Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

У вересні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час разом з відповідачем не проживає. Відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, однак добровільно цього не робить, а сама вона не може утримувати дітей, оскільки розмір її заробітної плати не перевищує розміру прожиткового мінімуму на неї та дітей. Відповідач здорова працездатна особа, інших утриманців не має. Тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 3000 гривень, на кожну дитину, щомісячно, до повноліття дітей та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, викладене підтвердила. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вважав, що позов підлягає частковому задоволенню, оскільки сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачкою відповідач не може. За станом здоров`я він був вимушений звільнитися з роботи, зараз проходить курс лікування, несе витрати на придбання ліків та препаратів медичного призначення. Протягом тривалого часу вони не можуть досягнути домовленості щодо способу виконання ним (відповідачем) обов`язку з утримання малолітніх дітей, оскільки позивачка вимагає утримувати дітей виключно в грошовій формі, що не влаштовувало його оскільки він не довіряє позивачці, що кошти витрачатимуться саме на утримання дітей. Тому згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також вважав, що вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи не міститься розрахунок витрат, які позивачка понесла у зв`язку з наданням їй правничої допомоги та акт прийому передачі наданах послуг. Корінець квитанції від 04 вересня 2019 року свідчить про те, що оплату адвокат отримала не через банк, а готівкою, тому у відповідача виникають сумніви, що ця оплата була проведена офіційно. Вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дітей (а.с.4-6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч.4 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" з грудня прожитковий мінімум для дітей у віці до 6 років становить 1779 гривень, від 6 до 18 років - 2218 гривень. \~ \~ \~ \~Оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою суду не надано, то суд частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1998,50 гривень (1/2 прожиткового мінімуму), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в прозові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оскільки позивачка разом з позовною заявою не подала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не подала, докази її звернення до відповідача за позасудовим врегулюванням спірного питання, то підстав для відшкодування судових витрат не вбачається. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial