Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

В лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк розвитку» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 165\~852 грн. 66 коп. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «[PERSON] банк розвитку»та [PERSON] було укладено кредитний договір №IKIPG3.162736.001 від 30.08.2013 року, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача кредит в сумі 110 000 грн. строком до 29 серпня 2033 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних, а також комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 00,00 грн. в день укладення кредитного договору та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту за договором щомісяця в період сплати. Відповідач, в свою чергу, зобовязався щомісячно, в передбачений кредитним договором період сплати, надавати Банку кошти для погашення заборгованості у розмірі, встановленому відповідним графіком. Позивач свої обовязки за кредитним договором №IKIPG3.162736.001 від 30.08.2013 року виконав у повному обсязі, кредит відповідачеві надав, про що свідчить наяна в матеріалах справи заява на видачу готівки №256730 від 30.08.2013 року. Натомість, відповідач взятих на себе зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором не дотримався, у звязку з чим [PERSON] нарахував останньому заборгованість за кредитом на загальну суму 165852 грн. 66 коп., яка складається з поточної заборгованості за тілом кредиту в сумі 104888 грн. 94 коп., простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2442 грн. 52 коп.; поточної заборгованості за відсотками в сумі 629 грн. 68 коп.; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 50616 грн. 54 коп.; простроченої заборгованості за комісією в сумі 6820 грн.; заборгованості за штрафами/пенею, що дорівнює 454 грн. 98 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Факт належного повідомлення відповідача підтверджений публікацією оголошення про розгляд справи в офіційному виданні "Урядовий кур'єр" від 12.04.2017 року №69 (5938), а.с.51. У зв'язку з викладеним суд ухвалив розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому, згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, 30 серпня 2013 року між ПАТ «[PERSON] Розвитку» та [PERSON] було укладено кредитний договір №IKIPG3.162736.001, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 110000,00 грн. з метою придбання житлової нерухомості, строком до 29 серпня 2033 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % річних, а також, зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20% від суми кредиту по договору щомісяця в період сплати. За умовами договору, відповідач взяв на себе зобов'язання щомісячно, в передбачений кредитним договоро період сплати, надавати Банку кошти для погашення заборгованості у розмірі, встановленому відповідним графіком.(а.с.18-26). Матеріалами справи доведений факт належного виконання позивачем умов кредитного договору шляхом надання відповідачеві кредитних коштів в сумі 110000 грн., що підтверджено заявою на видачу готівки №256730 від 30.08.2013 року. (а.с.27). Натомість, відповідач взятих на себе зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором не дотримався, передбачені умовами кредитного договору платежі у встановлений графікрм строк не сплатив, внаслідок чого [PERSON] нарахував останньому заборгованість за кредитом на загальну суму 165852 грн. 66 коп., яка складається з поточної заборгованості за тілом кредиту в сумі 104888 грн. 94 коп., простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2442 грн. 52 коп.; поточної заборгованості за відсотками в сумі 629 грн. 68 коп.; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 50616 грн. 54 коп.; простроченої заборгованості за комісією в сумі 6820 грн.; заборгованості за штрафами/пенею, що дорівнює 454 грн. 98 коп. Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору шляхом прострочення сплати кредитних платежів підтверджений наданим банком обгрунтованим розрахунком заборгованості. (а.с.4-17). Доказів на спростування зазначеного факту відповідачем суду не надано. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Згідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, перевіривши представлений позивачем розрахунок заборгованості за договором №IKIPG3.162736.001 від 30.08.2013 року, суд встановив, що станом на 13.01.2017 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за кредитом на загальну суму 165852 грн. 66 коп., яка складається з поточної заборгованості за тілом кредиту в сумі 104888 грн. 94 коп., простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2442 грн. 52 коп.; поточної заборгованості за відсотками в сумі 629 грн. 68 коп.; простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 50616 грн. 54 коп.; простроченої заборгованості за комісією в сумі 6820 грн.; заборгованості за штрафами/пенею, що дорівнює 454 грн. 98 коп. (а.с. 4-17). В той же час, відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори, зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р, до зазначених населених пунктів належить м.Донецьк. В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року, до зазначених населених пунктів належить м.Донецьк. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачеві [PERSON], яка проживає у [INFO], пеня, комісія та штрафи частково нараховані після 14.04.2014 року, що є правовою підставою для застосування вимог ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та визнання нарахування пені, комісії та штрафів у загальному порядку у відповідній частині неправомірним. З огляду на викладене вище, суд вважає позовні вимоги доведеними частково, а саме, в частині наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №IKIPG3.162736.001 від 30.08.2013 року в розмірі 158812 (сто п'ятдесят вісім тисяч вісімсот дванадцять) грн. 97 коп., з яких 104 888 грн. 94 коп. поточної заборгованості за тілом кредиту, 2442 грн. 52 коп. простроченої заборгованості за тілом кредиту, 629 грн. 68 коп. - поточної заборгованості за відсотками, 50 616 грн. 54 коп. простроченої заборгованості за відсотками, 220 грн. простроченої заборгованості за комісією, 15 грн. 29 коп. заборгованості за штрафами/пенею, що нараховані до 14.04.2014 року. В решті позову слід відмовити за безпідставністю. Що стосується уточнених письмовою заявою від 25.04.2017 року вимог позивача про стягнення з [PERSON] (відповідач) витрат на публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача, суд вважає за доцільне зауважити наступне: Так, згідно п.49 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (пункт 6\~частини другої статті 79 ЦПК), відносяться до витрат, пов'язаних із вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи (стаття 87\~ЦПК). При цьому, зазначені витрати на будь-якій стадії процесу несе позивач, якщо заявить таке клопотання. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати цих витрат повідомлення відповідача здійснюється на загальних підставах (статті 74 - 76\~ЦПК). Відмова від сплати таких витрат не є підставою для залишення позову без розгляду згідно із\~пунктом 8\~частини першої статті 207 ЦПК. Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до\~статті 88\~ЦПК. В свою чергу, згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача пропорційно задоволених позовних вимог підлягає 2 382 грн. 19 коп. судового збору, а також 415 грн. 98 коп. витрат, пов'язаних із вчиненням позивачем інших дій, необхідних для розгляду справи (у даному випадку - за опублікування оголошення про виклик відповідача в офіційному виданні - газеті «Урядовий курєр»).

Outcome: partial