Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1998 року по 04 вересня 2013 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час працездатний, але добровільну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Позивач просила стягувати з відповідача у розмірі 726(сімсот двадцять шість) грн. 00 коп. з всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення доньками повноліття. Під час розгляду справи по суті, позивач уточнила позовні вимоги, а саме: просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до і до досягнення доньками повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1998 року по 04 вересня 2013 року (а.с.6,11). Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7), та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.8), які проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні (а.с.9). Інших дітей, крім вказаних доньок сторони не мають. Стягнення по виконавчим листам з відповідача не проводиться. З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює на ПАТ «Хлібзавод №9», і отримує заробітну плату щомісячно. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання доньок до їх повноліття, починаючи з 24 грудня 2013 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дітей зобов'язаний їх матеріально утримувати. У зв'язку з тим, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial