Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 26.10.2016р. з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість з оплати послуг централізованого опалення та підігріву води житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], - яка утворилась станом на 01.10.2016р. в розмірі 14428,32грн. В судове засідання сторони не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує вимоги і зазначила, що по вимогах за період з 01.05.2010р. по 01.10.2016р. в сумі 12766,44грн. строк позовної давності не пропущений, а тому наполягає на їх задоволенні. Просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач надав суду заперечення, в яких зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Просив застосувати позовну давність до вимог позивача. Також відповідач просив, з урахуванням стану його здоровя та інвалідності, розглядати справу у його відсутність /а.с. 22-24/. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. З 06.03.2013року відповідач [PERSON] проживає за адресою: вул. Нижня Горова (Калініна)[ADDRESS], м. Черкаси, що підтверджується відповідною довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМСУ в Черкаській області та відповідною відміткою про місце прописки в паспорті /а.с.15, 26/. 14.03.2013р. між сторонами був укладений договір №1224/4 (далі Договір) на підставі якого ВАТ «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», зобовязується надавати споживачеві ([PERSON]Г.) послуги з централізованого опалення та підігріву води до житлового приміщення за адресою: вул. Нижня Горова (Калініна)[ADDRESS], м. Черкаси, площа якої становить 61,2м2 /а.с.4-5/. Умовами Договору передбачено, що тарифи на послуги центрального опалення складаються з абонентської плати в розмірі 1,25грн за 1м2 опалювальної площі, яка нараховується протягом року, та плати в розмірі 4,196грн за 1м2 загальної опалювальної площі на період опалювального сезону (п.5 Договору). На момент укладання договору розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами споживання складає 333,30грн. (п.6 Договору). Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. При наявності заборгованості на кінець опалювального сезону споживач не звільняється від оплати в міжопалювальний сезон та чергові опалювальні сезони (п.9 Договору). Пунктом 31 Договору передбачено, що він укладається на один рік і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його діє однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Пунктом 34 Договору передбачено, що тарифи на послуги можуть бути змінені за умови затвердження таких змін у встановленому законодавством порядку. В таких випадках внесення змін до договору здійснюється шляхом опублікування нових тарифів в засобах масової інформації. Пунктом 37 Договору передбачено, що позовна давність за вимогами про стягнення зі Споживача заборгованості за отриманні послуги встановлюється тривалістю у 5 (пять) років. В квартирі відповідача відсутній лічильник теплової енергії у зв'язку з чим позивач здійснював нарахування вартості послуг з централізованого опалення за опалювальною площею. Згідно уточнених позивачем вимог та наданої ним оборотної відомості за особовим рахунком №40376028 /а.с.6/ за період з липня 2009р. по жовтень 2016р. позивачем нараховано вартість послуг з централізованого опалення на загальну суму 19494,27грн, а сплачено 288,17грн, та списано в порядку застосування субсидії з оплати житлово-комунальних послуг на суму 4838,03грн та повернуто 4,75грн. Отже непогашеною є заборгованість на суму 14363,32грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем свого зобовязання з оплати послуг централізованого опалення позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Тож спір між сторонами виник з правовідносин з надання житлово-комунальних послуг, які регулюються нормами Житлового кодексу України (далі ЖК), Цивільного кодексу України (далі - ЦК), Закону України від 24.06.2004р. №1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №1875-IV), Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (далі Правила) та умовами укладеного між сторонами договору. Згідно ч.1 ст.16 Закону №1875-IV порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Статтею 19 цього Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як встановлено судом відповідач [PERSON] проживає за адресою: вул. Нижня Горова (Калініна)[ADDRESS], м. Черкаси з 06.03.2013р./а.с.26/. 14.03.2013р. сторони уклали договір №1224/4 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, який діє і на теперішній час з урахуванням п.31 Договору/а.с.4-5/. Відповідно до ст.629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами. Отже відповідач зобовязаний сплачувати послуги позивача на умовах, передбачених положеннями укладеного між сторонами Договору. Натомість, позивач вимагає стягнути заборгованість, яку розраховано по особовому рахунку №40376025 за період з липня 2009р., обґрунтовуючи свої вимоги фактичним споживанням його послуг відповідачем. В цьому контексті суд зауважує, що згідно ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 11 ЦПК передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження фактичного споживання відповідачем послуг позивача (фактичне проживання в квартирі до березня 2013р.), то вимоги про стягнення заборгованості, що виникла до моменту проживання відповідача в квартирі, де надаються послуги з опалення, задоволенню не підлягають. У своїх запереченнях відповідач зазначив про визнання ним позовних вимог щодо оплати послуг позивача за період з жовтня 2013р., що свідчить про те, що позивач виконував свої зобовязанням за Договором (опалення житлового приміщення) належним чином. За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача вартості послуг централізованого опалення та підігріву води за період з березня 2013р. (місяць укладання договору) по жовтень 2016р. є обґрунтованою. Відповідач просив застосувати до позовних вимог загальну позовну давність тривалістю у три роки. Разом з тим, п.37 Договору передбачено, що позовна давність за вимогами про стягнення зі Споживача заборгованості за отриманні послуги встановлюється тривалістю у 5 (пять) років, що відповідає вимогам ч.1 ст.259 ЦК. Отже доводи відповідача про застосування до позовних вимог є необґрунтованими. Щодо правильності нарахованої позивачем заборгованості з оплати послуг централізованого опалення та підігріву води, суд зауважує наступне. Судом встановлено, що відповідач не має квартирного засобу обліку теплової енергії, а тому нарахування плати за надані послуги здійснювалось позивачем згідно встановлених нормативів та тарифів, які визначались рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про затвердження та погодження тарифів на послуги тепловодопостачання» від 30.06.2011р. №901, постановами Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифу на теплову енергію для потреб населення ПАТ "Черкаське хімволокно"» від 08.04.2014р. №330, від 23.05.2014р. №573, від 06.06.2014р. №650, від 13.06.2014р. №725, від 31.03.2015р. №1171. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи і має субсидію на оплату житлово-комунальних послуг /а.с.28/. Зазначене також підтверджується наданою позивачем оборотною відомістю особового рахунку відповідача де в графі субсидія з травня 2013 року значаться відповідні нарахування. З урахуванням встановлених тарифів, часткової сплати послуг (288,17грн.) та субсидії (4838,03грн), яку отримує відповідач, заборгованість відповідача за період з 01.03.2013р. по 30.09.2016р. складає 6028,11грн. Згідно ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи, що позивач свої обовязки за договором №1224/4 від 14.03.2013р. виконав, то відповідач зобовязаний оплатити надані йому послуги. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при зверненні до суду з позовом оплачені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1378,0грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, то при визначенні частки судових витрат, які підлягають відшкодуванню позивачеві відповідачем, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути відшкодовано судових витрат в сумі 575,73грн, що складає 41,7% від задоволених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial