Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, який обґрунтовує тим, що за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.11.2013 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , в розмірі 1300 гривень щомісячно, починаючи з 27.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа, оскільки кошти, які було присуджено стягувати з відповідача на утримання дочки рішенням суду на сьогоднішній день не достатньо. Тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. 05 травня 2020 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено відкрите судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому висловив свою позицію щодо позовних вимог, а саме визнав позов частково та просив встановити розмірі аліментів 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.11.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень щомісячно, починаючи з 27.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Згідно з рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.11.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1300 гривень щомісячно, починаючи з 27.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджує копією виконавчого листа. Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що оскільки рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07.11.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1300 гривень щомісячно, починаючи з 27.09.2012 року до досягнення дитиною повноліття, то збільшення розміру аліментів не повинно змінювати способу виконання рішення, а тому збільшений розмір аліментів підлягає визначенню так само в твердій грошовій сумі. Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився розмір прожиткового мінімуму на одну особу та збільшився з 30 відсотків від прожиткового мінімуму до 50 відсотків, а також враховуючи те, що розмір аліментів призначений за рішенням суду раніше є меншим ніж встановлений законом та є недостатнім для утримання дитини. Докази, які б підтверджували, що позивач отримує будь-які інші доходи у матеріалах справи відсутні. Відповідачем не подано суду переконливих доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі. Судом враховано, що згідно позовної заяви, відповідач є здоровою молодою працездатною людиною, тобто таким, що в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі. Також суд вважає посилання відповідача на необхідність утримання іншої дитини недостатньо обґрунтованими, оскільки судове рішення про стягнення аліментів на іншу дитину відсутнє, розмір аліментів (коштів на утримання іншої дитини) не конкретизований і нічим не встановлений, відповідних доказів відповідач не надав і свою позицію в цій частині не довів належними і допустимими доказами, тому такі доводи не можуть покладатись в основу судового рішення, оскільки за таких умов суд не може прийти до висновку, що загальний розмір витрат на утримання дітей буде перевищувати встановлені законом розміри і є надмірним тягарем для відповідача. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дитина проживає з позивачем, а відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, при цьому приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача та встановлений законодавцем розмір прожиткового мінімуму для дітей та працездатних осіб, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням Обухівського районного суду Київської області від 07 листопада 2013 року, а саме стягувати із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] в розмірі 2218 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Тобто розмір аліментів визначений на рівні розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню на вказану суму. Відповідно п.1 ч.1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, позов слід задовольнити частково. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача повністю.

Outcome: partial