Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

\~\~ Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.11.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Заборгованість відповідача перед Банком станом на 13.09.2017 р. склала 43774,44 грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, просив судові засідання проводити за відсутністю представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. (а.с.39). Відповідач та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги Банку визнали частково. 06.02.2018 року в строк встановлений судом представник відповідача [PERSON] надав на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області відзив на позовні вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] який в той же день направив на юридичну адресу ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується поштовим повідомленням, копія якого наявна в матеріалах справи. (а.с.63). Згідно вказаного відзиву відповідач та її представник не погоджуються з розміром процентів нарахованих кредитним договором, розміром пені, оскільки він значно перевищує збитки банку та поставляють під загрозу існування відповідача, та просят суд застосувати строки позовної давності щодо вимоги про стягнення з відповідача штрафів та пені за даним кредитним зобовязанням. Крім того, вважає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. В судове засідання представник відповідача не зявився, просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснював. (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про\~часткове задоволення\~позовних вимог за наступних підстав. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобовязаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.11.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 43774,44 грн.., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України зі змінами та доповненнями за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов'язань належним чином не виконала. Станом на 13.09.2017 року виникла прострочена заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» по поверненню кредиту у загальному розмірі 43774,44 гривен, яка складається з наступного: - 2698,68 гривен заборгованість за кредитом; - 35115,07 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом - 3400,00 гривен заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500.00 гривен - штраф (фіксована частина); - 2060,69 гривен - штраф ( процентна складова). Як вбачається з представленого розрахунку (а.с.4-6), відповідач [PERSON] користувалася коштами ПАТ КБ «Приватбанк», востаннє сплачувала заборгованість 27.10.2014 року, втім цієї суми було недостатньо для погашення всієї наявної заборгованості. У відповідності до ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк», даний банк

Outcome: partial