Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 квітня 2013 року по з відповідача стягнуто на її користь щомісячно аліменти в твердому грошовому розмірі 1000,00 грн. на утримання дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 24.01.2013 і до досягнення дитиною повноліття. В даний час її матеріальний стан значно погіршився. Вона не може самостійно здійснювати повне матеріальне забезпечення дитини, оскільки на даний момент вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-го віку. Зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зросли. Дитина ходить до школи, розвиває свої творчі здібності, відвідуючи гуртки, секції, які є платними, а тому, просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 4000 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття. 05.08.2020 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Борис Л.Д. подано клопотання про те, що відповідач частково визнає позовні вимоги, оскільки з 03.06.2019 року не працює, хворіє та лікується. Не заперечує проти збільшення розміру аліментів на утримання дочки визначивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2400 гривень. 2020 року відповідачем подано відзив. Позивач в судове засідання не з`явилася подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до копії рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.09.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу залишено проживати з матір`ю. Як вбачається з рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.04.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено частково. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 24.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів, оскільки останні стягуються у твердій грошовій сумі, а не частці від заробітку. З огляду на викладене, враховуючи потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, та збільшити розмір аліментів, які стягуються 22 квітня 2013 року до 2600 грн. щомісячно, але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840 гривні 80 коп. судового збору на користь держави. На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial