Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.10.2008 року [PERSON] (далі відповідач) отримав кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернгення , що ваідповідає строку дії картки.. Відповідач підтвердив свою згоду на те , що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2.ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 31.08.2015 р. має заборгованість 16097.40 , яка складається з наступного: - 2499.83 грн. заборгованість за кредитом; - 9912.95 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2679.98 грн. заборгованість за пенею та комісією. А також штрафи, відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : - 250.00 грн. штраф (фіксована частина) - 754.64 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк»: - вищезазначену суму заборгованості та судові витрати у розмірі 1218 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Згоден не прийняття заочного рішення . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання двічі не зявився , про причину неявки суду не повідомив. Крім того, про дату та час розгляну справи раніше належним чином був повідомлений ( судовими повістками) . За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, згідно ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню . Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір б/н від 21.10.2008 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карткою зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії карти . У звязку з невиконанням відповідачем кредитних зобовязань, згідно розрахунку суми заборгованості за кредитним договором за відповідачем числиться заборгованість в сумі 16097 ( шістьнадцять тисяч дев"яносто сім ) грн. 40 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог щодо невиконання відповідачем своїх договірних зобов"язань . Разом з тим розрахунок заборгованості у частині стягнення пені не відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з аналізу зазначених правових норм, сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов'язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня). Крім того, ч. 3 ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14. Таким чином, нарахування банком неустойки у вигляді штрафу у розмірі2679.98 грн . є порушенням вимог вищезазначених норм , а тому розмір неустойки підлягає зменшенню до 1000 грн. Також, суд дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача. На підставі викладеного ,

Outcome: partial