Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 199883,95 грн., мотивуючи порушенням відповідачкою зобовязань за кредитним договором №580АІ10120203001 від 03.02.2012 р. Представник позивача в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія заяви на отримання кредиту; копія договору кредиту №580АІ10120203001 від 03.02.2012 р.; копія договору застави транспортного засобу від 03.02.2012 р.; копія розрахунку вимог банку у звязку з неповерненням кредитної заборгованості. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 2012 р. між сторонами був укладений кредитний договір №580АІ10120203001, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 207600 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,20 % річних, з кінцевим терміном погашення до 01.02.2017 р. 03 лютого 2012 р. в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між сторонами було укладено договір застави №580АІ10120203001-ЗАСТ. Відповідно п.1.1 договору застави предметом застави є рухоме майно, а саме: автомобіль марки КІА ОРТІМА, держ.номер.знак ВВ 4222 СЕ. Станом на 30.08.2016 р. відповідачкою зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 159480,72 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 107260 грн., заборгованості за відсотками 42625,48 грн., інфляційних витрат за кредитом 6462,61 грн., інфляційних витрат за відсотками 3132,63 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки. Згідно ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ №1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і №1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум пені і штрафів, та включає м. Алчевськ, в якому зареєстрована відповідачка (а.с.20). З розрахунку заборгованості вбачається, що сума пені, яку просить стягнути позивач, почала нараховуватися з 29 серпня 2015 р. (а.с.5), тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею в загальному розмірі 40403,23 грн. Суд вважає надані позивачем докази в частині задоволених позовних вимог достатніми та переконливими. З відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2392,21 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial