Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] \~ про стягнення аліментів на повнолітню дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.11.2011 року розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа від 02.03.2020 року із відповідача [PERSON] , проводилось стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Зазначає, що син сторін навчається на першому курсі, денної форми навчання Національного технічного університету нафти і газу.\~ Зазначає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, інші обставини, що мають істотне значення, дозволяють йому в повній мірі приймати участь в утриманні їхнього повнолітнього сина. Оскільки відповідач має мінливий дохід, вважає що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі\~ 2500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в позовній заяві просила позов задовольнити. Суду пояснила, що вона працює продавцем та отримує заробітну плату у розмірі 6000 гривень. На утримання дитини вона шомісячно витрачає 3000 гривень. Крім того, вона оплачує навчання сина. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 10.02.2003 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2011 року шлюбі між сторонами розірвано. Неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу залишено проживати з матір`ю - [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 березня 2020 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішення набрало законної сили 25.05.2020 року. 31.08.2020 року ректором [PERSON] ІФНТУ нафти і газу (виконавець) та [PERSON] (замовник) для [PERSON] (одержувач) укладено договір №ПТ-20-019-1 про підготовку бакалавра, згідно якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок\~ коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: здійснити підготовку бакалавра денної форми навчання, за спеціальністю підприємництво, торгівля та біржова діяльність ІФНТУНГ, 3 р. 10 місяців з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року. Згідно п.5.2 зазначеного договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 67600,00 грн., вартість першого року навчання складає 16900 грн. Згідно п.5.3 для зарахування\~ «Одержувача» на навчання «Замовник» вносить оплату «Виконавцю» в розмірі не менше семестрової вартості, яка відповідно до п.5.4.3 за семестр до 14 вересня та 30 січня навчального року становить 8450,00 грн. Згідно квитанції від 11.09.2020 року [PERSON] оплачено за навчання студента [PERSON] , отримувач: ІФНТУНГ Нафти і Газу в сумі 8450,00 грн. З довідки виданої Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу від 06.10.2020 року встановлено, що [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Інституту економіки та менеджменту нафти і газу. Згідно довідки про склад сім`ї, виданої головою ОСББ «Оселя На Урожайній» [PERSON] від 30.10.2020 року вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] (мати), [INFO] , [PERSON] (син), [INFO] ,\~ [PERSON] (бабуся) [INFO] . У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має таку допомогу надавати, оскільки є працездатним,\~ а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача. Доказів, які давали б підставу вважати відповідача таким, що не може надавати матеріальну допомогу суду не надано. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку та навчанні, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 01 листопада 2020 року і до закінчення його навчання в Інституті економіки та менеджменту нафти і газу Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 182, 185, 191, 199 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України , суд,-

Outcome: partial