Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач 02 липня 2021 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 14 грудня 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який рішенням суду було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2011 року у справі №2-586/11 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . На даний час спільна дочка сторін продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання Національного транспортного університету за контрактом, термін закінчення навчання червень 2024 року. Вартість навчання складає 17 300 грн. за рік, що підтверджується довідкою навчального закладу №1151 від 28 травня 2021 року та договором №1291-20 від 10 вересня 2020 року. Оскільки дочка навчається за денною формою навчання за контрактом, та не має можливості влаштуватися на роботу і мати самостійний дохід, тому потребує матеріальної допомоги як на забезпечення одягом, взуттям, продуктами харчування, придбання методичних матеріалів для навчання, оплату проїзду до навчального закладу, так і на оплату вартості навчання. Проте, відповідач не надає, але може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, оскільки є особою працездатного віку, працевлаштований в Київській міській державній адміністрації, отримує заробітну плату, тобто може надати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, тому позивачем і подано до суду позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі ј частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, починаючи з 02 липня 2021 року і до закінчення терміну навчання 30 червня 2024 року. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 липня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до підготовчого засідання. 30 вересня 2021 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Згідно позовної заяви просила розгляд справи проводити без її участі, згідно відповіді на відзив заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву. Вважає заявлений позов не бгрунтованим, не аргументованим та не доведеним жодними розрахунками та доказами та таким, що базуються виключно на бажанні позивача задовольнити власні матеріальні інтереси. При цьому пояснив, що не заперечує щодо обов`язку сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається за денною формою навчання та не має самостійного заробітку (доходу). Визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, і до закінчення терміну навчання до 30 червня 2024 року, оскільки вважає, що вказана сума аліментів, за умови забезпечення рівності при виконанні обов`язку щодо утримання повнолітньої дочки зі сторони позивача, буде достатньою для забезпечення належних умов навчання дочки. Просив врахувати, що має іншу сім`ю та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яких повинен утримувати. Стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, саме у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходів), а не у твердій грошовій сумі, в розмірі 2500 грн. відобразиться на матеріальному становищі відповідача, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку малолітньої дочки та родини в цілому. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного висновку. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч.ч.8,9 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Зокрема, статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18, від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14 грудня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2011 року розірвано. Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.4,28). У відповідності до копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3,21-22). [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Ічня Чернігівської області, видано паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, [NUMBER] , дата оформлення 22 вересня 2017 року. Місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,26). Дані обставини не заперечуються сторонами. Відповідно до копій Договору №1291-20 між Національним транспортним університетом та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу від 10 вересня 2020 року, а саме, [PERSON] (Замовник) для [PERSON] та Договору про навчання у Національному транспортному університеті №40106 від 12 вересня 2020 року, вбачається, що сторони, уклали договір про надання освітньої послуги. Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: здійснення навчання за денною формою у 2020-2024 роках для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр за спеціальністю/освітньою програмою «Транспортні технології (на автомобільному транспорті)». Згідно п.8 Договору, розмір плати за надання освітньої послуги у повному обсязі встановлюється в національній валюті, при цьому виконавець має право здійснювати розмір плати за навчання не частіше одного разу на рік і не більше як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік з обов`язковим інформуванням про це замовника. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 69200 грн., у тому числі за 2020/2021 навчальний рік - 17300 грн., за 2021/2022 навчальний рік - 17300 грн., за 2022/2023 навчальний рік - 17300 грн., за 2023/2024 навчальний рік - 17300 грн. Замовник вносить плату за семестр. (п.9 Договору) (а.с.23-24,25). Відповідно до довідки Національного транспортного університету від 28 травня 2021 року за №1151, [PERSON] є студенткою І курсу, факультет транспортних та інформаційних технологій. Навчається по спеціальності «митна справа». Денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року (а.с.20). За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка набула повноліття та на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання за денною формою навчання за контрактом, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги з боку батьків, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, проїздом до навчального закладу та оплатою на навчання. При цьому витрати на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, а це потребує певних коштів. Оскільки позивач навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Тому й потребує матеріальної підтримки з боку батьків. Крім того, судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с.96). Згідно декларації про доходи [PERSON] як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, отримано: 279780 грн. (заробітна плата), 14419 грн. (інше) та 4000 грн. (джерело доходу [PERSON] ). У власності перебуває квартира в м.Києві (а.с.81-82). При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що 18 грудня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 18 грудня 2013 року складено відповідний актовий запис №1808, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 грудня 2013 року (а.с.60). Як вбачається з копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 травня 2014 року, 18 травня 2014 року у [PERSON] та [PERSON] народилася [INFO] дочка [PERSON] (а.с.61). Згідно довідок про доходи, розрахункових листів за період з лютого 2021 року по червень 2021 року та Декларації про доходи [PERSON] як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, отримано: 5146 грн. (гонорар), 71647 грн. (заробітна плата), 9472 грн. (інші соц. виплати), 57065 грн. (заробітна плата). За лютий 2021 року виплачено 10235 грн. 64 коп., за березень 2021 року - 9912 грн. 63 коп., за квітень 2021 року - 10048 грн. 43 коп., за травень 2021 року - 10048 грн. 45 коп., за червень 2021 року - 11462 грн. 90 коп. За серпень 2021 року виплачено 7683 грн. 35 коп. У спільній власності перебуває житловий будинок. Інших доказів щодо наявності (відсутності) у відповідача нерухомого чи то рухомого майна, або інших джерел доходу, сторонами не надано. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що дочка відповідача - [PERSON] , [INFO] , продовжує навчатися за денною формою навчання за контрактом, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги; яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, працевлаштований та отримує дохід (заробітну плату), зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку; при цьому заявлені позовні вимоги визнав частково, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2024 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначений судовим рішенням розмір аліментів, є реальним і дасть змогу підтримати повнолітню дочку, якій вочевидь бракує коштів, а після сплати аліментів в розпорядженні відповідача залишаться кошти достатні для забезпечення його нормальної життєдіяльності. Аргументи відповідача про доцільність стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є непереконливими, оскільки саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору порядку способу стягнення аліментів. Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру. Крім того, оскільки таким правом наділений саме той з батьків разом з яким проживає дитина, а в даному випадку дитина проживає разом з матір`ю, відтак визнання відповідачем позову у твердій грошовій сумі не узгоджується із зазначим та вимогами визначеними ч. 3 ст. 181 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605 грн 27 коп.

Outcome: partial