Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка зазначає, що сімейне життя не склалося і це призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, офіційно шлюб не розірвано, але проживають окремо. Відповідач матеріально їй та дитині не допомагає, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання та утримання дитини. З посиланням на ст.ст. 182, 183 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття. Крім того, у відповідність до ст. 84 СК України, позивачка вважає, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона на даний час не в змозі самостійно себе забезпечувати, оскільки зайнята доглядом за малолітньою дитиною. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження (а.с. 23). Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив (а.с. 32 ). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за згодою позивачки в порядку заочного провадження. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов`язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони 18 серпня 2017 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 17 січня 2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в період шлюбу у сторін народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Згідно акту обстеження помешкання складеного депутатом Солонянської селищної ради Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року, дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою (а.с. 9). Даний факт також підтверджується довідкою виконавчого комітету Солонянської селищної ради Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року (а.с. 10). Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці регулярно не надає, хоча зобов`язаний це робити. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дитини, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує як стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, так і дитини, їх вік та потреби, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки права та обов`язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дитини. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров`я як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано. Згідно положень ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] здійснює догляд за малолітньою дитиною, донькою [PERSON] , яка не досягла трирічного віку, відповідач працездатний і тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, у зв`язку з чим суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення на її утримання аліментів до досягнення дитиною трирічного віку є обґрунтованими і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно до [INFO] , тобто до дати коли, [PERSON] досягне трирічного віку. Доводи позивачки, що вона потребує аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в більшому розмірі, судом не приймаються, оскільки на підтвердження цих обставин позивачкою не надано жодних доказів. У відповідність до положень ст. 430 ЦПК України, враховуючи, задоволення позовних вимог позивачки, слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 84, 180-182, 183 СК України,

Outcome: partial