Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.03.08 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № 37.3/АА-00003.08.2, відповідно якого позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит у розмірі 47 700 доларів США, а останній зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити позивачу проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит не пізніше 07.03.15 року. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредит та відсотки не сплачує. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.08 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № 37.3/АА-00003.08.2, відповідно якого позивач зобов'язувався надати відповідачу кредит у розмірі 47 700 доларів США, а останній зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити позивачу проценти за користування кредитними коштами та повернути кредит не пізніше 07.03.15 року. Відповідно до п.1.2.1 кредитного договору цільове призначення кредиту купівля автомобіля згідно з договором № 03/03/08 від 03.03.08 року. Процент за користування кредитом складає 12,5% річних. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 05.09.13 року перед відповідачем існує заборгованість у сумі 58 692,78 доларів США та 4 232 504,95 грн. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, кредит не виплатив, відсотки за користування кредитом не сплатив, тому заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, наряду зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за користування кредитом в іноземній валюті, оскільки такий процент не є фінансовою санкцією. Отже положення ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом, та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення пені. Відповідно ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день простроченого зобов'язання. На підставі ст. 551 ЦК України, враховуючи, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 50 000 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання за договором кредиту. Відповідно ст. 625 ЦК України 3 % річних від простроченої суми підлягає стягненню, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Виходячи з наведеного, така вимога задоволенню не підлягає, оскільки штрафні санкції передбачені відповідним кредитним договором. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial