Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

у жовтні 2019 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до ТОВ "Укрміськбуд холдинг" про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09 листопада 2016 року між ТОВ «СБ ЛТД» будо укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О., зареєстрований в реєстрі за № 1437. Відповідно до умов попереднього договору сторони зобов`язалися в строки, встановлені у підпункті 1.4.1 пункту 1.4 розділу І попереднього договору, укласти договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться у секції 3, поверх 17, будівельний номер квартири 280, кількість кімнат 1, загальна площа 43,98 кв.м, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.2.1 п. 2.2 розділу 2 договору позивач зобов`язався у строк до 25 листопада 2019 року включно сплатити 469 260,60 грн., у т.ч. податок на додану вартість 78 211,10грн. 27.02.2017 року між позивачем, ТОВ «СБ ЛТД» та відповідачем було укладено тристоронній договір про заміну сторони у вказаному попередньому договорі від 09.11.2016 р., яким сторони узгодили переведення всіх прав та обов`язків за попереднім договором разом з усіма укладеними до нього договорами про внесення змін та доповнень у разі їх наявності до відповідача. 07.05.2018 року позивачем достроково були повністю виконанні всі взяті на себе зобов`язання за договором про зобов`язання та попереднім договором, що підтверджується актом приймання-передачі квартири від 07.05.2018 року з урахуванням оплати збільшення загальної площі. Актом приймання-передачі сторони фактично підтвердили передачу майна від відповідача до позивача та повне виконання позивачем всіх зобов`язань за Договором про зобов`язання та попереднім договором, а також позивачу було передано ключі від квартири. Відповідно до технічного паспорту квартирі було змінено номер з будівельного № 280 на постійній № 659 та встановлено, що загальна площа квартири становить 52,3 кв.м. Із засобів масової інформації позивачу стало відомо, що будівництво житлового комплексу «Демєєвський квартал», до складу якого входить ЖК «Панорамне містечко», за адресою [ADDRESS] зупинено, оскільки забудовник самостійно вів будівництво комплексу за відсутності дозвільних документів на будівництво, відкрито кримінальне провадження. Позивач зазначає, що відповідно до п. 3.2 попереднього договору фактична передача відповідачем позивачу оформляється на підтверджується актом приймання-передачі об`єкта. Такий Акт підписується сторонами одночасно з укладанням та нотаріальним посвідченням основного договору. Акт приймання-передачі був складений та підписаний сторонами 07 травня 2018 року, однак від укладення основного договору відповідач ухиляється. За таких підстав, позивач просить суд визнати за ним майнові права (речові права), у тому числі право на отримання в натурі, користування, володіння, розпорядження та оформлення (реєстрацію) цих прав згідно чинного законодавства в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно на однокімнатну квартиру № 659, загальною площею 58,00 кв.м, яка знаходиться на 17-му поверсі у секції № 3, ЖК «Панорамне містечко», будинок [ADDRESS] та визнати за ним право проведення державної реєстрації місця проживання у вказаній квартирі. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. (а.с. 10) 01 листопада 2019 року відповідач ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» надіслав відзив на позовну заяву. Зазначає, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення, оскільки позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» за попереднім договором від 09 листопада 2016 року та Договором про забезпечення виконання зобов`язань № ПМ/9С-К280 від 09.11.2016 р., а також договором про заміну сторони у зобов`язанні від 27.02.2017 року та договором від 27.02.2017 р. про заміну сторони у попередньому договорі купівлі-продажу квартири від 09.11.2016 р. № 1437. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд надходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 09 листопада 2016 року між [PERSON] та ТОВ «СБ ЛТД» будо укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О., зареєстрований в реєстрі за № 1437. Відповідно до умов попереднього договору сторони зобов`язалися в строки, встановлені у підпункті 1.4.1 пункту 1.4 розділу І попереднього договору, укласти договір купівлі-продажу квартири, яка знаходиться у секції 3, поверх 17, будівельний номер квартири 280, кількість кімнат 1, загальна площа 43,98 кв.м, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п. 1.4.1 попереднього договору сторони зобов`язалися укласти основний договір до 25 листопада 2019 року, але в будь-якому разі не раніше отримання стороною-1 правовстановлюючих документів на об`єкт та надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладання та нотаріального посвідчення основного договору та з урахуванням вимог пункту 5.2 розділу 5 Попереднього договору. Відповідно до п. 5.2 розділу 5 попереднього договору сторони погодили, що основний договір може бути укладений виключно у разі оплати позивачем суми грошових коштів, що передбачена п. 2.2,2.3 розділу 2 попереднього договору. Відповідно до п. 1.2 попереднього договору сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладання та нотаріального посвідчення основного договору, яке встановлене пунктом 1.1 розділу І попереднього договору повинне бути забезпечене. Вид та порядок забезпечення виконання казаного зобов`язання сторони визначають в окремому договорі про забезпечення виконання зобов`язань. Зазначений Договір про забезпечення виконання зобов`язань, сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одразу після укладання та нотаріального посвідчення попереднього договору. Відповідно до п. 1.3 розділу і попереднього договору: Попередній договір та договір про забезпечення виконання зобов`язань є недієвим один від одного, припинення дії, втрата чинності, розірвання одного з цих договорів тягне за собою припинення дії, втрату чинності розірвання іншого договору. Відповідно до п. 1.1 Договору про забезпечення виконання зобов`язань № ПМ/ЗС-К280 від 09+ листопада 2016 року для підтвердження зобов`язань, що виникли у сторін з попереднім договором щодо укладання та виконання договору купівлі-продажу, та забезпечення виконання зобов`язань, позивач сплачує стороні суму грошових коштів, розмір порядок та умови сплати якої встановлюється розділом 2 цього договору. Вказана сума коштів буде, після її належної сплати стороні -2 за даним договором, зарахована до платежів за основним договором у момент укладання такого основного договору. Відповідно до п. 2.2.1 пункту 2.2 розділу 2 договору про забезпечення позивач зобов`язався, у строк до 25 листопада 2019 року включно, сплатити стороні договору 469260,060 грн. у т.ч. податок на додану вартість 78211,10 грн. Таким чином, сторони визнали, що на підтвердження зобов`язань щодо укладання основного договору позивач повинен укласти з ТОВ «СБ ЛТД» договір про забезпечення зобов`язань, за яким всі кошти, що будуть сплачені позивачем у виконання зобов`язань за договором про зобов`язання на користь ТОВ «СБ ЛТД», будуть зараховані у рахунок вартості квартири за основним договором. Відповідно до пп. 1.4.1 пункту 1.4 розділу І Попереднього договору на пп. 2.2.3 пункту 2.2 розділу 2 договору про забезпечення сторони встановили граничні строки виконання зобов`язань до 25 листопада 2019 року. Відповідно до п. 1.4 розділу І попереднього договору плановий строк введення в експлуатацію будинку перший квартал 2017 року. 27 лютого 2017 року [PERSON] , ТОВ «СБ ЛТД» та ТОВ «Укрміськбуд Холдинг» було укладено тристоронній договір про заміну сторони у попередньому договорі, посвідченому 09 листопада 2016 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Басенко К.О., зареєстрованим за реєстровим № 1437, яким сторони узгодили переведення всіх прав та обов`язків за попереднім договором разом з усіма укладеними до нього договорами про внесення змін та доповнень у разі їх наявності до відповідача. Також право щодо отримання оплати від позивача, що не була виконана на дату укладання Договору про заміну сторони, а також обов`язок щодо введення будинку в експлуатацію та укладання з позивачем основного договору перейшли від ТОВ «СБ ЛТД» до ТОВ «Укрміськбуд Холдинг». 12 квітня 2018 року відповідачем було повідомлено позивача про фактичну зміну загальної площі квартир шляхом її збільшення за рахунок приєднання підсобного приміщення. 08 травня 2018 року позивачем достроково були повністю виконані всі взяті на себе зобов`язання за договором про зобов`язання та попереднім договором, що підтверджується актом приймання-передачі квартири від 07.05.2018 року з урахуванням оплати збільшення загальної площі. Актом приймання-передачі квартир від 07 травня 2018 року сторони фактично підтвердили передачу майна від відповідача до позивача та повне виконання позивачем всіх зобов`язань за договором про зобов`язання та попереднім договором, а також позивачу було передано ключі від квартири. Відповідно до технічного паспорту квартирі було змінено номер з будівельного № 280 на постійний № 659 та встановлено, що загальна площа квартири становить 52,3 кв.м. Відповідно до п. 3.2 попереднього договору фактична передача Об`єкта відповідачем позивачу оформляється та підтверджується Актом приймання-передачі Обєкта. Такий Акт підписується сторонами одночасно з укладанням та нотаріальним посвідченням основного договору. Акт приймання був складений та підписаний сторонами 07 травня 2018 року, однак основний договір не укладений. Відповідно до п. 3.4 попереднього договору з моменту оформлення та підписання сторонами Акту приймання-передачі об`єкта всі витрати, що пов`язані з утриманням об`єкту, позивач несе за рахунок власних коштів. Позивач зобов`язаний протягом 5 робочих днів після підписання Акту приймання-передачі Об`єкту укласти з експлуатуючими організаціями (підприємствами) договори про участь у витратах на утримання об`єкту та прибудинкової території (надання комунальних послуг) на умовах, що встановленні такими експлуатуючими організаціями (підприємствами). Таким чино, фактично сторонами встановлено факт передачі квартири у користування, володіння та розпорядження, що відповідно до статті 317 ЦК України визначається як право власності. Відповідно до Технічного паспорту та попереднього договору межі квартири чітко встановленні та дане майно може бути виділена в натурі. Відповідно до чинного законодавства квартира стає окремим майном, на яке може бути оформлене право власності тільки після завершення будівництва будинку, однак позивач вважає, що оскільки він сплатив вартість квартири та прийняв її з Актом приймання, несе всі витрати на її утримання, та за завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації йому належить майнові права на квартиру, а сама користуватися, володіти та розпоряджатися. Згідно із ст. 16 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2,3 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникають з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспожитою річчю. Майнові права визначаються речовими правами. Статтею 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визначаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Таким чином, майнові права визначаються речовими правами. Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 202, 204 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визначений судом недійсним. З урахуванням того, що згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість, спрямована на виконання, зміну та припинення прав та обов`язків, укладання з позивачем попереднього договору та Договору про забезпечення є дією, спрямованою на набуття цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтями 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплатою неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню в частині визнання права власності. Вимоги позивача про визнання за ним права на проведення державної реєстрації місця проживання є похідними, а тому передчасними. З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір.

Outcome: partial