Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 20839,61 грн. станом на 15.11.2017 року. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 21.01.2015 року відповідачем підписано заяву, згідно якої він отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. 03 травня 2018 року відповідач подав відзив на позов. Вказав, що взяв у банку кредит та сподівався його сплатити. Навчався на 4-му курсі Львівської музичної академії імені М.Лисенка, на останній сесії зламав руку, у зв'язку з чим навчання не закінчив, а з роботи, яка вимагала вищої освіти, змушений був звільнитись. У зв'язку із відсутністю доходів прострочив сплату кредиту. Позов в частині сплати тіла, процентів та штрафів визнає повністю. Однак, просив зменшити суму нарахованої пені, яка значно перевищує суму боргу. Банк подав відповідь на відзив. Вказав, що при укладенні договору сторонами погоджено розмір неустойки та саме такий розмір є розумним. Отже, пеня за неналежне виконання зобов'язання підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі. Відповідач не надав будь-якого доказу на підтвердження важкого матеріального становища, а тому такі вимоги є необгрунтованими. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити повністю. У судове засідання представник банку не з'явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, в частині сплати тіла, процентів та штрафів за користування кредитом. Разом з тим, просив зменшити суму нарахованої пені,з підстав зазначених у відзиві. Судом встановлено, що 21.01.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг. Із змісту заяви [PERSON] від 21.01.2015 року встановлено, що останній ознайомлений і згідний із Умовами та правилами надання банківських послуг, зобов'язується їх виконувати та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. Відповідно до умов договору відповідачу були надані грошові кошти в сумі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до вимог п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно умов п. 2.1.1.5.6 боржник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В силу умов п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі встановленого договором, зокрема 500, 00 грн. та 5% від суми позову Відповідно до умов п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього терміну жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та видав [PERSON] кредит в сумі 2500,00 гривень. Встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання згідно умов і правил надання банківських послуг внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 15.11.2017 рік складає 20839,61 грн., з яких: 3747,18 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2771,21 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 12852,67 грн. - нарахована пеня, а також штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 968,55 грн. (процентна складова). Факт наявності заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 21.01.2015 року станом на 15.11.2017 року. З довідки виданої Тернопільською комунальною міською лікарнею за №67 від 20 вересня 2016 року встановлено, що 16.05.2016 року [PERSON] отримав закритий перелом кисті. Як вбачається з трудової книжки [PERSON], 23.03.2015 року [PERSON] прийнятий на посаду методиста навчально - методичного кабінету Комунальної установи Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний методичний центр народної творчості, а 08.02.2016 року - звільнений з даної посади за угодою сторін. Згідно запису за №09, 10.10.2016 року [PERSON] був прийнятий учнем в'язальника схемних джгутів, кабелів та шнурів підвідділу монтажу кабельних мереж ТзОВ «СЕ Борднетце - Україна», 26.12.2016 року - звільнений з роботи. 12.08.2017 року відповідач прийнятий на роботу слюсарем з механоскладальних робіт ТОВ «СОЮЗ», з якої 25.05.2017 року звільнений. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши наявні всі наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Останній раз відповідач здійснив оплату заборгованості на суму 500 грн. 21.07.2017 року,що підтверджується розрахунком заборгованості З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 15.11.2017 р. заборгованість відповідача становить 20839,61 грн., з яких: 3747,18 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2771,21 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 12852,67 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи у розмірі 500 грн. та 968,55 грн. Таким чином, суд вважає, що діями відповідача щодо неналежного виконання зобов'язання порушено права банку, які підлягають захисту шляхом стягнення з позичальника [PERSON] в користь банку 3747,18 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2771,21 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також штрафи у розмірі 500 грн. та 968,55 грн. Разом з тим, суд приймає до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої пені та вважає, що заявлена сума пені підлягає зменшенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справі за №552/5900/15-ц у постанові від 07.03.2018 року. [PERSON] заявив клопотання про зменшення суми пені посилаючись на важкий матеріальний стан та те, що розмір пені на суму 12852,67 грн. значно перевищує суму боргу по кредиту. В судовому засіданні відповідач стверджував, що визнає борг, однак враховуючи те, що він на даний час продовжує навчання на платній формі, не працює та доходу не отримує, просив зменшити пеню. Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що сума нарахованої пені значно перевищує суму боргу, що негативно відобразиться на подальшому поверненню суми боргу та матеріальному становищі боржника, суд вважає, за необхідне зменшити суму неустойки до 500 грн. При цьому, суд врахував інтереси не лише боржника, але і кредитора прийшовши до висновку, що зменшення суми пені не завдасть значних збитків останньому. Враховуючи вищенаведені вимог Закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором від 21.01.2015 року у сумі 8486 (вісім тисяч чотириста вісімдесят шість) грн. 94 коп., з яких: 3747,18 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 2771,21 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. -пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання та штрафи у розмірі 500 грн. та 968,55 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 1600,00 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial