Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] , у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 09 квітня 2019 року, просить: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати понесені на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1750,00 грн за навчання у дошкільному закладі ПП «Садок» Родина Медікавер; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати понесені на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3500,00 грн за навчання у дитячому садочку «РІО»; - стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати понесені на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ вартості понесених витрат щомясячно, починаючи з 01 травня 2019 року та до закінчення навчання у дошкільному закладі; - стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати понесені на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ вартості понесених витрат на лікувальний масаж та лікувальну фізкультуру; - стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати понесені на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ вартості понесених витрат на санітарно-курортне лікування і оздоровлення на березі моря. В обґрунтування позову покликається на те, що від шлюбних відносин з відповідачем народилась дочка [PERSON] , яка після розірвання шлюбу проживає з нею та перебуває на її утриманні. Дочка є дитиною-інвалідом, у зв`язку із чим має особливі потреби. Така обставини стала підставою для навчання дитини у спеціалізованому дошкільному закладі, строк навчання протягом трьох місяців та діє до 31.05.2019, вартість навчання 3500,00 грн. Також [PERSON] відвідує інший дошкільний заклад за навчання у якому позивачка сплачує кошти. Разом із тим, дитина потребує періодичного медичного обстеження, постійного лікування з приводу захворювання та щорічного санаторно-курортного лікування і оздоровлення га березі моря. Враховуючи, що коштів позивача не достатньо на утримання дочки, остання не працює, через особливий стан дитини; відповідач жодних додаткових витрат на утримання дитини не буре, хоч зобов`язаний як батько дитини. Додаткові витрати викликані особливим обставинами, а тому у відповідності до ст. 185 СК України просить позов задовольнити. Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов. 26 березня 2019 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання. 31 травня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні в вступному слові сторона позивача підтримала позов повністю та просить такий задовольнити з підстав викладених у заявах по суті. У судовому засіданні в вступному слові відповідач заперечив проти позову повністю та просить у такому відмовити за безпідставністю. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд установив, що у сторін за час шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження /арк. спр. 6/. Дочка проживає разом із позивачкою. Дана обставина визнається сторонами, а тому не підлягає доказуванню у відповідності до ст. 82 ЦПК України. [PERSON] після виписки з пологового стаціонару перебуває на диспансерному обліку у дільничного педіатра, невролога дитячого, хірурга, як дитина з інвалідністю, що підтверджено листом Комунального некомерційного підприємства «2-а міська поліклініка м. Львова» від 28.08.2018 № 125 /арк. спр. 20/. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які стосуються обов`язку батьків участі у додаткових витрат на дитину, який регулюється ст. 185 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд відмічає, що у зв`язку із наявністю витрат на дитину, які викликані особливими обставинами, позивачем укладено договір із Приватним підприємством «Садок» Родина Медікавер» на надання освітніх послуг від 18 березня 2019 року у сфері дошкільної освіти, в тому числі додаткові платні послуги з метою повноцінного розвитку, виховання і навчання дитини, забезпечення її фізичного та психічного здоров`я, протягом трьох місяців. Оплата за надані освітні послуги за даним договором становить 3500,00 грн на місяць у 2019 навчальному році, тобто 170,00 грн в день. Виконавець залишає за собою право зменшити розмір вартості послуг на 25 % у місць, у випадку відсутності замовника у навчальному закладі через хворобу /арк. спр. 7, 8/. За цим договором позивачем здійснено оплату за отримані освітні послуги у розмірі 1670,00 грн за березень, що підтверджено квитанцією № 0.0.1295801268.1 від 15 березня 2019 року / арк. спр. 9/. Таким чином, суд прийшов переконання, що позивачем понесено додаткові витрати, які викликані розвитком здібностей дитини - повноцінного розвитку, виховання та навчання дитини, що встановлено із поданого договору від 18.03.2019. Отже, оскільки позивачка понесла фактичні витрати за цим договором, що підтверджено належним доказом - квитанцією, будь-яких заперечень щодо поданого доказу із сторони відповідача суду не подано, а тому суд прийшов переконання, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути половину понесених витрат на навчання у дошкільному закладі у розмірі 835,00 грн, адже розмір, який просила позивачка стягнути у сумі 1750,00 грн підтверджено доказами частково. Суд установив, що дитини [PERSON] здійснює відвідування дитячого садочку ТзОВ ЗДО «РІО». Така обставини сторонами не оспорюється, а тому приймається судом до уваги. Витрат за навчання дитини у такому садочку позивачка понесла за квітень у розмірі 7000,00 грн, що підтверджено квитанцією № 0.0.1313775919.1 від 01 квітня 2019 року. Таким чином, суд прийшов переконання, що такі витрати також є додатковими, які викликані розвитком здібностей дитини, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути половину понесених витрат у розмірі 3500,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення 1/2 вартості витрат до закінчення навчання у дошкільному закладі, вартості понесених витрат на лікувальний масаж та лікувальну фізкультуру, на санітарно-курортне лікування і оздоровлення на березі моря, позивачка будь-яких доказів - відповідних документів, які б свідчили про понесення таких витрат у майбутньому, фінансування наперед у відповідності до ст. ст. 76-79 ЦПК України не подала, а відтак у частині такої позовної вимоги необхідно відмовити за необґрунтованістю. Враховуючи наведене вище, суд приходить переконання, що у позивача наявні додаткові витрати на дитину, викликані особливими обставинами, зокрема здійснення оплати за навчання дитини у дошкільних закладах; факт наявності таких витрат, позивачем доведено доказами, що містяться у матеріалах справи та такі кошти є додатковими, на відміну від коштів, які присуджені позивачу на утримання дитини у формі аліментів, а тому суд приходить висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину за навчання у дошкільних закладах у розмірі 835,00 грн та 3500,00 грн відповідно, а тому порушене право позивачки щодо стягнення додаткових витрат підлягають захисту шляхом задоволення позову частково. Разом із тим, під час розгляду справи судом не встановлено інших обставин, які б мали значення для правильного вирішення справи, однак, не зазначались сторонами та стосувались предмету доказування. Суд застосовує спеціальні норми, які містяться у статті 185 Сімейного кодексу України та на яку вірно посилалась позивачка у поданому позові, поряд із загальними нормами права. У відповідності до ч. 1 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача потрібно стягнути 768,40 грн судового збору в доход держави.

Outcome: partial