Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру\~ аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивач вказує, що Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 29 серпня 2018 року було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] у твердій грошовій сумі\~ в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . Дитина весь час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що після прийняття попереднього рішення потреби дитини зросли, фактично вона отримує заробітну плату у розмірі 5000 гривень, що не вистачає на її потреби та на потреби її доньки. Також вказує, що цього року їхня з відповідачем донька пішла у перший клас, що значно збільшились видатки на утримання дитини задля забезпечення дитини усім необхідним, а саме одягом, канцтоварами та іншими товарами першої необхідності. Просила збільшити розмір аліментів які стягуються і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки з 800 гривень на 3000 гривень щомісячно. Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до початку розгляду справи по суті заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.3 ст. 287 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 29 серпня 2018 року було винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] у твердій грошовій сумі\~ в розмірі 800 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.26-29). Дитина весь час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З вересня 2020 року їхня з відповідачем донька пішла у перший клас, що значно збільшились видатки на утримання дитини. Позивач до матеріалів справи долучила квитанції, що підтверджують значні збільшення видатків на дитину з часу винесення судом рішення про призначення розміру аліментів (а.с. 42-58). Згідно з вимогамист.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимогст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно доч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд, при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, а попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Матеріалами справи доведено, що з часу ухвалення судом рішення про призначення аліментів від 29 серпня 2018 року витрати на утримання дитини зросли. Значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, на відвідування гуртків, а у випадку захворювання на ліки. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини. У сукупності наведеного, із врахуванням позиції позивача судом визнається необхідним та достатнім збільшення розміру аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот ) гривень щомісячно. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дитини. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Необхідно збільшити розмір визначених аліментів, рішенням Т Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 29 серпня 2018 року, які стягуються на користь позивача з відповідача на утримання їхньої дочки, і надалі стягувати аліменти у розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот ) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону. Згідно ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривні 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial