Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 18 травня 2006 року у них з відповідачем народилась донька [PERSON] та 09 травня 2007 року народився син [PERSON]. 29 жовтня 2010 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який в подальшому розірвано рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.07.2014 року. При цьому, вказувала на те, що останні два роки їх з відповідачем спільні діти проживають разом із нею та перебувають повністю на її утриманні, зокрема відвідують різні секції та гуртки, забезпечуються одягом та відповідним харчуванням, крім того дітей потрібно щорічно оздоровлювати, що потребує значних фінансових коштів, однак відповідач свій обовязок по утриманню дітей належним чином не виконує та грошові кошти на утримання дітей у добровільному порядку відмовляється надавати. Також вказувала на те, що відповідач офіційно не працевлаштований, проте на обліку осіб, що шукають роботу не перебуває, оскільки неофіційно працює на приватних будівництвах, інших осіб на своєму утриманні немає, а тому вважає, що він має змогу щомісячно сплачувати аліменти на утримання їх спільних дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили, в їх інтересах діяли представники. Так, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, вважаючи розмір твердої грошової суми аліментів в сумі 2500 грн. на обох дітей щомісячно обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей та фінансовим можливостям відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно. При цьому, вказала на те, що відповідач, ураховуючи свій майновий та сімейний стан, а саме те, що він офіційно не працює, його заробітки мають мінливий та нерегулярний характер, має на утриманні майбутню дружину, яка на даний момент вагітна та 28.04.2015 року відбудеться державна реєстрація їх шлюбу, має змогу сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. Крім того, зазначала, що відповідач надає позивачу добровільно допомогу на утримання їх дітей та на утримання дітей щомісячно сплачує кошти на утримання обох дітей в розмірі 800 грн., які погоджується сплачувати і надалі. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх Судом встановлено, що відповідно до копій витягів з реєстру про народження, 18.05.2006 року народилась [PERSON] та 09 травня 2007 року народився [PERSON], батьками яких є позивач та відповідач (а/с 10,11). [PERSON] та [PERSON] з 29.10.2010 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 21.07.2014 року між ними розірвано (а/с 7). Після розірвання шлюбу, діти постійно проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою КЖРЕП №9 від 10.11.2014 року. При цьому, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування вказаного, а також доказів на підтвердження доводів його представника про те, що діти проживають разом із позивачем в Італії у будинку матері відповідача, яка також надає матеріальну допомогу на їх утримання. Так, відповідно до вимог ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. і 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевказані вимоги закону, судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, що не заперечується й поясненнями його представника, наданими в ході розгляду справи, має тимчасові та нерегулярні заробітки. При цьому, на обліку в Чернівецькому центрі зайнятості та міськрайцентрах Чернівецької області як шукаючий роботу не перебуває, що також підтверджується довідкою ЧМЦЗ від 19.02.2015 року №814. Відповідно до довідки ДПІ у м.Чернівці від 18.02.2015 року, за період з 01.01.2014 року по 30.09.2014 року інформація про доходи відповідача відсутня. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною другою ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] на даний час проживає у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] й відповідно вони звернулися до ВДРАЦС Реєстраційної служби Чернівецького МУЮ із заявою про реєстрацію між ними шлюбу, крім того відповідно до копії обмінною карти [PERSON] перебуває у стані вагітності, батьківство дитини якої згідно пояснень представника відповідача [PERSON] визнається. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач є працездатною особою, який офіційно не працює, проте на обліку у центрі зайнятості не перебуває, а тому його доходи мають мінливий, нерегулярний та неконтрольований дохід. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року встановлено 1286 гривень. При цьому, представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Таким чином, враховуючи положення ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України, згідно яких позивач та відповідач зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також матеріальний стан відповідача, перебування у нього на утриманні вагітної жінки, інтереси неповнолітніх дітей, а також обовязок обох батьків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісячно (по 700 грн. на кожну дитину) й відповідно такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення нормального та повноцінного розвитку дітей. Крім того, згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягнення з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial