Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться в с.Немир Рожищенського району по вул.Ветеранів, 20. В даному будинку також зареєстрований відповідач [PERSON]. Однак з дня реєстрації та по даний час відповідач в даному житловому будинку не проживає, з реєстраційного обліку добровільно знятись не бажає. Вважає, що відповідач порушує її права, як власника будинковолодіння та створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном, а тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: с.Немир Рожищенського району по вул.Ветеранів, 20 та зняти його з реєстрації місця проживання в примусовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, суду надана заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується судовим оголошенням опублікованим в газеті "Волинь-нова" від 23.09.2017 № 104. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. З матеріалів справи, зокрема витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться в с.Немир Рожищенського району по вул.Ветеранів, 20 (а.с.11). Як вбачається з довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку №298 від 08.08.2017 року відповідач [PERSON] зареєстрований у вище вказаному житловому будинку (а.с.6), власником якого є позивач. Відповідно до вимог ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом вимог ст.ст.71, 72 ЖК України член сім'ї наймача може бути визнаний в судовому порядку таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в разі відсутності його в цьому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Із матеріалів справи, зокрема довідки №299 від 08.08.2017 року Немирської сільської ради Рожищенського району вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], однак за вищевказаною адресою не проживав та не проживає (а.с.10). Таким чином встановлено, що останній понад шість місяців без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, між сторонами не було укладеного угоди про користування спірним житловим приміщенням, і відповідно його реєстрація в будинку позбавляє позивача права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а тому суд вважає, що відповідач втратив право користування даним жилим приміщенням. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим будинком в с.Немир Рожищенського району по вул.Ветеранів, 20, у зв'язку з відсутністю в цьому будинку понад шість місяців без поважних причин. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. А тому, суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідача до задоволення не підлягає, оскільки виселення і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку. Судові витрати слід залишити за позивачем [PERSON], так як остання не наполягає на їх стягненні з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial