Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], СФГ «Надія», треті особи - Костянтинівська міська рада Донецької області, Миколайпільська сільська рада Костянтинівського району Донецької області, у якій з урахуванням заяви про зміну предмета та підстав позову зазначив, що 22 березня 2012 року було укладено договір оренди земельної частки (паю) між [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON], зареєстрований 02 квітня 2012 р. у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1019, згідно якого в оренду передається земельна чстка (пай) (рілля) розміром 4.78 умовних кадастрових га, та цього дня сторони уклали акт приймання-передачі земельної частки (паю) до Договору, в якому зазначено, що [PERSON] передала, а [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» прийняло в володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,78 га умовних кадастрових га, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом. З того часу на день звернення позивача з позовною заявою до суду позивачем виконуються умови договору, а саме: виплачується орендна плата за користування земельною ділянкою, використувається земельна ділянка, яка відповідає визначеному паю і перебуває в межах поля із всіма власниками часток якого у позивача укладені аналогічні договори оренди. 24 грудня 2012 року відповідач [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 081542, виданий відділом Держкомзему у Костянтинівському районі та стала власником земельної ділянки з кадастровим № 1422483900400000083 про, що не повідомила позивача, чим порушила умови договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 р. та ЗУ «Про оренду землі». Згідно плану меж земельної ділянки, викладеного на державному акті про право власності на земельну ділянку, а також розташування земельної ділянки на Публічній кадастровій карті України фактично відповідач [PERSON] набула право власності на ту саму земельну ділянку, що була відведена їй згідно проекту та схеми поділу земель колективної власності КСП «Дружківський» та якою з 22 березня 2012 р. користується позивач. Таким чином, вважає, що відповідач [PERSON], продовжуючи отримувати орендну плату від [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» та виконуючи обовязки орендодавця в повному обсязі, зокрема щодо не перешкоджання у користуванні Орендарем переданої земельно ділянки протягом 2012-2017 рр. за умови неповідомлення орендаря про оформлення прав на земельну ділянку, відповідач [PERSON] фактично вчинила конклюдентні дії та здійснила волевиявлення до укладання договірних відносин з позивачем щодо оренди землі тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю). Вважає, що за умов досягнення згоди з усіх істотних умов (обєкту, строку та орендної плати) та у звязку із здійсненням волевиявлення кожної зі сторін у відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, - договір оренди землі між позивачем та відповідачем [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим № 1422483900400000083, площею 4,3354 га є укладеним з дати отримання останньою державного акту 24 грудня 2012 р. з наступними істотними умовами: щодо земельної ділянки з кадастровим № 1422483900400000083, площею 4, 3354 га, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області терміном дії до 22 березня 2032 р. з орендною платою у розмірі 4 823,53 грн., що сплачується один раз на рік грудень поточного року з урахуванням індексів інфляції із встановленою діючим законодавством відповідальності за невиплату орендної плати. 29 листопада 2017 р. між відповідачем [PERSON] та відповідачем СФГ «Надія» було укладено договір оренди землі зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 23641717 щодо вищевказаної земельної ділянки, що продовжувала перебувати в орендному користуванні позивача. Зазначає, що земельна ділянка, що є предметом спірного договору була передана у користування позивачу 22 березня 2012 р. на той час у формі частки, виділеної в натурі єдиним масивом та з того часу з користування позивача не вибувала. Вважає, що [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» як орендар за договором оренди земельної частки (паю) у випадку виділення земельної частки в натурі має переважне право на укладення договору оренди щодо земельної ділянки. Разом з тим, у випадку виявлення наміру у наймодавця на укладення нового договору найму, реалізація переважного права попереднього наймача можлива лише в разі, коли йому стане відомо про такий намір. З огляду на це, вважає свої права на даний час порушеними, що потребують захисту шляхом визнання оспорюваного договору оренди недійсним з одночасним скасуванням державної реєстрації права оренди, як похідної вимоги, оскільки обидві позовні вимоги пов*язані між собою підставою виникнення. Просить: - визнати укладеним 24 грудня 2012 року договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим № 1422483900400000083, площею 4, 3354 га, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області терміном дії до 22 березня 2032 р. з орендною платою у розмірі 4 823,53 грн., що сплачується один раз на рік грудень поточного року з урахуванням індексів інфляції із встановленою діючим законодавством відповідальності за невиплату орендної плати; - визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер № 1422483900400000083, площею 4, 3354 га, укладеного між [PERSON] та СФГ «Надія», право оренди за яким зареєстровано 29 листопада 2017 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською міською радою Донецької області та скасувати запис про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та СФГ «Надія» щодо земельної ділянки кадастровий номер № 1422483900400000083, площею 4, 3354 га, що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень державного реєстратора Костянтинівської міської ради Донецької області за № 23641717 від 29 листопада 2017 р. Ухвалою суду від 05 травня 2018 року у справі за клопотанням представника позивача залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Миколайпільську сільську раду Костянтинівського району Донецької області (т.2 а.с. 9). Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені обставини, пояснила, що у договорі оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року сторони узгодили умови щодо переукладення договору у разі виділення земельної ділянки в натурі. Позивач вважає, що правовідносини між сторонами не змінилися, позивач як користувався з 2012 року, так і продовжує користуватися даною земельною ділянкою. При цьому, передача такої земельної ділянки іншому орендареві можлива лише за умови її вилучення у попереднього орендаря, чого не відбулося. Твердження сторони відповідачів щодо припинення правовідносин між сторонами після виділення земельної ділянки в натурі є необґрунтованими, оскільки такі правовідносини є діючими до моменту їх належного оформлення. Вважає, що у даному випадку порушене переважне право позивача як орендаря, що потребує захисту із застосуванням аналогії закону у порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Просила задовольнити позов у повному осбязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні з позовними вимогами не погодилася, вказуючи, що не бажає переукладати договір оренди із позивачем у справі, пояснила, що у 2017 році уклала договір оренди з іншим господарством. Зазначила, що перебувала у правовідносинах із [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ», що оформлювало права на її землю. Вона підписувала документи, коли це відбулось не пам*ятає, але знає, що позивачем оброблялася її ділянка, вона отримувала орендну плату, що перераховувалася на її картку, останній раз кошти одержала у грудні 2017 року. Про те, що земельна ділянка була виділена в натурі вона позивачеві не повідомляла. Її не влаштовували умови оренди, але з цього приводу вона до [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» не зверталася. Акту повернення земельної ділянки із позивачем вона не підписувала. Де знаходиться належна їй земельні ділянка, ким вона засіяна у теперішній час їй не відомо. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, підтримавши доводи письмового відзиву (т.1 а.с. 45-48, 121-125), вказуючи, що 22 березня 2012 р. між [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] було укладено договір оренди земельної частки (паю), згідно якого була передана в оренду земельна частка (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0173787, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). 24 грудня 2012 р. [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 081542, згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 4,3354 га, кадастровий № 1422483900:40:000:0083, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Тобто після отримання державного акта на право власності на земельну ділянку договір між [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] договір оренди вищевказаної земельної ділянки не укладався, у звязку з чим, договірні відношення між [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» після отримання нею державного акту на право власності на земельну ділянку не виникли, а ті що існували при укладенні договору оренди земельної частки (паю) були припинені. Зазначив, що посилання позивача на абз. 2 Перехідних положень ЗУ «Про оренду землі», яким передбачено, що після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договорів оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладенй, і може бути змінений лише за згодою сторін є безпідставним. Переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) не може бути примусом для власника цієї земельної ділянки. Це положення передбачає право, а не обовязок на переукладення договору оренди. Вважає посилання позивача, що відповідач [PERSON] фактично набула право власності на ту саму земельну ділянку та обєктом оренди як до оформлення державного акту, так і після залишилася та сама земельна ділянка, є необґрунтованим та безпідставним. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0173787, який належав [PERSON], розмір земельної частки (паю) складав 4,78 умовних кадастрових га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 081542, вона є власником земельної ділянки площею 4,3354 га, тобто розмір земельної частки (паю) та земельної ділянки, яка перебуває на сьогоднішній час у власності [PERSON] відрізняється. Доказів на підтвердження того, що земельна ділянка після виділення її в натурі залишилася та сама, яка була обєктом оренди позивачем надано не було. 29 листопада 2017 р. відповідач [PERSON] зареєструвала своє право в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідач [PERSON] скористалася своїми правами власника, передаченими чинним законодавством та 29 листопада 2017 р. уклала договір оренди землі з СФГ «Надія», зареєструвавши його у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник відповідача СФГ «Надія» - [PERSON], заперечував проти задоволення заявлених вимог, підтримавши доводи письмового відзиву (т.1 а.с. 64-65, 135-136), зазначив, що 29 листопада 2017 р. відповідач [PERSON] зареєструвала своє право в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, тому [PERSON] скористалася своїми правами власника, передбаченими чинним законодавством та 29 листопада 2017 р. уклала договір оренди землі з СФГ «Надія», який в свою чергу був зареєстрований відповідно до вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При реєстрації відповідачем [PERSON] свого права в державному реєстрі речових прав було встановлено, що її земельна ділянка в оренді не перебуває, інформація про обмеження, обтяження, існування інших договорів оренди була відсутня. Вважає, що на сьогоднішній день договір оренди землі від 29 листопада 2017 р., укладений між [PERSON] та СФГ «Надія» дійсним, а державну реєстрацію права оренди земельної ділянки проведеною відповідно до чинного законодавства України, та підстав для визнання його недійсним та підстав для визнання його недійсним, а також скасування державної реєстрації на сьогоднішній час не має. Представник третьої особи Костянтинівської міської ради Донецької області, у судове засідання не з*явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, звернувся до суду із заявою від 14 травня 2018 року про розгляд справи за відсутності представника, прийняття рішення залишив на розсуд суду (т. 2 а.с. 41). Додатково зазначив, що державним реєстратором при реєстрації спірного договору була отримана інформація з державного реєстру речових прав, згідно якої інформація про обмеження, існування інших договорів оренди була відсутня. Вважає, що державний реєстратор через брак зазначеної інформації в державному реєстрі відповідальності не несе. Представник третьої особи - Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, у судове засідання не з*явився, звернувся до суду із заявою від 14 травня 2018 року про розгляд справи за відсутності представника (т.2 а.с. 16). Суд, з*ясувавши позицію представників сторін, відповідача [PERSON], представника третьої особи, дослідивши докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 22 березня 2012 року [PERSON] та [PERSON] «АПК-Інвест» уклали договір оренди земельної частки (паю), згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в володіння та користування (оренду) земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,78 умовних кадастрових нектарів, вартістю 97698,08 грн., яка роміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом (т. 1 а.с. 6-8, 87-88). Згідно з пунктом 2.2 договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 р. за користування зазначеною в Договорі земельною часткою (паєм) орендар сплачує Орендодавцю щороку орендну плату (в розрахунку на одну земельну частку) у розмірі 4823,53 грн. Орендар сплачує орендну плату рівними частками від суми вказаної в договорі, у такі строки один раз на рік, грудень поточного року. Орендар на свій розсуд має право здійснити виплату орендної плати як частково, так і за цілий рік користування орендованою земельною часткою (паєм) до настання строків, зазначених в цьому пункті договору (т. 1 а.с.6, 87). Відповідно до п. 2.3 договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 р. договір укладено сторонами на 20 років (т. 1 а.с.6). Сторонами узгоджено, що у випадку виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), Договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою Сторін. Договір оренди землі переукладається Сторонами за цим Договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії Договору оренди допускається у випадках, визначених цим Договором та чинним законодавством (п. 2.3 договору) (т.1 а.с. 7). Пунктом 4 договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 р. передбачено, що договір набуває чинності з моменту його реєстрації в Миколайпільській селищній раді (т. 1 а.с. 8, 88). Додатками до даного договору є: - визначення форми, розміру та періоду виплати орендної сплати (т. 1, а.с. 9); - акт приймання-передачі земельної ділянки (т.1 а.с. 10, 90); - копія сертифікату на право на земельну частку (пай). Згідно позначки у договорі (т.1 а.с. 8), його зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1019 від 02 квітня 2012 р. за підписом [PERSON], скріплено печаткою Миколайпільської сільської ради. На підтвердження виконання своїх зобов*язань щодо сплати орендної плати на користь [PERSON] позивачем суду надано розрахунок за 2012-2017 р.р.: копії видаткових касових ордерів від 13 квітня 2012 року на суму 2050,00 грн. (т.1 а.с. 27, 96); від 30 жовтня 2012 року на суму 1009,11 грн. (т.1 а.с. 26, 97), від 25 жовтня 2013 року на суму 2050,00 грн. (т.1 а.с. 25, 98); від 03 грудня 2013 р. на суму 2050,00 грн. (т.1 а.с.24, 99), а також копії платіжних доручень № 81548 від 30 липня 2014 року на суму 2050,00 грн. (т.1 а.с. 23, 100); № 1054 від 28 січня 2015 року на суму 2050,00 грн. (т.1 а.с. 22, 101); № 5472 від 29 липня 2015 року на суму 2515,26 грн. (т. 1 а.с. 21, 102); № 7655 від 22 грудня 2015 року на суму 2515,26 грн. (т.1 а.с. 20, 103); № 32472 від 16 серпня 2016 року на суму 2909,88 грн. (т. 1 а.с. 19, 104); № 42068 від 25 жовтня 2016 р. на суму 1454,94 грн. (т. 18 а.с. 105); № 2226 від 17 січня 2017 р. на суму 1454,94 грн. (т. 1, а.с. 17; 106); № 7028 від 26 квітня 2017 р. на суму 1454,94 грн. (т.1 а.с. 16, 92); № 1404 від 30 червня 2017 р. на суму 1454,94 грн. (т. 1, а.с. 15, 93); № 11879 від 24 жовтня 2017 р. на суму 1454,94 грн. (т.1, а.с. 14, 94); № 22500 від 19 грудня 2017 р. (т. 1 а.с. 13, 95). Тієї обставини, що позивачем, як орендарем за договором оренди від 22 березня 2012 року, належно сплачувалася орендна плата у судовому засіданні не заперечувала відповідачка [PERSON], яка пояснила, що у грудні 2017 року вона останній раз отримала перераховану на її картку орендну плату від позивача, у 2018 році з приводу невиплати орендної плати вона до позивача не зверталася. Судом досліджено надану на запит суду копію державного акту на право колективної власності на землю КСП «Дружківський» серії ІІ ДН № 000128 від 15 серпня 1996 р. (т. 1 а.с.179-186, 243-250). Згідно Додатку 1 до Державного акта ІІ-ДН № 000128 Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (т.1 а.с.167-178, 208-231) за № п/п 390 значиться [PERSON] (т.1 а.с.172, 218). Як вбачається з копії Ропорядження голови районної державної адміністрації Костянтинівської райдержадміністрації за № 291 від 29 травня 1996 р. «Про затвердження вартості та розмірів в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю) для видачі сертифікатів у КСП «Дружківський» Костянтинівського району» (т.1 а.с.147) затверджено розрахунок вартості та розміру в умовних кадастрових гектарах земельної частки (паю) у площі сільськогосподарських угідь з такими показниками: вартість земельної частки (паю) 1738,634 млн. карб., розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 4,78. Районному відділу земельних ресурсів наказано організувати заповнення, реєстрацію та видачу сертифікатів членам КСП «Дружківський» на земельну частку (пай). Відповідно до копії Розпорядження голови райдержадміністрації Костянтинівської райдержадміністрації від 27 вересня 2010 р. № 446 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» (т. 1 а.с. 191, 240) надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом заміни сертифікатів на право на земельні частки (паї) на державні акти на право власності на землю у розрізі власників сертифікатів. Громадянам власникам земельних часток (паїв) подати до райдержадміністрації технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для розгляду та затвердження у встановленому законом порядку (т.1 а.с.191). Як вбачається з Додатку до розпорядження гови райдержадміністрації від 27 вересня 2010 р. № 446, а саме зі списку громадян колишніх членів КСП «Дружківський», яким надається дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом зміни сертифікатів на право на земельні частки (паї) на державні акти на право власності на землю на території Миколайпільської сільської ради (т. 1 а.с.191-193, 240-242) під № 44 списку значиться [PERSON] серія та № сертифікату ДН № 0173787 (т. 1 а.с.192, 241). Розпорядженням голови районної державної адміністрації Костянтинівської райдержадміністрації № 703 від 20 грудня 2011 р. «Про надання земельних часток (паїв) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництв громадянам власникам земельних сертифікатів КСП «Дружківський» (т. 1 а.с. 148-149, 194, 236) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянам-власникам сертифікатів КСП «Дружківський» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Надано земельні частки (паї) у власність загальною площею 443,04 га, із них: ріллі 443,04 га, громадянам, які виявили бажання вийти з членів КСП «Дружківський» Миколайпільської сільської ради у розрізі власників землі, угідь (т. 1 а.с.187-190, 232-235, 253-256). Як вбачається з Додатку до розпорядження голови райдержадміністрації від 20 грудня 2011 р. № 703, а саме зі списку громадян, які вийшли з членів КСП «Дружківський» Миколайпільської сільської ради та площі земель, які надаються їм у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін сертифікатів на земельні частки паї (т. 1 а.с.150-154, 195-197, 237-242), під № 44 списку значиться [PERSON] кадастровий номер земельної ділянки: 1422483900:40:000:0083, площею 4,340, з них ріллі 4,340 га (т. 1 а.с.152, 196, 241). Згідно пояснень Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (т.1 а.с.166) за інформацією Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області схема поділу земель колективної власності КСП «Дружківський» не розроблялась. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯК № 081542, виданого [PERSON], яка проживає у [INFO], на підставі Розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 20 грудня 2011 р. № 703 є власником земельної ділянки площею 4,3354 га у межах згідно з планом (ідентифікаційний номер відповідно до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів або ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ [NUMBER]). Земельна ділянка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 142240001001823, 24 грудня 2012 року (т.1 а.с.56), кадастровий номер земельної ділянки 1422483900:40:000:0083 (т.1 а.с. 56) про, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 105593981 від 29 листопада 2017 р. (т.1 а.с.57). 29 листопада 2017 року [PERSON] та СФГ «Надія» уклали договір оренди землі загальною площею 4,3354 га, у тому числі: ріллі 4,3354 га, кадастровий номер 1422483900:40:000:0083, строком на двадцять років (а.с. 58-59). Згідно з пунктом 40 цього договору він набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (т.1 а.с. 59 зворот). Згідно з п.п. 7, 9, 12 договору оренди землі від 29 листопада 2017 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій, натуральній (та/або у формі надання послуг), формі у розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься один раз на рік з 01 листопада по 31 грудня місяця поточного року. Розмір орендної плати переглядається кожен рік (т.1 а.с. 58). Про реєстрацію вказаного договору оренди сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29 листопада 2017 р. (т.1 а.с.60). Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 29 листопада 2017 р. (а.с.137) фізична особа громадянка України [PERSON], яка мешкає: Донецька область Костянтинівський район с. Миколайпілля, вул. Верхня, буд. 13 іменована надалі «Орендодавець» з одного боку, предає, а СФГ «Надія», що зареєстроване за адресою: [INFO] та діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 295370 від 08 липня 1993 р., в особі голови господарства [PERSON], іменоване надалі «Орендар», з другого боку, приймає: земельну ділянку загальною площею 4,3354 га, в тому числі: ріллі 4,3354 га, в межах згідно з планом, що додається, яка розташована на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області та має відповідний кадастровий номер 1422483900:40:000:0083. При цьому, згідно довідки [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» за вих. № 136-2 від 05 березня 2018 р. (а.с.89), [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» підтверджує, що земельна ділянка, визначена з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування згідно схеми поділу земель колективної власності КСП «Дружківський» розташована на території Миколайпільської селищної ради Костянтинівського району Донецької області та передана у користування [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» [PERSON] на підставі договору оренди земельної частки (паю), укладеного 22 березня 2012 р. та зареєстрованого 02 квітня 2012 р. у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 1019, станом на 05 березня 2018 р. обробляється товариством. На даній земельній ділянці засіяний ярий ячмінь; також позивачем надано план посіву на 2018 р. (а.с.91). Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2017 р. Головою СФГ «Надія» засобами поштового звязку ДП «Укрпошта» (т. 1 а.с.12 зворот) направлено листа на адресу Генерального директора [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» (т.1 а.с.12), в якому зазначено, що 29 листопада 2017 р. між СФГ «Надія» та у т.ч. [PERSON] було укладено договір оренди землі загальною площею 4,3354 га, кадастровий № 1422483900:40:000:0083, яка знаходиться на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області строком на 20 років. Вказаний договір було зареєстровано відповідно до чинного законодавства України. Тому СФГ «Надія» є повноправним орендарем вищезазначеної земельної ділянки. Як стало відомо СФГ, раніше вищезазначена земельна ділянка обраблялась [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ». З метою уникнення у подальшому непорозумінь та збереження часу при вирішенні цього питання у досудовому порядку, просив утриматися щодо проведення будь-яких дій відносно вищезазначеної земельної ділянки, так як СФГ з весни буде обробляти дану земельну ділянку на правах оренди, як це передбачено чинним законодавством України. Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно Перехідних положень Закону України «Про оренду землі» громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом. Наведені положення законодавства узгоджуються із умовами, визначеними стронами у договору оренди від 22 березня 2012 року, згідно якого у випадку виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), Договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою Сторін. Договір оренди землі переукладається Сторонами за цим Договором не пізніше ніж в строк до двох місяців з дати виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку. Припинення дії Договору оренди допускається у випадках, визначених цим Договором та чинним законодавством (п. 2.3 договору) (т.1 а.с. 7). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 19 березня 2018 року у справі № 924/468/14, системний аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що після виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі та отримання ними державних актів на право власності на землю відповідні сертифікати на земельну частку (пай) є недійсними. У той же час факт оформлення державного акта на право власності на землю дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладенню. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладення відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених статтею 31 Закону України "Про оренду землі". Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно із положеннями ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). При цьому, згідно із частиною 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. В силу ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи встановлені судом обставини щодо виконання позивачем умов договору оренди від 22 березня 2012 року, як то виплата орендної плати за користування земельною ділянкою, використання земельної ділянки, яка відповідає визначеному паю, а також наведені вище норми законодавства, суд вважає доводи сторони відповідачів щодо припинення договірних відношень між [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» та [PERSON] після отримання останньою державного акту на право власності на земельну ділянку необґрунтованими, а право позивача [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» як орендаря земельної ділянки при укладенні договору оренди між [PERSON] та СФГ «Надія» - порушеним. Доводи позивача про те, що спірна земельна ділянка не вибувала з його користування, стороною відповідачів не спростовані. При цьому суд враховує долучений до матеріалів позивачем висновок експерта у галузі права щодо можливості застосування аналогії закону чи аналогії права у відносинах з оренди землі (т. 2 а.с. 21-33). Статтею 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи зазначене, наявні правові підстави для визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки кадастровий 1422483900:40:000:0083, площею 4,3354 га, укладеного між [PERSON] та СФГ «Надія», право оренди за яким зареєстровано 29 листопада 2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Костянтинівською міською радою Донецької області, та скасування запису про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі даного Договору. В той же час, враховуючи вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України про недійсність правочину, переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки і одержання власником земельної частки (паю) державного акта на право власності на земельну ділянку можливе лише за наявності волевиявлення на те сторін. Тому, підстави до задоволення позовних вимог в частині визнання укладеним 24 грудня 2012 року договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим № 1422483900400000083, площею 4, 3354 га, між [PERSON] та [PERSON] «АПК-ІНВЕСТ» до задоволення не підлягають. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України у зв*язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути на користь позивача витрати по оплаті судового збору (а.с. 1, 112). На підставі викладеного та

Outcome: partial