Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Представник квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги у розмірі 45674,91 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є одним з підрозділів Збройних Сил України, гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , переданий від Харківського університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба, який перебуває на баланс позивача. У гуртожитку мешкають військовослужбовці та члени їх сімей. Рішенням КЕВ м. Харків від 05.12.2013 року майора [PERSON] зі складом сім`ї забезпечено житловим приміщенням для проживання за адресою: [ADDRESS] . На підставі рапорту [PERSON] згідно рішення КЕВ м. Харків, від 13.05.2014 року надано додаткове житлове приміщення кімн.230 шляхом приєднання до кімнати 231. Позивач відповідно до своїх завдань та повноважень щомісячно нараховує мешканцям зазначеного будинку плату за комунальні послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та плату за комунальні послуги, які спожиті впродовж місяця. За відповідачами утворилась заборгованість з отримані послуги станом на 30.04.2021 року у розмірі 45674,91 грн, а відтак позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , надав відзив з запереченнями проти позову посилаючись на те, що позивач здійснює нарахування за комунальні послуги на більшу площу ніж ту, якою він користується. Також, вказав на незадовільний стан місць загального користування у зв`язку з чим він проводив ремонтні роботи особисто. Звернув увагу на невиконання умов договору про обслуговування при домової та домової території. Крім того, просив застосувати строк позовної даності до вимог позивача. У судове засіданні сторони не з`явились, представник позивача та відповідачі надали заяви про слухання справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно довідки з місця проживання від 08.09.2021 року №4350 [PERSON] разом з дружиною [PERSON] , сном [PERSON] ,2011 року народження, та донькою [PERSON] , 2018 року народження, мешкають у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . За актом прийняття-передачі основних засобів прийнятий в експлуатацію від Харківського університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба гуртожиток за адресою: м.Харків, вул. Клочківська, 228. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд. Згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1)комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3)послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4)послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно зі Положенням про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 року № 448, організація квартирно-експлуатаційного забезпечення ЗС України (далі - квартирно-експлуатаційне забезпечення) - це комплекс заходів, спрямованих на безпечну експлуатацію, утримання казармено-житлового фонду, об`єктів соціально-культурного призначення, комунальних споруд та інженерних мереж військових містечок, забезпечення військових частин квартирним майном. Пунктом 1.3 вказаного Положення визначено основні завдання квартирно-експлуатаційного забезпечення. Одним із основних завдань квартирно-експлуатаційного забезпечення є забезпечення військових частин комунальними послугами та енергоносіями. Квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин здійснюється квартирно-експлуатаційними органами ЗС України, до яких відносяться квартирно-експлуатаційні відділи (квартирно-експлуатаційні частини). Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27.04.2015 р., особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Статтею 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків", затверджених постановою КМ України від 08.10.1992 року № 572 (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006 року № 45 зі змінами) передбачено оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно із положеннями статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно статті 162 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 статті 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною 3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається із частини 4 вищевказаної статті, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідач посилався на порушення позивачем строків позовної давності. Тому, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності по заборгованості, та порушене право позивача підлягає захисту з квітня 2018 року по квітень 2021 року, а вимоги позивача, що виходять за межі зазначеного терміну, є такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги у розмірі 33371,17 грн за період з квітня 2018 року по квітень 2021 року обґрунтовані, оскільки підтверджуються дослідженими доказами. Посилання відповідача про різницю у площі приміщення, яким він та його родина користується з площею, на яку здійснюються нарахування, незадовільний стан місць загального користування, невиконання позивачем умов договору, не заслуговують на увагу через відсутність доказів, що свідчать про наведені доводи відповідача. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial