Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 04.11.2016 року у магазині «Фокстрот», розташованому за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, він придбав смартфон Apple 1 Phone 5S, SMEI 355668079699067 вартістю 7999,90 грн. як подарунок синові. Власником вказаного магазину є відповідач [PERSON] «САВ-Дістрибьюшн». 06.11.2016 року з ранку, після включення телефону, в нижній його частині зявилася темна смуга. Він звернувся до магазину за розясненням і отримав відповідь, що придбаний ним телефон є не новим, а відновленим. Для підтвердження своїх слів працівники магазину вказали на напис «Refurbished» в товарному чеку. Він мав намір в магазині купити новий телефон і продавець мав би проінформувати його про таку характеристику товару. Якби перед покупкою телефону йому надали таку інформацію, він би покупку телефону не здійснив. Він не є фахівцем у мобільних пристроях і не знає англійської мови, а тому на момент покупки не знав і не міг знати, що телефон не є новим. 06.11.2016 року та 07.11.2016 року він звертався до магазину «Фокстрот» з заявами-претензіями. У відповіді на заяву від 07.11.2016 року директор магазину [PERSON] зазначив, що істотний недолік у роботі телефону відсутній і запропонував йому звернутися до авторизованого сервісного центру з вимогою про усунення недоліків товару. З офіційного сайту компанії Apple йому стало відомо, що авторизовані сервісні центри Apple в Україні відсутні, Україна відсутня у списку країн де офіційно продаються телефон Apple. 14.11.2016 року він разом зі своїм адвокатом [PERSON] відвідали найближчий авторизований сервісний центр Apple в м. Люблін Республіки Польща. Після перевірки телефону, в усній формі йому повідомили, що придбаний ним телефон був офіційно проданий споживачу у Чехії, упаковка телефону не є властивою упаковкою Apple, оскільки містить тексті літери українського, а не чеського алфавіту. Вважає, що відповідач грубо порушив його права, як споживача, передбачені ст.ст. 4,6, 8, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, право споживач на належну якість продукції; необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її якість. Надання недоступної, недостовірної, неповної та несвоєчасної інформації про продукцію потягло за собою придбання продукції, яка не має потрібних йому властивостей, а саме сталої роботи нового телефону. Вважає, що на підставі ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» він має право на розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування заявданих збитків. Внаслідок порушення його прав було завдано моральну шкоду, яка полягає у тривалому невиконанні відповідачем законних претензій, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту у суді, звертались до третьої особи, а також до душевних страждань через неможливість належним чином користуватися придбаним телефоном. Особливої гостроти його стражданням надає та обставина, що телефон він купив синові на День студента, але він не міг користуватися ним тривалий час. Просить суд розірвати договір купівлі-продажу смартфона Apple 1 Phone 5S, SMEI 355668079699067, укладений 04.11.2016 року між ним та [PERSON] «САВ-Дістрибьюшн»; стягнути з відповідача [PERSON] «САВ-Дістрибьюшн» на його користь сплачені за товар грошові кошти в сумі 7999 грн. 90 коп., 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також понесені ним по справі судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що відповідачем позивачу [PERSON] було своєчасно надано повну та достовірну інформацію щодо придбаного товару. Про те, що телефон є відновленим позивач був повідомлений, оскільки інформація щодо даного виду смартфону розміщена на ціннику товару в доступному місці. Крім того, в товарному чеку, виданому позивачу міститься напис англійською мовою «Refurbished», тобто «відновлений». На момент придбання жодних скарг, претензій у позивача, як у споживача, не було. Дійсно, у листопаді 2016 року позивач звертався до магазину з претензією, а саме, що після включення телефону в нижній його частині зявилася темна смуга. Позивачу неодноразово було запропоновано звернутися до сервісного центру для підтвердження гарантійного випадку і здійснення комплексу робіт для усунення заявленого позивачу дефекту. Проте, позивач від цього відмовився. Вважає, що передбачених законом підстав для задоволення позову немає. Представник третьої особи - ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень… Докази надаються сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 04.11.2016 року позивач [PERSON] придбав у магазині «Фокстрот», належному відповідачу, смартфон Apple 1 Phone 5S, SMEI 355668079699067, вартістю 7999 грн. 90 коп. (а.с. 7). Гарантійний строк обслуговування даного товару встановлено тривалістю один рік. 06.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до продавця з письмовими заявами-претензіями (а.с. 8-10), в яких вказав, що придбаний ним смартфон виявився з дефектом екрану, з моменту покупки телефону пройшло два дні. Наявність у телефоні, придбаному позивачем [PERSON] зазначеного ним дефекту, знаходить своє підтвердження у квитанції № 237 11.11.2016 року, виданій [PERSON] «САВ-Дістрібьюшн» (а.с. 14). Ця обставина також була визнана в судовому засіданні представником відповідача. Частиною 2\~ст. 651 ЦК України\~передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Частинами 1, 3\~ст. 700 ЦК України\~передбачено, що продавець зобов'язаний надати покупцеві необхідну і достовірну інформацію про товар, що пропонується до продажу. Інформація має відповідати вимогам закону та правилам роздрібної торгівлі щодо її змісту і способів надання. Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необґрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди. Аналогічні положення містяться у п.1 ч.7, ч.9\~ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, у разі, коли надання недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію повинна містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об'єм тощо), умови використання; відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров'ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності;\~\~дату виготовлення;\~\~відомості про умови зберігання; гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами, можуть бути встановлені додаткові вимоги до змісту інформації про продукцію.\~\~ Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови. В судовому засіданні з наданих письмових доказів та пояснень сторін встановлено, що смартфон, придбаний позивачем [PERSON] є відновленим. Інформація про товар, а саме про те, що він є відновленим, а не новим, міститься на товарному чеку та на нижній стороні картонної упаковки телефону (а.с. 7, 39) Суд вважає, що відповідачем [PERSON] «САВ-Дістрібьюшн» достовірна, своєчасна та повна інформацію щодо придбаного смартфона Apple 1 Phone 5S, відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», позивачу [PERSON] надана не була. Так, представником відповідача не було надано належних та допустимих доказів про те, що до придбання товару позивачу була надана така інформація про товар як його відновленість (уживаність). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представників сторін, телефони в магазині відповідача розміщені на стендах без упаковки, без документів (інструкції, гарантійних талонів, тощо), тобто прийняття покупцем рішення про придбання даного товару відбувається на підставі інформації, яка розмішена на ціннику, безпосередньо на товарі та/або інформації наданої продавцем-консультантом. Надані відповідачем фотографії цінників на смартфон Apple 1 Phone 5S (а.с. 52-54), на думку суду, не є допустимими доказами, у розумінні ст. 59 ЦПК України, оскільки з даних фотографій не можливо зробити висновок про те де і коли вони зроблені, тобто дані фотографії не містять інформації про те чи зроблені вони саме 04.11.2016 року та чи зроблені вони саме в магазині «Фокстрот», розташованому за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1. Дійсно, в товарному чеку, виданому позивачу міститься напис англійською мовою «Refurbished» (в перекладі «відновлений»), проте така інформація покупцем отримується з порушенням вимог законодавства України про мови, оскільки викладена не державною мовою, якою є українська, а іноземною мовою. Крім того, таку інформацію позивач отримує вже після оплати товару. Аналогічним чином, покупець отримує доступ до інформації про відновленість товару, розміщеної на нижній стороні картонної упаковки, а саме, що даний продукт Apple є уживаним, оскільки телефон в упаковці передається покупцю лише після його оплати. Доводи представника відповідача про те, що\~\~позивачем та його представником не надано доказів, що [PERSON] була надана несвоєчасна, неповна та недослітовірна інформація, суд до уваги не приймає, оскільки згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів», обов'язок доведення надання споживачеві відповідної інформації,\~\~покладено не на споживача, яким є позивач, а на\~\~виготовника або продавця, яким у даному випадку є відповідач [PERSON] «САВ-Дістрибьюшн». Таким чином, суд вважає, що надання відповідачем несвоєчасної, неповної інформація про товар потягло за собою придбання [PERSON] товару, який не має потрібних йому, як споживачу властивостей, а саме сталої роботи нового телефону. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової суми є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Це у повній мірі забезпечить права споживача гарантовані йому\~Конституцією України, з врахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини. Відповідно до ч.1\~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.1\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~встановлено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Разом з тим, враховуючи положення\~ст. 23 ЦК України, відповідно до якої розмір відшкодування визначається з урахуванням характеру та тривалості моральних і фізичних страждань, та вимог щодо засад розумності та справедливості. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди у заявленому ним розмірі не доведені. Враховуючи вищевказані норми закону, а також характер та тривалість моральних душевних страждань позивача, незручності у звязку з цим, неправомірність і тривалість невиконання відповідачем законних вимог споживача про повернення сплачених коштів, суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 1000 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають до часткового задоволення. За правилами\~ст.79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), фінансові документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 р.,\~\~№ 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах"). При вирішенні питання про стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст.\~12,\~42,\~56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~(далі - Закон). Згідно зі\~ст. 1 Закону\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 % встановленої\~законом\~мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Участь адвоката [PERSON], яка представляла інтереси позивача у даній справі, та факт надання нею правової допомоги підтверджується договором про надання правової допомоги (а.с. 22), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 23). Розмір витрат на правову допомогу визначено розрахунком суми гонорару за надану правову допомогу (а.с. 25), що відповідає\~ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», і складає 8960 гривень, та квитанцією до прибуткового касового ордера № 01 від 30.01.2017 року. Суд вважає, що саме вищезазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується вимог про відшкодування на користь позивача витрат, пов»язаних з відрядженням адвоката [PERSON] до м. Любліна Республіка Польща, в сумі 1033,5 грн., то суд вважає, що ці вимоги до задоволення не підлягають, оскільки не підтверджені належними та припустимими доказами. Частиною 3 статті 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується 0,4 розміру заробітної плати, за подання позову майнового характеру 1% ціни позову. Тобто, при подачі даного позову позивачу необхідно було б сплатити 640 грн. за кожну вимогу немайнового характеру, тобто всього 1920 грн. Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON] «САВ-Дістрибьюшн». На підставі ст.ст. 16, 23, 708 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial