Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

В вересні 2014 року [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], звернулася до суду із позовом до Миколаївської міської ради, в якому просила визнати її та доньки право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], з тих підстав, що з 2002 року вселилася в цю квартиру в якості члена сім'ї наймача [PERSON] , як його дружина. З цього часу і до дня його смерті [INFO] року вона проживала з ним однією сім'єю, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах , від яких мають доньку [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] вона з донькою залишилася постійно проживати у спірній квартирі, продовжує користуватися нею, сплачуючи комунальні послуги та підтримуючи квартиру у належному стані. Також просила встановити факт проживання її та доньки однією сім'єю разом із [PERSON] у вказаній квартирі. У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, просив про його задоволення. Представник відповідача у судовому засіданні вимоги позову не визнав, вважаючи їх не обґрунтованими , вважав що позивачка є тимчасовим мешканцем квартири і не набула самостійного права на користування житловим приміщенням. Вимоги щодо встановлення факту проживання однією сім'єю вважала такими , що не підлягають задоволенню , як зайві. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, квартира [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності держави. З 22 квітня 1983 року в цій квартирі проживав та був зареєстрований [PERSON], [INFO] , який і був квартиронаймачем цієї квартири. Згідно Довідки за форомою № 3 інших зареєстрованих осіб в зазначеній квартирі не було. [PERSON] був інвалідом першої групи з дитинства, непрацездатний , потребував постійного стороннього догляду (довідка ВТЕК від 10.01.1972 року). Помер [INFO] року. Як слідує з пояснень позивача, показів свідків [PERSON], [PERSON], які є сусідами позивача та [PERSON] , позивачка щонайменше з 2002 року дійсно проживала з [PERSON], [INFO], однією сім'єю постійно у вказаній квартирі, вели спільне господарство. Від шлюбних відносин мають спільну дитину- доньку [PERSON], яка з моменту народження постійно проживала і проживає разом з позивачкою на теперішній час в цій квартирі. Актом про проживання за підписом сусідів, складеного представниками ТОВ "Центральний-1" 24.10.2014 року підтверджується факт постійного проживання позивачки за вказаною адресою спірної квартири по теперішній час . Після смерті основного наймача, позивач продовжує користуватися спірною квартирою, підтримує житлове приміщення у належному технічному стані, оплачує комунальні послуги. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьком зазначений [PERSON], мати - [PERSON] Як вбачається з медичних документів [PERSON], вона з моменту народження і по теперішній час проживає за вказаною адресою, перебуває на обліку в дитячій лікарні № 4 за адресою проживання [ADDRESS] , відвідує ЗОШ № 3 , де обліковується з першого класу також за цією адресою проживання. Як вбачається з довідки про смерть [PERSON], лікарського свідоцтва про його смерть, квитанцій щодо ритуальних послуг, саме позивачка отримувала ці документи як особа, яка знаходилася з ним на час сметрі, займалася організацією поховання. Згідно пояснень позивача та її представника з 1992 року вона зареєстрована за адресою [ADDRESS] - за місцем проживання родичів, не має права на користування цією квартирою, фактично там не проживала, адже їй була потрібна реєстрація для влаштування на роботу, жодного житла на праві власності не має. Відповідно до вимог ст.. 64 ЖК України члени сім'ї наймача , які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами та несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Ст. 65 цього Кодексу передбачене право наймача вселити в займане ним житлове приміщення близьких родичів та інших осіб в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним. На підставі наведеного, у відповідності до ст. 33 Конституції України, ст. ст. 64 , 65 ЖК України, суд приходить до висновку, що факт наявності реєстрації в іншому житловому приміщенні та відсутності реєстрації позивача в спірному житловому приміщенні не є свідченням тимчасового проживання позивача та її неповнолітньої доньки у квартирі [ADDRESS]. Так,суд вважає доведеним, що позивачка та її донька набули самостійного права користування спірним житловим приміщенням цієї квартири, так як [PERSON] вселилася до наймача квартири [PERSON] як член його сім'ї, перебуваючи з ним у фактичних шлюбних відносинах та проживаючи однією сім''єю без реєстрації шлюбу з часу вселення, а неповнолітня [PERSON] є рідною донькою наймача і проживає в квартирі з моменту народження; позивачі постійно проживають в ній; позивачка виконує обов'язки по утриманню квартири. Адже відсутність реєстрації позивачів у спірній квартирі сама по собі не свідчить про те, що позивачка з дитиною, які вселился до житлового приміщення наймача за його згодою, не набули право користування цим жилим приміщенням, тоді як обставинами справи безспірно встановлено , що [PERSON] висловлював таку згоду на вселення їх до спірної квартири як членів своєї сім'ї і ця квартира тривалий час ( понад 10 років поспіль) є їх постійним місцем проживання. У зв'язку з наведеним, позов підлягає задоволенню. Щро стосується вимог позову про встановлення факту проживання позивачки та її неповнолітньої доньки однією сім'єю разом з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , то вони задоволенню не підлягають як зайві. Так, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені певні факти, від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проте, як вбачається із заявлених позовних вимог, встановлення такого факту необхідно позивачці для визнання права на набуття самостійного права користування вказаним житловим приміщенням, проте таке її право вже є захищеним в судовому порядку . У відповідності зі ст. ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: partial