Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 18.02.2016 року у розмірі 12053,71 грн., а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В своїй позовній заяві позивач вказує, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н на підставі її заяви від 18.02.2016 року, за яким вона отримала кредит в розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява позичальника разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом СП №2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на сайті банку, тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Оскільки [PERSON] умови кредитного договору в частині погашення кредиту не виконуються - це призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 10.07.2019 року становить 12053,71 грн. з яких: 42,27 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3020,63 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7090,63 грн. -нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 850,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 550,18 грн. - штраф (процента складова). У зв`язку з викладеним АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.08.2019 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, була повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надала. У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження від 14 серпня 2019 року, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Від учасників справи не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ч.1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н на підставі його заяви від 18.02.2016 року, за яким вона отримала кредит у розмірі 1900 грн. вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як з`ясував суд, відповідач [PERSON] належним чином не виконує передбачені договором зобов`язання, внаслідок чого станом 10.07.2019 року становить 12053,71 грн. з яких: 42,27 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3020,63 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7090,63 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 850,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 550,18 грн. - штраф (процента складова). На момент розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком не погашена. Крім цього, позивач просить стягнути на користь Банку 1050,18 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, який передбачає відповідальність за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з передбачених кредитним договором зобов`язань на строк більш ніж на 30 днів. Проте, судом встановлено, що нарахована сума до стягнення в якості пені, відповідно до п. 1.1.5.22 вказаних умов, також передбачена у якості відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за цим кредитним договором, внаслідок чого має місце подвійне стягнення за прострочення відповідачем виконання своїх обов`язків по поверненню кредиту, сплаті відсотків і комісійної винагороди. Як зазначено у правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15, від якої не відступає Верховний Суд, у разі встановлення у договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов, одночасне застосування таких заходів відповідальності - це не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В п.п. 1.1.5.22, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені 0,1% від суми простроченого платежу, але не більше 0,1 % від суми переводу за кожен день прострочення, так і штрафу, який має як фіксовану величину - 500 грн., так і процентну складову - 5% від суми заборгованості. Тому, відповідно до правила тлумачення вказаної правової позиції від зворотного, такі умови договору про одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у ст.549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони Основним Законом України є нікчемними і з огляду на це не повинні застосовуватися судом. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як було встановлено, що відповідач [PERSON] за ст. 525,526, 530 ЦК України була зобов`язана виконати належним чином та у встановлений строк даний договір. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, а у встановлений договором строк відповідач договірних зобов`язань не виконав. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 11003,53 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що сплачений АТ КБ« Приват Банк» судовий збір в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог (91,3%). На підставі викладеного та

Outcome: partial