Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» заборгованості у розмірі 52678,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, станом на дату розрахунку складає 421061,49 грн. за кредитним договором № 030/04.08/71-459 К від 15.04.2008 року, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 18017,73 дол. США, що в еквіваленті - 144015,72 грн., заборгованості по відсотках в сумі 10232,88 дол. США, що а еквіваленті - 81791,41 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань в розмірі 24428,17 дол. США, що в еквіваленті - 195254,36 грн. Представник позивача в судове засідання подав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з доданими до неї копіями документів, а також судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області. Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та за наявними у справі доказами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Справа розглядається на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] укладено договір № 030/04.08/71-459 К від 15.04.2008 року, за умовами пункту 1.1., 1.4. якого відповідач отримав кредит у розмірі 42000,00 дол. США для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних за весь строк фактичного користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 14.04.2033 року (а.с. 6). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 28.11.2012 року Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги за зобов'язаннями відповідача по вище вказаному кредитному договору, про що свідчить Договір факторингу № 15 від 28.11.2012 року (а.с. 20-23). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» виконало свої зобов'язання за договором кредиту в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6-11). Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. На час ухвалення рішення суду курс становить за 100 доларів США - 864 грн. 05 коп. Оскільки, відповідач належним чином не виконав повернення кредиту та відсотків за його користування в терміни, передбачені розділом 3 кредитного договору № 030/04.08/71-459 К від 15.04.2008 року, внаслідок чого перед позивачем станом на 19.11.2013 року виникла заборгованість в розмірі 28250,61 дол. США, що в еквіваленті - 244099,39 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 18017,73 дол. США та заборгованості по відсотках в сумі 10232,88 дол. США. На даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 18017,73 дол. США, що в еквіваленті - 155682,19 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 10232,88 дол. США, що в еквіваленті - 88417,20 грн. підлягають задоволенню. Позивач також просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 24428,17 дол. США. Законодавча можливість нарахування та стягнення пені визначена в ст.ст. 546, 547, 549, 611 Цивільного Кодексу України та умовами кредитного договору. Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. При розрахунку суми пені за кількість днів у році приймається - 360. Згідно до п. 8.4 кредитного договору у випадках, передбачених цим договором, оплата пені та/або штрафів здійснюється у національній валюті України, по встановленому НБУ офіційного курсу гривні до відповідної іноземної валюти в якій надається кредит, на день сплати пені/штрафу. Вказане узгоджується зі ст. 524 ЦК України, відповідно якої зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Однак, згідно пункту 1.1 договору відповідачам наданий кредит у розмірі 42 000,00 доларів США, повертати отримані кошти боржник також повинен в доларах США, що підтверджується змістом додатку до договору «Графік погашення кредиту згідно кредитного договору». За таких обставин, до основного зобов'язання вираженого у грошовій одиниці іншої країни - доларах США не може бути застосована відповідальність за його порушення у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, розрахованої знов-таки в доларах США, пені за порушення строків сплати відсотків. Той факт, що можливість здійснення розрахунків в іноземній валюті при одержанні комерційного чи банківського кредиту в іноземній валюті і його погашенні, передбачена Законом України «Про Національний банк України» і Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», не змінює вимог цивільного законодавства в частині відповідальності за порушення строків виконання грошового зобов'язання. Наведене є підставою для відмови у вимозі про стягнення нарахованої пені. Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: partial