Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 13663,70 грн. та судових витрат у розмірі 2102 гривні. Вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, підписав заяву б/н від 12.09.2018 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо встановлення будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач скористався своїм правом щодо можливості зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, а саме: змінював кредитний ліміт на відсоткову тарифну ставку, з 01.04.2019 впровадив зміни, згідно з якими, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити банку відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України проценти від суми неповерненого кредиту для картки «Універсальна»- 86,4%, для картки «Універсальна голд» - 84,0%. З посиланням на постанову Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 356/1635/16-ц позивач вважає, що не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами. При укладенні договору сторони керувались ст. 634, 639, 207, 638, 642 ЦК України. Договором передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку, у позичальника передбачений обов`язок отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами. Станом на 09.12.2019 року відповідач має заборгованість у розмірі 13663,70 грн., яка складається з наступного: 8239,03 грн. - заборгованість за тілом кредиту, з них 00,00 грн. за поточним тілом кредиту 8239,03 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту 2940,15 грн. - заборгованість за простроченими відсотками 1357,68 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 (так в позові) 00,00 грн. - нараховано пені та комісії 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) 626,84 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на ст.ст. 509,526,527,530,1054,549,610,617,598,599,1050 ЦК України, просить суд стягнути зі [PERSON] 13663,70 грн. заборгованості за кредитним договором від 12.09.2018 року без номера та 2102,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, в позові наявне клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти винесення заочного рішення позивач не заперечує. Заявлені позивачем процесуальні клопотання ґрунтуються на нормах ЦПК України та підлягають задоволенню. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у відповідності до ст. 130 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомлені. З клопотанням про відкладення слухання справи відповідач до суду не зверталася. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. На підставі ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 12.09.2018 [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, у якій не зазначено розміру кредитного ліміту, відсоткової ставки та типу банківської платіжної картки (а.с. 10). У зазначеній заяві наявний пункт про те, що підписавши 12.09.2018 року заяву відповідач приєднався до запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умов та Правил надання банківських послуг та погодилася вважати Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку складовими частинами договору. Інших документів з підписом клієнта позивач не надав. Підписаний відповідачем документ з зазначенням розміру процентної ставки, пені та штрафів, підстав їх нарахування, строків дії кредитного договору у справі відсутній. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 12.09.2018 року з 21.10.2018 [PERSON] витрачав кредитні кошти, з 01.04.2019 у [PERSON] виникла заборгованість за простроченим тілом кредиту наданим кредитом у розмірі 198,80 грн, яка збільшувалась, та він продовжував витрачати кредитні кошти, що дає підстави для висновку про те, що він дійсно отримав кредитні кошти у вигляді кредитної лінії. За розрахунком банку залишок заборгованості за тілом кредиту становить 8239,03 грн. та іменується простроченим тілом кредиту (а.с.7-9). Заборгованість за простроченими відсотками становить 2940,15 грн. Пеня та комісія не нараховані. Розмір штрафів становить 1126,84 грн. (а.с. 7-9). У розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.09.2018 року зазначено, що з 01.10.2018 процентна ставка становила 3,6; процента ставка при порушенні умов кредитування - 7,2; процентна ставка на прострочений кредит річна 86,4 (а.с. 7-9). Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем тільки з 01.04.2019 були запроваджені, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, проценти від суми неповерненого кредиту для картки «Універсальна»- 86,4%, для картки «Універсальна голд» - 84,0%. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення частини тіла кредиту та про відсутність підстав для стягнення відсотків за користування кредитом та штрафів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З`ясовуючи питання про виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд встановив, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.09.2018 року (а.с. 7-9) [PERSON] вніс на погашення кредиту суму 3029,81 грн., у той час як витратив 10904,15 грн. кредитних коштів. Розподіл банком цієї грошової суми з наданого розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.09.2018 визначити неможливо. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зі [PERSON] заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7874,34 грн. Натомість позовні вимоги в іншій частині не ґрунтуються на договорі та належних доказах його укладення на зазначених у позові умовах. Так, позивач послався на те, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Згідно з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-1314цс19, Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18 лютого 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Велика Палата Верховного Суду вважає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 лютого 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Водночас Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком судів попередніх інстанцій про те, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, за обставинами даної справи, суд не вбачає підстав стягнути зі [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по процентам за користування кредитом, суми, яка перевищує отриману, як тіло кредиту, а також штраф. Окрім того, додатково суд вважає за необхідне вказати на відсутність підстав для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки позивачем не надані доказу ознайомлення відповідача після 01.04.2019 зі змінами Умов та правил надання банківських послуг в частина нарахування 86,4% та 84,0% за ч. 2 ст. 625 ЦК України з 181 дня порушення зобов`язань, та не вбачає підстав вимагати від відповідача виконання обов`язку, з яким він не був обізнаний. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2102, 00 грн. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судовий збір, сплачений позивачем у мінімальному передбаченому законом розмірі, він підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: partial