Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що 03 липня 2002 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельного паю, на ? частину якого вона є спадкоємцем за законом, окрім неї на спадщину претендує [PERSON], якому в травні 2015 року [PERSON] державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після померлого 03.07.2002 року [PERSON], без врахування її як спадкоємця котрий був на час відкриття спадщини неповнолітнім. 03 липня 2015 року вона звернулася до нотаріуса про оформлення спадщини, однак нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину, в звязку із тим, що на вищевказане майно 30.01.2013 року [PERSON] державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідача [PERSON], а тому звертається до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог і просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом видане 30 січня 2003 року [PERSON] державною нотаріальною конторою, за реєстром №268 на ім"я [PERSON] та визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №047225 виданий [PERSON] [PERSON] рейдержадміністрацією 16.07.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 010775300500 та скасувати цей запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, а також стягнути з [PERSON] на її користь витрати на правову допомогу в сумі 458 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 487.20 грн. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, однак просить не стягати витрати в зв"язку з інвалідністю 2-ої групи. Третя особа: [PERSON] державний нотаріус належним чином повідомлений про розгляд справи, просить провести розгляд без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 03 липня 2002 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-БВ №185566 виданого виконавчим комітетом Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області від 17.05.2012 року. Після смерті [PERSON]А залишилось спадкове майно, яке складається із земельного паю, посвідченого копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0252802 виданого 04.11.1996 року [PERSON] районною державною адміністрацією. Позивачка є спадкоємцем за законом на ? частину майна померлого батька, як дочка, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 11-БВ №485121 та копією свідоцтва про одруження серія 1-БВ №069711. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 липня 2015 року нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлого 03 липня 2002 року її батька [PERSON], а саме на право на частину земельної частки (пай), оскільки на вищевказане майно було видано 30 січня 2003 року за реєстровим №268 [PERSON] державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за законом на імя відповідача. Судом встановлено, що згідно довідок Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, видно, що після смерті [PERSON], який помер 03 липня 2002 року в управління спадковим майном вступили його діти: [PERSON] та [PERSON]. Згідно з п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тому за змістом вказаної норми, ЦК України 2003 року застосовується до спадщини, яка відкрилася, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року; якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року, застосовується ЦК УРСР у редакції 1963 року. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з ст. 548 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець, який на час відкриття спадщини був неповнолітньою особою, для прийняття спадщини не повинен вчиняти будь-яких дій; його бездіяльність (якщо він не заявив відмову від спадщини) є юридичним фактом і свідчить про прийняття спадщини. Згідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обовязковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі , який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння майном. Згідно довідки №№1180 та 02-26/150/2015 від 11.06.2015 року виданою Маківською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області,підтверджується, що [PERSON] на час відкриття спадщини була неповнолітньою та перебувала на утриманні спадкодавця [PERSON], а значить її право було порушене при видачі свідоцтва про право на спадщину від 30.01.2003 року за реєстром №268. Що стосується вимог про стягнення на користь позивачки судового збору та витрат на правову допомогу, то в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати на правову допомогу. Судом встановлено, що відповідач, є інвалідом 2-ої групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія 10 ААБ №572091, згідно ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Тому до стягнення підлягає сума витрат на правову допомогу відповідно до ст. 84 ЦПК України.

Outcome: partial