overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом і просить стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим ,що з відповідачем перебували в шлюбі з 2007 року по 8 жовтня 2013 року. В даний час проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Дитина проживає з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні і утриманні дитини не приймає. Добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, направила заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач позов визнав частково, погоджується на стягнення з нього аліментів, але в меншому розмірі, ніж зазначений в позові. Погоджується на стягнення з нього аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно . Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з матір ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що являється приватним підприємцем, але доходу не має, має мінливі, нерегулярні заробітки, на утримання інших осіб аліменти не сплачує. Пояснив, що добровільно надає допомогу на утримання дитини, але визнав, що у 2014 році допомоги не надавав. В судовому засіданні відповідач пояснив, що згодний, щоб за рішенням суду з нього були стягнуті аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно , але зазначив , що буде додатково добровільно надавати допомогу на утримання сина. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років в червні 2014 року складає 309 грн. 60 коп. Тому суд вважає, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно. Судові витрати стягнути з відповідача .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про визнання особи такою що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач не проживає в квартирі позивача. Відповідач, як повнолітня особа, не несе витрат по утриманню квартири, а тому відповідач має бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву де позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідач в засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, проти позову не заперечувала, просила розглянути справу в її відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ППВСУ від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач не проживає у квартирі належній позивачу більше одного року без поважних причин, отже втратила право на користування останньою, що тягне за собою скасування реєстрації і здійснюється відповідним органом на підставі судового рішення, а тому в частині позовних вимог щодо зняття з реєстрації слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, згідно якого просив суд звільнити з-під арешту приналежне їй майно, що було обтяжено Державною виконавчою службою інтересах ПАТ "Альфа Банк" в рамках виконавчого провадження ВП №25403523. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що зазначені обтяження були накладені на приналежне йому майно в рамках виконавчого провадження, яке на теперішній час закрито, а виконавчий лист повернено стягувачу в звязку з виконанням боржником її зобовязань, та з таких обставин подальше застосування зазначених обтяжень втратило свою доцільність та безпідставно порушує права власності позивача. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце вирішення справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача звернувся до суду з заявою про вирішення справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представники відповідачів про поважні причини неявки у судове засідання не повідомили, заперечень проти позову не надали. Виходячи з викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], у розірі по 700 грн. щомісяця на кожну дитину. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»"явиласть. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала частково. Пояснила , що відповідач працює на приватному підприємстві «ЛАН», та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у частці 1/3 від його заробітку (доходу) щомісячно. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають спільних даітей - [PERSON], [INFO]., [PERSON] [INFO]. В свідоцтві про їх народження відповідач записаний батьком. Відповідач працює та працедатний, отримує заробітну плату, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у частці від всіх видів доходу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За вимогами ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Враховуючи, що відповідач має постіне місце роботи, суд вважає вірне призначити аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину . Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, у позові вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS], де є зареєстрованим чоловік позивачки, який мешкає з нею, та їх син - відповідач по справі. [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з серпня 2013 року, тобто понад рік, без поважних причин, та не приймає участь в утриманні квартири, оплаті комунальних послуг, не бажає у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідача позбавляє позивача можливості вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, також вона вимушена нести додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг, вважає відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та має бути знятим з реєстраційного обліку. Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд ухвалив розглянути справу заочно. Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником квартири [ADDRESS], де є зареєстрованим чоловік позивачки, який мешкає з нею, та їх син - відповідач по справі, що підтверджується копією витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та довідкою про склад сім'ї. Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За поясненнями позивача відповідач вже понад рік, а саме з серпня 2013 року, в спірній квартирі не проживає. І суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із поясненнями позивачки та матеріалами справи - наданим суду актом. Натомість, заявлені позовні вимоги в іншій частині (щодо зняття з реєстрації) задоволенню не підлягають, враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" остаточне рішення суду про виселення, являється достатньою підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 10.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 965, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Шаталова», а також стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~Вказувала, що на теперішній час шлюбні відносини з чоловіком припинені та носять формальний характер, сім'я розпалася через сварки та конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків та небажання їх відновити. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує. Зазначила, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з травня 2018 року, з того ж часу вони не ведуть разом спільне господарство.\~Просить залишити прізвище після розірвання шлюбу "Шаталова", дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із нею, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій з позовом погодився та просив справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти того, що фактично шлюбні стосунки припинені з травня 2018 року, дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем, питання її утримання вирішено добровільно, спору про поділ майна немає.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 10.10.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 965. Дошлюбне прізвище позивача - Кудря. /оригінал свідоцтва про укладання шлюбу а.с.4/. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/, який проживає з позивачкою. Сторонами не заперечувалось, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинились та носять формальний характер через сварки та конфлікти. Сторони спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає, неповнолітня дитина залишається проживати із позивачем, що було добровільно вирішено сторонами, питання її утримання теж вирішено добровільно. Відповідно до вимог ст.113 СК України позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище «Шаталова». При цьому суд відмовляє позивачу в задоволенні вимог про стягнення на її користь з відповідача суми сплаченого судового збору, так як судом вирішувалось питання про розірвання шлюбу, а не про поновлення порушених прав позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 17.10.2008р.н. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти знаходяться на її повному утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на обох дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала суду пояснила обставини, викладені в позові. Відповідач позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що в даний час має незадовільний стан здоровя та тяжке матеріальне становище, у визначеному позивачем розмірі аліменти сплачувати не взмозі. Суд, вислухавши сторони, дослідивши подані докази, дійшов такого висновку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що 6 листопада 2004 р. сторони зареєстрували шлюб (а. с. 4). У шлюбі у сторін 22 грудня 2004 р. народився син [PERSON], а 17 жовтня 2008 р. дочка [PERSON]. Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження, де відповідач записаний батьком дітей (а.с. 5, 18). Відповідно до довідки про склад сімї № 04-15/ 2932 від 29.11.2016 р., виданої Управлінням Реєстраційних послуг Роменської міської ради, діти проживають разом з позивачем (а.с. 8). Як вбачається з довідки СВК «Молоко-Країна» позивач працює приймальником-здавальником харчової продукції, та отримує заробітну плату (а.с. 9). Відповідно до довідки Роменської ЦРЛ станом на 23 лютого 2017 р. відповідач перебуває на лікуванні у лікаря травматолога з 2 січня 2017 р. (а.с. 19). Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 184 СК України, які передбачають обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний,мінливий дохід, то розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, починаючи з 1 січня 2017 року визначений в сумі - 1689 грн. При вирішенні спору суд враховує, що кожен з подружжя рівною мірою несе обов'язки по утриманню дітей і повинен їх виконувати, а тому вважає правильним і справедливим покладення обов'язку по утриманню дітей в рівних долях на кожного з батьків. Враховуючи, що позивач проживає з дітьми, які перебувають на її утриманні, а у відповідача хоча і незадовільний стан здоровя на час розгляду справи, проте він працездатний і не має інших утриманців, тому з нього, на думку суду, мають стягуватися аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.\~\~\~\~\~\~ Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходиться на її повному утриманні. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не визнав позовних вимог на суму 800 грн., вважаючи її високою, оскільки він ніде не працює і кошів на сплату аліментів в такому розмірі не має. Згоден на сплату аліментів в розмірі 300 грн. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши подані докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 21 серпня 1999 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Роменського міськрайонного суду від 23.12.2014 року (а.с. 3). У шлюбі в сторін [INFO] р. народився син [PERSON]. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, де відповідач записаний батьком дитини (а. с. 4). Відповідно до довідки про склад сім'ї квартального комітету виконкому Роменської міської ради від 16.06.2016 р. син [PERSON] знаходиться на утриманні матері (а. с. 5). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини, які регулюються ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, то розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, починаючи з 1 травня 2016 року визначений в сумі - 1531 грн., а з 1 грудня 2016 року - 1637 грн. При вирішенні спору суд враховує, що кожен з подружжя рівною мірою несе обов'язки по утриманню дітей і повинен їх виконувати, а тому вважає правильним і справедливим покладення обов'язку по утриманню дітей в рівних долях на кожного з батьків. Враховуючи, що позивач проживає з дитиною, яка перебуває на її утриманні, а у відповідача задовільний стан здоров'я, він працездатний і не має інших утриманців, з нього на користь позивача мають стягуватися аліменти на утримання дитини в розмірі 765 грн., що становить майже половину прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років і цей розмір є правильним і законним. Доводи відповідача на неможливість платити аліменти в більшому розмірі через відсутність роботи і низькі доходи спростовуються вимогами закону про обов'язок батьків заробляти та утримувати дитину до досягнення повноліття. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказавши, що 22.10.2010р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Двірцівській сільській раді Сокальського району Львівської області. За час спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується Свідоцтвами про народження дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з грудня місяця вони почали проживати окремо і їй стало важко самостійно утримувати дітей. На даний час діти проживають разом з позивачем, знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач надає час від часу кошти для дітей, але їх не достатньо для всього необхідного. Враховуючи стрімке зростання цін на продукти харчування, одяг та інші речі, вона не має змоги надалі забезпечувати дітей самостійно. Відповідач є людиною молодою, інших дітей чи утриманців у нього немає, він отримує пенсійне забезпечення та окрім того неофіційно працює у ТЦ «Україна», тому має можливість постійно надавати хоч якісь кошти для дітей. На підставі наведеного, позивач просить суд постановити рішення, за яким стягувати з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частки зі всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач, [PERSON], позовні вимоги підтримала в обґрунтування навела обставини вказані в позовній заяві. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, повідомив, що розуміє свій обов'язок сплачувати аліменти, але 1/2 частина це багато, бо він живе лише на пенсію. Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з таких підстав: Згідно Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] виданого Двірцівською сільською радою Сокальського району Львівської області, його батьком є [PERSON] Згідно Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серія [NUMBER] виданого Двірцівською сільською радою Сокальського району Львівської області, його батьком є [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу як інвалід І групи з дитинства середньомісячний розмір якої становить 1348грн, крім того, він періодично підробляє у ТЦ «Україна» вантажником. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] інвалід І групи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково - стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від його доходу.

Outcome: partial