Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

КП "ХТМ" звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просило стягнути з них солідарно на свою користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води з потреб гарячого водопостачання в сумі 10249 грн. 06 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., посилаючись на те, що відповідачі мешкають у квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг з теплопостачання. Відповідачі не сплачували в повному обсязі відповідні послуги, що призвело до утворення заборгованості. Добровільно борг, що утворився за відповідачами, не був сплачений. Звернень відповідачів на якість наданих послуг не надходило. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив стягнути з відповідачів суму заборгованості. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, причину неявки суду не повідомили, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи в порядку ст.224 ЦПК України: на підставі наявних у справі доказів. 05.02.2015 року [PERSON] надіслав на адресу суду заяву, в якій він просив відмовити в задоволенні позову, в звязку зі спливом строків позовної давності та в звязку з тим, що у позивач не має прав подавати даний позов до суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстрована і проживають за адресою: [INFO], б. 27, кв. 249 . Відповідно до розрахунку, наданого КП «ХТМ», з 01.10.2005 р. по 30.04.2013 р. відповідачі послуги із центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання сплачують неповністю, що призвело до утворення заборгованості в сумі 10249 гр. 06 коп. Разом з тим, строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу відповідно приписів ст. 257 ЦК України встановлений у три роки. За п.3 ст. 267 ЦПК України «позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення». Як вбачається з матеріалів справи відповідач [PERSON], просить застосувати строки позовної давності. Позивач 11.07.2013 р. звернувся до Московського райсуду м.Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з відповідачів. 12.07.2013 р. Московським райсудом м.Харкова по вказаній справі було видано судовий наказ. 06.09.2013 р. ухвалою Московського районного суду м.Харкова судовий наказ було скасовано, тому суд рахує строк позовної давності від дати первинного звернення позивача з вимогою щодо стягнення заборгованості , а саме з 11.07. 2010 р. Як наслідок, суд має правові підстави лише для часткового задоволення позову «ХТМ» в сумі 7869 (сім тисяч вісімсот шістдесят девять ) грн. 13 коп. за період з 01.08.2010 р. по 30.04.2013 р., включно. Стосовно заперечень відповідача з приводу позовних вимог то суд не бере їх до уваги так як згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом були досліджені заперечення відповідача [PERSON] , але, приведені в них обставини не дають суду підстави у відмові заявлених позовних вимог, оскільки, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а доказів правомірності заперечень суду не надано. Так, між КП «ХТМ» і відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено публічний договір, що законом не заборонено; тарифи на послуги централізованого опалення затверджені рішеннями Харківської міської ради і доведені до споживачів, якими є відповідачі, шляхом публічного оголошення (в пресі); скарг про ненадання, або надання неякісних послуг з опалення квартири у зазначений в позові період від останніх до ХТМ не надходило. Судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial