Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 16.08.2016 року звернувся позивач з вимогою стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором №20/26/170908 від 17.09.2008 року в сумі 2\~846,29 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.06.2016 року становить 70\~742,86 грн., вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.09.2008 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] кредитний укладено договір № 20/26/170908, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 30\~193 доларів США з відсотковою ставкою 14% річних. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між банком та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки, відповідно до умов яких останні зобовязались нести відповідальність за виконання боржником своїх зобовязань перед банком. [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконує нанележним чином, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, яка станом на 30.06.2016 року складає 2\~846,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 70\~742,86 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Відповідач по справі [PERSON] в останнє судове засідання не зявився, про час та місце повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В письмових запереченнях зазначає, що позов не підлягає задоволенню, зважаючи на домовленості між ним та банком. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В письмових запереченнях зазначає, що порука є припиненою у звязку з непредявленням банком вимоги до поручителів протягом шести місяців з дня настання такого права, а тому заборгованість не підлягає солідарному стягненню. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.09.2008 року між ПАТ «БМ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 20/26/170908, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 30\~193 дол. США, зі сплатою 14% річних та строком повернення до 16.09.2015 року на придбання автомобіля по стандарту банківського продукту «Кредит на купівлю автомобілів на первинному ринку». З метою забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором, між банком та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки № 20/26/1700908 від 17.09.2008 року, за якими поручителі відповідають за виконання позичальником зобовязання в повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому відповідно до ст. 543 ЦК України кредитору належить право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30.06.2016 року заборгованість становить 2\~846,29 доларів США, що за офіційним курсом НБУ в гривневому еквіваленті складає 70\~742,86 грн., з яких заборгованість за кредитом 1\~829,63 доларів США (45474,37 грн.), заборгованість за процентами 19,92 долара США (495,10 грн.), пеня за несвоєчасно погашені проценти 0,72 долара США (17,90 грн.), пеня за несвоєчасно погашений кредит 996,02 долара США (24755,49 грн.). Крім цього, в ході судового розгляду справи, позивачем 30.08.2017 року подано уточнений розрахунок заборгованості станом на 29.08.2017 року, з якого вбачається, що загальний розмір заборгованості становить 1\~665,77 доларів США, що еквівалентно 42503,39 грн. та складається з: заборгованість за кредитом 1247,13 доларів США (31821,47 грн.), заборгованість за процентами (строкова та прострочена) 35,88 доларів США (915,5 грн.), пеня за несвоєчасно погашені проценти 8,9 1долар США (227,35 грн.), пеня за несвоєчасно погашений кредит 373,85 доларів США (9\~539,07 грн.). Таким чином, суд вважає доведеними позовні вимоги лише в частині стягнення заборгованості в розмірі 1 665,77 доларів США, що еквівалентно 42503,39 грн. Надаючи оцінку запереченням відповідача, суд зазначає наступне. За приписами ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як зазначив Верховний Суд України в постанові №6-53цс14 від 17.09.2014 року, з огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку (статті 61, 64 Господарського процесуального кодексу України, стаття 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-1451цс16 звернення до суду після спливу передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку є підставою для відмови у позові у звязку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що предявлення позову 16.08.2016 року позивачем здійснено після припинення поруки, оскільки за умовами кредитного договору кінцевий строк повернення кредиту визначено до 16.09.2015 року, тож позовні вимоги про стягнення заборгованості в солідарному порядку з поручителів [PERSON], [PERSON] не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1\~378,00 грн., який згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial