Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся у суд з позовом до відповідача, ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» , в якому просить : розірвати договір № 139 від 23 вересня 2009 року, укладений між ним та відповідачем на участь у будівництві, стягнути з відповідача збитки в сумі 332662 грн., інфляційні втрати в розмірі - 38578,94 грн., пеню в сумі - 41449,69 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначає між ним та відповідачем був укладений договір про участь у будівництві, відповідно до якого він повинен сплатити грошовий внесок, а відповідач побудувати житловий будинок до 4 кварталу 2010 р. та передати йому квартиру. По теперішній час будинок є недобудованим, внаслідок чого він просить на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України розірвати договір та повернути йому сплачені внески в сумі 332662 грн., які є фактичними збитками. Також, у зв'язку із порушенням строків передачі квартири, відповідач повинен йому сплатити пеню у розмірі 0,01% від сплаченої ним за договором суми та відшкодувати інфляційні втрати. Відповідач - ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна», у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, повідомлявся судом належним чином за юридичною зазначеною в ЄДРПОУ. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. 28.09.2007р. сторони уклали договір №33 про участь в будівництві. Відповідно до умов договору відповідач здійснює спільну діяльність по будівництву житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та автостоянку за адресою: [ADDRESS], а позивач, як учасник, приймає участь в спільній діяльності шляхом внесення вкладу в розмірі 361400 грн., що еквівалентно 69500 дол. США. В подальшому протоколом від 23.09.2009р. сторони припинили дію договору №33 та уклали новий договір №139 від 23.09.2009р. Відповідно до умов договору відповідач здійснює спільну діяльність по будівництву житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та автостоянку за адресою: [ADDRESS] ( в районі СШ №116), а позивач, як учасник, приймає участь в спільній діяльності шляхом внесення вкладу в розмірі 664668 грн., що еквівалентно 83083 дол. США та по закінченню будівництва отримує у власність двох кімнатну квартиру площею 74,35 кв.м. Кошті сплачені позивачем за договором №33 зараховані відповідачем як внески за новим договором №139. Згідно п.14. договору строк закінчення будівництва встановлюється рішенням ХМР та виконавчим комітетом : 4 квартал 2010р. Позивачем за договором №139 від 23.09.2009р. внесені кошти на участь у будівництві в сумі 324662 грн., що підтверджується наданими документами та не оспорюється відповідачем (а.с.29). На теперішній час будівництво житлового будинку не закінчено. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Порушення відповідачем умов вищевказаного договору, щодо строку закінчення будівництва є істотним, оскільки позивач позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору № 139 від 23.09.2008 року, а саме: отримати 2- кімнатну квартиру на другому поверсі загальною площею 74,35 кв. м (тип 2В) у багатоквартирному житловому будинку в [ADDRESS] (в районі СІІІ № 116), внаслідок чого договір №139 підлягає розірванню. Відповідно до ч. 4 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків завданих зміною або розірванням договору. Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Під час дії договору про участь в будівництві № 139 від 23.09.2009 року позивач вніс відповідачу 332662 грн., які підлягають поверненню позивачу для відновлення його порушеного права відповідачем. Підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 41449,69 грн. за період з 01.01.2011р. по 30.05.2014р. - відсутні, оскільки умовами договору передбачено стягнення з відповідача пені за несвоєчасну передачу позивачу квартири, при цьому квартира передається після сплати усіх вкладів, тоді як доказів сплати позивачем усіх вкладів за договором суду не надано. Також суд не вбачає підстав для стягнення інфляційних втрат, оскільки відповідно до положень ст. 625 ЦК України інфляційні нараховуються на суму боргу, тоді як грошова заборгованості у відповідача перед позивачем відсутня. Понесені позивачем судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на корить позивач,а пропорційно до задоволених вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial