Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання його повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на даний час навчається на І курсі факультету іноземних мов бюджетної основи денного відділення Ізмаїльського державного гуманітарного університету ІІІ рівня акредитації та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання допомоги в утриманні дочки у добровільному порядку, тому вони вимушені звернутися до суду. Позивачі [PERSON] та [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, звернувшись із заявами, якими не заперечуть проти винесення рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно, відповідно до заперечень відповідача [PERSON], а також надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, направив до суду заперечення, в яких заявив про часткове визнання позову та повідомив суд про неможливість з його сторони на даний час сплачувати аліменти у вказаному розмірі, пояснивши, що він не працює, перебуває на пенсії по інвалідності, розмір якої складає 1049 гривень на місяць, інших доходів не має та обмежений у можливості сплачувати заявлений розмір аліментів, у зв'язку з чим просить суд винести рішення про стягнення з нього аліментів не більше 400 гривень на місяць тощо. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Стаття 198 СК України визначає, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON]та [PERSON] від спільного шлюбу мають повнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверждується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області. Згідно з довідкою, виданою Ізмаїльським державним гуманітарним університетом від 13.01.2015 року за вих.№103, [PERSON] на даний час навчається на на І курсі факультету іноземних мов бюджетної основи денного відділення Ізмаїльського державного гуманітарного університету ІІІ рівня акредитації. Відповідно до довідки, виданої управлінням Пенсійного фонду України у Татарбунарському районі Одеської області від 02.02.2015 року за вих.№135/06 [PERSON], [INFO], є пенсіонером по інвалідності та розмір його пенсії складає 1049 гривень. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, а також зважаючи на заперечення відповідача, який є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки у твердій грошовій сумі - 400 гривень щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред'явлення позову до закінчення дочкою навчанняабо не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 ст.367 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно ст.88 ЦПК України та ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial