Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» ( далі - ПАТ «УкрСиббанк» ) 31.08.2016 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №11107416000-3 від 25 січня 2007 року, що отриманий у спадок [PERSON] -домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з: житлового будинок літ «А-1», житловою площею 38,6 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м, літньої кухні літ. «Г», сараю літ. «Д», погребу літ «Е», гаражу літ. «В», вбиральні літ «Ж», замощення І, водоколонки П, парканів 1,2; земельної ділянки загальною площею 0,0964 га переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель;встановити спосіб реалізації нерухомого майна, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;з вартості реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «УкрСиббанк» (на рахунок №29090000000113, МФО: 351005, код ЄДРПОУ- 09807750) за Договором про надання споживчого кредиту №11107416000 від 25 січня 2007 року в розмірі 14436,07 доларів США; зобов'язати [PERSON] отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на нерухоме майно: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , успадковане нею після смерті [PERSON]; стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» судові витрати у справі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 25.01.2007 року між ЗАТ «УкрСиббанк» , правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту №№11107416000, відповідно до умов якого він отримав 35000 доларів США зі сплатою 12,3% , які зобов'язався повернути не пізніше 24.01.2018 року . З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищеназваним кредитним договором між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір від 25.01.2007 року, предмет іпотеки - домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з: житлового будинок літ «А-1», житловою площею 38,6 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м, літньої кухні літ. «Г», сараю літ. «Д», погребу літ «Е», гаражу літ. «В», вбиральні літ «Ж», замощення І, водоколонки П, парканів 1,2; земельної ділянки загальною площею 0,0964 га переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. [PERSON] помер 25.08.2013 року. В січні 2015 року банк звернувся до суду з позовом до спадкоємців [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, однак рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 22.02.2016 року, залишеним без змін апеляційним судом, у задоволенні позову відмовлено. Станом на 23.08.2016 року заборгованість за кредитом складає 14436,07 доларів США, з яких 14315,37 доларів США - заборгованість за кредитом, 120,70 доларів США, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" [PERSON] ( довіреність від 29.12.2017 року №23-1/52513, дійсна до 02.01.2019 року) в судовому засіданні присутнім не був, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні присутньою не була, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] ( договір про надання правової допомоги від 24.02.2017 року) в судовому засіданні присутнім не був, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з вирішенням питання мирним шляхом. Раніше надав суду заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивач звернувся до суду поза межами строків, встановлених ст.1281 ЦК України; оскільки позовна заява датована позивачем 25.08.2016 року (боржник помер 25.08.2013 року) - доказів надходження поштового відправлення до відділення поштового зв'язку 25.08.2016 р. суду не надано, а зареєстровано позовну заяву в суді 31.08.2018 р., тому позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, просив у задоволенні позову відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Проте, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, оскільки судові засідання неодноразово відкладалися за клопотанням представника відповідача, доказів на підтвердження поважності причин відкладення розгляду справи суду не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIІІ внесено зміни до ЦПК України від 18.03.2004 року, які набирали законної сили з 15.12.2017 року. Відповідно до вимог частини 3 статті 3 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно п. 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою суду від 12.02.2018 року вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в судовому засіданні встановлено, що 25.01.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» , правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту №11107416000, відповідно до умов якого він отримав 35000 доларів США зі сплатою 12,3% , які зобов'язався повернути не пізніше 24.01.2018 року /а.с.7-12/. Порядок погашення кредиту врегульовано договором та графіком погашення кредиту /а.с.13,14,16-18/. Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11107416000 погоджено порядок сплати процентів за користування кредитом /а.с.15/. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищеназваним кредитним договором між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір від 25.01.2007 року, предмет іпотеки - домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з: житлового будинок літ «А-1», житловою площею 38,6 кв.м, загальною площею 48,4 кв.м, літньої кухні літ. «Г», сараю літ. «Д», погребу літ «Е», гаражу літ. «В», вбиральні літ «Ж», замощення І, водоколонки П, парканів 1,2; земельної ділянки загальною площею 0,0964 га переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яке належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 16.11.1977 року, посвідченого нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори, номер за реєстром №2-3882 та зареєстровано в КП «КБТІ»; земельна ділянки належить на підставі державного акту на право власності на землю, серія ДП №000016, виданого 15.01.1996 на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 15.11.1995 р. №566 /а.с.19-22/. Відповідно до п.1.1 договору іпотеки за домовленістю сторін вартість домоволодіння на день укладення договору складає 272700,00 грн. /а.с.19/. [PERSON] помер 25.08.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 525866 від 26.08.2013 року /а.с.31/. Позивачем 21.01.2014 року подано до Третьої криворізької нотаріальної контори претензію до спадкоємців боржника щодо заборгованості за кредитним договором в сумі 14436,07 доларів США /а.с.32/. З листа державного нотаріуса Третьої криворізької нотаріальної контори №96/02-14 від 29.01.2014 року вбачається, що після смерті [PERSON] на підставі претензії банку заведено спадкову справу №26/2014 від 29.01.2014 року, спадкоємці боржника з заявами про прийняття та/або відмову від спадкових прав не зверталися/а.с.33,34/. Згідно з положеннями статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). За життя [PERSON] заповіт не складався, що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) /а.с.103/ та відповідей на запити нотаріуса щодо надання даних ідентифікуючих заповідача /а.с.109-111/. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України). Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з зазначеного вище домоволодіння, яке перебуває в іпотеці. З матеріалів спадкової справи за № 26/2014 вбачається, що [PERSON] - син [PERSON] 21.02.2014 року відмовився від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його батька, на користь дружини померлого [PERSON] /а.с. 98/. Відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у строк, визначений ст. 1268 ЦК України не зверталася. Разом із цим, [PERSON] зареєстрована разом з спадкодавцем на день його смерті за адресою: [ADDRESS] /а.с.58,101/, отже фактично прийняла спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов'язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Outcome: partial