Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач комунальне підприємство «Харківводоканал», звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 3822,23 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 червня 2007 р. по 31 серпня 2016 р. у розмірі 2029, 12 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2011 р. по 31 серпня 2016 р. в розмірі 1033, 32 грн., інфляційні витрати 664,57 грн., три відсотки річних від простроченої суми 95,22 грн. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявленого позову комунальне підприємство „Харківводоканал зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується послугами з централізованого водопостачання та водовідведення, але не сплачує грошові кошти за отримані послуги з 01.06.2007 р. по 31.08.2016 р. у звязку з чим утворилася заборгованість в розмірі 3062,44 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. 06.04.2017року комунальне підприємство «Харківводоканал» уточнило свої позовні вимоги та просило суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 1227,28 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 червня 2007 р. по 31 травня 2015 р. у розмірі 96,24грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2011 р. по 31 травня 2015 р. в розмірі 788,53 грн., інфляційні витрати 315,96 грн., три відсотки річних від простроченої суми 26,55 грн. В судовому засіданні представник позивача КП „Харківводоканал підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, надала пояснення відповідно до викладених у позові, у вирішенні питання стосовно строку позовної давності покладалася на розсуд суду. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги частково, не заперечував проти стягнення суми заборгованості в межах строку позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 15 грудня 2017 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким\~зокрема\~Цивільний процесуальний кодекс\~викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу\~ХІІ\~Перехідних положень ЦПК України\~справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області від відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 327294. Згідно зведеної карточки абонента В + К (окремо) за відповідачем існує заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 1227,28 грн., із них: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 червня 2007 р. по 31 травня 2015 р. у розмірі 96,24грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 травня 2011 р. по 31 травня 2015 р. в розмірі 788,53 грн., інфляційні витрати 315,96 грн., три відсотки річних від простроченої суми 26,55 грн. Позивач комунальне підприємство „Харківводоканал звернулося до суду з даним позовом, до позову була надана ухвала суду від 28.01.2016 р. про скасування судового наказу від 20 серпня 2015року по справі № 638/10834/15-ц. З вказаного розрахунку вбачається, що за вказаний період позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України. Відповідно до даної норми ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно ч. 3, ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Поважних причин пропуску строку позовної давності для звернення з позовом до суду судом не встановлено. Позивач є юридичною особою зі штатом юристів, неможливість звернення до суду в межах строків позовної давності позивачем не доведена. У відповідності до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 ЖК України споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з п. 18 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 р. № 2918 III споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. В ч. 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з приписами ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми. Суд, перевіривши розрахунки заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що згідно зведеної карточки абонента тільки В за період з 01 квітня 2012року по 31 травня 2015року, тобто в межах строку позовної давності, за відповідачем існує заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання в загальному розмірі 84грн. 37коп., з них: за надані послуги з централізованого водопостачання в розмірі 50,50 грн., індекс інфляції 30,03 грн., три відсотки річних від простроченої суми 3,84 грн. Згідно зведеної карточки абонента тільки К за період з 01 квітня 2012року по 31 травня 2015року за відповідачем існує заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення в загальному розмірі 973грн. 84коп., з них: за надані послуги з централізованого водовідведення в розмірі 665грн. 20коп., індекс інфляції 285,93 грн., три відсотки річних від простроченої суми 22,71 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги, три відсотки річних від даної суми заборгованості, а також інфляційні втрати в межах строку позовної давності. Згідно до ст.. 141 ЦПК України судом з відповідача на користь держави стягуються судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial