Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 35129,28 грн., мотивуючи порушенням відповідачем зобовязань за кредитним договором б/н від 06.12.2007 р. Відзиву на заяву відповідачем не надано. Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 06.12.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 28.02.2018 р. відповідачем зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 30918,36 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3913,62 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 27004,74 грн. Вказана сума на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Згідно ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ №1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і №1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум пені і штрафів, та включає м. Лисичанськ, в якому зареєстрований відповідач (а.с. 16,24). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01 квітня 2014 р. відповідачу була нарахована пеня в розмірі 3724, 42 грн., за період з 01 квітня 2014 р. по 30 квітня 2014 р. її розмір не змінювався, тому ця пеня була нарахована на підставі договору. Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Згідно розрахунку заборгованості з 01 травня 2014 р. відповідачу протиправно нараховувалася пеня, погашення якої здійснювалося за рахунок платежів за договором, розмір яких за 13 березня і 15 квітня 2017 р. склав 10505, 88 грн. (а.с.6-7). Договором між сторонами порядок погашення заборгованості у разі недостатності суми платежу встановлений не був, доказів того, що позивач порушував положення ст.534 ЦК України, суду не надані, тому суд виходить з того, що сплачена відповідачем сума в розмірі 10505, 88 грн. повинна бути направлена на погашення заборгованості з пені в розмірі 3724, 42 грн. наступним чином Пеня в розмірі 5474, 42 грн., нарахована станом на 01 березня 2017 р., складалася з 3724, 42 грн. правомірно нарахованої пені та 1750 грн. пені, неправомірно нарахованої з 01 травня 2014 р. Вона була частково погашена за рахунок платежу від 13 березня 2017 р. в розмірі 3502, 14 грн., а залишок правомірно нарахованої пені в розмірі 228, 28 грн. за рахунок платежу від 15 квітня 2017 р. в розмірі 7003, 74 грн.. За рахунок залишку платежу від 15 квітня 2017 р. в розмірі 7003, 74 грн. 228, 28 грн. = 6775, 46 грн. відповідачем протиправно було погашено 1750 грн. пені, нарахованої станом на 01 березня 2017 р. та 50 грн. пені, нарахованої 01 квітня 2017 р., а всього 1800 грн.. Тому суд зменшує розмір нарахованих процентів за користування кредитом з 28804,74 грн., до 27004, 74 грн. Оскільки з 01 травня 2017 р. позивач продовжив неправомірне нарахування пені, суми штрафів відповідачу нараховані під час подачі позову до суду, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 500 грн., штрафу (фіксована частина) - 250 грн., штрафу (процентна складова) 1660,92 грн. Суд вважає надані позивачем докази в частині задоволення позовних вимог достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 1762 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial