Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ПАТ «Європейський Страховий Союз» на її користь 79093,69 гривен відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення та судові витрати у сумі 790,95 гривен. В обґрунтування позову посилається на те, що 11.06.2016 року у Московському районі міста Харкова о 15.20 год .громадянин [PERSON] , керуючи автомобілем « Volkswagen Passat» , номерний знак [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Івана Камишева та пр-т. Льва Ландау, рухаючись по другорядній дорозі вул. Івана Камишева, виїжджаючи на пр-т. Льва Ландау в бік пр-т. Ювілейного не надав дорогу автомобілю «Renault Sandero », номерний знак [NUMBER] , яким керувала громадянка [PERSON] , що рухалась по головній дорозі, в наслідок чого сталося зіткнення. Причиною ДТП є порушення [PERSON] - п.16.11 Правил дорожнього руху України. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» ,відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /8185342 від 27.05.2016 року. Вартість матеріального збитку завдана автомобілю позивача складає 79093,69 гривен . В судове засідання позивач не з`явилась , подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала . Відповідач в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 3-ті особи - Моторне (транспортне) страхове бюро України, [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.2016 року у Московському районі міста Харкова о 15.20 год .громадянин [PERSON] , керуючи автомобілем « Volkswagen Passat» , номерний знак [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Івана Камишева та пр-т. Льва Ландау, рухаючись по другорядній дорозі вул. Івана Камишева, виїжджаючи на пр-т. Льва Ландау в бік пр-т. Ювілейного не надав дорогу автомобілю « Renault Sandero », номерний знак [NUMBER] , яким керувала громадянка [PERSON] , що рухалась по головній дорозі, в наслідок чого сталося зіткнення. Причиною ДТП є порушення [PERSON] - п.16.11 Правил дорожнього руху України. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Московського районного суду м.Харкова від 15.08.2016 року [PERSON] було визнано винним у вищезазначеній ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП . В результаті вказаної ДТП автомобілю позивача були завдані механічні пошкодження. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» ,відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /8185342 від 27.05.2016 року. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). А тому, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок зі виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавав шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» ,відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ /8185342 від 27.05.2016 року Матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Renault Sandero номерний знак [NUMBER] , яким керувала Громадянка [PERSON] , в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди складає 79093 грн. 69 коп. Викладене підтверджується звітом дослідження спеціаліста- автотоварознавця №316/2016 від 17.08.2016 року, протоколом огляду транспортного засобу від15.06.2016 року з фото таблицею до нього, ремонтною калькуляцією №316/2016 від 17.08.2016 року. 13.06.2016року позивач зверталася до страхувальника ПрАТ «Європейський страховий союз» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 11.06.2016 року. Листом від 19.09.2016 року ПрАТ «Європейський Страховий Союз» повідомив позивачу, що розмір страхового відшкодування згідно полісу №АЕ/8185342 від 27.05.2016 року за вирахуванням суми податку на додану вартість та франшизи 2000 грн. складає 61274 грн. 95 коп. 26.10.2017року Позивач зверталася до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з листом з вимогою про проведення виплати страхової компенсації за нанесення матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 11.06.2016 року. Із вказаної претензії також вбачається, що позивач 13.06.2016 року подала до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, проте станом на 08.09.2017 року страхова компенсація їй не виплачена. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 12 жовтня 2017 року, виключила «Європейський Страховий Союз» з державного реєстру фінансових установ та анулювала свідоцтво компанії. Про це повідомляв інформаційний портал з посиланням на відповідне розпорядження НКРФ № 4061 від 12.10.2017 року: «Виключити Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» з державного реєстру фінансових установ у зв`язку з анулюванням ліцензій Товариства на провадження страхової діяльності. Анулювати свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ № 411 від 02.08.2005, видане товариству. Департаменту страхового регулювання та нагляду забезпечити видачу товариству цього рішення. Відділу ведення реєстру фінансових установ забезпечити внесення до реєстр) інформації про анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи товариства та виключити товариство з реєстру», - йдеться в документі. Вказане розпорядження набрало чинності 12 жовтня 2017 року. Рішенням МТСБУ від 03.10.2017 року ПрАТ «Європейський Страховий Сою була позбавлена членства МТСБУ, у зв`язку із заборгованістю до фондів МТСБУ. Рішенням Президії МТСБУ від 22 березня 2018 року затверджено гранич^ суму виплати потерпілим за договорами ОСЦПВ, укладеними з ПрАТ "Європейський страховий союз". Рішення про виплату прийняте відповідно до Положення про порядок виплат потерпілим за зобов`язаннями колишніх членів МТСБУ, по відношенню до яких не здійснюються процедури ліквідації (банкрутства) за рахунок залишку їх базових гарантійних внесків у фонді захисту потерпілих(ФЗП), затверджене Президією МТСБУ у лютому 2017 року. Прийом документів від потерпілих за зобов`язаннями ПрАТ «Європейський страховий союз» здійснювався з 1 грудня 2017 року по 28 лютого 2018 року. Загальний розмір відшкодувань потерпілим, заявлених до МТСБУ, склав близько 30 мільйонів гривень. Оскільки наявних в МТСБУ коштів у вигляді гарантійних внесків Відповідача недостатньо для задоволення вимог потерпілих у повному обсязі, Президія МТСБУ визначила граничні суми виплати, в межах яких МТСБУ може на цьому етапі задовольнити вимоги потерпілих. Розрахунок граничних сум відбувався на основі кількості поданих звернень, заявленої суми збитків та суми коштів страховика у ФЗП. Гранична сума виплати була визначена у розмірі 6 000, 00 (шість тисяч) гривень 00 копійок. 30.05.2018 року МТСБУ сплатило Позивачу 6 000, 00 (шість тисяч) гривень 00 копійок в якості суми страхового відшкодування. Хоча членство ПрАТ «Європейський страховий союз» в МТСБУ припинено, однак відповідно до ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) ПрАТ «Європейський страховий союз» зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. ПрАТ «Європейський страховий союз» не припинило свою діяльність як юридична особа, не визнано банкрутом, не ліквідовано, а тому на підставі пп. «а» п.41.2ст.41 Закону відсутні підстави для стягнення коштів з МТСБУ. МТСБУ було здійснено виплату позивачеві 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок за рахунок не власних коштів, а коштів зазначеної страхової компанії в межах залишків таких коштів та з врахуванням всіх вимог, які надійшли від потерпілих. Інші вимоги про виплату є передчасними, так як ПрАТ «Європейський страховий союз» не визнано банкрутом, не ліквідовано та не затверджено ліквідаційного балансу такого боржника. ПрАТ «Європейський страховий союз» повинно виконувати свої зобов`язання по укладеним договорам самостійно. Транспортний засіб «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , на дату дорожньо-транспортної пригоди (11.06.2016 року) було застраховано ПрАТ «Європейський страховий союз» у відповідності до Закону, страховик ПрАТ «Європейський страховий союз» є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим [PERSON] , якому він повинен виплатити страхове відшкодування замість завдавання шкоди [PERSON] у передбаченому порядку Сума матеріальної шкоди описаної Позивачем у розмірі 79 093, 69 (сімдесят дев`ять тисяч дев`яносто три) гривні 69 копійок не відповідає дійсності, адже з неї має бути вирахуване наступне: МТСБУ сплатило Позивачу 6 000, 00 (шість тисяч) гривень 00 копійок в якості страхового відшкодування. Франшиза у розмірі 2 000, 00 (дві тисячі) гривень 00 копійок, що має бути стягнуто з винуватця. Сума ПДВ у розмірі 15 818, 73 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 73 копійки. За вирахуванням зазначених сум, вартість матеріальної шкоди не повинна перевищувати 55 274. 96 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 96 копійок. Вказане приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз» не перебуває в процесі провадження у справі про банкрутство, санації та не перебуває в процесі припинення. Згідно до ст. 41.1, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу поліцейським та медичним працівникам закладів охорони здоров`я згідно з чинним законодавством. Пункт г) зазначеної статті може бути застосовано в даних правовідносинах лише тоді, коли ПрАТ «Європейський страховий союз» буде визнано банкрутом та/або ліквідовано. Згідно до ст.41.2. Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; Пункт а) зазначеної статті не може бути застосовано в даних правовідносинах, так як ПрАТ «Європейський страховий союз» не є повним членом МТСБУ. не визнаний банкрутом та не ліквідований. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законом. Як передбачено п.36.2 ст.36 Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У свою чергу, відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, серед іншого, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Крім того, як встановлено ч.1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Разом з тим, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоча цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Отже, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Позивач при зверненні до суду скористався наданим йому чинними законодавством правом вимоги про відшкодування завданої його майну шкоди до особи, яка завдала цю шкоду, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Європейський Страховий Союз» про стягнення суми в рахунок відшкодування завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення підлягає частковому задоволенню в сумі 55274,96 гривен . За правилами статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судових збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial