Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. В обґрунтування позову вказав, що з 14 березня 2002 року був прийнятий на роботу до ЗАТ «Капустянський граніт» на посаду охоронника. З 24.06.2011 року ЗАТ «Капустянський граніт» перейменовано на ПАТ «Капустянський граніт». Згідно наказу № 84к від 26.11.2014 року він був звільнений з посади за згодою сторін. В зв'язку з тим, що на підприємстві заробітна плата виплачувалась не вчасно та не в повному обсязі виникла заборгованість за період з березня 2014 року по листопад 2014 року. Вказав, що відповідно до розрахункових листів заборгованість по заробітній платі на жовтень 2014 року складає 14418,28 грн. Ні в день її звільнення, ні до теперішнього часу відповідач заборгованість по заробітній платі не виплатив та не надав довідки про розмір заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку. Вважає, що при звільненні йому не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 26 днів в розмірі 4685,98 грн. та по листу непрацездатності в розмірі 350 грн. Вказав, що ПАТ «Капустянський граніт» наразі не розрахувалося з ним після звільнення в зв'язку з чим він був вимушений звернутися до суду. Також з вини відповідача йому завдано моральної шкоди, оскільки відсутність коштів на найнеобхідніше змусило його постійно докладати зусиль для пошуку коштів та організації свого життя. В зв'язку з тривалою несвоєчасною виплатою заробітної плати та частою тривалою затримкою він не мав можливості користуватися власними коштами та вести звичайний спосіб життя. Просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 14764,30 грн., середній заробіток за час затримки з урахуванням індексу інфляції в сумі 1845,53 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 4685,98 грн., заборгованість по листу непрацездатності в розмірі 350 грн., моральну шкоду в розмірі 6000 грн. та понесені витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 400 грн. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, також подав зміни до позовної заяви, в яких просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 17841,52 грн., середній заробіток за час затримки з урахуванням індексу інфляції в сумі 2155 грн., моральну шкоду в розмірі 8000 грн. та понесені витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 400 грн. Змінені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача у заочному порядку, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 14 березня 2002 року працював на посаді охоронника у ЗАТ «Капустянський граніт», який 24.06.2011 року перейменований на ПАТ «Капустянський граніт». Згідно наказу ПАТ «Капустянський граніт» № 84-к від 26.11.2014 року, [PERSON] був звільнений з посади охоронця за згодою сторін - п.1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] (а.с.7-8) Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Як вбачається з довідки ПАТ «Капустянський граніт» від 04.12.2014 року № 83, рахується заборгованість по заробітній платі перед колишнім працівником [PERSON] станом на 04.12.2014 року в сумі 17496,58 грн. (а.с.34). Згідно ч. 5 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до довідки від 04.12.2014 року № 83 заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції за період з лютого 2014 по листопад 2014 року становить: лютий - 968,40 х 100,6/100 = 974,21 грн., березень - 1783,97 х102,2/100=1823,21 грн., квітень -1456,28х103,3/100=1504,33 грн., травень - 1600,06х103,8/100=1660,86 грн., червень -2159,53х101,0/100=2181,12 грн., липень - 1420,83 х100,4/100-1426,51 грн., серпень - 1588,42х100,8/100=1601,12 грн., вересень - 2004,42х102,9/100=2062 грн., жовтень - 1436,37х102,4/100=1470,84 грн., листопад - 3078,30х101/9,100=3136,78 грн., а всього 17841,52 грн. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в сумі 17841,52 грн. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки ПАТ «Капустяний граніт» від 04.12.2014 року № 82 середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 2092,22 грн. Розмір його середньоденної заробітної плати становить 68,22 грн. (а.с. 35) Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, відповідач має сплатити [PERSON] середній заробіток за весь час затримки розрахунку (31 день) - 2141,82 грн., що складає з урахуванням індексу інфляції на листопад 2014 року - 2155 грн. (2114,82 х101,9/100=2155). За наведених обставин, враховуючи, що відповідач не виплатив при звільненні належні позивачу кошти, спір про розмір сум заборгованості відсутній, суд вважає, що відповідачу необхідно виплатити позивачу заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі з урахуванням індексу інфляції в розмірі 17841,52 грн. та середній заробіток за час затримки з урахуванням індексу інфляції в розмірі 2155 грн. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ №5 від 25.05.2001 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо ), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Приймаючи до уваги те, що відповідачем ПАТ «Капустянський граніт» порушено законні права [PERSON], які полягали у невиплаті відповідачем належних позивачу при його звільненні грошових сум, при цьому, вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує характер і ступінь моральних страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, враховуючи також характер та обсяг заподіяних позивачу душевних страждань, тривалості негативних наслідків морального характеру, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд вважає, що розмір морального відшкодування позивачу належить визначити в розмірі 800 грн., який, на думку суду, буде адекватним моральним стражданням позивача. Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ч. 1 ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем на підтвердження факту отримання правової допомоги надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 95 від 28 грудня 2014 року на суму 400 грн. за складання позовної заяви (а.с.60). За таких обставин, суд вважає, що підлягає стягненню з ПАТ «Капустянський граніт» на користь позивача [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн., оскільки такі витрати пов'язанні з оплатою правової допомоги фахівця в галузі права та підтверджується документально. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial