.07.2005 року, який укладено між ТОВ «Агрофірма «Відродження» та [PERSON] щодо земельної ділянки загальною площею 4,34 га., розташованої на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району та області, а також визнати укладеною додаткову угоду на умовах визначених позивачем. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.07.2005 року сторонами укладено договір оренди землі, згідно якого [PERSON] передала ТОВ «Агрофірма «Відродження» в оренду строком на 10 років вказану вище земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, проте ТОВ «Агрофірма «Відродження» після закінчення строку дії договору продовжують користуватися спірною земельною ділянкою та виконувати договірні зобовязання, оскільки [PERSON] не направила лист-повідомлення про заперечення поновлення договору оренди. ТОВ «Агрофірма «Відродження» вважали, що договір оренди землі поновився та очікували від [PERSON] укладення додаткової угоди до договору, яку направили останній, проте [PERSON] у місячний термін не уклала з ТОВ «Агрофірма «Відродження» додаткової угоди, що порушує права ТОВ «Агрофірма «Відродження», а тому останні звернулись до суду. Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечила проти задоволення позову та надала суду письмове заперечення відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позову, оскільки [PERSON] 02.06.2015 року повідомила ТОВ «Агрофірма «Відродження» про намір припинити договірні відносини по закінченню строку дії договору, що відображено у відповідному листі, який отримано працівником ТОВ «Агрофірма «Відродження» особисто. Представник відповідача 24.02.2016 року повторно направляла ТОВ «Агрофірма «Відродження» рекомендованого листа про не бажання продовжувати договірні відносини. [PERSON] не має наміру передавати належну земельну ділянку в оренду та бажає самостійно здійснювати її обробіток, оскільки ТОВ «Агрофірма «Відродження» не виконувались належним чином умови договору, не проведено збільшення розміру орендної плати враховуючи уточнення нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, ТОВ «Агрофірма «Відродження» не направлялось до закінчення строку дії договору повідомлення про бажання поновити договірні відносини, як це передбачено договором. На даний час [PERSON] вживає заходів для здійснення обробітку належної земельної ділянки самостійно, зокрема встановлюються межі земельної ділянки, укладаються договори на здійснення робіт по обробітку земельної ділянки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що 02.06.2015 року на прохання [PERSON] спілкувався з директором ТОВ «Агрофірма «Відродження» [PERSON], який направив його до співробітника ТОВ «Агрофірма «Відродження» [PERSON] для прийняття та реєстрації заяви про намір припинити договірні відносини по закінченню строку дії договору оренди землі, що він і зробив. [PERSON], яка перебувала в офісі ТОВ «Агрофірма «Відродження» поставила на його екземплярі відмітку про отримання заяви. Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.124 ч.4 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно вимог ст.ст.626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків; сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Так, у частинах першій п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Таким чином, згідно з частинами першою п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, які передбачені статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка загальною площею 4,34 га., що розташована на території Червоноярської сільської ради Кіровоградського району та області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії I-КР №021485. 27.07.2005 року [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Відродження» уклали договір оренди землі, згідно якого вказана вище земельна ділянка передана ТОВ «Агрофірма «Відродження» в оренду строком на 10 років, а договір зареєстровано Кіровоградським районним відділом земельних ресурсів 27.07.2005 року за №1002, що підтверджується копією договору. Пунктом 5 Договору передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах (а.с.17-18). Листом №19/06-4 від 19.06.2015 року, який вручено адресату 02.07.2015 року, ТОВ «Агрофірма «Відродження» повідомили [PERSON] про намір поновити строк дії вказаного договору оренди землі (а.с.54-56). Квитанція про виплату орендної плати за 2015 рік, що надана ТОВ «Агрофірма «Відродження», а також довідка пошти №64/26-04 від 21.03.2016 року, свідчать, що [PERSON] виплачено орендну плату у сумі 2937,66 грн. (а.с.31-32). ТОВ «Агрофірма «Відродження» протягом 2015 2016 року використовували належну [PERSON] земельну ділянку, що підтверджується податковою декларацією з фіксованого сільськогосподарського податку, відомостями про наявність земельних ділянок, а також довідками, що надані Червоноярською сільською радою Кіровоградського району та області (а.с.19, 33-42, 82). ТОВ «Агрофірма «Відродження» направляли на адресу [PERSON] лист-повідомлення про поновлення терміну дії договору оренди землі від 29.01.2016 року та додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди землі №1002 від 27.07.2005 року, які отримано [PERSON] 05.02.2016 року (а.с.20-23). [PERSON] повідомила ТОВ «Агрофірма «Відродження» про відмову продовжувати термін дії договору оренди землі по закінченню строку дії договору листом від 27.04.2015 року, який отримано 02.06.2015 року [PERSON] (а.с.73). Згідно довідки №29/04-01 від 29.04.2016 року, що надана ТОВ «Агрофірма «Відродження», повідомлено, що [PERSON] не працює та не працювала у товаристві, а спірна земельна ділянка, що належить [PERSON], використовується товариством до даного часу, шляхом обробітку поля №7, де протягом березня квітня 2016 року проведено культивацію, боронування та посіяний соняшник. Спірна земельна ділянка не поверталась товариством із оренди за актом прийому-передачі, межі земельної ділянки у 2016 році не відновлювались, межові знаки не закріплювались, що унеможливлює оброблення спірної земельної ділянки самостійно [PERSON] (а.с.81). Листом від 24.02.2016 року представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] повідомила ТОВ «Агрофірма «Відродження» про відмову продовжувати термін дії договору оренди землі по закінченню строку дії договору. Вказаний лист направлено поштою за адресою ТОВ «Агрофірма «Відродження», проте він повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.74-77). Договір на виконання робіт із землеустрою №28 від 27.04.2016 року свідчить, що [PERSON] в інтересах [PERSON] уклала з ТОВ «Гранд-Інформ» договір про встановлення меж земельної ділянки, проте на даний час умови договору не виконано (а.с.83-84). Довідка №223 від 21.04.2016 року, що надана Червоноярською сільською радою Кіровоградського району та області, свідчить, що [PERSON] самостійно обробляє земельні ділянки та має відповідну техніку (а.с.85). Договір про безоплатне надання послуг від 20.04.2016 року, який укладено між [PERSON] в інтересах якої за довіреністю діє [PERSON] і [PERSON], свідчить, що сторони домовились про надання послуг із обробітку земельної ділянки та вирощування сільськогосподарських культур, проте на даний час умови договору не виконано. Крім цього, надано матеріали, що свідчать про наявність у [PERSON] сільськогосподарської техніки (а.с.86-94). Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Наведені вище докази, що надані сторонами, свідчать, що ТОВ «Агрофірма «Відродження» повідомили належним чином [PERSON] про намір поновити строк дії договору оренди землі до його закінчення, строк дії договору оренди землі укладеного сторонами закінчився 27.07.2015 року, а ТОВ «Агрофірма «Відродження» продовжує користування виділеною земельною ділянкою та належно виконує свої обов'язки за договором, а тому направлено [PERSON] лист-повідомлення про продовження строку дії договору та проект додаткової угоди. Натомість, [PERSON] не направлено належним чином ТОВ «Агрофірма «Відродження» письмове повідомлення про відмову в поновленні договору оренди землі ні до закінчення строку дії договору, ні протягом місяця після закінчення строку дії договору, а також не розглянуто направлений ТОВ «Агрофірма «Відродження» проект додаткової угоди. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги про визнання договору оренди землі, який укладено сторонами, поновленим на той же строк і на тих самих умовах є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Заперечення представника відповідача про повідомлення [PERSON] 02.06.2015 року ТОВ «Агрофірма «Відродження» про намір припинити договірні відносини є необґрунтованими, оскільки заяву [PERSON] передано [PERSON], яка згідно наданої ТОВ «Агрофірма «Відродження» довідки не є їх працівником. На спростування тверджень представника позивача про неотримання повідомлення [PERSON] суду представлено показання свідка [PERSON], які суд оцінює критично, оскільки свідок не є працівником ТОВ «Агрофірма «Відродження» та не може сказати чи дійсно [PERSON], якій передано заяву [PERSON] є працівником ТОВ «Агрофірма «Відродження». Будь-яких інших доказів отримання ТОВ «Агрофірма «Відродження» заяви [PERSON] від 27.04.2015 року суду не надано. Щодо направлення представником відповідача 24.02.2016 року повторно листа про не бажання продовжувати договірні відносини, то його направлено з порушенням вимог договору та закону, а тому він не може бути визнаний в якості належного повідомлення ТОВ «Агрофірма «Відродження» про припинення договірних відносин. Представник відповідача зазначила, що ТОВ «Агрофірма «Відродження» не виконувались належним чином умови договору щодо сплати орендної плати, проте будь-яких доказів суду не надано. Натомість, ТОВ «Агрофірма «Відродження» надано документи про сплату орендної плати. Також, представником відповідача зазначено, що [PERSON] вживає заходів для здійснення обробітку належної земельної ділянки самостійно, проте в якості доказу суду надано лише документи, які свідчать про намір вчинити вказані дії, проте жодних дій не вчинено. Натомість, ТОВ «Агрофірма «Відродження» надано суду матеріали, що свідчать про фактичне використання спірної земельної ділянки. Позивач просить суд визнати укладеною додаткову угоду, що містить лише один пункт про поновлення на 10 років строку дії договору оренди, проте вказане питання вирішено судом при розгляді позовної вимоги про визнання договору оренди землі поновленим на той же строк і на тих самих умовах. Відповідно до вимог ст.14 ч.1 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України, і за її межами. Згідно ст.27 ч.1 п.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, суд вважає, що позовна вимога про визнання укладеною додаткової угоди на умовах визначених позивачем є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки додаткова угода укладається сторонами для вирішення питання щодо поновлення дії договору при наявності взаємної згоди для державної реєстрації речових прав сторін, однак у випадку наявності спору між сторонами договору питання щодо визнання договору оренди землі поновленим на той же строк і на тих самих умовах вирішується по суті рішенням суду, яке у разі набрання законної сили не потребує укладення будь-яких додаткових угод, оскільки є самостійною підставою для державної реєстрації речових прав. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, зважаючи на прийняте рішення по суті позовних вимог, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню лише судові витрати у сумі 1378 грн., а щодо стягнення решти судових витрат, то суд відмовляє позивачу.

Outcome: partial