Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України» звернувся до суду з позовом до відділу ДВС Канівського МРУЮ, [PERSON] про звільнення заставленого майна з-під арешту. Свій позов мотивує тим що 25.01.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філії Канівського відділення № 3284 та фізичною особою [PERSON], [INFO], зареєстрованого [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER] було укладено Договір невідновлюваної кредитної лінії № 2176, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень для споживчих потреб строком на 120 місяців з щомісячною сплатою відсотків в розмірі 15,5 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24.01.2018 року. В забезпечення вказаного зобов'язання, згідно іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу [PERSON] 06.02.2008 року за № 709, було передано нерухоме майно побутове приміщення загальною площею 236,3 кв.м., яке знаходиться за адресою [ADDRESS] і належить Третій особі. Зазначене нерухоме майно (предмет іпотеки) належить на праві приватної власності Третій особі на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2002 року укладений з ЗАТ «Дніпробуд» та зареєстроване в установленому законом порядку в Канівському виробничому підрозділі Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації та в Реєстраційній службі Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. 07.06.2011 року проведено державну реєстрацію змін до Статуту банку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року №502 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 року № 261», які стосуються, в тому числі, найменування банку, а саме відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» змінено тип з «відкритого акціонерного товариства» на «публічне акціонерне товариство». Відповідно до постанови правління ПАТ «Державний ощадний банк України» № 412 від 30.08.2011 року «Про реорганізацію теріторіально відокремлених безбалансових відділень філії-Канівського відділення № 3284 АТ «Ощадбанк» у Черкаській області, філія-Канівське відділення № 3284 ВАТ «Ощадбанк» реорганізована шляхом її перетворення у територіально відокремлене безбалансове відділення відкрите на балансі філії-Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» та присвоєно внутрішньобанківський номер 10023/0165. 06.11.2014 року третя особа повідомила ПАТ «Державний ощадний Банк України» , що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.06.2013 року ВП № 36051913 видана відділом Державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції, накладено арешт на нерухоме майно третьої особи, в тому числі і на нерухоме майно, яке знаходиться в іпотеці АТ «Ощадбанк». Обтяження за зазначеним іпотечним договором було внесено до Державного реєстру іпотек - витяг № 16874981 від 08.02.2008 року та до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - витяг № 16846697 від 06.02.2008 року обтяження на арештоване майно відділом ДВС Канівського МРУЮ накладене 12.06.2013 року. Таким чином, з наведеного вище вбачається, що забезпечувальне (приватне) обтяження, яке зареєстроване в реєстрі обтяжень на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» на підставі іпотечного договору, має вищий пріоритет над публічним обтяженням, де обтяжувачем виступає відділ ДВС Канівського МРУЮ , оскільки обтяження на користь банку виникло в силу іпотеки та було зареєстроване раніше. Вважають, що накладення відділом ДВС Канівського МРУЮ зазначеного арешту порушує права ПАТ «Державний ощадний банк України» як іпотекодержателя, та суперечить нормам чинного законодавства. На час подачі даного позову позичальник [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, порушує графік сплати чергових платежів. В разі подальшого неналежного виконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором ПАТ «Державний ощадний банк України» має намір скористатись своїм правом в установленому законом порядку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки для направлення коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки на погашення заборгованості за кредитним договором. 06.11.2014року Банк звернувся з письмовою вимогою до відділу Державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції з проханням зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.06.2013 року ВП № 36051913. Відділ ДВС Канівського МРУЮ повідомив, що не має можливості зняти арешт та запропонував звернутись з позовом до суду. За таких обставин законодавець надав право іпотекодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення майна, яке є предметом застави, з-під арешту. Просить суд зняти арешт з майна, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відділом Державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, в частині нерухомого майна: побутове приміщення, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] і належить [PERSON]. Зобов'язати відділ Державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області зробити відповідний запис в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Представник позивача Бузницький Д.О., який діє на підставі довіреності від 16.06.2014 р. в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав повністю та просить суд позов задовольнити, справу розглядати у його відсутність.(а.с.-60) Представник відповідача - відділу ДВС Канівського МРУЮ Говорун Д.Я. в судове засідання не з'явивлася, надала письмову заяву, просить справу проводити у її відсутність та прийняти рішення згідно чинного законодавства.(а.с.-61) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надала письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та просить суд позов задовольнити, справу розглядати у її відсутність.(а.с.52) Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філії Канівського відділення № 3284 та фізичною особою [PERSON], [INFO], зареєстрованого [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], 25.01.2008 року було укладено Договір невідновлюваної кредитної лінії № 2176, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень для споживчих потреб строком на 120 місяців з щомісячною сплатою відсотків в розмірі 15,5 % річних, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 24.01.2018 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором невідновлюваної кредитної лінії № 2176В, згідно іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу [PERSON] 06.02.2008 року за № 709, було передано нерухоме майно побутове приміщення загальною площею 236,3 кв.м., яке знаходиться за адресою [ADDRESS] і належить третій особі - [PERSON]. Зазначене нерухоме майно (предмет іпотеки) належить на праві приватної власності третій особі на підставі договору купівлі-продажу від 19.09.2002 року укладений з ЗАТ «Дніпробуд» та зареєстроване в установленому законом порядку в Канівському виробничому підрозділі Черкаського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації та в Реєстраційній службі Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. Згідно постанови ВДВС Канівського МРУЮ ВП № 36051913 від 12.06.2013р. (а.с.47), накладено арешт на нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON], [INFO], проживаючого: [ADDRESS] на виконання наказу №11/50256/1687/21012 виданого Господарським судом Черкаської області 14.01.2013р. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі: - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; - коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодавець має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом. Відповідно до Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», на майно щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями: У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч.7 ст. З Закону України «Про іпотеку», зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно до ч.8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". З листа №12633 від 10.11.2014р. (а.с.15) вбачається, що виконавче провадження з виконання Наказу № 11/5026/1687/2012 виданого 14.01.2013р. Господарським судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 83518,71 грн. завершено 19.06.2014р. на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Оцінюючи зібрані по справі докази, вивчивши їх та дослідивши, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та підстав для задоволення позову та про необхідність скасування постанови ВДВС Канівського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зокрема, арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON], [INFO], проживаючої: [ADDRESS]. В той же час суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам роз'яснено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. А тому, суд вважає, що відділ ДВС Канівського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області є неналежним відповідачем у даній справі, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про зобов'язання відділу Державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області зробити відповідний запис в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, оскільки ці функції виконує Реєстраційна служба України.

Outcome: partial