Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить суд: -стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], [INFO], за період з 01.09.2015 р. по 30.06.2018 р.; -стягнути з [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], додаткові витрати у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн., з яких 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. - на покриття фактично понесених витрат з оплати за навчання доньки у Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова, 5 000 (п'ять тисяч) грн. - на фінансування прогнозованих витрат з оплати за навчання доньки у Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова. -всі судові витрати, у тому числі витрати на правову допомогу, покласти на відповідача. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з [PERSON] має двох спільних дітей - повнолітню доньку, що навчається - [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Зазначає, що [PERSON], [INFO] навчається в Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова на третьому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Практична психологія» та перебуває на утриманні позивача. У зв'язку з навчанням, донька потребує матеріальної допомоги, проте відповідач не бере участі в її утриманні, грошових коштів на забезпечення доньки належним харчуванням, одягом не надає, жодних додаткових витрат, пов'язаних із забезпеченням навчання доньки, не несе. Вказує, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, займається підприємницькою діяльністю та отримує мінливий дохід. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту досягнення донькою повноліття на період її навчання, а саме з 01.09.2015 р. по 30.06.2018 р. Також, вказує, що освітня послуга з навчання [PERSON] надається за 2014-2018 р.р. (чотири роки) та загальна вартість такої освітньої послуги становить 40 000, 00 грн., тобто за кожен семестр потрібно вносити плату в розмірі 5 000, 00 грн. Позивач зазначає, що нею самостійно, без участі відповідача, вже внесена сума коштів за навчання у розмірі 30000, 00 грн. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача ? додаткових витрат на загальну суму 20 000 грн., що включають фактично понесені витрати в сумі 15 000, 00 грн. та прогнозовані витрати в сумі 5 000, 00 грн., які належить сплатити відповідно до умов Договору з навчальним закладом в якому навчається їх спільна донька. Також, позивач просить стягнути витрати на правову допомогу, які були сплачені останньою на складання позовної заяви до суду. Враховуючи вищевикладене, просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження ( а.с.5). З довідки № 193/16 від 01.06.2016 року встановлено, що [PERSON] є студентом денної форми навчання Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова, спеціальність «Практична психологія». Термін навчання з 01.09.2014 по 30.06.2018. Навчання платне, стипендія не виплачується (а.с.10). Вбачається, що [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON], яка не може повністю забезпечити належне утримання доньки. Також вбачається, що відповідач перебуває в працездатному віці та зареєстрований як фізична особа-підприємець, в зв'язку з чим має можливість надавати кошти на утримання власної доньки, яка продовжує навчання. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи викладене вище, передбачені законом обставини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову - 26.01.2017 року та до закінчення навчання - 30.06.2018 року. Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки з 01.09.2015 року, тобто за минулий час, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати, суд, залежно від обставин справи, може постановити рішення про стягнення аліментів за минулий час, але не більш як за один рік. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача та ухиляння відповідача від їх сплати. Враховуючи викладене, в суду відсутні підстави для стягнення аліментів з відповідача за минулий час. Що стосується вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат та прогнозованих витрат на навчання спільної доньки, слід зазначити. Як встановлено вище, [PERSON] навчається Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова, спеціальність «Практична психологія», що тягне за собою додаткові витрати на утримання позивачем. У відповідності до роз'яснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. З матеріалів справи вбачається, що позивачем були понесені витрати на навчання дитини [PERSON] у розмірі 40000,00 грн., що підтверджується квитанціями (а.с.52-53). Відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відтак, сам факт навчання дитини у вищому навчальному закладі на контрактній основі не є особливою обставиною, яка породжує обов'язок відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину в порядку ст. 185 СК України. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат по оплаті за навчання як понесених, так і на майбутнє не можуть бути задоволені. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були понесені витрати на складання позовної заяви до суду, що підтверджується відповідною квитанцією № 418066 від 27.12.2016 року, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.54). Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог, передбачених ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial