Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на повнолітнього сина до досягнення ним повноліття та про стягнення додаткових витрат, понесених у зв»язку з оплатою за його навчання . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та в обґрунтування зазначила, що відповідач, який є батьком [PERSON], [INFO], не надає належну матеріальну допомогу на його утримання . Після закінчення школи 9 класів, є студентом 1 курсу Кіровоградського кібернетико- технічного коледжу, денної платної форми навчання, за спеціальністю розробка програмного забезпечення з 01.09.2015 року по 31.06.2019 року . Просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, щомісячно, з дня звернення до суду 13.11.15 року до досягнення дитиною повноліття та стягнути додаткові витрати у розмірі 1920 грн., як 1/2 частину проведеної нею оплати згідно п. 4.2 договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг навчальним закладом від 2015 року. Представник позивача зазначила, про наявність у дитини певних здібностей, у зв»язку з чим батько має відповідно до ст.. 185 СК України брати участь у додаткових витратах на дитину , викликаних розвитком її здібностей у певній сфері. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку /доходів/, щомісячно з дня звернення до суду 13.11.15 року до повноліття дитини , що значно вище від 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , встановленого законодавством. В іншій частині вимог просить відмовити, оскільки окрім сплати аліментів , він має необхідність сплачувати комунальні послуги по місцю свого проживання, має також на утриманні свою матір, та має обов»язок сплачувати кредит. Стверджує, що до серпня 2015 року син проживав з ним і знаходився на його утриманні, а на даний час син проживає з матір»ю, яка без його згоди разом з сином прийняли рішення про навчання його на платній основі , при тому, що ним пропонувалась можливість навчання в інших навчальних закладах на безкоштовній основі. Представником третьої особи служби у справах дітей Кіровоградської міської ради, яка була залучена до участі у справі у зв»язку з необхідністю допиту неповнолітньої дитини , зазначено, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено наступні факти . [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 03.03.2010 року (а. с. 8) . Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). [PERSON] є студентом 1 курсу Кіровоградського кібернетико- технічного коледжу, денної платна форма навчання, за спеціальністю розробка програмного забезпечення з 01.09.2015 року по 31.06.2019 року, що підтверджується копією договору №48/15 від 2015 року ( а.с.5 ). Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представників, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності , суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини-сина у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку /доходів/, щомісячно з дня звернення до суду 13.11.15 року до повноліття. В частині стягнення додаткових витрат а сумі 1920 грн., суд дійшов висновку щодо задоволення частково і стягнення 1151,33грн., оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~\~Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивач понесла витрати на оплату навчання сина у зв»язку з його сильним бажанням навчатися саме вданому навчальному закладі і саме за даною спеціальність, про , що зазначив сам неповнолітній в судовому засіданні. Було проведено оплату за навчання 14.09.2015 року в сумі 765 грн., 09.10.2015 року в сумі 765 грн, 09.11.2015 року в сумі 765 грн. Ця сума складає 2302,65грн. Судом встановлено, що сім»я матері складається з її дітей , які проживають окремо, з малолітньої дитини на яку вона отримує соціальну допомогу , з пенсії її матері та батька , що проживають з нею, та її мати отримує пенсію неповнолітнього сина. Як встановлено в суді і підтверджено неповнолітнім в судовому засіданні його пенсія використовується за призначенням , як оплата за його навчання, та на інші його потреби. Виходячи із вимог ст. 185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком обох батьків дитини незалежно від сплати одним з них аліментів. І закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Суд вважає, що сторони порівну повинні взяти участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених навчанням. В іншій частині вимог позов задоволенню не підлягає. При цьому , суд враховує розмір заробітної плати відповідача ( а.с. 63), що складає 4293грн. в місяць, знаходження на його утриманні матері, що підтверджується її копією посвідчення, копією свідоцтва про народження та показами свідка [PERSON] ( а.с. 64,65) . Суду надано докази оплати відповідачем комунальних послуг без права на субсидію ( а.с. 52,57) оскільки житло знаходиться у власності сестри відповідача та має пічне опалення . Враховується факт обов»язку оплати ним кредиту, що підтверджується випискою банку ( а.с. 60). Суд виносить рішення згідно ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 4871,20 грн. судового збору. На підставі ст. ст.. 7, 182, 185, 199 СК України,

Outcome: partial