Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON].(надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про демонтаж самовільно збудованої вигрібної ями та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що він являється користувачем земельної ділянки за адресою по [ADDRESS] загальною площею 0,0673 га та з кадастровим номером 7121810100:01:002:1437. Власником сусідньої земельної ділянки за адресою по [ADDRESS] є відповідач - [PERSON] З серпня 2010 року Відповідач спорудив на своїй земельній ділянці на відстані 30 см від межі з земельною ділянкою та не менше 7 метрів від стін будинку Позивача само поглинаючу (із автошин) вигрібну яму. 10.08.20101 року комісія Кам'янської міської ради Черкаської області склала акт про те, що вказана вигрібна яма побудована з порушенням будівельних норм та розташована поряд з водопровідною та газопровідною мережею на межі двох земельних ділянок, та рекомендувала Відповідачу провести демонтаж ями та звернутись до санітарно-епідеміологічної станції для погодження місця розташування нової. 25.10.2013 року комісією міської ради повторно складено акт про те, що Відповідачем порушення не усунуті, рекомендації не були виконані. Також, собака Відповідача пошкоджує межову огорожу. Позивач та його родина постійно страждають від тривалих протиправних дій Відповідача, не можуть спокійно проживати від смороду, який надходить з ями. Просив зобов'язати Відповідача демонтувати вигрібну яму шляхом її засипання, стягнути на свою користь з Відповідача 1400 грн. за пошкодження металевої сітки і огорожі, моральну шкоду в розмірі 5000 грн. та витрати по сплаті судового збору на суму 243,60 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, та просив його задовольнити, В судовому засіданні відповідач [PERSON]позовних вимог не визнав, вважав їх необґрунтованими, подав письмові заперечення, вказавши, що собака не шкодила межової огорожі, розміщення вигрібної ями відповідає усім стандартам, а з Позивачем було досягнуто усної домовленості про її місце до її побудови. Представник третьої особи - Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повдомлений належнм чином, про причини неявки не повідомив. Суд ухвалив слухати справи у відсутність представника третьої особи. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 2 Позивач на підставі спадкового договору від 05.05.2010 року в рівних частинах з гр. [PERSON] володіє житловим будинком н, що знаходиться по [ADDRESS]. Також вищевказаний будинок розташовано на земельній ділянці за цією ж адресою загальною площею 0,0673 га з кадастровим номером 7121810100:01:002:1437 (а.с. 8 - 11). Відповідач являється землекористувачем земельної ділянки за адресою по [ADDRESS]. Сторони не заперечували у суді, що Відповідач на території цієї земельної ділянки в серпні 2010 року обладнав вигрібну яму. У відповідності до проведеного обстеження та складеного комісією акту Кам'янської міської ради Черкаської області від 10.08.2010 року дана вигрібна яма споруджена на земельній ділянці за адресою по [ADDRESS] на відстані біля 0,3 м від межі з земельною ділянкою по [ADDRESS], землекористувачем якої являється Позивач. Зі змісту акту вбачається, що розміщення та оформлення цієї ями здійснено з порушенням містобудівних та санітарних норм (а.с. 5). У відповідності до акту комісії Кам'янської міської ради Черкаської області від 25.10.2013 року Відповідачем порушення не усунуті (а.с. 7). Згідно листа РКП «Кам'янський водоканал» від 02.12.2013 року № 149 будівництво цієї вигрібної ями не було погоджено з цією організацією (а.с. 12). На підставі п. 7.11 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ України № 173 від 19.06.1996 року, розрахунок водовідведення, розміщення очисних споруд каналізації, розміри санітарно-захисних зон повинні відповідати вимогам будівельних норм і правил. Зі змісту п.п. 3.25а, 3.26 ДБН України 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» вбачається, що відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб. Вигрібні ями дворових вбиралень повинні бути виконані з конструкції, які запобігають фільтрації стоків у грунт. Відповідно до п. 2.22 Державно санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ України № 145 від 17.03.2011 року вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань не менше 20 м. У частині 1 статті 91, ч.1 ст. 96 ЗК України передбачено, що власники земельних ділянок та землекористувачі зобов'язані не порушувати прав власників суміжних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. У ч.2 ст. 386 ЦК України власнику гарантоване звернення до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для вчинення певних дій для запобігання такому порушенню у разі, якщо він має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою. В судовому засіданні Позивач надав суду докази того, що Відповідач з порушенням вищевказаних норм в серпні 2010 року спорудив та по даний час експлуатує вигрібну яму на території земельної ділянки по [ADDRESS]. Допущені Відповідачем порушення будівельних та санітарних норм порушують право власності Позивача вільно користуватись майном. Суд критично оцінює показання Відповідача про те, що спорудження вигрібної ями відбувалось зі згоди Позивача та без порушень будь-яких правил, так як докази цьому всупереч вимог ст. 60 ЦПК України суду не були надані. Суд вважає, що Відповідач збудував на території своєї земельної ділянки вигрібну яму в порушення вищеназваних нормативно-правових актів, а тому зобов'язаний виконати законні вимоги Позивача по усуненню допущених порушень та приведення цього об'єкту у стан, який не порушує права власності Позивача. 3 Разом з тим, суд не вбачає підстав до задоволення вимог про стягнення з Відповідача сум моральної та матеріальної шкоди, так як Позивачем не надано доказів винуватості Відповідача у пошкодженні паркану, а зміст отриманих від протиправних дій Відповідача моральних страждань не наведений. Відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України, стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 243,6 грн. На підставі ст. 386 ЦК України, ст. ст.91, 96 ЗК України, Наказу МОЗ України «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць» № 145 від 17.03.2011 р., Державних будівельних норм ДБН № 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 р. № 44,

Outcome: partial