Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

в позові вказано, що з 27.08.2002 року по 07.12.2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в подружжя [INFO] народилась син донька [PERSON] . 07/12/2005 рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області шлюб сторін розірвано, юридичне проживання доньки визначено за місцем проживання позивачки. Сторони проживають окремо, у відповідача немає інших осіб, які перебувають на його утриманні, відповідач працездатний, отримує дохід за кордоном, в достатньому розмірі, оскільки має можливість проживати в Франції та не працювати в Україні, про тимчасове проживання відповідача за кордоном свідчить зокрема заява-згода; позивач одна не може забезпечити належне матеріальне утримання дитині, відповідач ухиляється від сплати аліментів; позивачем вказано, що вона зверталась двічі до суду з заявами про видачу судового наказу про стягнення аліментів, через відсутність зареєстрованого місця проживання відповідача їй було відмовлено в видачі судового наказу, з заявами до суду зверталась 23.10.2019 року та 17.12.2019 року, копії ухвал про відмову в видачі судового наказу позивачці не находили, а квитанції про відправлення заяв суду поштою не збереглись. Вказала, в описовій частині позовної заяви на необхідність стягнення аліментів з дати подання першої заяви про видачу судового наказу - 23/10/2019, в прохальній частині позовної заяви позивач просила суд присудити стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень щомісячно починаючи з 23.12.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, а у випадку продовження навчання до досягнення нею двадцяти трьох років. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач та відповідач повідомлені судом про відкриття спрощеного провадження, про порядок і умови реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Позивач в позовній заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Оскільки відповідача повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за його відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на відповідача. Відповідно до п. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] зареєстровано сторін спору. 07/05/2005 рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області шлюб сторін розірвано. В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В п. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так само в п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Оскільки позивач не надала суду доказів в обгрунтування заявленного розміру аліментів, нею не вчинено процесуальних дій, щодо встановлення розміру доходу позивача, не обґрунтовано витрати на утримання дитини в заявленому розмірі, не надано доказів в обґрунтування періоду стягнення аліментів, не долучено належних та допустимих доказів в підтвердження обставини початку обліку часу стягнення аліментів, в позові розміщена взаємосуперечлива інформація щодо дати подання заяви про видачу судового наказу, сімейним законодавством встановлено облік строку стягнення аліментів з дня пред`явлення позову, тому стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1250 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 840 гривень 20 копійок на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial