Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.07.2005 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-501/033/2005, відповідно до якого банк надав їй кредит у розмірі 25000\~\~дол.США строком до 27 липня 2025 року, а остання повинна була щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти, які нараховуються за плаваючою процентною ставкою. Кредитні зобов'язання були забезпечені порукою відповідача [PERSON]. Оскільки відповідачі свої обов'язки за договором належним чином не виконують, то після збільшення вимог позивач просив стягнути заборгованість, яка утворилася станом на 07.04.2015 року у розмірі 2514342,92 грн. США, яка складається з тіла кредиту 22420, 84 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ дорівнює 525712,98 грн., по відсоткам за кредитом 639,98 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 15005,94 грн., та пені за період з 07.04.2014 р. до 07.04.2015 р. у розмірі 84171,99 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 1973624 грн., а також понесені судові витрати у сумі 3654 грн. Правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», який в подальшому змінив своє найменування на ПАТ «ОТП Банк», є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 26.11.2010 р. ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаним кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала уточнені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Також зазначила, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником вимог за зобовязаннями по кредитному договору, відповідачі не виконують взятих на себе зобовязань, в результаті чого і утворилася заборгованість. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] заперечував проти заявлених вимог вказуючи на те, що представлений розрахунок боргу не відповідає дійсному розміру боргу, позивачем не враховано усіх регулярно сплачених відповідачкою сум, також без згоди [PERSON] збільшено процентну ставку, в результаті чого збільшилася і її відповідальність. У разі задоволення вимоги по стягненню боргу, пеня підлягає зменшенню, оскільки є значно більшою за розмір боргу, а також вказував на необхідність застосування строку позовної давності до кожного платежу, в тому числі і до поруки. Раніше в засіданні відповідачка [PERSON] заперечуючи проти розміру боргу та підтверджуючи отримання кредиту зазначила, що останній платіж нею здійснено 14.03.2012 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти вимог посилаючись на те, що позивачем збільшена процентна ставка, в результаті чого відповідно і без згоди поручителя збільшена його відповідальність, крім того, пропущено строк для звернення з вимогою до поручителя, тому порука припинила свою дію. \~Заслухавши представника позивача та представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 27.07.2005 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір №ML-501/033/2005 (а.с.9-13), відповідно до якого ЗАТ «ОТП Банк» надає останній грошові кошти для придбання нерухомого майна у розмірі 25000 дол.США строком до 27.07.2025 року зі сплатою відсотків за користування грошима за плаваючою процентною ставкою FIDR + 6%, а остання зобов'язана була щомісячно повертати позику та сплачувати проценти у розмірі і у строки, визначені графіком повернення кредиту та сплати процентів. З метою забезпечення виконання даного кредитного зобов'язання між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем [PERSON] 28.07.2005 року був укладений договір поруки №SR-501/033/2005 (а.с.18), який відповідно доп.1.1 зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] боргових зобов'язань перед ЗАТ «ОТП Банк» в повному обсязі. Згідно вимог\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 26.11.2010 р. між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк»,який являється правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до боржників, а саме [PERSON] (а.с.30-41). ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці [PERSON] вказану суму кредиту. У свою чергу остання прийняла позику і використала її за призначенням, але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту належним чином не виконує. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 ЦК України). Відповідно до п.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до пункту 4.1.1 кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору станом на 07.04.2015 року утворилася загальна заборгованість у розмірі 107232,81 дол.США, що за курсом НБУ на вказану дату (23,447515 грн. за 1 дол. США) становить 2514342,92 грн., з яких за кредитом 22420,84 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ 525712,98 грн., по відсоткам 639,98 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ - 15005,94 грн.. Крім того, у звязку з невиконанням зобовязань була нарахована пеня за період з 07.04.2014 р. по 07.04.2015 р. у розмірі 84171,99 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ склало 1973624 грн.. Що стосується заперечень відповідачки щодо розміру заборгованості, то суд не приймає їх до уваги, оскільки твердження про неправильність розрахунку та неврахування сплачених раніше коштів не знайшло своє підтвердження належними доказами. Так судом за клопотанням відповідачки призначалася судова експертиза для перевірки правильності представлених позивачем розрахунків заборгованості, однак у звязку з її неоплатою проведення дослідження не було забезпечено, тому ухвалу скасовано відповідно до вимог ч.2 с.86 ЦПК України. У відповідності до ч.1\~ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники Підпункт 1.9.1 пункту 1.9 кредитного договору, що не суперечить вимогам\~ ст.1050 ЦК України, передбачає право позивача вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним у випадку невиконання позичальником або поручителем умов кредитного договору чи договору поруки. Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.02.2012 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором відповідачки, що не суперечить п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України. Відповідно до вимог\~ ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За правилами п.1 ч.2 ст.258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Дана правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду України від 03.09. 2014 року у справі № 6-100 цс 14. Приймаючи до уваги вказану норму суд приходить до висновку, що є підстави для зменшення розміру пені, оскільки вказаний позивачем розмір 84171,99 дол.США значно перевищує розмір боргу по тілу кредиту та процентам 23060,82 дол.США (22420,84 + 639,98), тому необхідно зменшити розмір пені до такого ж розміру -23060,82 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 07.04.2015 р. (23,447515 грн. за 1 дол. США ) становить 540718,92 грн.. Що стосується позовної вимоги про солідарне стягнення боргу, то суд вважає дану вимогу такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя. Строк дії поруки зазначений у вказаній нормі є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Дана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 17.09.2014 року у справі № 6- 53 цс 14. Згідно з умовами договору поруки він діє до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором п.4.1. (а.с.18). Своїми листами вих.№54117, №54118 від 26.03.2012 р. позивач повідомив [PERSON] та [PERSON] про придбання прав вимоги за кредитним договором та договором поруки та у звязку з наявними порушеннями зобовязань вимагав дострокове виконання боргових зобовязань в повному обсязі, протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, шляхом сплати залишку заборгованості за кредитом 22420,84 дол.США та суми відсотків за користування кредитом - 871,66 дол.США (а.с.24-27). Тобто в даному випадку відбулася зміна строку виконання основного зобовязання. Відповідно до вимог ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Отже, в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, а оскільки банком відповідно до умов кредитного договору змінений строк виконання основного зобовязання, то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України вимоги до поручителів могли бути заявлені у межах шести місяців від дня настання цього строку (правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 23 травня 2012 року №6-33цс12). Враховуючи, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з позовними вимогами до [PERSON] лише 27.03.2014 року, то такі вимоги є безпідставними, оскільки шестимісячний строк предявлення до нього вимоги сплинув, порука припинилася, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини та вказані норми відповідальність по невиконанню зобовязань несе лише відповідачка [PERSON], тому з урахуванням зменшеної суми пені, з неї необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №ML-501/033/2005 від 27.07.2005 р. у розмірі 1081437,84 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 22420,84 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає - 525712,98 грн., по відсоткам за користування кредитом 639,98 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ - 15005,94 грн., та пені у розмірі 23060,82 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ 540718,92 грн.. \~Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~та\~ст.4 Закону України «Про судовий збір» \~з відповідачки [PERSON] також підлягає стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн.(а.с.1-2).

Outcome: partial