Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння № 212 , виданого на підставі рішення виконкому Срібнянської селищної ради депутатів трудящих № 19 від 12 жовтня 1965 року [PERSON] ( після реєстрації шлюбу- [PERSON]), як голові колгоспного двору належало домоволодіння, до складу якого входив житловий будинок, побудований в 1956 році, сарай, побудований в 1956 році, погріб, побудований в 1954 році, розмішене по [ADDRESS]. Крім [PERSON] членами колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON]. Оскільки житловий будинок є частиною майна колгоспного двору, [PERSON] та [PERSON] вважають, що як члени колгоспного двору не втратили право в його майні, так як проживали в ньому, своєю працею і коштами постійно брали участь у веденні спільного господарства двору, в тому числі станом і на 15 квітня 1991 року та є власниками по 1/3 його частини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно. Спадкоємцем належного [PERSON] майна є [PERSON] Просять визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № 212 від 3 листопада 1965 року, так як у зв»язку з визнанням за [PERSON] та [PERSON] права власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами виникне підстава для видачі нового правовстановлюючого документа на нерухоме майно, в зв»язку з чим свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № 212 від 3.11.1965 року не можна вважати чинним. Також [PERSON] та [PERSON] просять визначити за кожним , як членом колгоспного двору, долю у спільній сумісній власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : [ADDRESS], та визнати право власності на вказані частини нерухомого майна, як частки в майні колгоспного двору . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пославшись на підстави задоволення позову, викладені у позовній заяві. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, як заявленому безпідставно. Представник відповідача Срібнянської селищної ради у суді просила вирішити позовні вимоги на розсуд суду. Суд, заслухавши позивачів, відповідача [PERSON], представника відповідача Срібнянської селищної ради, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінюючи докази в їх сукупності , приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] частково та відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Колгоспний двір за цивільним кодексом Української РСР (1963 року) визначався, як сімейно-трудове об'єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII, якою введений в дію Закон України «Про власність». Порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 р. №5-24/26, а згодом - вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 р. №69. Згідно із цими вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із частиною другою статті 123 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до ст. 126 ЦК УРСР працездатний член двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. У судовому засіданні встановлено, що господарство по [ADDRESS] є колгоспним двором, головою якого була [PERSON]. Наведене підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння № 212 , виданого на підставі рішення виконкому Срібнянської селищної ради депутатів трудящих № 19 від 12 жовтня 1965 року , ксерокопіями з погосподарських книг. Статус колгоспного двору станом на 15.04.1991 року не втрачено, голова двору [PERSON] була пенсіонером, членом колгоспу. Згідно інформації Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області місце проживання [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] зареєстровано з 09 лютого 1988 року по 21 жовтня 2000 року. Членами вказаного колгоспного двору за період з 1986 року по 1988 рік значаться [PERSON], внук [PERSON], та [PERSON] , невістка [PERSON], про що зазначено у погосподаській книзі Срібнянської селищної ради , особовий рахунок [NUMBER]. Також із довідки № 2114 від 26.11.2014 року Срібнянської селищної ради, яка видана на основі домової книжки вбачається, що станом на 1990 рік [PERSON] проживала по [ADDRESS]. Тобто, судом встановлено, що у житловому будинку по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року, тобто на день набрання чинності Законом України «Про власність», були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Суд не бере до уваги показання свідків [PERSON] , [PERSON] про те, що вони не бачили, як [PERSON] та [PERSON] проживали в будинку по [ADDRESS] , оскільки їх показання спростовуються інформацією про зареєстроване місце проживання вказаних осіб (відмітка в паспорті, довідка із Управління державної міграційної служби України в Черінгівській області від 13.02.2015 року та заява ф.1 , копіями погосподарських книг ), показаннями свідків: [PERSON], який підтвердив, що [PERSON] разом із неповнолітнім сином [PERSON] проживали разом по [ADDRESS] та брала участь у ремонті даху будинку; [PERSON], який підтвердив участь [PERSON] в проведенні ремонту даху будинку по [ADDRESS], а також, що він перевозив речі [PERSON] із господарства за вказаною адресою до будинку по [ADDRESS] . В силу ст. 126 ЦК УРСР [PERSON], як працездатний член двору, станом на 15.04.1991 року не втратила право на частку в колгоспному дворі за адресою : [ADDRESS]. Разом з тим, відповідно до ст. 123 ЦК УРСР, при недовгочасному перебуванні [PERSON] у складі двору та незначній участі працею чи коштами в господарстві двору, суд вважає, що у виділенні частки їй необхідно відмовити. Враховуючи, що розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних , суд приходить до висновку про визначення за [PERSON], як членом колгоспного двору, який станом на 15 квітня 1991 року був неповнолітнім, долю у спільній сумісній власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : [ADDRESS], у розмірі 1/2 його частини та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений за адресою : [ADDRESS], як частки в майні колгоспного двору. Не підлягає задоволенню позовна вимога позивачів про визнання недійсним свідоцтва про право власності № 212, виданого на підставі рішення виконкому Срібнянської селищної ради депутатів трудящих № 19 від 12 жовтня 1965 року , згідно якого ціле домоволодіння дійсно належить колгоспному двору, головою якого являється [PERSON]. Позивачі не надали суду жодних належних і допустимих доказів того, що вищевказане свідоцтво про право власності є недійсним. Навпаки, в судовому засіданні позивачі доводили ту обставину, що спірний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір».

Outcome: partial