Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 65/КВ/Ф-06 від 26 квітня 2006 року, посилаючись на те, що згідно вказаного кредитного договору відповідач отримав у товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» кредитні кошти в сумі 23 000 Євро зі сплатою 11,5 % річних. Згідно договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ТзОВ «Український промисловий банк» передало право вимоги за вказаним договором ПАТ «Дельта Банк». Внаслідок неналежної сплати позичальником процентів за користування кредитними коштами та погашення кредиту станом на 11 липня 2013 року за ним наявна заборгованість в загальній сумі 132 257 грн. 43 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів наведених в ньому. Представники відповідача в судовому засіданні позов визнали частково. Просили застосувати до вимог про стягнення боргу за кредитним договором строки позовної давності та стягнути заборгованість в розмірі 45 021 грн. 71 коп. Окрім того пояснили, що при зверненні з позовом до суду банк не надав належних доказів повідомлення [PERSON] про зміну кредитора. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору, внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 26 квітня 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 65/КВ/Ф-06. Окрім того, 30 червня 2010 року між ТзОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТзОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банку», в тому числі зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 65/КВ/Ф-06 від 26 квітня 2006 року. Відповідно до п. 4.1 Договору про передачу активів в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, «Укрпромбанк» передає (відступає) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого «Дельта Банк» замінює «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі «Укрпромбанком» «Дельта Банку» прав вимоги до боржників, «Дельта Банку» переходить (вступається) права вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків кредитними та забезпечувальними договорами. У зв`язку з чим ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги за кредитними зобов`язаннями які виникли у [PERSON] за кредитним договором № 65/КВ/Ф-06 від 26 квітня 2006 року. За кредитним договором № 65/КВ/Ф-06 (а.с.5-10), ТзОВ «Укрпромбанк» надало [PERSON] кредитні кошти в сумі 23 000 Євро, з кінцевим терміном повернення 08 квітня 2011 року. Умовами п. 1.5. договору передбачено обов'язок позичальника сплатити банку проценти за користування кредитом в розмірі 11,5 % річних. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, позичальник належно їх не виконував, що визнано представниками сторін у судовому засіданні. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Позивачем станом на 11 липня 2013 року проведено розрахунок заборгованості за договором № 65/КВ/Ф-06 від 26 квітня 2006 року, відповідно до якого нараховано всю суму заборгованості відповідача за кредитом в розмірі 132 257 грн. 43 коп., в тому числі: 89 216 грн. 49 коп. - тіло кредиту, 43 040 грн. 95 коп. - відсотки. 13 грудня 2013 року судом за клопотанням сторони відповідача ухвалено витребувати у публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" детальний щомісячний розрахунку заборгованості по кредитному договору № 65/КВ/Ф-06 від 26.04.2006 року щодо наявної заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотках (а.с. 50), так як відповідач оспорював правильність проведенного позивачем розрахунку боргу. Зокрема в судовому засіданні представники відповідача вказували на неврахування в даному розрахунку внесених [PERSON] платежів до моменту передання кредиту від ТзОВ «Укрпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк». На виконання вимог даної ухвали представником позивача в судовому засіданні долучено детальний розрахунок заборгованості відповідача за оспорюваним кредитним договором (а.с. 63). Незважаючи на обставину укладення договору 26 квітня 2006 року долучений до справи розрахунок не містить даних щодо нарахування та сплати боргу по кредиту до 30 червня 2010 року. З даного приводу представник банку пояснив, що детальні відомості нарахування та сплати тіла кредиту та відсотків, до дати укладення договору про передачу активів та кредитних зобов'язань (30 червня 2010 року) у ПАТ «Дельта Банк» відсутні, так як нарахування суми заборгованості здійснювалось первісним кредитором ТзОВ «Укрпромбанк». Стаття 60 ЦПК України, вказує на те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи положення ст. 60 ЦПК України, суд вбачає, що звертаючись із позовом про стягнення коштів обов'язок доведення суми боргу покладається на кредитора. В окремих випадках, прямо передбачених законом, особа звільняється від обов'язку доказування обставин, що мають значення для справи. Ці випадки передбачені в ст. 61 ЦПК України. Однак, наведені стороною позивача причини неможливості подати повного розрахунку боргу не є підставами для звільнення від доказування в розумінні ст. 61 ЦПК України. Гарантією реалізації в цивільному судочинстві принципу змагальності є широке коло процесуальних прав, якими наділені особи, які беруть участь у справі: знайомитися з матеріалами справи, подавати суду докази та брати участь в їх дослідженні, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду тощо. Однак позивач, вказуючи на наявність складнощів в поданні доказів не скористався правом, визначеним ст. 137 ЦПК України, стосовно витребування цих доказів судом. Дану позицію позивача суд сприймає як ухилення від обов'язку доведення обставин на які він посилається, як на підставу своїх вимог. Представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про застосування строків позовної давності (а.с.75-77), що згідно положень ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Як вбачається з умов кредитного договору, сторони встановили як строк дії договору - 08 квітня 2011 року (п. 1.3 договору). Також сторонами погоджено строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, зокрема повернення кредиту здійснюється щомісячними частками у розмірі не менш як 385 Євро по десяте число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту (п. 2.4 договору). Згідно п. 2.6 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Представники відповідача в посненнях вказують, що [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та сплати процентів за його користування в травні 2009 року. Дану обставина не спростована поясненнями представника позивача та проведеним банком розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 63). Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені договором та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Право кредитора вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України. Аналогічні положення містяться у з п.п. «а» п. 6.2 кредитного договору, відповідно до якого Банк має право вимагати дострокового повного повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим Договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або поручителями (гарантами, заставодавцями, майновими поручителями) умов цього Договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, а Позичальник зобов'язаний протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась , сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором, а також відшкодувати збитки, завдані Банку, у разі порушення Позичальником строків платежів, що встановлені цим Договором. Таким чином, виходячи з норм ст. ст. 261, 530, 631 ЦК України суд приходить до висновку, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Оскільки пунктами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного щомісячного платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальником частинами кожного 10 числа місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд вважає, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. При цьому суд враховує також правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, які є обов'язковими для всіх судів відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України. З позовом ПАТ «Дельта Банк» звернулось 31 липня 2013 року (дата відправлення позовної заяви на адресу суду поштою), а тому строк позовної давності по щомісячним платежам до 01 липня 2010 року за кредитним договором № 65/КВ/Ф-06 від 26 квітня 2006 року позивачем пропущено. З врахованням пропуску позовної давності, загальна сума заборгованості по кредитному договору складає 4 396,05 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на дату проведення розрахунку еквівалентно 45 021 грн. 71 коп., з яких: 3 465 Євро, що еквівалентно 35 486 грн. 45 коп. - тіло кредиту, 931,05 Євро, що еквівалентно 9 535 грн. 26 коп. - відсотки. Доводи представників відповідача про неналежне повідомлення [PERSON] про зміну кредитора у його зобов'язаннях що випливають із кредитного договору № 65/КВ/Ф-06 від 26 квітня 2006 року спростовуються письмовими доказами з цього приводу, а саме: копією листа про зміну кредитора б/н та б/д (а.с. 58) та списком № 6490-310-112 згрупованих поштових відправлень (а.с. 60). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовну вимогу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача в користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 45 021 грн. 71 коп. В задоволенні решти вимог щодо стягнення кредитної заборгованості слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому сплачені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню зі сторони відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 16, 20, 256, 261, 526, 267, 527, 530, 554, 612, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial