Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

До суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином. Позивач зазначає, що [PERSON] вироком Віньковецького районного суду від 13 жовтня 2015 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2\~ст.125 КК України. Той умисно спричинив йому 11.03.2015 року легкі тілесні ушкодження, наносячи удари долонею руки в праву вушну раковину та три удари по голові предметом схожим на молоток. Від чого він отримав черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, забійну рану на верхній поверхні тімяної ділянки волосистої частини голови розміром 2х0,3 см, забійну рану в лівій скронево-потиличній ділянці голови розміром 5х0,5 см, які загоїлись із залишенням рубців на шкірі, травматичну перфорацію правої барабанної перетинки, які по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Він лікувався у Віньковецькій ЦРЛ до 23.03.2015 року, а також проходив обстеження у нейрохірургічному відділенні Хмельницької обласної лікарні. У звязку з лікуванням він поніс витрати, повязані з лікуванням та купівлею ліків на суму 4783,21 грн. умисними діями відповідача йому пошкоджено шкіряну куртку вартістю 5000 грн. і штани із тканини вартістю 350 грн. Всього заподіяно шкоду на суму 10\~133 грн. 21 коп. У звязку з побиттям, він переніс глибокі душевні страждання, хвилювання, втратив душевну рівновагу, спокій, частково працездатність, що постійно йому спричиняє душевний біль. Він переніс страждання від фізичного болю. Принижено його честь, гідність та репутацію фізичної особи. Моральну шкоду він оцінює в 25\~000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені ним вимоги, просили їх задовольнити. Зазначили, що до цього часу позивач страждає від отриманих травм, що він повідомляв слідчому про пошкоджену куртку, але той не долучив її як речовий доказ до справи, також її не долучив і суд. Куртку і штани пошкоджено діями [PERSON] Дружину обвинуваченого він не бив. Відповідач та його представник заперечували проти позову. Зазначили, що куртка і штани не долучались як речові докази у кримінальній справі і не були предметом дослідження, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Також недоведено позивачем вартість куплених ліків. [PERSON] вимоги позивача визнав в частині витрат оговорених в листку призначень на загальну суму 1300 грн., повідомив, що відповідач бив його жінку, за яку він заступився. Представник відповідача звернула увагу суду на те, що позивачем доведені витрати на лікування в межах листка призначень визначених свідком [PERSON] і необґрунтовано завищено моральну шкоду. Витрати на суму 10\~133 грн. 21 коп. не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки відсутній розрахунок реально використаних на лікування позивача витрат, а представлений розрахунок витрат не підтверджених діагнозом лікування особи потерпілого і в чеках не зазначено про предмет оплати. Заслухавши позицію сторін, дослідивши надані ними докази слід вважати вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню. За смисловим значенням ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно - правові обовязки, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За вироком Віньковецького районного суду від 13 жовтня 2015 року [PERSON] засуджено за ст. 125 ч.2 КК України до покарання у виді громадських робіт. Він 11 березня 2015 року в с. Слобідка - Охрімовецька на вул. Комсомольській умисно наніс один удар долонею лівої руки в праву вушну ділянку потерпілого та предметом схожим на молоток, наніс один удар в область голови [PERSON], від чого останній присів, і тоді [PERSON] ще два рази вдарив потерпілого зазначеним предметом в область голови. В результаті умисних дій обвинуваченого [PERSON] була спричинена закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забійна рана на верхній поверхні тімяної ділянки волосистої частини голови розміром 2х0,3 см, забійна рана в лівій скронево-потиличній ділянці голови розміром 5х0,5 см, які загоїлись із залишенням рубців на шкірі, травматична перфорація правої барабанної перетинки, які по своєму характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Відповідно до листка призначень [PERSON] виписувались наступні медичні препарати: маніт, глюкоза, вітамін «С», пірацетам, анальгін, дімедрол, лораксон, асептичні повязки, церебролізін, фурасимід, аміналон. Застосування зазначених препаратів хворим підтвердив свідок [PERSON]В, повідомивши, про необхідність використання повязок (бинтів) для перевязування рани та систем капельниці хворому. Вказав, що хворий лікував вушну перетинку, але у лоркабінеті. Свідок допустив, що в один день могли купуватись ліки на суму 1857 грн., оскільки лікарські препарати подорожчали і він зразу виписав [PERSON] ліків на суму 1\~128 грн. Повідомив, що не у всіх аптеках в чеках пишуть назву ліків, а лише пишуть слово «Медікаменти». Спростовуючи розрахунок позивача сторона відповідача надала свій розрахунок, відповідно до якого вартість використаних ліків становить 1640 грн. Вона виходить із ліків, вказаних в листку призначень, тобто фактично використаних хворим і лікарем для лікування пацієнта в хірургічному відділенні. Суд не погоджується з такою позицією, оскільки [PERSON]О, лікувався не тільки в хірургічному відділенні, але і у ЛОР лікаря. Свідок [PERSON] підтвердив, що власною рукою він на паперовому листку визначив перелік ліків, необхідних позивачу для лікування. Цей листок долучено до справи і, окрім ліків, визначених в листку призначень, в ньому зазначено інші ліки: ципрофарм - вушні каплі, фармесент, бинти, кетанол. Хворим також купувались загально-необхідні препарати, без яких неможливе ефективне лікування, а саме: система ПР, шприци, вата, розчини. Із наданого [PERSON] товарного чеку з аптеки № 26, він сплатив на момент поступлення на стаціонар тобто 12 березня і 13 березня 2015 року 1631 грн. 60 коп. за купівлю ліків. Суд погоджується з такими витратами позивача, оскільки в цьому товарному чеку зазначені всі ліки, які перераховані в листку призначення, окрім глюкози та вітаміну «С». Купуючи ліки на суму 1631 грн. 60 коп. позивач не повинен був виходити з тієї обставини, що частина куплених ліків йому не знадобиться, оскільки він на той час не міг в силу фізичних вад думати про те, чи будуть вони використані в повному обсязі, тому вказану суму суд зараховує у витрати відповідача, виходячи із засади розумності, оговореної ст.3 ЦК України. Також він поніс витрати, повязані з купівлею глюкози та вітаміну «С», що визнає сторона позивача у наданих нею суду розрахунках. Тому в цій частині відсутній спір, оскільки витрати на глюкозу становлять 20 грн. 90 коп. і на аскорбінову кислоту, тобто вітамін «С» - 19 грн. 50 коп., що в сумі 1672 грн. = (1631,60 грн. +20,90 грн. +19,50 грн.). До цієї суми також додається 750 грн. витрат, повязаних з томографією голови. Хоча в листку призначень необхідність проведення такого дослідження не вказана, але, враховуючи характер нанесення ударів в голову, предметом схожим на молоток, суд, використовуючи засаду виваженості, оговорену вказаною нормою вище, погоджується з позивачем в необхідності проведення такого дослідження та витратами на нього, що складає 2422 грн. = (1672 грн. +750 грн.). Суд визначає, що позивач поніс ще витрати, повязані з його перебуванням на стаціонарі у Віньковецький ЦРЛ з 11.03.2015 року до 23.03.2015 року, але встановити суму його фактичних витрат не має можливості, оскільки в представлених ним чеках стоїть формуліровка «медикаменти», тобто не вказані препарати, які він використав на лікування вушної раковини, інших органів і позивачем не надано доказів, які підтверджують лікування ним саме пошкоджених злочином органів. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач наніс їй удар, а після цього [PERSON] вступився за нею. Вона також стверджує, що на момент конфлікту позивач не був вдягнений в шкіряну куртку, а куртка і штани були на ньому суконні. Ці її показання не спростовані позивачем, тому в частині вимог про відшкодування шкоди в розмірі 5000 грн., повязаної з пошкодженням шкіряної куртки позивачу слід відмовити, оскільки він не підтвердив доказами факт пошкодження саме шкіряної куртки. По це він не повідомляв і під час допиту його в судовому засіданні по кримінальній справі, що випливає із змісту вироку. Вимога його про повернення вартості пошкоджених штанів в розмірі 350 грн. також не підлягає задоволенню, оскільки змістом судового вироку не підтверджено падіння позивача від ударів, а свідок [PERSON] заперечує таке і наголошує, що під час сутички позивач був в іншого кольору штанах. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст. ст.\~1166,\~1167 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1ст.1166 ЦК України). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Із досліджених доказів [PERSON] доведено, що від злочину, вчиненого [PERSON] йому спричинено майнову шкоду в розмірі 2422 грн. 00 коп., яку слід стягнути з відповідача. Моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 ЦК України). Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Крім того, відповідно до п. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судом береться до уваги період перенесених фізичних страждань відповідача, який починається з 11.03.2015 року і не закінчується 23 березня 2015 року, оскільки після цієї дати позивача переслідують головні болі і він проходить томограму голови в м. Хмельницькому 27 березня 2015 року. Суд вважає страждання позивача довготривалими, оскільки удари предметом схожим на молоток наносились в життєво-важливий орган голову і потерпілий скаржиться на наслідки перенесеної травми до цього часу. Після отримання тілесних ушкоджень [PERSON] був відірваний від звичайної роботи в особистому селянському господарстві, яка потребує застосування певної фізичної сили, тобто від звичайних занять. Він гаяв час, повязаний із зверненням в медичні заклади, правоохоронні та судові органи і через рік після вчинення злочину шкоду йому відповідачем не відшкодовано. Тому її слід стягнути з [PERSON] Суд зменшує розмір визначеної потерпілим шкоди до 4000 грн., виходячи із засади справедливості оговореної ст. 23 ЦК України, беручи до уваги ту обставину, що [PERSON] захищав жінку, яка кричала, що її бють і повідомила про це, будучи допитаною як свідок. Враховуючи докази, які були дослідженні в судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення заподіяної злочином матеріальної шкоди на суму 2422 грн. та моральної в сумі 4000 грн., а всього 6422 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та\~ ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, тому із відповідача\~ слід стягнути судовий збір у розмірі\~ 974,40 грн. = 487,20 грн.+487,20 грн.

Outcome: partial