Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. В обґрунтування позову зазначає, що 28.05.2016 рішенням Таращанського районного суду Київської області шлюб між нею та відповідачем розірвано, їх спільні діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати разом з нею. 03.03.2018 рішенням суду збільшено розмір стягуваних аліментів на утримання дітей, до досягнення ними повноліття, до однієї другої частини заробітку відповідача. Однак, повнолітня дочка [PERSON] має тяжке захворювання крові, що потребує постійного контролю стану здоров`я, а також навчається на стаціонарі у ВНЗ та заочному відділенні на контракті. Оскільки відповідач не є особою з інвалідністю, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дочку. Відповідач у визначений судом строк правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Пояснила, що донька [PERSON] продовжує навчання у Богуславському коледжі на двох факультетах. Вона годує, лікує займається забезпеченням доньки [PERSON] . Картка, на яку приходять аліменти на малолітню дитину знаходиться в неї. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі. Зазначив, що утримує ще двох неповнолітніх дітей, сплачує на них аліменти. Крім того, він перейшов на іншу роботу, там мінімальна заробітна плата. Тому він не може сплачувати аліменти на навчання доньки [PERSON] . Він проживає з дружиною [PERSON] в [ADDRESS] ., дитину якої він всиновив і на цю дитину він сплачує аліменти. На даний час він працює водієм, на цю роботу був направлений з Центру зайнятості. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому 01.06.2002 шлюбі, який рішенням Таращанського районного суду Київської області від 27.05.2016 - розірвано. Рішення набрало законної сили 10.06.2016. Згідно даного рішення суду, дочка [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати з позивачкою. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 03.03.2018 у справі № 379/1624/17 постановлено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї другої частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11.12.2017. На даний час, дочка [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття. Разом з тим, як вбачається із довідки № 23, виданої 16.10.2020 в.о. директора коледжу, [PERSON] є студенткою третього курсу КЗ Київської обласної ради «Богуславський гуманітарний коледж імені І.С. Нечуя-Левицького», навчається на денній формі за кошти обласного бюджету з 01.09.2018. Термін навчання до 30.06.2022. Крім того, відповідно до довідки № 130 від 16.10.2020, [PERSON] є студенткою першого курсу КЗ Київської обласної ради «Богуславський гуманітарний коледж імені І.С. Нечуя-Левицького», навчається за спеціальністю «Право» на заочній формі за кошти фізичних та юридичних осіб з 15.09.2020. Термін навчання 2 роки 10 місяців. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 4621, виданої КЗ КОР «КООД», [PERSON] має діагноз - залізодефіцитна анемія важкого ступеню важкості D50. Відповідно до довідки про доходи № ТТ00-000004, виданої 27.07.2021 ТОВ «ТАРТЕХ», відповідач працює у ТОВ «ТАРТЕХ», займає посаду водія автотранспортних засобів, нарахована заробітна плата за червень-липень 2021 року становить 12524,00 грн, сплачені аліменти - 5040,92 грн. Крім того, 24.11.2020 головним державним виконавцем Таращанського РВДВС ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Турлуковською Я.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63701248 з виконання судового наказу № 379/1117/20, виданого 06.10.2020 Таращанським районним судом Київської області, про стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць, починаючи з 28.09.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що позивач навчаючись на денній формі навчання не має можливості працевлаштуватися та отримувати власний дохід, у зв`язку з чим перебуває на повному утриманні своєї матері. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували позовні вимоги взагалі. Відповідач працює водієм у ТОВ «ТАРТЕХ», у зв`язку з чим має можливість надавати кошти на утримання дочки, яка продовжує навчання. Суд враховує, що відповідач звільнився з попереднього аналогічного місця роботи водієм в ТОВ «НВО «Промвпровадження» де була вища зарплата, за згодою сторін. (а.с. 59-61) Доводи відповідача щодо неможливості сплати аліментів на навчання за станом здоров`я суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, а лише консультаціями у лікаря кардіолога. Відповідач не є інвалідом, відомостей щодо стаціонарного лікування не надано. Зазначене кореспондується з висновками Верховного Суду викладених у постанові від 27.02.2019 року по справі № 760/17457/16-ц провадження № 61-34814св18. Отже, в даній ситуації суд знаходить, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв`язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 200 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати, у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 128 КЗпП України, при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цьому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, і з урахуванням інтересів дочки-студентки, а також, беручи до уваги вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідач сплачує аліменти на двох малолітніх дітей в розмірі однієї другої доходу, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі однієї п`ятої частини усіх видів доходів платника аліментів. Визначивши зазначений розмір аліментів, суд виходить із розумності та справедливості по відношенню до всіх учасників правовідносин та вважає, що така частина є достатньою, а також не буде порушувати баланс між батьками щодо утримання повнолітньої дочки. Відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В даному випадку позов подано до суду 11.11.2020. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн, так як позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial