Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта банк» про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем ПАТ «Дельта Банк» був укладений депозитний договір №00001005518655. У липні 2014р. у позивача закінчився депозитний договір №00001005518655 на суму у розмірі 16500,00 доларів США, що підтверджується випискою за операціями по картковому рахунку з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. Згідно цієї виписки депозитний вклад у розмірі 8000,00 доларів США було пролонговано з 14.07.2014 року по 13.08.2014 року із виплатою річних згідно з угодою №10009008027027 від 14.07.2014р., а сума у розмірі 8754,52 доларів США була зарахована на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись використанням електронних платіжних засобів №26205700207265, відкритий на ім'я позивача в установі Банку (Відповідача). 13.08.2014 року згідно угоди №00009008375590 був повторно пролонгований депозит у розмірі 8000,00 доларів США, строк дії договору №00009008375590 закінчився 10 листопада 2014р. Відповідач зарахував на поточний рахунок позивача з урахуванням відсотків суму у розмірі 8098,27 доларів США. З урахуванням виплачених відповідачем сум з липня по листопад сума по двом депозитним договорам: №00001005518655, дія якого закінчилась 14 липня 2014 року та №00009008375590, дія якого закінчилась 10.11.2014 року, яка підлягає поверненню складає 15779,28 доларів США, що підтверджується випискою відповідача за операціями по картковому рахунку з 03.11.2014р. по 28.11.2014р. Проте з 10.11.2014р. і по теперішній час заборгованість у сумі 15779,28 доларів США відповідач не повертає. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернення суми вкладу, але відповідач відмовляється повертати кошти, мотивуючи тим, що недостатньо коштів у касі. Внаслідок невиконання умов договору відповідачем позивач почав відчувати негативні емоції та напругу, морально страждає, з'явилося безсоння, головні болі, болі в серці, слабкість, нездужання, тривога за те, що він не зможе повернути свої збереження. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за депозитними вкладами у розмірі 15779,28 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, за участю його представника, позов підтримав повністю. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, між позивачем ПАТ «Дельта Банк» був укладений депозитний договір №00001005518655. У липні 2014р. у позивача закінчився депозитний договір №00001005518655 на суму у розмірі 16500,00 доларів США, що підтверджується випискою за операціями по картковому рахунку з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. Згідно цієї виписки депозитний вклад у розмірі 8000,00 доларів США було пролонговано з 14.07.2014 року по 13.08.2014 року із виплатою річних згідно з угодою №10009008027027 від 14.07.2014р., а сума у розмірі 8754,52 доларів США була зарахована на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись використанням електронних платіжних засобів №26205700207265, відкритий на ім'я позивача в ПАТ «Дельта Банк». 13.08.2014 року згідно угоди №00009008375590 був повторно пролонгований депозит у розмірі 8000,00 доларів США, строк дії договору №00009008375590 закінчився 10 листопада 2014р. Відповідач зарахував на поточний рахунок позивача з урахуванням відсотків суму у розмірі 8098,27 доларів США. З урахуванням виплачених відповідачем сум з липня по листопад 2014 року по двом депозитним договорам: №00001005518655, дія якого закінчилась 14 липня 2014 року та №00009008375590, дія якого закінчилась 10.11.2014 року, неповернутою позивачу залишилась загальна сума по вкладам у розмірі 15779,28 доларів США, що підтверджується випискою відповідача за операціями по картковому рахунку з 03.11.2014р. по 28.11.2014р. У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Аналогічна позиції закріплена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України № 6-39цс13 від 29.05.2013 року, яка, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Згідно зі п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором. Таким чином, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення на його користь заборгованості по депозитним вкладам на загальну суму 15779,28 доларів США, що еквівалентно 250884,10 грн. за офіційним курсом НБУ, встановленим з 14:00 27.01.2015 р. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 3000 грн., суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні. Так, відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Проте, між позивачем та відповідачем мали місце договірні відносини, які передбачають порядок повернення коштів. Крім того, законодавством передбачено відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань, які застосовуються до договірних відносин, тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрат, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною та документально підтверджені витрати, пов'язані із наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Відповідно до ч. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Так, суду наданий акт виконаних робіт, які було здійснено адвокатом [PERSON] на виконання договору про надання правової допомоги від 15.12.2014 року, згідно якого на надану правову допомогу [PERSON] витрачено 6 годин, що становить 2500 грн. Також надана квитанція про сплату [PERSON] вищевказаної суми [PERSON] Враховуючи наведене, суд вважає, що повністю підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу, понесені позивачем при складанні позовної заяви, формуванні додатків до неї та зверненні до суду, та стягує з ПАТ «Дельта Банк» на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.,

Outcome: partial