Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вони з відповідачем з 24 квітня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) останнього щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до її повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову та грошові кошти на її утримання щомісячно в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) останнього щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, до досягнення дочкою трьох років, а саме по 08 липня 2019 року, мотивуючи тим, що відповідач, який є працездатним, участі в утриманні дитини не приймає, її неодноразові усні прохання надавати дитині матеріальну допомогу та їй ігнорує. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, додатково суду пояснила, що ні вона, ні дитина власного нерухомого та рухомого майна не мають, вона працює заступником директора ПП „Альтанка", середньомісячна її заробітна плата становить 3000 грн., отримує щомісячно соціальну допомогу у зв'язку з народженням дитини в розмірі 860 грн., з дочкою проживають в будинку її батьків. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення аліментів на утримання дочки в зазначеному в позові розмірі, пояснив суду, що він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу (заробітку) на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 2005 року народження, з червня 2017 року не працює, в даний час вирішує питання щодо працевлаштування, власного нерухомого та рухомого майна не має, проживає в будинку батьків. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала, суду пояснила, що відповідач аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] сплачує щомісячно добровільно, у зв'язку з чим вона виконавчий лист за рішенням суду про стягнення аліментів на примусове виконання не здавала. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, третьої особи [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 24 квітня 2015 року перебувають в шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб (а.с. 6) та про народження (а.с 5). Останні три місяці сторони проживають окремо, дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Ставищенської селищної ради (а.с. 7), поясненнями сторін. З пояснень позивача, довідки УСЗН Ставищенської РДА (а. с. 8) встановлено, що позивач працює заступником директора ПП „Альтанка", середньомісячна її заробітна плата становить 3000 грн., отримує щомісячно соціальну допомогу у зв'язку з народженням дитини в розмірі 860 грн., власного нерухомого та рухомого майна вона та дочка не мають, проживає з дитиною в будинку своїх батьків. Вказані обставини визнані відповідачем. Відповідач з 19 червня 2017 року не працює, є працездатним, власного нерухомого та рухомого майна не має, проживає в будинку батьків. Рішенням Ставищенського районного суду від 24 вересня 2010 року з нього на користь третьої особи [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ? частини доходу (заробітку) на утримання сина [PERSON], [INFO] (а. с. 26). Відповідач вказані аліменти на користь третьої особи [PERSON] сплачує щомісячно добровільно, у зв'язку з чим остання виконавчий лист за рішенням суду про стягнення аліментів на примусове виконання не здавала. Вказані обставини визнані сторонами, третьою особою. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки відповідач, який є особою працездатного віку в даний час не працює, вирішує питання щодо працевлаштування, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини доходу (заробітку), позивач працює, отримує заробітну плату та вищевказану соціальну допомогу, враховуючи, що неповнолітня дочка сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, та беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини визнає, - з нього слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з часу подачі позову до суду. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахування вищевикладених встановлених судом обставин суд дійшов висновку про те, що в судовому засіданні позивач не надала доказів і при розгляді справи судом їх не встановлено щодо можливості відповідачем надавати матеріальну допомогу їй до досягнення дитиною трьох років, тому в задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років слід відмовити. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial