Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21.09.2014 року він передав у борг відповідачу гроші в сумі 900 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути до кінця жовтня 2014 року. Відповідач, з порушенням обумовленого строку повернення коштів, взяті на себе зобов'язання не виконав та не сплатив борг до цього часу. Тому, просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 900 доларів США з урахуванням встановленого індексу інфляції. та понесені по справі судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав частково. Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 900 доларів США та понесені по справі судові витрати. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не з'явився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази подані сторонами та оглянувши в судовому засіданні оригінал розписки, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 21 вересня 2014 року відповідач отримав від позивача за договором позики 900 доларів США, які зобов'язався повернути до кінця жовтня 2014 року. Взяті на себе зобов'язання відповідач у належний спосіб не виконав і до цього часу гроші у повному обсязі не повернув. Вказані висновки суду підтверджуються копією розписки (а.с. 4), оригінал якої знаходиться у позивач й був досліджений судом у судовому засіданні та яка за своєю формою та змістом відповідає умовам договору позики. Відповідно до положень ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання підлягає виконанню в гривні (крім випадків визначених законом), а в разі визначення зобов'язання у іноземній валюті сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної іноземної валюти. Правовою позицією висловленої у справі у справі № 6-79 цс 14 визначено "Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України лише у тому разі, якщо договір позики не передбачає інших умов. Передбачене у цій нормі право сторін на встановлення умов оплати за користування позикою з урахуванням норм ст.6, ч. 1 ст.627 ЦК України слід розуміти як право сторін на визначення саме розміру процентів та порядку їх сплати, а не обрання ними іншого способу оплати (наприклад, у твердій грошовій сумі безвідносно до суми боргу), оскільки закон - ст. ст. 536, 1048 ЦК України визначає, що плата за користування чужими грішми встановлюється і нараховується у вигляді процентів на основну суму боргу. За змістом ст. ст. 526, 527 ЦК України належним виконанням зобов'язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов'язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності. Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України." На час розгляду справи у суді заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним договором складає 900 доларів США, що в перерахунку на гривню за офіційним курсом НБУ (станом на 14.04.2014 року 22,88 грн. за 1 долар США) становить 20592 грн. Також слід зазначити, що норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні. Правовідносини, що склалися між сторонами у зв'язку з передачею грошей відповідають умовам договору позики. Дані правовідносини врегульовані ст. ст. 23, 526, 527, 530, 532, 533, 545, 610, 611, 625, 1046-1050 ЦК України. Враховуючи викладене та виходячи з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 20592 грн. Підстав для стягнення з відповідача боргу в доларах США у суду не має, а тому в цій частині в задоволенні позову належить відмовити. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім на сплату судового збору, судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial