overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Любашівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В даний час вони спільно не проживають, діти знаходиться на її утриманні. Вказуючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивач просила стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.03.2015 року до повноліття дітей. Позивач - [PERSON] згідно заяви позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач - [PERSON] згідно заяви позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із слідуючого. Суд розглядає цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду. Як вбачається із свідоцтв про народження сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. /а.с. 7-8/. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки Любашівської селищної ради № 624 від 26.02.2015 року, неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю - [PERSON] та знаходяться на її утриманні /а.с. 5/. Відповідно до положення ст.184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] являється інвалідом 2-ї групи загального захворювання, отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК № 735917 від 28.10.2014 року та довідкою УПФУ в Любашівському районі. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та належить постановити судове рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], та [PERSON] починаючи з дня пред'явлення позову до [INFO]. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] не підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки він являється інвалідом 2-ї групи та згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільняється від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що в останні роки, між ними постійно виникали сварки, кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного, шлюбні стосунки припинені, сім'я фактично розпалася, спільне проживання та збереження шлюбу стало неможливе. В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач також надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить розглянути справу без його участі. Суд вважає необхідним розглядати дану справу без участі сторін та без фіксації технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2000 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Між сторонами виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Сторони припинили спільне проживання. Спільного господарства не ведуть, що є підставою для розірвання шлюбу. Сім'я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. Оскільки відповідач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, на підставі ст.4 Закону України "Про судовий збір" звільняється від сплати судового збору, тому суд відмовляє позивачці у задоволенні її вимог щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 07.06.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 352, а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Вказувала, що на теперішній час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через подружню зраду чоловіка, який залишив сім'ю і проживає з іншою жінкою, що призвело до фактичного припинення з 18.09.2016 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу "[PERSON] ", дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій з позовом погодився та просив справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти того, що фактично шлюбні стосунки припинені з 18.09.2016 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 07.06.2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 352. Дошлюбне прізвище позивача - Криловецька. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.6/. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.4/, яка проживає з позивачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились та носять формальний характер через подружню зраду чоловіка, який залишив сім'ю і проживає з іншою жінкою. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із позивачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 21.10.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис № 562, та стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 640,00 грн. Вказувала, що на даний час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через різні характери, погляди на життя та сварки. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу "Бєлікова ",\~дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання 08.11.2017 року та 04.12.2017 року відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 21.10.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №562. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.3/. Від даного шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO] /а.с.4/, який проживає з позивачкою. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились і сторони вже не проживають як подружжя. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинились через різні характери, погляди на життя та сварки. У звязку з цим вони втратили почуття кохання, що перешкоджає відновленню сімї. Сторони спільне господарство не ведуть. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). При таких обставинах суд вважає, що шлюб розпався остаточно і підлягає розірванню, що відповідає інтересам позивача. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із позивачем. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Бєлікова». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 25.08.1995 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 666; судові витрати покласти на відповідача. Вказувала, що на даний час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через сварки, відповідач часто не ночував вдома, зловживав спиртними напоями, не працював та не забезпечував родину, що призвело до фактичного припинення з серпня 2012 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу "[PERSON]", дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій з позовом погодився та просив справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти того, що фактично шлюбні стосунки припинені з серпня 2012 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 25.08.1995 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 666. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON]. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.3/. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились з серпня 2012 року та носять формальний характер через відсутність взаєморозуміння і сварки. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із позивачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1048, залишити їй прізвище «Хоценко», а також стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору. Вказувала, що на теперішній час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через чисельні та тривалі відрядження чоловіка, сварки та відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення з вересня 2016 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу "Хоценко ", спору про поділ майна немає.\~ Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій з позовом погодився та просив справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти того, що фактично шлюбні стосунки припинені з вересня 2016 року, спору про поділ майна немає.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 12.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1048. Дошлюбне прізвище позивача - Суржко. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.3/. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились та носять формальний характер через чисельні та тривалі відрядження чоловіка, сварки та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не ведуть.\~ На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Хоценко». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 447, судові витрати покласти на відповідача. Вказувала, що на даний час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через непорозуміння, постійні сварки, різні погляди на побут, сумісне проживання та ведення домашнього господарства, що призвело до фактичного припинення з листопада 2014 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу "Творошенко", дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~ Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій з позовом погодився та просив справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти того, що фактично шлюбні стосунки припинені з листопада 2014 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 14.10.2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 447. Дошлюбне прізвище позивача -\~ Міронова. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.4/. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.6/, яка проживає з позивачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились з листопада 2014 року та носять формальний характер через непорозуміння, постійні сварки, різні погляди на побут, сумісне проживання та ведення домашнього господарства. Сторони спільне господарство не ведуть.\~ На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із позивачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Творошенко». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований у Богодухівському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 65, та судові витрати покласти на відповідача. Вказувала, що на даний час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через подружню зраду з боку відповідача, який протягом тривалого часу, а саме з березня 2015 року проживає з іншою жінкою, що призвело до фактичного припинення з березня 2015 року шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що просить залишити прізвище після розірвання шлюбу "[PERSON] ", діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із нею, питання їх утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій з позовом погодився та просив справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти того, що фактично шлюбні стосунки припинені з березня 2015 року, діти після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем, питання їх утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 09.08.1997 року Богодухівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 65. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON]. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.4/. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], /а.с.6-7/, які проживають з позивачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинилисьз березня 2015 та носять формальний характер. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітні діти залишаються проживати із позивачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання їх утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище - «[PERSON]». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial