Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-30 00:00:00

Позивачка 05.09.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON]. який було уточнено 17.11.2017 року., за яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 4 855,00 гривень, та доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 4 855,00 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Зазначеним рішенням встановлено місце проживання дітей за місцем проживання матері [PERSON] Вказане рішення відповідачем не оскаржено та з цього часу діти постійно проживають з нею, утримання за згодою батьків тривало до початку 2016 року. В березні 2016 року [PERSON] припинив утримання дітей та відмовився платити аліменти, посилаючись на те, що діти деякий час (вихідні), за її згодою, перебувають з відповідачем та він купляє їм іграшки, які залишає у себе вдома, та на той час діти мають харчування. У зв'язку з тим, що діти постійно проживають з позивачкою, яка виховує їх, забезпечує здоровим харчуванням, фізичним та психічним розвитком, а відповідач відмовляється у добровільному порядку сплачувати на їх утримання аліменти, [PERSON] змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Справа була розподілена до провадження судді [PERSON]. Ухвалою суду від 07.09.2017 року (головуючий суддя - [PERSON].) відкрите провадження по справі. Ухвалою суду від 26.12.2017 року справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 05.03.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 27.03.2018 року №901/0/15-18 про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв'язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді [PERSON]. - Іванової О.І., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та ухвалою суду від 08.05.2018 року справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 09.07.2018 року підготовче судове засідання було закрите та справу призначено до розгляду по суті НА 31.08.2018 РОКУ. У судовому засіданні 31.08.2018 року представник [PERSON] - [PERSON] позов підтримала та зазначила, що за рішенням суду місцем проживання неповнолітніх дітей визнано за місцем проживання їх матері, [PERSON] З березня 2016 року відповідач повністю припинив матеріальне утримання. Усі витрати, які пов'язанні з утриманням дітей, документально підтверджені та долучені до матеріалів справи. Представник зазначив, що син позивачки йде до школи та витрати на його утримання збільшаться. Також представник зазначив, що відповідач спроможній утримувати своїх дітей, вважає, що мінімальний розмір аліментів має бути не менше ніж 1770,00 грн. У судовому засіданні 31.08.2018 року відповідач [PERSON] позов [PERSON] визнав частково, та пояснив, що він згоден платити мінімальні аліменти у розмірі від 1000, 00 грн. до 2000,00 грн., платити за школу, садок, футбол, та на дві неділі брати дітей до себе, але позивачка не відпускає дітей до нього. Також відповідач пояснив, що рік тому діти знаходилися деякий час у нього, позивачка приїжджала до них, а потім забрала дітей, та звернулася до поліції щодо утриманням ним дітей. При цьому представник позивачки пояснила що він тривалий час не віддавав дітей, тому позивачка була вимушена звернутися до правоохоронних органів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, які були присутні у судовому засіданні, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2011 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, та доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Зазначеним рішенням встановлено місце проживання дітей за місцем проживання матері [PERSON] Вказане рішення відповідачем не оскаржено та з цього часу діти постійно проживають з позивачкою. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вбачає, що відповідач інших дітей не має, є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможний платити аліменти на утримання неповнолітніх сина та доньки. На спростування цього відповідачем не надано жодного доказу. Той факт, що [PERSON] офіційно не працює та він немає змоги сплачувати вказану позивачкою суму аліментів, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, але при цьому суд враховує його думку де він зазначив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі до 2000,00 гривень. Натомість позивачка дійсно судом втсанлвено що діти знаходяться на ї утриманні і перебуває в скрутному фінансовому та матеріальному стані, так як самотужки працює і забезпечує дітей здоровим харчуванням, фізичний та психічний розвиток, сплачує навчання та лікування дітей, що підтверджується матеріалами справи (а.с.9-20, 33-45,). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; - від 6 до 18 років становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд враховує положення ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об'єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00 грн. з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 05.09.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] року, та малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень з урахуванням індексації щомісячно, починаючи з 05.09.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial