Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу заочно, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ч.3 ст.76 ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 29.10.2010 року, копія рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 29.09.2011 року по справі № 2-403/11, довідка № 1312 від 23.10.2015 року, видана Оселівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, довідка № 1313 від 23.10.2015 року, видана Оселівською сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї [PERSON] від 23.10.2015 року, довідка № 5377/1 від 26.10.2015 року, видана відділом державної виконавчої служби Кельменецького районного управління юстиції в Чернівецькій області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка в даний час перебуває на утриманні позивачки [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Отже, між позивачкою та відповідачем склалися правовідносини з приводу утримання дитини. Відповідач не надавав матеріальну допомогу своїй дитині. Згідно вимог ст. 181 СК України [PERSON] має право на отримання аліментів від відповідача [PERSON] у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право [PERSON] порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Відповідно до ст.7 Закону України " Про державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум на дитину від 6 років складає 1455 гривень. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачкою зобов'язаний нести витрати на утримання дитини та забезпечувати прожитковий мінімум для дитини. В порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримував дитину та забезпечував прожитковий мінімум дитини відповідно до частки своїх батьківських обов'язків, передбачених ст.ст.141,150 Сімейного кодексу України. Також в порушення ст.60 ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров'я та має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, зі стягненням з відповідача на користь держави судового збору. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 179 - 183, 186, 191 СК України,

Outcome: partial