Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30.10.2004 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. 17.02.2012 року рішенням Подільського районного суду м. Києва шлюб розірвано. 14.03.2007 року рішенням Подільського районного суду м. Києва з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти у розмірі 500,00 грн., щомісяця, з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 2 лютого 2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що вона працює, однак має дуже маленький дохід, якого в сучасних умовах не вистачає для нормального утримання 10-річної дитини. Вважає, що розмір аліментів, які повинен сплачувати відповідач, розрахований в 2007 році, на сьогодні є недостатнім для утримання дитини через стрімке зростання цін на споживчі товари та послуги, збільшення з витрат на комунальні послуги, тощо. Дитина росте і розвивається, ходить в школу, відвідує секції та гуртки, потребує систематичного оновлення одягу, шкільної форми, взуття. Дитині необхідне спеціальне взуття, оскільки у неї було виявлено плоскостопість. Також у дитини погіршується зір, що вимагає придбання дорогих окулярів і проведення комп'ютерної діагностики. В результаті цього істотно збільшились видатки і при цьому доходи залишаються не значними. Відповідач взагалі не бере участі у вихованні дитини, з нею не спілкується і не бачиться, не приділяє достатньої уваги. Вважає, що зазначені підстави є суттєвими, у зв'язку із чим розмір аліментів має бути збільшений на 1000 грн., тобто до 1500,00 грн. на місяць. Крім цього, з вересня 2014 року по травень 2015 року дочка вивчала англійську мову на курсах іноземних мов у ТОВ «Основи», за які позивачкою сплачено 3447,00 грн.. Враховуючи рівність обов'язків кожного з батьків щодо дитини, вважає, що з відповідача слід стягнути половину понесених нею додаткових витрат на дитину. Просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки, [PERSON], аліменти у розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 1723,50 грн., а також стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн.. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила суду заяву в якій підтримала позовні вимоги з тих же підстав, просила позов задовольнити та розглядати справу у її відсутність не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності позивача та відповідача та постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. У випадках, передбачених ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що [INFO] року від шлюбу з [PERSON] позивачка народила доньку, [PERSON]. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14.03.2007 року з відповідача на користь позивачки на утримання доньки були стягнуті аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, на підтвердження своїх доводів зазначила, що погіршилося її матеріальне становище, розмір аліментів, розрахований в 2007 році в сумі 500 грн., на сьогодні є недостатнім для утримання дитини 10 -річного віку, в тому числі і враховуючи стрімке зростання цін на споживчі товари та послуги, збільшення витрат на комунальні послуги. Крім того, дитині потрібне спеціальне взуття, оскільки у неї було виявлено плоскостопість. Також у дитини погіршився зір, що вимагає придбання дорогих окулярів і проведення комп»ютерної діагностики. Як вбачається з довідки №19 від 25.08.2015 року позивачка працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «ПОШТОРГ КАТАЛОГ» на посаді фахівця комерційного відділу та її заробітна плата в середньому становить 1 488 грн. 14 коп. (а.с.7). Інших доходів вона не має. Відповідно до довідки від 25.09.2015 року амбулаторії загальної практики сімейної медицини №10 ( а.с.8) [PERSON], [INFO] року перебуває на диспансерному обліку. Позивачка просить збільшити розмір аліментів до 1 500 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 вересня - 1455 гривень. Відповідач будь-яких доказів свого матеріального стану та заперечень стосовно позовних вимог суду не надав, тому суд вважає, що розмір аліментів, визначених рішенням Подільського районного суду м.Києва від 14.03.2007 року слід збільшити до розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який встановлений законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», а саме до 1 455 гривень. Стаття 185 СК України передбачає, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягне аліментів не була поставлена, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно довідки № 01/08-15 від 18.08.2015 року [PERSON] вивчає англійську мове на курсах іноземних мов «Основи з вересня 2014 року. З вересня 2014 року по травень 2015 року за її навчання було внесено 3 447 грн. ( а.с.9). При цьому участі у вихованні дочки, як зазначає позивачка, відповідач не приймає, з нею не спілкується та не бачиться. Отже, з позивача слід стягнути на користь позивачки половину суми від разового річного внеску, передбаченого навчанням доньки сторін на курсах іноземних мов ТОВ «Основи». Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 56 ЦПК України, до витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться - витрати на правову допомогу. Правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Позивачем в підтвердження надання юридичних послуг надано копію договору про надання юридичних послуг № 29/15 від 29.09.2015 року та копію квитанції про сплату 250 грн.( а.с. 11-12). З договору вбачається, що надання правової допомоги полягає у складанні позовної заяви. Отже, позивачкою надано відповідні докази про те, що вона понесла витрати на правову допомогу, а тому сума цих витрат підлягає стягненню з відповідача. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст. ст. 180 - 182, 183, 184, 185, 192 СК України,

Outcome: partial