Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства «Свемон-Захід» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. 17 квітня 1996 року її прийняли на роботу у Закарпатську філію ПАТ «Свемон Захід» на посаду інженера. З 2012 року дана філія існувала на території Закарпатської області без права юридичної особи і є структурним підрозділом ПАТ «Свемон Захід», яке розташоване за адресою: вул. Бескидська, 33, м. Львів. Починаючи з 2014 року заробітну плату позивачеві не виплачували, через що станом на момент її звільнення 31.10.2014 року утворилася заборгованість в сумі 20 97435 грн., яку відповідач відмовляється виплатити, у звязку з відсутністю грошей. Наявність заборгованості підтверджується довідкою від 28.10.2014 року № 47. У січні 2015 року їй виплатили 1000,00 грн., проте залишок заборгованості в сумі 19\~974,35 грн. залишився невиплаченим. Тому позивач просить стягнути її на свою користь. Позивачем також заявлена вимога про стягнення на свою користь з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за останні девять місяців в розмірі 27\~438,39 грн. Позивач у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності у якій він також повідомив, що заперечує проти винесення заочного рішення судом, оскільки відповідач постійно не зявляєиться на судові засідання і вже два роки виносилися заочні рішення щодо цього спору і відповідач подавав заяви про їх перегляд. Відповідач у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений, від нього надійшло заперечення на позовну заяву від 11.09.2015 року за яким він просить суд відмовити у задоволенні зазначеного позову в повному обсязі, оскільки відповідно до копії трудової книжки [PERSON], остання приймалася на роботу та працювала, саме в Закарпатській Філії ПАТ «Свемон Захід». Дана філія являється відокремленим самостійним підрозділом, має свій окремий рахунок, ідентифікаційний код, свідоцтво про реєстрацію платника податку, та довідка [PERSON] про наявність заборгованості по заробітній платі за № 47 від 28.10.2014 року видана без проставляння печатки ЗФ ПАТ «Свемон-Захід», тому\~ не можу бути доказом у справі. Оскільки сторони та їх представники не прибули у судове засідання, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи, а саме з копії трудової книжки позивача вбачається, що відповідно до наказу від 17.04.1996 року № 39/к Закарпатської філії акціонерного товариства «Свемон» з 17.04.1996 року [PERSON] було прийнято на посаду інженера ПВВ, а з 05.05.1996 року переведено виконуючим обовязки начальника планово виробничого відділу. З 07.06.1996 року переведено на посаду начальника планово виробничого відділу. Відповідно до наказу від 14.05.1997 року № 34 Закарпатський філіал АТ «Свемон» перейменовано у Закарпатський філіал ВАТ «Свемон Захід». З 01.07.1997 року позивача було призначено виконуючим обовязки замісника директора, а з 04.04.2000 року заступником директора. З 01.07.2011 року на посаду головного інженера, з якою і звільнено з 31.10.2014 року за власним бажанням відповідно до наказу від 31.10.2014 року № 59/ос. Позивачем надана довідка від 28.10.2014 року № 47 за підписом директора ЗФ ПАТ «Свемон Захід» відповідно до якої за нею числиться не виплачена заробітна плата в сумі 20\~974,35 грн. за період з квітня по жовтень 2014 року. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Як зазначено у ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Згідно наданого позивачем [PERSON] про Закарпатську філію Публічного акціонерного товариства «Свемон Захід» - філія є структурним виробничим підрозділом у м. Ужгород, що виконує завдання, які передбачені статутом товариства та цим положенням (п. 1.1.). Як зазначено у п. 1.7 цього положення трудова діяльність здійснюється на основі укладених трудових договорів, контрактів за умовами та типовими зразками затвердженими головою правління Товариства згідно діючого трудового законодавства України. Товариство зобовязується забезпечити громадянину, праця якого використовується, умови та охорону праці, її оплату не нижче встановленого в країні мінімального рівня, а також інші соціально економічні гарантії, включаючи соціальне і медичне страхування та соціальне забезпечення відповідно до чинного законодавства. Що ж стосується того факту, що довідка підписана без проставляння печатки, то у відповідності до п. 5.26 Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації УНІФІКОВАНА СИСТЕМА ОРГАНІЗАЦІЙНО-РОЗПОРЯДЧОЇ ДОКУМЕНТАЦІЇ Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. № 55, відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації. За п. 4.4 цього стандарту, документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23). У даному випадку довідка від 28.10.2014 року № 47, видана Закарпатською філією ПАТ «Свемон Захід», має всі обовязкові реквізити, передбачені вищезазначеним стандартом. Необхідність проставляння на ній печатки не доведена відповідачем належними дата допустимими доказами. Суду не надано затверджений відповідачем перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, або інструкцію з діловодства цього підприємства, яка б передбачала обовязкове проставляння печатки на зазначений вид документів. Відтак у суду відсутні підстави для неприйняття до уваги зазначеного доказу. Тому судом не приймаються до уваги доводи відповідача, що [PERSON] приймалася на роботу та працювала, саме в Закарпатській Філії ПАТ «Свемон Захід». Дана філія являється відокремленим самостійним підрозділом, має свій окремий рахунок, ідентифікаційний код, свідоцтво про реєстрацію платника податку, та довідка [PERSON] про наявність заборгованості по заробітній платі за № 47 від 28.10.2014 року видана без проставляння печатки ЗФ ПАТ «Свемон-Захід», тому\~ не можу бути доказом у справі. Крім того суд також зазначає, що факт роботи позивача не його підприємстві не спростований відповідачем документально, як і факт наявності заборгованості перед позивачем. Стороною у справі у відповідності до ч. 2 ст. 30 ЦПК України може бути лише фізична і юридична особа, тому послання відповідача на стягнення боргу з його філії, яка не є юридичною особою, не приймаються судом до уваги. У січні 2015 року позивачеві виплатили 1000,00 грн., проте залишок заборгованості в сумі 19\~974,35 грн. залишився невиплаченим. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 19\~974,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На підставі п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100,\~нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Судом встановлено, що середньоденний заробіток позивача, в порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 100, становить 2106,07 грн. + 4440,83 грн. (заробітна плата за вересень та жовтень 2014 року) /45 (кількість робочих днів у вересні та жовтні 2014 року згідно до [PERSON] тривалості робочого часу на 2014 рік) = 145,49 грн. Період прострочення виплати заробітної плати зазначений позивачем складає з 01.11.2015 по 31.07.2015 року включно. Відповідно до [PERSON] тривалості робочого часу на 2014 та 2015 рік кількість робочих днів при пятиденній робочій неділі за цей період складає: листопад 2014 року 20 днів, грудень 2014 року 23 дні, січень 2015 року 20 днів, лютий 20 днів, березень 21 день, квітень 21 день, травень 18 днів, червень - 20 днів, липень 23 дні, тобто загальна кількість робочих днів за зазначений період складає 186 робочих днів. Тому сума середнього заробітку, що підлягає сплаті позивачеві за період з 01.11.2015 по 31.07.2015 року включно повинна складати: 186 (кількість робочих днів у періоді) * 145,49 грн. (розмір середньоденного заробітку) = 27\~061,14 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача. Суд також враховує, що у відповідності до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозвязку з положеннями статей 117, 237-1цього кодексу від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 В аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233\~Кодексу законів про працю України\~у взаємозвязку з положеннями статей 116, 117, 237-1\~цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Зазначений строк позивачем дотриманий не був, оскільки з відповідним позовом він звернувся до суду лише 10 липня 2015 року (відповідно до штампу суду), тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial