Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Світловодської міської державної нотаріальної контори про визнання незаконною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності, у якому просили суд визнати незаконною (безпідставною) відмову державного нотаріуса Світловодської міської державної нотаріальної контори Скрипки О.М. від 04.06.2014 року у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язати нотаріуса видати їм свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], що належала померлій [INFO] [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що після смерті їхньої матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина будинку [ADDRESS]. Даний будинок придбано 23 липня 2010 року їх батьком [PERSON] оформлено на його ім'я. Постановою нотаріуса від 04 червня 2014 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю на ім'я померлої [PERSON] правовстановлюючого документа. До початку розгляду справи позивачі уточнили свої позовні вимоги і просили суд визнати незаконною (безпідставною) відмову державного нотаріуса Світловодської міської державної нотаріальної контори Скрипки О.М. від 04.06.2014 року у вчиненні нотаріальної дії, визнати право власності за померлою [INFO] [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на підставі ст. 63 Сімейного кодексу України як частину спільного майна подружжя, визнати право власності кожного з позивачів на 1/6 зазначеного будинку в порядку спадкування. В судовому засіданні позивачі та їх представник уточнені позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнавав. Залучений судом як третя особа [PERSON] пояснив суду, що будинок [ADDRESS] ним було придбано за 269 581 грн., частина з цих коштів в сумі 76565 грн. були його особистою власністю, так як отримані в результаті продажу будинку, отриманого ним в спадщину від батьків. Таким чином, частка померлої дружини у праві спільної сумісної власності становила не 1/2 будинку а 96/269 частини будинку, а позивачам повинно належати по 32/269 кожному. Представник третьої особи дав аналогічні пояснення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування та майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Як встановлено в судовому засіданні, між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем, 23 липня 2010 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS]. Даний договір посвідчено державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В. за реєстровим номером 2-574. Ціна будинку становила 269581 грн. Даний будинок [PERSON] придбано під час його шлюбу з [PERSON], а тому він був їх спільною сумісною власність. 19 листопада 2008 року [PERSON] продано [PERSON] належний йому на підставі свідоцтв про право на спадщину будинок з земельною ділянкою по [ADDRESS] за 76565 грн., що підтверджується копією відповідного договору, долученою до матеріалів справи. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] отримані ним від продажу будинку по [ADDRESS] кошти були передані [PERSON], який діяв на підставі довіреності [PERSON], в рахунок попередньої оплати за будинок [ADDRESS]. Той факт, що кошти, отримані [PERSON] від продажу будинку [ADDRESS] були сплачені ним за будинок [ADDRESS] підтверджується даними домової книги останнього будинку, згідно яких [PERSON] з дружиною та сином зареєструвалися у даному будинку 28 листопада 2008 року, тобто через 9 днів після продажу будинку. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] було витрачено на придбання будинку [ADDRESS] 76565 грн. особистих коштів. Позивачами даний факт ніяким чином не спростовано. Виходячи з вартості придбаного майна, частка померлої дружини [PERSON] [PERSON] в будинку [ADDRESS] повинна становити 96/269 частки зазначеного будинку ( 269581 грн. -76565 грн. /2/269581 грн. ). Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1267 ЦК частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, позивачам в порядку спадкування повинно належати кожному по 32/269 частини будинку [ADDRESS]. Згідно ст. 49 Закону України "Про нотаріат" нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Так, як позивачами нотаріусу не було надано правовстановлюючих документів, що підтверджували право власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] нотаріусом обґрунтовано відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі повинні були сплатити судовий збір у розмірі 320 грн. кожний тоді як позивачами сплачено судовий збір в розмірі 243,8 грн. кожним, а тому суд вважає за необхідне на підставі ст. 82 ЦПК України стягнути з кожного з позивачів несплачений судовий збір в розмірі 76 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial