Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до Рівненського міського суду про стягнення аліментів з [PERSON] на неповнолітню дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 лютого 2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від цього шлюбу вони мають троє дітей : сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач надає часткову матеріальну допомогу на утримання двох старших дітей по аліментам в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) на підставі рішення Рівненського міського суду від 22 жовтня 2013 року. Будь-якої допомоги на утримання сина [PERSON], [INFO] не надає. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Інших доходів, крім отримання державної допомоги на сина [PERSON] у неї не має. Сім'я знаходиться на утриманні трьох дітей і у зв'язку із значними цінами на продукти, одяг дітей, комунальні послуги у її сім'ї постійно не вистачає коштів. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частки заробітку (доходів), та на її утримання аліменти в розмірі 100 грн., щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю за всіх обставин викладених у позові. Просила позов задоволити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягували з нього аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 50 % його заробітку. В частині позову щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини заперечив, пояснив, що він проживає в селі, і не може сплачувати аліменти в вищезазначеному розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони з 06 лютого 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, зареєстрований М. Шпаківською сільською радою Рівненського району, актовий запис № 1, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ № 034812 від 06.02.2001 року. Від шлюбу сторони мають троє дітей : сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Вказане сторонами не оспорюється, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. На підставі рішення Рівненського міського суду від 22 жовтня 2013 року з [PERSON] стягуються на користь [PERSON], аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей : сина [PERSON] та доньки [PERSON]. у розмірі 1//3 частки від заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини/аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення; максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати платника аліментів. Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, враховуючи, що відповідач працездатний, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку усіх видів (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам дитини, а також засадам розумності та справедливості. У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України, стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання позивача [PERSON], у зв'язку з тим, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трьох років, то в цій частині позов не підлягає до задоволення. Частиною другою статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, на відміну від обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який є безумовним, право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років обумовлюється можливістю чоловіка надавати матеріальну допомогу у разі достатнього матеріального забеспечення чоловіка. Враховуючи встановлені по справі обставини щодо матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідач не має можливості та не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. в прибуток держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial