Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.01.2018 р. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання двох доньок (двійнята), [INFO] в розмірі 2500 грн. з усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення заяви до суду і до досягнення доньками повноліття та подальшого набуття вищої освіти. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 18.12.1999 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилося двоє доньок (двійнята) - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб не розірвано, але відповідач з 01.04.2013 р. проживає окремо, не надає добровільної матеріальної допомоги на достойне утримання та розвиток дітей. Відповідач 07.05.2018 року подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково та погоджується сплачувати аліменти на кожну дитину в сумі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто в сумі 850,00 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Зазначив, що працює охоронцем в ТОВ «Едемо» та отримує заробітну плату в сумі 3800,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі та пояснила, що витрачає на кожну дитину по 5500 грн. щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 850,00 грн. на кожну дитину. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18.12.1999 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №8 від 07.05.2018 р., виданої ТОВ «Едемо» встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно працює охоронником з посадовим окладом згідно штатного розпису в розмірі 3800,00 грн. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи це тим, що діти проживають разом з нею, відповідач не надає аліменти в розмірі достатньому для утримання дітей та їх утримання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Аналізуючи матеріали справи та пояснення позивачки щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітніх дітей, позивачка несе витрати по утриманню дітей і не має достатніх коштів для забезпечення потреб дитини з врахуванням: віку дитини, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров'я та відпочинок, а відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання дитини обома батьками. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку батьків по утриманню дитини та наявність обставин, що мають істотне значення при визначені судом розміру аліментів, Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1250,00 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей. Разом з тим, позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання дітей до подальшого набуття вищої освіти не підлягають задоволенню, виходячи з норм ст. 199 СК України. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.430 ЦПК України.

Outcome: partial