Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 26.10.2012 року о 14.15 год. в с. Подокалинівка Цюрупинського району Херсонської області по вул. Жовтневій біля буд. № 42 [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21043 за довіреністю, потрапив в ДТП, зіткнувшись з трактором Сінтай 120Б, д/н [NUMBER], власником якого є відповідач по справі [PERSON] За кермом трактора в цей час знаходився малолітній син відповідача. ДТП сталось з вини відповідача, що підтверджується постановою Цюрупинського районного суду від 01.11.2012 року по справі № 2121/4298/2012, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за його ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо виховання малолітнього сина [PERSON], що виразилося у скоєнні останнім ДТП в с. Подокалинівка під час керування без водійських прав трактором Сінтай 120Б, д/н [NUMBER]. В результаті вказаного ДТП позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду із-за того що автомобіль, що належить позивачу отримав механічні пошкодження, а він як власник автомобіля поніс моральні страждання із-за факту ДТП, необхідності ремонту автомобіля та необхідності користування громадським транспортом на час ремонту. Матеріальну шкоду оцінює в 9423,54 грн., а моральну в 2500 грн., які просить стягнути на його користь з відповідача. Крім заявлених сум просить стягнути з відповідача на його користь 485,63 грн. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертного дослідження та судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, його представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 9423,54 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 485,63 грн. в рахунок витрат на проведення експертного дослідження та 243,60 грн. в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов не визнали з мотивів того, що позивачем не підтверджено причинно-наслідкового зв'язку між керуванням малолітнім трактором та спричиненою матеріальною шкодою, оскільки автомобіль рухався з причепом, який не може буксируватися по своїм технічним параметрам таким автомобілем, внаслідок чого автомобілю була завдана додаткова матеріальна шкода. Експертиза, якою встановлено вартість матеріального збитку була проведена після відновлювального ремонту автомобіля. Факт винуватості позивача у ДТП не доведено. Стверджують, що винуватцем ДТП був водій автомобіля ВАЗ, оскільки малолітній син відповідача на тракторі переїхав з одного кінця двору на інший та передньою частиною виїхав на дорогу, а водій автомобіля ВАЗ, замість того, щоб об'їхати перешкоду, якою був трактор, здійснив з нею зіткнення. Крім того факт притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не може бути підставою для відшкодування завданої шкоди, оскільки відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за недогляд за дитиною, а не за завдання нею матеріальної шкоди іншій особі, при цьому відповідача не визнано винним у порушення правил дорожнього руху. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 26.10.2012 року керував автомобілем ВАЗ з причепом в с. Подокалинівка по правій смузі руху. В той час з двору виїхав мінітрактор та створив перешкоду, він почав екстрене гальмування, але не встиг зупинитися, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобіля з трактором. За кермом трактору був малолітній син відповідача. Після зіткнення малолітній утік. Після чого з двору вийшов батько малолітнього та від'єднав шланг подачі пального на тракторі. Коли приїхали працівники ДАІ, то трактор вже не працював. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні покази. Свідок [PERSON] пояснив, що 26.10.2012 року в с. Подокалинівка він їхав на велосипеді, йому на зустріч їхав автомобіль ВАЗ з причепом. В той час з двору різко виїхав трактор, за кермом якого була дитина. Машина почала різко гальмувати, однак відбулося зіткнення з трактором. Після зіткнення дитина втекла у двір. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він 26.10.2014 року був дома, коли його син виїхав з двору на тракторі, що належить йому та потрапив в ДТП. Він чув зіткнення, потім вийшов з двору, не міг заглушити трактор та від'єднав шланг подачі палива на тракторі. Зі слів сина, останній виїхав з двору та зупинився, коли на нього їхала машина та врізалася. Син злякався та втік у двір. Син сказав, що водій автомобіля не бачив трактора. Свідок [PERSON] пояснила, що була дома та почула удар. Її син забіг у двір, плакав та сказав, що потрапив у ДТП. Свідок [PERSON] пояснив, що він стояв на вулиці, бачив як їхав автомобіль ВАЗ зі швидкістю приблизно 60 км./год. та почув звук зіткнення, а потім бачив як дитина бігла та плакала. Автомобіль відштовхнув трактор приблизно на 1 м. Свідок [PERSON] пояснила, що як відбулося ДТП вона не бачила, бачила які пошкодження отримав автомобіль та трактор після ДТП. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26.10.2012 року в с. Подокалинівка Цюрупинського району Херсонської області сталася ДТП - зіткнення трактору, що належить [PERSON] та легковий автомобіль ВАЗ, що належить [PERSON] Під час ДТП трактором керував неповнолітній син відповідача [PERSON], [INFO], автомобілем - [PERSON] [PERSON], [INFO] не маючи права на керування трактором Сінтай 120Б, д/н [NUMBER], в порушення п. 10.2 ПДР, не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ-21043 д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення автомобіля з трактором. Транспортні засоби в результаті зіткнення отримали механічні пошкодження. Постановою Цюрупинського районного суду від 01.11.2012 року відповідача [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП за його ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо виховання малолітнього сина [PERSON], [INFO], що виразилося у скоєнні останнім ДТП в с. Подакалинівка, а саме під час керування без водійських прав трактором «Сінтай-120 D», д.н. [NUMBER] здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2104 д.н. [NUMBER], який належить [PERSON] При розгляді справи [PERSON] свою вину визнав. Вказана постанова Цюрупинського районного суду оскаржувалась в апеляційному порядку. Постановою апеляційного суду Херсонської області [PERSON] в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційна скарга повернута [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд вбачає прямий причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням відповідачем обов'язків щодо виховання свого неповнолітнього сина, за що був підданий адміністративному стягненню, та ДТП що мала місце 26.10.2012, відтак критично ставиться до заперечень відповідача в частині його невинуватості у ДТП. Відповідно до висновку № Вэ-7 від 21.01.2014 року експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, завданої володільцю транспортного засобу вартість матеріального збитку, завданого володільцю легкового автомобіля ВАЗ-21043 реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер [NUMBER], внаслідок його пошкоджень в ДТП 26.10.2012 року, в цінах на час проведення даного дослідження складає 9423,54 грн. (дев'ять тисяч чотириста двадцять три грн. 54 коп.) Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Суд критично ставиться до заперечень відповідача в тій частині, що встановлена вартість матеріальної шкоди за висновком експерта не може братися до уваги, тому що висновок експерта був здійснений після відновлювального ремонту, оскільки експертом встановлено дійсну вартість матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля ВАЗ в цінах на час проведення експертного дослідження, у суду немає сумнівів у правдивості висновку експертного дослідження. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України встановлено яку форму може набувати моральна шкода та в яких випадках вона може бути заподіяна особі, право на відшкодування якої особа має внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Згідно ст. 10 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак позивач не довів суду, що дії відповідача призвели до моральних страждань, а також не обґрунтував розміру моральної шкоди. За таких обставин суд вважає, що заявлений позов задоволенню підлягає частково із стягненням з відповідача на користь позивача 9423,54 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, понесених позивачем витрат на проведення експертного дослідження в сумі 485,63 грн. на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру № 9 від 13.01.2014 року та понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Позов в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає із-за необґрунтованості.

Outcome: partial