Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач, [PERSON], 24 листопада 2015 року звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеною позовною заявою, та просить ухвалити судове рішення, яким стягнути із відповідача, [PERSON], на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач, як і відповідач, у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи їм повідомлялось у встановленому законом порядку. У матеріалах справи містяться заяви від них де [PERSON], [PERSON] просять справу розглядати за їх відсутності, при цьому позивач свої позовні вимоги підтримує і просить задовольнити, а відповідач позов визнає частково, у розмірі 1/6 частини, посилаючись на те, що має від іншого шлюбу малолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні та на користь якого він за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року сплачує аліменти. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 26 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №69 (а.с. 5). Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками якого являються позивач та відповідач відповідно копії свідоцтва про народження останнього (а.с.4). Малолітня дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], до досягнення останнім повноліття. При цьому, [PERSON] працює в ПАТ "Електромашпромсервіс" м. Кривий Ріг на посаді майстера та має постійний дохід, про що свідчить відповідна довідка № 446 від 24.11.2015 року про те, що за період з 01.05.2015 року по 31.10.2015 року [PERSON] був нархований дохід у розмірі 32648,78 грн. /а.с.37/ У той же час, судом також встановлено, що відповідач від попереднього шлюбу має малолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини свого доходу, на користь [PERSON], згідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2015 року (а.с.34). Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із тим, що між сторонами виник спір щодо участі кожного з них в матеріальному утриманні своєї дитини, суд вважає, що його необхідно вирішити судовим рішенням і доходить висновку, що з відповідача мають бути стягнути аліментні платежі, ці платежі мають бути стягнуті у частковому розмірі з усіх видів його заробітку, але у меншому розмірі, чим просила позивачка. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до повноліття дитини. Приходячи до такого висновку, суд взяв до уваги ті обставини, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна малолітня дитина. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: partial