Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2010 року у справі № 1-152, 13 вересня 2009 року близько 19 год. 55 хв. [PERSON], керуючи власним, технічно справним, не завантаженим автомобілем марки «КАМАЗ - 5410», державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом марки «МАЗ - 9397» державний номерний знак [NUMBER], допустив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи розворот, не надав дорогу зустрічному транспортному засобу - марки «Chevrolet Aveo» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та допустив зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] та його пасажир [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди. [PERSON] за вказаним вироком суду визнаний винуватцем дорожньо-транспортної пригоди та засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України. Її чоловік, [PERSON], відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), укладеного з відповідачем, серія УБ № 555160 від 05 квітня 2009 року, застрахував автомобіль «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER] на суму 54270 грн., із ставкою франшизи при участі в ДТП - 1,5%, що становить 814, 05 грн.. Винуватець ДТП [PERSON], відповідно до полісу ВС №4192386 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 лютого 2009 року, укладеного з відповідачем, застрахував свою цивільну відповідальність за шкоду заподіяну життю та здоров'ю (на одного потерпілого) на суму 51000 грн., за шкоду майну (на одного потерпілого) 35000 грн.. Відповідно до свідоцтва від 21 липня 2010 року про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1589 вона успадкувала усе майно після смерті свого чоловіка [PERSON], в т. ч. і автомобіль марки «Chevrolet Aveo» державний номерний знак [NUMBER]. Нею до відповідача подано усі потрібні документи на отримання страхового відшкодування у 2010 році. Проте, листом від 14 лютого 2013 року № 09-02-09/3255 відповідач зазначає, що у справі №601 (щодо КАСКО) не вистачає заяви на виплату страхового відшкодування через «Правекс-Банк» або «Укрсоцбанк» та документа, що підтверджує право на спадщину на транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER], а у справі № 599 НАСК «ОРАНТА» переглянуто матеріали справи та прийнято рішення про доплату страхового відшкодування у розмірі 1410,00 грн. згідно накладної від 14.09.2009р. Після повторного надання невистачаючих документів (заяви і свідоцтва на спадщину) відповідач листом від 18 травня 2013 р. №09-02-09/10289 зазначив, що при розрахунку матеріального збитку 19.09.2012 року складено автотоварознавче дослідження №АІ 5132-19.09/5, згідно з яким вартість спричиненого матеріального збитку складає61422, 53 грн.. Сума страхового відшкодування за договором «КАСКО» становить 54270,00 грн., яка буде виплачена за відрахуванням франшизи у розмірі 814, 05 грн. в два етапи. Спершу їй виплатить відповідач 70% від суми страхового відшкодування, а потім, після відкритих торгів та продажу автомобіля решту 30%, а доплату по справі №599 у розмірі 1410,00 грн. (витрати на поховання) здійснить найближчим часом. До цього часу вказаних виплат їй здійснено не було. Відповідач незаконно, за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11 лютого 2009 року по справі №599 не нарахував і не виплатив компенсацію за шкоду майну у розмірі 7966,58 грн.. Автотоварознавче дослідження у справі №601 (щодо КАСКО) від 19.09.2012 року № АІ 5132-19.09/5 вказує, що дійсний матеріальний збиток, спричинений пошкодженням транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER] складає 61422,53 грн., тобто саме така матеріальна шкода завдана потерпілому при ДТП. Відшкодування КАСКО за виключенням розміру франшизи становить 53 455,95 грн. (54270,00 грн. - 814,05 грн.= 53 455,95 грн.). За таких обставин, після здійснення нарахування відшкодування по справі №601 у розмірі 53455,95 грн. не відшкодований матеріальний збиток становить 7966,58 грн. (61422,53 грн. - 53455,95 грн. = 7966,58 грн.). Сума 7966,58 грн. підлягає відшкодуванню за рахунок винуватця ДТП, який в свою чергу застрахував власну відповідальність у відповідача на суму 35000,00 грн. на одного потерпілого. Враховуючи не виплачені кошти по справі №599 у розмірі 1410 грн., загальний розмір заборгованості відповідача становить 62832, 53 грн.. 04.06.2014 року відповідачем на її рахунок перераховано кошти в сумі 33394,25 грн. в рахунок відшкодування за договором «КАСКО», а тому ця сума має бути віднята від загальної суми позовних вимог, та з вказаної дати на неї не повинна нараховуватися пеня (53455,95 грн. - 33394,25 грн. + 1410 грн. + 7966, 58 грн. = 29438,28 грн.). Розрахунок пені проводиться за формулою: розмір пені = СБ*(ОС*2)%/КДР*КДП, де СД - сума боргу, ОС - облікова ставка НБУ, КДР - кількість днів у році, КДП - кількість днів прострочення. За таких обставин відповідач з 2010 року незаконно не виплачує їй: страхові відшкодування за договором КАСКО - 20061,70 грн., страхові відшкодування витрат на поховання - 1410,00 грн., страхові відшкодування за шкоду майну у розмірі - 7966, 58 грн., пеню - 8532,93 грн., тобто всього на загальну суму 37971, 21 грн.. Крім того, вона зазнала додаткових витрат на подання заяви про забезпечення доказів у розмірі 121, 80 грн., та на правову допомогу у розмірі 2000 грн., які мають бути їй відшкодовані відповідачем. Тому загальна сума позовних вимог становить: 37971, 21 грн. + 121, 80 грн. + 2000 грн. = 40093,01 грн.. Позивач просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача НАСК «Оранта» на його користь страхові відшкодування за договором КАСКО в розмірі 20061,95 грн., страхові відшкодування витрат на поховання в сумі 1410 грн., страхові відшкодування за шкоду майну у розмірі 7966, 58 грн., пеню в сумі 8532,93 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та витрати на забезпечення доказів в сумі 121, 80 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився. Відповідач належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки в судове засідання свого представника суду не повідомив, до суду направив письмові заперечення на позов. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача [PERSON], її представника [PERSON], дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вироків Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2010 року (справа №1-152) та від 17.01.2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинули водій [PERSON] та його пасажир [PERSON], а автомобіль марки «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER], яким останні їхали, отримав механічні пошкодження. [PERSON] засуджено за ст. 286 ч. 3 Кк України та призначено покарання у виді п'яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Також з [PERSON] стягнуто на користь дружини загиблого [PERSON] - [PERSON], як потерпілої, 89850 грн. матеріальних збитків та моральної шкоди (а. с. 15-16, 54-57, 58-59, 106-107). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Факт дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини [PERSON], в результаті якої загинули [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідками слідчого управління МВС України в Київській області від 15.09.2009 року №14/9121, від 12.11.2009 року №14/1216 та свідоцтвом про смерть, зокрема [PERSON]. Автомобіль марки «КАМАЗ - 5410», державний номерний знак [NUMBER] з напівпричепом марки «МАЗ - 9397» державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіль «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER], яким керував загиблий [PERSON] отримали механічні пошкодження (а. с. 10, 95-98, 103-105). У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 05.05.2007 року автомобіль марки «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER], 2007 року випуску, належав загиблому [PERSON] (а. с. 102). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.05.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1589, позивач успадкувала все майно після смерті свого чоловіка [PERSON], в т. ч. і автомобіль марки «Chevrolet Aveo» державний номерний знак [NUMBER] (а. с. 9, 108). Відповідно до полісу №ВС / 4192386 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON] в установленому порядку застрахував в НАСК «Оранта» автомобіль марки «КАМАЗ - 5410», державний номерний знак [NUMBER], яким керував під час вказаної ДТП. У даному полісі передбачений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) 51000 грн., за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) 35000 грн. та франшиза - 0 грн. (а. с. 11, 118). Поряд з цим, [PERSON] за життя уклав з НАСК «Оранта» договір добровільного страхування транспортного засобу від 05.04.2009 року серії УБ №555160, відповідно до якого застраховано автомобіль «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER], страхова сума складає 54270 грн. (12-14, 83-85). Згідно дослідження №АІ5132ВА-19.09/5 від 19.09.2012 року матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові автомобіля марки «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER] складає 61422,53 грн. (а. с. 88-98). Згідно дослідження №АІ5132ВА-07.11/5 від 07.11.12 року вартість пошкодженого автомобіля марки «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER] становить 5401 грн., якого погодився придбати [PERSON] (а. с. 99-100). 16 вересня 2009 року [PERSON] звертався із письмовою заявою до НАСК «Оранта» щодо виплати страхового відшкодування (а. с. 119, 130). Також, неодноразово, [PERSON] зверталась до НАСК «Оранта» щодо виплати страхового відшкодування (а. с. 6-8, 86-87,110, 113, 120, 128, 131-132). НАСК «Оранта» частково відшкодувала позивачу шкоду, завдану майну в розмірі 33394, 25 грн. (а. с. 60, 111, 115). Згідно розрахунку страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, НАСК «Оранта» не сплатила потерпілій особі 1400 грн. на поховання (а. с. 126). Статтею 201 п. 201.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV у разі смерті страхувальника - фізичної особи його права та обов'язки за договором страхування переходять до осіб, які одержали забезпечений транспортний засіб у спадщину. Згідно із ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 33.1 ст. 33 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зокрема зобов'язаний: поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси (п. 33.1.3); невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Пунктом 35.1 ст. 35 вказаного Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до ст. 36 п. 36.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Згідно до ч. 1 п. 5 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. У відповідності до п. 2 (ч. 1) постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами та доповненнями) - розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (1540-06) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 16 (ч. 3) постанова Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності із ст. ст. 15 ч. 1, 16 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ст. ст. 611 ч. 1, 612 ч. 1 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням. Матеріальний збиток згідно умов страхування, завданий власникові автомобіля марки «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER], тобто позивачу складає 61422,53 грн. (а. с. 88-90). Крім того, відповідач не відшкодував позивачу, згідно розрахунку розміру страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю, 1410 грн. - витрат на поховання (а. с. 126). Таким чином, 61422,53 грн. + 1410 грн. = 62832,53 грн.. Загальна сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 05.04.2009 року серії УБ №555160, відповідно до якого застраховано автомобіль «Chevrolet Aveo», д. р. н. [NUMBER], становить 54270 грн., франшиза складає 814,05 грн. (12-14, 83-85). (54270,00 грн. - 814,05 грн.= 53 455,95 грн.). Тобто, розмір матеріального збитку перевищує суму страхового відшкодування. НАСК «Оранта» частково відшкодувала позивачу шкоду, завдану майну в розмірі 33394, 25 грн. (а. с. 60, 111, 115). Таким чином, 53 455,95 грн. - 33394, 25 грн. = 20061,70 грн. - розмір невідшкодованої шкоди завданої майну потерпілого за договором добровільного страхування транспортного засобу від 05.04.2009 року серії УБ №555160. Суд вважає, що дана сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача. Розмір пені за період з 07.07.2013 року по 04.06.2014 року позивачем розрахований обґрунтовано і складає (891,71 грн. + 5482,78 грн. + 1668,07 грн.) = 8042,56 грн. (а. с. 142-143). За період з 05.06.2014 року по 07.07.2014 року пеня має розраховуватись із суми: 20061,70 грн. + 1410 грн. = 21471,70 грн., тобто за даний період розмір пені становить: 21471,70 грн. : 365 (кількість днів року) х 32 (кількість прострочених днів) х 19 (подвійна облікова ставка НБУ) : 100 = 357,69 грн., тобто (891,71 грн. + 5482,78 грн. + 1668,07 грн. + 357,69 грн. = 8400,25 грн.). Таким чином, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути за прострочення виплати страхового відшкодування пеню в розмірі 8400, 25 грн.. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 року №1102- IV поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Згідно розрахунку страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, НАСК «Оранта» не сплатила потерпілій особі 1400 грн. на поховання (а. с. 126). Суд вважає, що вказана сума 1400 грн. підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача. Згідно п. 2, 4, 5 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу, витрати пов'язані з проведенням судових експертиз та проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до квитанції №11921.59.2 від 25.07.2014 року позивач сплатила 121, 80 грн. за клопотання про витребування доказів (а. с. 43). Суд вважає, що зазначена сума 121, 80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно із ч. 1-2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року №4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представник позивача [PERSON] брав участь у судових засіданнях по даній справі, представляючи інтереси позивача: 05.08.2014 року з 12 год. 00 хв. 15 сек. до 12 год. 28 хв. 17 сек. та з 14 год. 03 хв.16 сек. до 14 год. 10 хв. 25 сек.(а. с. 154-155), 19.08.2014 року з 10 год. 00 хв. 49 сек. до 10 год. 11 хв. 19 сек. (а. с. 156-157), 25.09.2014 року з 10 год. 30 хв. 56 сек. до 11 год. 32 хв. (а. с. 161-162). Тобто, фактично представник позивача загалом брав участь у судовому засіданні по справі протягом 1-ї год. 48 хв. 45 сек.,тому відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу в розмірі - 1218 грн. х 40 % = 487,2 грн. х 1 год. 50 хв. = 731 грн.. В матеріалах справи (а. с. 33-34, 42) міститься договір №07/07/2014 від 07.07.2014 року про надання правової допомоги, укладений між [PERSON] та позивачем, акт приймання-передачі гонорару від 07 червня 2014 року, відповідно до яких [PERSON] надавав позивачу правову допомогу шляхом консультацій, складання проектів документів, представництва інтересів перед будь-якими фізичними та юридичними особами, тощо. Проте, ні позивач, ні його представник [PERSON] не надали суду квитанцій чи чеків, які б свідчили про передачу позивачем [PERSON] грошових коштів за надані зазначені послуги. Крім того, чинним законодавством не передбачено відшкодування саме таких витрат. Тому, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Стягнути на її користь з НАСК «Оранта» страхові відшкодування за договором КАСКО в розмірі 20061,70 грн., страхові відшкодування витрат на поховання в сумі 1410 грн., пеню в сумі 8400,25 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 731 грн. та витрати на забезпечення доказів в сумі 121, 80 грн.. В задоволенні решти частини позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає, що із відповідача на користь спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Outcome: partial