Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] міської ради; третя особа: Державна Реєстраційна служба [PERSON] районного управління юстиції про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права на спадщину та права власності. В обґрунтування позову посилаються на те, що 09.06.1997 року померла їх прабаба [PERSON], яка постійно проживала в м. Бериславі. Після її смерті залишилася спадщина житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: м. Берислав, вул. Смеричинського, 12. Зазначена спадщина була заповідана нею її дочці, а їх бабі [PERSON]. [PERSON] з [PERSON] не проживала, заяву про прийняття спадщини не подавала, але фактично почала користуватися присадибною ділянкою для власних потреб. 04.03.2004 року [PERSON] померла. Зазначена спадщина була прийнята її дочкою [PERSON], яка на час смерті [PERSON] постійно проживала разом з нею. 23.09.2008 року померла їх мати [PERSON], яка постійно проживала в м. Бериславі. Зазначена спадщина ними були прийнята, так як на час смерті вони з сестрою проживали з матірю. В даний час позивачі не можуть одержати свідоцтво про право на зазначену спадщину в звязку з тим, що правовстановлюючий документ на зазначений житловий будинок втрачено і його не має можливості відновити. Просять суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 09.06.1997 року, шляхом фактичного вступу управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті [PERSON]; визнати право на спадщину [PERSON] та [PERSON], що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 23.09.2008 року; визнати за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, який знаходиться за адресою: м. Берислав, вул. Смеричинського, 12 на праві спільної власності в рівних частках. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягали, з підстав, зазначених у позовній заяві, просили встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], яка померла 09.06.1997 року, шляхом фактичного вступу управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті [PERSON]; визнати право на спадщину [PERSON] та [PERSON], що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 23.09.2008 року; визнати за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, який знаходиться за адресою: м. Берислав, вул. Смеричинського, 12 на праві спільної власності в рівних частках. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Представник третьої особи Реєстраційна служба [PERSON] районного управління юстиції в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідно до ст..169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою частковому задоволенню із наступних підстав. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що згідно повідомлення Комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Берислав вул. Смеричинського, 12 Херсонської області. Дане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок було зареєстровано у БТІ за №305 від 20.01.1947 року (а.с. 10). 09.06.1997 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, та у Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №131 від 10.06.1997 року (а.с.7). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст.ст. 1233,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин. 26.06.1990 року [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок, що розташований за адресою: м. Берислав, вул. Смеричинського, 12 Херсонська область (а.с. 13). Відповідно до ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року фактичне вступлення в управління або володіння спадковим майном є обставиною, на підставі якої визнається, що спадкоємець спадщину прийняв. [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавала, але фактично почала користуватися присадибною ділянкою для власних потреб. 04.03.2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, та у Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №56 від 05.03.2004 року (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] була донькою [PERSON] (а.с. 16). Судом встановлено, що після одруження [PERSON] було присвоєно прізвище «Тікта» (а.с. 18). [PERSON], [INFO], яка постійно проживала зі спадкодавцем на час її смерті і яка померла 23.09.2008 року. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, після смерті [PERSON], померлої 04.03.2004 року, але свідоцтво про право на неї не було одержано, своїх спадкових прав не оформила. 23.09.2008 року померла ([PERSON]) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, та складено відповідний актовий запис за № 219 від 21.10.2014 року (а.с.17). Від шлюбу [PERSON] має дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19,20). Після смерті [PERSON] позивачами була прийнята спадщина шляхом подання відповідної заяви до [PERSON] державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в м. Берислав по вул. Смеричинського, 12 Херсонської області. У встановлений законом строк позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Фактично спадщину прийняли, але оформити спадщину вони позбавлені можливості через те, відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. У звязку з цим позивач вимушений був звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно листа державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори від 23.12.2014 року за заявою [PERSON] та [PERSON] заведена спадкова справа №261/2014 щодо майна померлої 23 вересня 2008 року [PERSON], яка на момент смерті мешкала в м. Бериславі Херсонської області вулиця Карла Маркса, 9а/1. Заяв від інших спадкоємців не надходило. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивачів немає та позивачі правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Оскільки право позивачів на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], померлої 23 вересня 2008 року в м. Бериславі Херсонської області ніким не оспорюється та їх право на спадщину також передбачено ст.1276 ЦК України, нотаріусом зареєстровано їх заяву про прийняття спадщини та заведено спадкову справу за №261/2014, то суд вважає, що у цій частині їх права не підлягають захисту. Відповідно до ст.174 ЦПК України та п.24 постанови №2 пленуму Верховного суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12.06.2009 року - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. На основі ст. 549 ЦК України (1963 р), ст.ст. 1216, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: partial