Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

У жовтні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12.05.2015 року на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн.\~ до її повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної доньки в розмірі 1500 грн. Відповідач регулярно сплачує вказану суму, однак на сьогоднішній день цієї суми категорично не вистачає для її утримання. Позивач працює, але не взмозі забезпечити доньці належне харчування, освіту, оздоровлення. Відповідач проживає з новою сімєю, а донька повністю знаходиться на її утриманні, навчається на денній формі навчання в м. Києві. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, занадто низький. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач заперечив проти задоволення позову у повному обсязі. Пояснив, що має на утриманні ще сина у іншому шлюбі та наданий час підприємницькою діяльністю не займається. Сплачувати аліменти у більшому розмірі немає можливості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.14). Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, вони зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180 СК України). Відповідно до ч. 1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2017 року - 1355 грн., з 01.05.2017 року 1426, з 01.12.2017 року 1492 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2017 року 1689 грн., з 01.05.2017 року 1777 грн., з 01.12.2017 року 1860 грн. Відповідач стверджує, що він не може сплачувати аліменти в тому розмірі, який заявляє позивач, оскільки він має на утриманні ще малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також стверджує, що має кредитну заборгованість перед банками. На підтвердження своїх слів надав копії договорів з банком: «Креді [PERSON]», «Акцент Банк», «Банк Форвард». Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання доньки у зв'язку із ростом цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, крім того донька навчається на денній формі навчання в м.Києві, що потребує значних затрат на проживання, харчування та проїзд. Аналогічно погіршився і матеріальний стан у відповідача, однак розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та\~ обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог задовольняє їх частково в розмірі 1900 грн. При визначенні такого розміру суд враховує, що позивач, всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 88 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з [PERSON] у дохід держави має бути стягнено судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial