Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Згідно з наказом № 360-04 від 02.09.2013 р. позивачка [PERSON] прийнята на посаду асистента кафедри англійської мови в Мелітопольський державний педагогічний університет ім. Богдана Хмельницького. Наказом № 274-04 від 01.09.2014 р. [PERSON] переведена на посаду старшого викладача кафедри англійської мови. Наказом № 317-04 від 25.09.2014 позивачку було звільнено з займаної посади за п. 3 ст. 41 КЗпП України у зв'язку зі вчиненням працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу № 317-04 від 25.09.2014 р. про її звільнення; поновлення її на роботі на посаді старшого викладача кафедри англійської мови МДПУ та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 10 мінімальних заробітних плат на час постановлення рішення та зобов'язати відповідачів анулювати у трудовій книжці запис про її звільнення. 17.11.2014 р. позивачка уточнила позовні вимоги та просить визнати незаконним та скасувати наказ № 317-04 від 25.09.2014 р. про її звільнення; поновити її на роботі на посаді старшого викладача кафедри англійської мови МДПУ та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5769,32 грн.; стягнути з відповідача Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Б.Хмельницького на її користь моральну шкоду у розмірі 12180 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 12180 грн. та зобов'язати відповідачів анулювати у трудовій книжці запис про її звільнення. 25.12.2014 р. позивачка остаточно уточнила позовні вимоги та просить поновити її на роботі на посаді старшого викладача кафедри англійської мови МДПУ та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 12844,8 грн.; визнати незаконним та скасувати наказ № 317-04 від 25.09.2014 р. про її звільнення; стягнути з відповідача Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Б.Хмельницького на її користь моральну шкоду у розмірі 12180 грн.; стягнути з відповідача [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 12180 грн. та зобов'язати відповідачів анулювати у трудовій книжці запис про її звільнення. Позивачка в судовому засіданні наполягає на задоволенні своїх позовних вимог та пояснила, що наказом № 226-01 від 25.09.2014 р. її було відсторонено віз занять та наказом № 317-04 від 25.09.2014 р. звільнено з посади старшого викладача кафедри англійської мови МДПУ згідно п. 3 ст. 41 КЗпП України у зв'язку зі вчиненням працівником, яким виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. Підставою був висновок комісії з розгляду скарги студентів 516, 614 груп. Вважає, що звільнення було незаконним, оскільки жодна з зазначених в наказі підстав для звільнення не мала місця, а ті припущення, що викладені у наказі, не можуть бути підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності та застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення; скарги студентів сфальшовані, оскільки вона не проводила занять у групі за номером 516; відповідачем при виданні наказу не дотримані правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень; акти перевірок, комісій, службових розслідувань їй на ознайомлення не надавались; посадова інструкція старшого викладача, яку надали на її вимогу, датована 01.07.2014 р., хоча в цей період часу вона перебувала на посаді асистента, а підпис у цій посадовій інструкції виконаний не нею, а іншою особою. Крім того, діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, оскільки в 2000 р. вона закінчила МДПУ та отримала кваліфікацію «вчитель англійської, німецької мов та зарубіжної літератури» та постійно підвищувала свій кваліфікаційний рівень. У 2010 р. успішно захистила дисертацію на здобуття наукового ступеня «кандидат філологічних наук», знаходилась на стажуванні тривалий час в Данії та навчалась в Копенгагенському королівському університеті. За час роботи на кафедрі вона не мала дисциплінарних стягнень та взагалі зауважень від керівництва, адміністрації, студентів, навіть технічного персоналу. Тому вважає, що дії адміністрації в особі ректора МДПУ [PERSON] принизили її ділову репутацію як фахівця, молодої особи, сучасного педагога, професіонала нібито у тому, що вона висловилась на одному із занять нецензурною лайкою, об'єктивно неперевірені дані були оприлюднені в колективі вузу серед викладачів та студентів. Також, в доповідних записках першокурсників: студента 614 групи [PERSON] та старости 514 групи [PERSON] крім думки про те, що вона висловилась нецензурною лайкою, жодних доказів вчинення нібито аморального проступку немає. Незаконне звільнення завдало їй моральні страждання, вона втратила улюблену роботу, зв'язки з колективом. Вважає, що дійсною причиною її звільнення є бажання ректора ліквідувати структурний підрозділ «кафедра англійської мови». Тому на підставі викладеного, просить задовольнити її позов в повному обсязі. Представник відповідача Мелітопольського державного педагогічного університету імені Б.Хмельницького в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що наказом № 226-01 від 25.09.2014 р. [PERSON] було відсторонено від занять. Наказом № 317-04 від 25.09.2014 р. було звільнено з посади старшого викладача кафедри англійської мови Мелітопольського державного педагогічного університету імені Б.Хмельницького відповідно до п. 3 ст. 41 КЗпП України, у зв'язку з вчиненням працівником, який виконує виховні функції аморального проступку, не сумісного з продовженням роботи на даній посаді. Підставою для звільнення [PERSON] був висновок атестаційної комісії, що підтверджується протоколом № 2 від 25.09.2014 р. Старший викладач [PERSON] проводила заняття в 516 групі, про що свідчить її навантаження на 2014 р. і скарга студентів 516 групи на викладача, що підтверджено пояснювальними записками студентів з якими позивачка була ознайомлена на засіданні комісії від 25.09.2014 р. пояснювальні записки від студентів 514 та 614 групи факультету інформатики, математики та економіки підтверджують той факт, що поведінка позивачки була некоректною, несла образливий характер і суперечила нормам моралі, що притаманні викладачу вищого навчального закладу, що порушує розділ ІІ Конституції України «Права свободи та обов'язки людини і громадянина», ст.ст. 21, 22, 24, 28 Закону України «Про освіту» що передбачає, що педагогічною діяльністю можуть займатися особи з високими моральними якостями…, тому було звільнено [PERSON] на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України. Відповідач [PERSON] - ректор МДПУ ім. Б.Хмельницького в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що [PERSON] було звільнено з посади старшого викладача кафедри англійської мови МДПУ ім. Б.Хмельницького за вчинення аморального проступку за ст. 41 ч. 3 КЗпП України на підставі скарг студентів 516 та 614 груп. Університетом було проведене відповідне розслідування та підтверджено той факт, що позивачкою скоєно саме аморальний проступок, про що є висновки комісій від 22.09.2014 р. та від 25.09.2014 р. З урахуванням того, що позивачка висловлювалася такими не прийнятними для педагогічного працівника вищої школи фразами вважає, що факт аморального проступку підтверджений і є несумісним з продовженням нею роботи в ВНЗ. Його наказом № 222-01 затверджено склад комісії, що проводила розслідування та до складу якої увійшли представники профспілкового комітету університету. Його зацікавленість та юриста [PERSON] це є лише припущення позивачки, оскільки це безпідставно та не має під собою жодного підґрунтя. Скорочення чисельності кафедри залежить від кількості контингенту, а не від його бажання. Щодо упереджено складених доповідних записок студентів та їх написання під диктовку, це також є припущенням позивачки. Він вважає, що експертно-кваліфікована комісія від 25.09.2014 р. ретельно дослідила всі відповідні записки студентів, доповідь декана [PERSON] та директора інституту [PERSON], доповідь доцента [PERSON] та юриста [PERSON] Звільнення проводилося за нормами трудового законодавства та відповідно до Закону України «Про освіту» та Закону України «Про вищу освіту». Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 01.09.2007 р. наказом № 67-04 [PERSON] було зараховано на посаду асистента предметної комісії з іноземних мов кафедри початкової освіти Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Богдана Хмельницького; наказом №274-04 від 01.09.2014 р. переведено на посаду старшого викладача кафедри англійської мови МДПУ. Наказом № 226-01 від 25.09.2014 р. позивачку було відсторонено від занять і наказом № 317-04 від 25.09.2014 р. звільнено з посади старшого викладача кафедри англійської мови МДПУ згідно п. 3 ст. 41 КЗпП України у зв`язку зі вчиненням працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. Підставою звільнення в самому наказі від 25.09.2014 р. вказано висновок комісії з розгляду скарги студентів 516, 614 груп. Згідно з положенням п. 3 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи. Наказом ректора МДПУ від 22.09.2014 р. була створена тимчасова комісія для проведення службового розслідування неправомірних дій викладача [PERSON] /а.с.52/. Суду наданий висновок за результатами роботи вказаної комісії, згідно якого на підставі отриманих пояснень від студентів 514 та 614 груп та пояснень старшого викладача [PERSON] факт скоєння неправомірно аморального проступку [PERSON] встановлено та голова комісії юрист Мінкова О.Г. просить звільнити старшого викладача [PERSON] за ст. 41 п. 3 КЗпПУ /а.с. 125/. Як вбачається з наданого суду протоколу засідання експертно-кваліфікаційної комісії МДПУ від 25.09.2014 р. /а.с.42-51/ було розглянуто результати роботи комісії по вивченню скарг студентів, було заслухано [PERSON], яка пояснила, що встановлено факт скоєння [PERSON] аморального проступку на підставі пояснень студентів 514 і 614 груп, а також [PERSON], яка спростувала факт скоєння нею аморального проступку, цієї фрази нею сказано не було. Інші виступаючі наголосили на тому, що студенти скаржаться на педагога [PERSON], яка підвищує на них голос, примушує покупати методички і т. д. Наголошувалось, що факт вчинення нею аморального проступку був встановлений і це є неприпустимим для педагога. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що у них почалися уроки англійської мови, їх група запізнилася на урок на 2 хвилини. Вони відповіли, що йде ще один чоловік. Потім вони переводили текст з книжки, не знали слово і їм дозволили користувалися мобільними телефонами. Він взяв телефон і почав переводити текст. Викладач сказала йому «что ты маструбируешь с телефоном, мог бы залезть под стол и там бы маструбировал». На наступне заняття вони вже йшли зі страхом. Потім він побачив [PERSON] і розповів, як викладач з ними розмовляє. Він пішов до студради і написав там заяви, викликав старосту, а потім і його. Він відразу не скаржився, а потім написав доповідну, про те, що [PERSON] його ображала. Одногрупники все чули і теж написали доповідні. Слова викладача його образили. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона була в складі комісії по [PERSON] та була ознайомлена з поясненнями студентів в вересні числа 23, точну дату вже не пам'ятає. Зі слів студента їй відомо, що [PERSON] був ображений викладачем [PERSON] Сам [PERSON] сказав, що йому викладач [PERSON] сказала «что можешь залезть под стол с телефоном и там маструбировать». Позивачка на це сказала, що вона сказала фразу на англійській мові, яка схожа по вимові з тою, на яку посилається студент. На засіданні всі проголосували за звільнення [PERSON] До неї неодноразово зверталися студенти зі скаргами на позивачку, однак це були усні скарги і їм не було надано ходу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є завідуючим кафедрою. Освітній процес нерозривно зв'язаний з виховною діяльністю. Студенти 1-го курсу - це неповнолітні особи, ще не з склавшоюся психікою та болісно реагують на таку поведінку викладача. До них звернулись ряд студентів з поясненнями, що викладач [PERSON] вела себе непристойно, а саме: зайшовши в аудиторію на лекцію не представилася та сказала студенту непристойну фразу: «возьми свой телефон, залезь под стол и там маструбируй». Така ситуація ганьбить їх колектив, це резонансна справа. Студенти розказали про цю ситуацію своїм батькам, а ті своїм друзям. До [PERSON] неодноразово були претензії щодо її неадекватної поведінки. Викладач змогла себе вести так на першому зайняті, що б було далі. Ними при звільнені була дотримана вся процедура. Він, як член комісії, вважає, що діяння позивачки доказані і вона повинна нести моральну та матеріальну відповідальність за цей проступок. Якщо б один студент таке б сказав, може ще б були сумніви, а так цю ситуацію підтвердили і інші студенти. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що їй відомо, що [PERSON] непристойно повелася зі студентами 1-го курсу з доповідних записок студентів. Вона з нею балакала та казала їй, що потрібно вести себе коректно, у неї не має права принижувати гідність студентів, тим паче, що вони першокурсники. Вона вважає, що це був аморальний проступок. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона була запрошена на засідання комісії як представник психологічної служби та буда ознайомлена з заявою студентів, вона перший раз з таким зіткнулася. Студенти написали, що викладач їх образила, зверхньо до них відносилася, вони були ображені її словами. Завданням комісії було для того, щоб таких порушень більше в університеті не було. На засіданні вони вивчали заяви студентів, моральну поведінку позивачки. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що її запросили бути присутньою на засіданні, як члена профспілкового комітету. Вона голова комісії по трудовим спорам. Її ознайомили з заявою групи студентів про те, що [PERSON] неетично себе вела на лекції, що вона на одному із занять вимовила некоректні слова. Вони вияснили наскільки це була правда, [PERSON] була присутньою та сказала, що вона такого не говорила. Профспілковий комітет не збирався. Якщо [PERSON] написала їм би заяву, то вони тоді би зібралися і розбиралися в складеній ситуації. Свідок [PERSON] - декан, пояснив в судовому засіданні, що [PERSON] працювала викладачем англійської мови в університеті. Після того, як пройшли перші заняття виникла конфліктна ситуація між студентами та викладачем. Він взяв пояснювальні записки від студентів і передав їх ректору університету. Студенти казали, що вони були в шоці від того, яким тоном викладач вела заняття, а до одного зі студентів було звернення, яке виходить за рамки пристойності, а саме вона сказала [PERSON], що він маструбує з телефоном, може ще під парту залізе і там продовжить. Студенти були в шоковому стані. Студенти пояснювали, що телефоном вони користуються з дозволу педагога. Приблизно було 5-6 пояснювальних від студентів. Він був учасником експертної ради, студенти чекали від них якихось дій. Всі конфліктні ситуації розглядаються на засіданнях комісій. Спочатку оголосили докладні записки студентів, куратора, обмінялися думками, вислухали [PERSON], яка пояснювала, що вона розмовляла англійською мовою, а студенти її не зрозуміли, вони не знають англійської мови. Відповідно до стану студентів після того, що сталося він вважає, що це був аморальний поступок. Свідок [PERSON] пояснив, що в вересні 2014 р. стався випадок некоректного поводження викладача [PERSON] зі студентами. Відомо, що позивачка зайшовши на лекцію на представилася, проводила заняття в підвищеному тоні, в сторону студента [PERSON] висловилася нецензурними словами з використанням ненормативної лексики. Він пішов до декана [PERSON], до ректора [PERSON], йому порадили написати доповідну записку, що він і зробив. Раніше він неодноразово чув скарги від студентів на викладача [PERSON] Стосовно тих скарг вже спілкувалися з нею. Йому не пропонували брати участь в засіданні комісії. Свідок [PERSON] - старший інспектор відділу кадрів пояснила в судовому засіданні, що 25.09.2014 р. вона в якості секретаря була присутньою на засіданні комісії, де розглядалось питання по [PERSON] Вона вела протокол засідання, було вирішено звільнити [PERSON] [PERSON]А пропонували звільнитися за власним бажанням. Акцент на засіданні робився на аморальну поведінку позивачки, тому що вона зайшла на лекцію не представилася та грубо себе вела, образливо висловлювалася. Вона коротко записала пояснення [PERSON] про те, що вона образливих фраз не казала. Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що він голова студентського комітету університету. Йому стало відомо, що викладач [PERSON] сказала студенту [PERSON] «що ти маструбуєшь під партою». [PERSON] сказав, що була пара, він сидів не на першій парті, а десь подалі, у нього був телефон в руках, а на парі не можна сидіти з телефоном в руках, а потім пролунала фраза від [PERSON] «що ти маструбуєшь під партою». Він склав протокол студентського комітету від 18.09.2014 р. та передав його до інформації ректору університету з проханням розібратися в вказаному інциденті. Він був присутнім на двох засіданнях 23 та 25 вересня. Метою засідання було розглянути заяву студентів та поговорити з [PERSON], характер носив роз'яснювальний. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що 23.09.2014 р. до неї зайшла [PERSON] сказала, що треба з'явитися до юриста. Вона прийшла, а там був тільки один хлопець, потім прийшла [PERSON], [PERSON], [PERSON] ніхто нічого не казав. Потім зайшла [PERSON], їй показали декілька заяв десь 4-5 шт., вона прочитала їх, нічого не зрозуміла. Вона не може повірити в те, що позивачка могла б таке сказати, вона кращий викладач кафедри. Вона характеризувала [PERSON] з позитивної сторони, їй скарг на неї не надходило. Вона відвідувала пари [PERSON], позивачка ніколи студенту не казала «ти», а тим паче не могла б такого сказати. [PERSON] пропрацювала в університету 7 років. Вона не знала, що 23 вересня була комісія і що вона була її членом і про рекомендацію звільнити [PERSON] Ректор був не задоволений її думкою відносно [PERSON] В доповідній записці куратора 514 групи факультету інформатики, математики і економіки [PERSON] на ім'я ректора МДПІ ім. Б.Хмельницького [PERSON] від 17.09.2014 р. /а.с. 55/ вказано, що на занятті з «Іноземної мови» 12.09.2014 р. викладач [PERSON] виявила до студентів групи 514 та групи 414 не педагогічну та некоректну поведінку, а саме: примусила студентів приступити до занять під час перерви, скоротивши їх відпочинок на 5 хв.; не представилася перед студентами, образивши їх «не нормальними»; розмовляла зі студентами з постійно підвищеним голосом та образами у їх бік та інше. Просить вжити відповідних заходів. Як вбачається з доповідної студентки групи № 51 [PERSON] від 18.09.2014 р. з приводу занять англійської мови [PERSON] Вихователь зайшов до дзвінка, не вирішив потрібним представитися перед двома групами, підвищувала голос, сказала, що буде представлятися тільки для нормальних людей. Вела себе зарозуміло, студенти відчували себе дуже напружено /а.с. 56/. Відповідно до пояснювальної записки студента 1 курсу [PERSON] від 23.09.2014 р. /а.с. 57/ він особисто чув, що викладач [PERSON] говорила [PERSON] наступне речення «що ти маструбуєш зі своїм телефоном, ти б ще заліз би під парту і там би маструбував», що є аморально. Згідно доповідної студентки [PERSON] 614 групи від 18.09.2014 р. /а.с. 58/ викладач [PERSON] зайшовши до аудиторії не представившись, почала підвищувати голос, по відношенню до студентів вела себе зухвало. Дві групи почували себе напружено, незручно. В пояснювальній записці студента 614 групи [PERSON] від 22.09.2014 р. вказано, що на самій першій парі занять з англійської мови викладачем [PERSON] його збентежило ставлення викладача до студентів. Дуже зневажлива та неприємна поведінка. На парі він та його друг [PERSON] попросились пересісти на іншу парту, в відповідь почули пару образливих речень, після яких дозволили пересісти. Через деякий час [PERSON] спитала «Як справи у парти, мов не хитається» (єхидно посміхаючись). Взагалі було дуже неприємно сидіти на парі та взагалі не хотілось слухати, настрій був зіпсований /а.с. 59/. Згідно доповідної студентки [PERSON] 450 групи від 18.09.2014 р. з приводу занять англійської мови [PERSON], викладач упереджено відносилася до студентів, посміхалася над ними. Порівняла студента з лайном, тому що він невірно прочитав, казала студентам, що вони китайська підробка. Постійно робила зауваження за те, що розмовляють суржиком та поставила перед фактом, що потрібно розмовляти або російською мовою або українською /а.с. 60/. Відповідно до пояснювальної записки студента 614 групи [PERSON] від 22.09.2014 р. з приводу занять з англійської мови викладачем [PERSON], що коли почався урок англійської мови, вони прибули до аудиторії і почали працювати. Вони переводили тексі з англійської мови на українську мову і коли він переводив, то взяв телефон, щоб перевести текст, а викладач сказав «що ти маструбіруєш зі своїм телефоном, ти б ще заліз би під парту і там би почав маструбіровати». Його такі слова викладача шокували. Викладач їм дозволила користуватися перекладачем на мобільному телефоні, планшеті /а.с. 62/. Згідно пояснювальної записки студента 1 курсу [PERSON] від 23.09.2014 р. /а.с. 63/ з приводу ситуації, яка виникла з викладачем англійської мови [PERSON] 15.09.2014 р., пояснює, що вона особисто чула, що [PERSON] говорила [PERSON] наступне речення «що ти мастрбіруєшь зі своїм телефоном, ти б ще заліз під парту і там почав маструбіровати», що на її погляд є аморальним. Відповідно до доповідної від старости групи 514 [PERSON] та студентів 514 групи спеціальності «Соціологія» від 17.09.2014 р., під час заняття з дисципліни «Іноземна мова» викладач [PERSON] дозволила собі некоректно ставитися до студентської аудиторії: почала заняття приблизно на 5 хвилин раніше, розмовляла зі студентами, використовуючи образливі та некоректні вислови /а.с. 64/. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 28 постанови від 06.11.1992 р. №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", з підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ст. 41 КЗпП), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів, Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами. В силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Представником відповідача МДПУ суду був наданий витяг з наказу № 317-04 від 25.09.2014 р. про звільнення позивачки за ст. 41 п. 3 КЗпПУ. Як пояснила представник МДПУ цей витяг є самим наказом про звільнення. Підстава наказу: висновок комісії із розгляду скарг 516 та 614 груп, де номера груп вказані помилково. В наказі про звільнення працівника з роботи за ініціативою керівника підприємства треба давати розгорнуту мотивацію, описувати всі фактичні обставини, що послужили приводом для звільнення. Однак вказаний наказ про звільнення всіх цих даних не містить. За змістом ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 3 ст. 41 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації. Представником МДПУ суду був наданий витяг з протоколу № 71/13 від 24.12.2014 р. профспілкового комітету МДПУ, де було ухвалено вважати звільнення старшого викладача кафедри англійської мови [PERSON] правомірним у зв`язку з фактом скоєння нею аморального проступку по відношенню до студента, що не відповідає морально-етичним нормам викладача вищого навчального закладу, яка несе виховну функцію /а.с. / У відповідністю зі ст. 43 ч.3 КЗпП України подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. Як встановлено в судовому засіданні вказане подання розглядалось у відсутності працівника. Як пояснила позивачка її не запрошували на засідання профкому і не повідомляли про день розгляду питання, що також підтвердила представник МДПІ. Суд, аналізуючи надані документи, показання свідків, допитаних в судовому засіданні, вважає, що звільнення позивачки проведено з порушенням трудового законодавства. На думку суду аморальним є проступок, що суперечить в загальноприйнятій в суспільстві моралі. Ті дії, які ставляться в провину [PERSON] не можуть бути розцінені як скоєний аморальний проступок і є підставою для її звільнення за ст. 41 п. 3 КЗпПУ. Також неприпустимо звільнення за аморальний проступок на підставі загальної оцінки поведінки особи, на підставі неконкретних або недостатньо перевірених фактів, чуток і т.д. На розгляді вказаних комісій питання про вчинення викладачем [PERSON] аморального проступку ставилось адміністрацією як вже встановлений факт, підтверджений 14 заявами студентів і тому обговорювався всіма як неприпустимий в педагогічній роботі. Однак, як випливає з наданих суду 8 пояснювальних записок студентів, тільки троє вказували на те, що [PERSON] сказала на адресу студента [PERSON], інші ж писали про некоректну поведінку педагога взагалі. Згідно з ч. 3 ст. 58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідач послався на неналежні докази, які не містять інформацію щодо предмету доказування. Суд вважає, що факт скоєння аморального проступку не встановлений, відповідачем не були надані докази скоєння педагогом аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи, що це зробило згубний вплив на студента. Згідно характеристики [PERSON] наданою начальником відділу кадрів МДПУ ім. Б.Хмельницького від 08.12.2014 р. /а.с. 148/ за період роботи [PERSON] проявила себе як сумлінний та добросовісний співробітник, висококваліфікований спеціаліст. До виконання службових обов'язків відносилась відповідально. Має достатню професійну компетентність, професійні знання, практичні навички. Досвід роботи зі студентами у ВНЗ 7 років. ерудована, проявляла інтерес до передового досвіду в науці. За характером трудолюбива, відповідальна, неконфліктна, психологічно стабільна, здатна до самооцінки. [PERSON] дружелюбна, вихована, ввічлива, комунікабельна, користувалась заслуженою повагою колег та студентів МДПУ. Відповідно до частин 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Згідно довідки від 26.12.2014 р. МДПУ середньомісячна заробітна плата [PERSON] становить 4231,00 грн. /а.с. 196/. Розмір заробітку не заперечується. Вимушений прогул з 25.09.2014 р. по 25.12.2014 р. склав 3 місяці, а тому при поновленні на роботі сума виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу [PERSON] складає (4231х3 міс.) 12693,28 грн. з відрахуванням податків і обов`язкових платежів. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення законних прав призвели чи могли призвести до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають для нього додаткових зусиль організації свого життя. Отже, компенсація завданої моральної шкоди не поглинається самим фактом відновлення становища, яке існувало до порушення трудових прав, шляхом поновлення на роботі, а має самостійне юридичне значення /постанова ВСУ від 25 квітня 2012 року № 6-23 цс12/. У зв'язку з незаконним звільненням позивачці була спричинена моральна шкода: вона залишилась без улюбленої роботи, була принижена її ділова репутація як фахівця, молодої особи, сучасного педагога, об'єктивно неперевірені дані були оприлюднені в колективі серед викладачів та студентів, вона втратила зв'язки к колегами та відчувала інші почуття образи, насмішки. Тому суд вважає, що слід стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн. у відповідності з законом з відповідача МДПУ, а у позові до відповідача [PERSON] відмовити. Що стосується вимог позивачки щодо зобов'язання відповідачів анулювати у трудовій книжці запис про її звільнення, суд вважає за можливе їх залишити без задоволення, оскільки фактично права позивачки в цій частині захищені шляхом поновлення її на роботі, що автоматично вимагає від роботодавця внесення відповідних змін до трудової книжки працівника. Отже суд виходить з того, що при звільнені відповідач МДПУ допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до безпідставного розірвання з позивачкою трудового договору. Суд визнає, що недотримання вказаних вимог є підставою для визнання незаконним звільнення та поновлення позивачки на роботі.

Outcome: partial