Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вони з відповідачем перебувала з 25 жовтня 2002 року до 29 липня 2013 року в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач уточнила, що не зважаючи на те, що відповідач на даний час офіційно не працює, однак періодично підзаробляє без офіційного працевлаштування, тому має дохід і має змогу платити аліменти. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, та пояснив, що ніде офіційно не працює, має незначний мінливий дохід і тому може сплачувати лише аліменти в сумі 300 гривень на кожну дитину. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26 жовтня 2002 року по 20 лютого 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. З досліджених судом свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області 17 квітня 2008 року, актовий запис № 105, та свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області 19 жовтня 2010 року, актовий запис № 370, встановлено, що їх батьком є [PERSON] (а.с.3-4). Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги неповнолітнім дітям, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт стверджується поясненнями позивача і матеріалами справи, та не оспорюється відповідачем. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно не працевлаштований, однак має нерегулярний заробіток, на утриманні інших малолітніх дітей або непрацездатних осіб немає. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік", з 1 січня 2014 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років - 1032 гривні та дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial