Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути матеріальну та моральну шкоду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08 вересня 2014 року по вул. Сортувальна 20, у м. Києві сталася ДТП внаслідок якої відповідачем, яка є власником автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER], було здійснено наїзд на позивача. Постановою Дарницького районного суду м. Києва, відповідача було визнано винною у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Внаслідок ДТП було завдано шкоди здоров'ю позивача (струс мозку та пов'язане з цим значне зниження гостроти зору), у зв'язку з чим позивач перебував у лікарняному закладі на стаціонарному лікуванні з 08.09.2014-11.09.2014 року, після цього продовжив лікування у домашніх умовах на підставі листа непрацездатності до 27.09.2014 р. Для проведення лікування позивач витрачав власні кошти, та через відсутність необхідних коштів, позивач не має змоги пройти повний курс лікування та реабілітації. Також позивач зазначає, що йому було завдано моральної шкоди у зв'язку з його лікуванням. В судовому засіданні, судом на обговорення було поставлено питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. За згодою сторін у справі, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач та тертя особа про розгляд справи повідомлялися належним чином, свої відзивів та пояснень щодо позову до суду не надали. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив. 08.09.2014 року о 11 годині 00 хвилин по вул. Сортувальна, 20 в м. Києві, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER], при русі заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснила наїзд на пішохода [PERSON] та газову установку, що призвело до пошкодження транспортного засобу та газової установки. Пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 р. [PERSON], [INFO] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу та стягнуто судовий збір на користь держави. В наслідок ДТП 08.09.2014 р. було завдано шкоди здоров'ю [PERSON] що підтверджується наступним. У висновку про результати розгляду матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, зареєстровану в журналі єдиного обліку Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві від 08.09.2014 за №40509, зазначено, що згідно рапорту капітана міліції Жука В.М. на місце пригоди виїжджала карета швидкої медичної допомоги і доставила пішохода [PERSON] до КМКЛШМД, діагноз: ЗЧМТ, СГМ, забій м'яких тканин потиличної ділянки, ЗТХ, забій шийного відділу хребта (а.с. 4). Також, факт перебування позивача на лікуванні підтверджується листком непрацездатності (а.с. 2), випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 9). Відповідно до п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК «Україна», страховий поліс АІ/0660216. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до ПрАТ «СК «Україна» де була застрахована цивільно-правова відповідальність із заявою, проте жодної відповіді та виплат не отримав. Згідно зі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1195 ЦК України зазначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Так під час лікування [PERSON] поніс витрати у розмірі 1176,32 грн., що підтверджується чека про придбання ліків №41577 від 13.09.2014 р. на суму 184,49 грн., №1768 від 01.11.2014 року на суму 180,63 грн., №1636 від 10.09.2014 року на суму 811,20 грн. (а.с. 6). Також у зв'язку з браком необхідних коштів, позивач не зміг пройти курс лікування та реабілітації, вартість додаткового лікування необхідного для відновлення здоров'я становить 1269,40 грн. відповідно до рахунку фактури №АП-РЗ-0001951 від 03.06.2015 року, 299,50 грн. відповідно до рахунку фактури №47-Рз-0000006 від 08.12..2014 року (а.с. 7-8). За таких обставин вимога позивача про стягнення матеріальної шкоди обґрунтованою та доведеною відповідними доказами та підлягає задоволенню. Позивач посилається на те, що йому було завдано моральну шкоду у зв'язку з пережитими фізичними та психологічними стражданнями, порушенням звичайного способу життя. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди") зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Однак, позивач належних доказів на підтвердження факту завдання моральної шкоди не надав, а тому вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial