Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, свої вимоги обґрунтовуючи наступним. Позивач є власником [ADDRESS], при цьому відповідач є колишнім чоловіком, із яким позивач мешкала однією сім'єю без реєстрації шлюбу до 2004 р., а з 06.11.2007 р. відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі. Як вказує позивач із 2004 р. відповідач виїхав із спірної квартири, нею не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не платить. 18.02.2014 р. комісією ЖЕКу № 509 було складено акт про відсутність відповідача у спірній квартирі. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме [ADDRESS]. До судового засідання позивач подала заяву щодо долучення оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» У подальшому у судове засідання з'явився представник позивача, який уточнив позовні вимоги в частині зняття із реєстрації відповідача. Відповідач у судове засідання так і не з'явився, повідомлявся належним чином через оголошення у газеті. Оскільки позивач та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши усі матеріали справи суд визнає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, позивач та відповідач до 2004 р. перебували у цивільному шлюбі, при цьому позивач є власником [ADDRESS]. У відповідності до форми № 3 у [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: позивач -власник, донька позивача - [PERSON] [INFO] а з 06.11.2007 р. відповідач [PERSON] (а.с. 5). Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім членом сім'ї наймача зберігається право користування жилим приміщенням протягом 6 місяців. Як з'ясовано судом, із 2004 р. відповідач виїхав із спірної квартири, але нею не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не платить. При цьому 18.02.2014 р. комісією ЖЕКу № 509 було складено акт про відсутність відповідача у спірній квартирі. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зібраними у справі доказами підтверджується факт відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад 5 р. без поважних причин з лютого 2008 р. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Оскільки обставини, викладені позивачами свідчать про те, що відповідач в спірній квартирі не проживають із 2004 р., доказів на спростування цих обставин відповідачем до суду не надано, так як не з'явився у судове засідання, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Що стосується позовної вимоги про зняття із реєстрації відповідача у спірній квартирі, то суд з'ясував наступне. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, обов'язок відділу Оболонського РВ ГУ ДМС України в м. Києві щодо зняття з реєстрації відповідача [PERSON] на підставі рішення суду буде достатньою правовою підставою для зняття відповідача з реєстрації проживання за цією адресою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] задоволенню не підлягають. Судовий збір підлягає стягненню із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial