Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2011 року з відповідача на її користь на утримання сина були стягнуті аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно з 19.05.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що витрати на дитину зросли, оскільки збільшились потреби у навчанні та розвитку сина, дитина потребує лікування зору, займається з репетитором , відвідує гурток танців. Всі зазначені обставини зумовлюють прохання позивача про збільшення розміру аліментів до 1500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти збільшення розміру стягуваних аліментів до 600 гривень щомісячно, вказала, що [PERSON] не працює, доходів не має, хворіє. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2011 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] з [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з 19.05.2011 року. Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. № 966-XIV) прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, суд прийшов до висновку, що за встановлених по справі обставин заявлені позивачем вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання сина є обґрунтованими, справедливими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Представник відповідача [PERSON] не надала суду доказів існування обставин, зокрема передбачених ст.. 182 СК, які могли бути враховані судом при прийнятті рішення про збільшення розміру аліментів. Тому суд приймає рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає необхідним та доцільним задовольнити вимогу про збільшення розміру аліментів в розмірі до 980 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обов»язку обох батьків щодо утримання дітей. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial