Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей, сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно, дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1996 року. Від спільного подружнього життя мають чотирьох дітей, двоє з яких досягли повноліття, а також сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому на даний час вони спільно не проживають. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Їй самій важко утримувати дітей, забезпечити їм необхідний рівень життя для їх нормального фізичного та духовного розвитку, оскільки жодних доходів не отримує. Крім того, син [PERSON] хворіє на цукровий діабет, у зв`язку з чим періодично проходить обстеження та лікування, на що необхідні значні кошти. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює за кордоном в Республіці Литва, отримує високі доходи, а тому може надавати матеріальне утримання своїм дітям. У зв`язку з тим, що їй самій важко утримувати дітей, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, правом на подачу відзиву на позов не скористався. На підставі письмової заяви позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Сторони від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.08.2008, серії [NUMBER] від 06.08.2008 (а.с.7-8). Малолітній [PERSON] , [INFO] хворіє, йому встановлено діагноз - цукровий діабет, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії центральної районної лікарні № 107 від 24.12.2012 (а.с. 9). Позивачка [PERSON] з 02.12.1996 по даний час працює в КНП «Івано-Франківський обласний дитячий санаторій «Ясень» ім. Митрополита Андрея Шептицького Івано-Франківської обласної ради», на посаді підсобної робочої, що підтведжується копією довідки № 56 виданої генеральним директором КНП ІФ ОДС «Ясень» ІФ ОР З.Василькіим 16.04.2021 (а.с. 12). Разом з тим, з довідки про доходи виданої КНП «Івано-Франківський обласний дитячий санаторій "Ясень" ім. Митрополита Андрея Шептицького Івано-Франківської обласної ради» від 16.04.2021 вбачається, що [PERSON] за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 будь-яких доходів не отримувала (а.с. 11). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2021 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний матеріально надавати допомогу матері у вигляді сплати аліментів для утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дітей, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який відповідно до віку дітей на час ухвалення рішення, становить 2510 гривень, матеріальний стан позивачки, яка хоча офіційно працевлаштована проте жодних доходів не отримує, має на утриманні двох малолітніх дітей, враховує той факт, що малолітній син [PERSON] хворіє на\~цукровий діабет,\~у зв`язку\~із захворюванням\~періодично лікується\~у лікувальних\~закладах,\~що змушує\~позивачку нести\~більші витрати\~утримання дітей на відміну від відповідача, враховує потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток. Дані про те, що відповідач не може працювати та надавати матеріальне утримання своїм дітям, а також про наявність інших утриманців у відповідача, окрім сина [PERSON] та дочки [PERSON] , матеріали справи не містять і відповідачем не надані, а тому суд вважає вимогу позивачки про стягнення аліментів підставною, однак у меншому розмірі ніж нею заявлено, оскільки останньою переконливих доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі не надано. Таким чином, суд вважає, що з відповідача в користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 3500 гривень, дочки [PERSON] , у розмірі 2500 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, а тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial