Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ «Танатан», з урахуванням його уточнень , в якому просить: стягнути грошову компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1790,10 грн.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку починаючи з 30.04.2016 року до дня ухвалення рішення у справі , що на день подачі уточненого позову становить 30985,35 грн. ; не донараховану та невиплачену індексацію заробітної плати у розмірі 3119,92 грн. ; нарахувати та стягнути заробітну плату за останній робочий день 30 квітня 2016 року (вихідний день) у подвійному розмірі 152,38 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 01 квітня 2015 року позивача прийнято на роботу у ТОВ «Танатан» на посаду юрисконсульта, наказ №ТА-2 від 31.03.2015 року . 30 квітня 2016 року позивач звільнена з займаної посади за згодою сторін , відповідно до ч.1 ст. 36 КЗпП України, про що виданий наказ по підприємству №ТА-7 від 30.04.2016 року та зроблений відповідний запис у трудовій книжці. Оскільки позивач не використала жодної щорічної відпустки за весь час роботи на ТОВ «Танатан», то в день звільнення їй повинна бути виплачена грошова компенсації за всі невикористані нею дні щорічної відпустки . В порушення зазначених норм трудового законодавства, відповідач при звільнені позивача 30.04.2016р. не виплатив грошову компенсацію за всі невикористані позивачем дні щорічної відпустки, тим самим не провівши з працівником повного розрахунку. Крім того, в порушення вищезазначеної норми, керівник підприємства не повідомив позивача письмово про належні до виплати суми при звільненні. Сума невиплаченої компенсації за невикористані дні щорічної відпустки становить 1790,10 грн. У зв,язку з тим, що позивач 30 квітня 2016 року була на роботі (субота , у свій вихідний день) та цей день був останній робочим днем , то оплата його роботи повинна компенсуватися в грошовій формі у подвійному розмірі , що складає 152,38 грн. Також, за період з дати звільнення 30.04.2016 року по день ухвалення рішення середній заробіток за час затримки розрахунку ,який відповідач повинен сплатити позивачу складає 30985,35 грн. Після звільнення позивач виявила , що за час роботи на товаристві , а саме з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2016 року , позивачу не нараховувалася індексація, яка за розрахунком позивача складає 3119,92 грн. Відповідач при звільненні позивача не виплатив всіх сум ,які належать позивачу від підприємства , чим порушив норми трудового законодавства . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити . Представник відповідача ТОВ «Танатан» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те , що згідно наданих письмових пояснень позивач зазначає, що 30 квітня 2017 року була на роботі. Згідно наказу ТОВ «Танатан» №ТАв-1 від 26.04.2016 року від 30.04.2016 року позивач була на роботі , у зв.язку з передачею документів по причині звільнення , однак виконання роботи в даний день не здійснювалося. Відповідно, 30 квітня 2016 року позивачем робота не виконувалася і вимога про нарахування та стягнення заробітної плати за цей день (вихідний день) у подвійному розмірі є безпідставною та не доведена позивачем. Розрахунок коефіцієнтів індексації заробітної плати , наданий позивачем є не вірним , оскільки нею зазначено , що базовим місяцем є березень 2015 року , однак згідно заяви про прийняття на роботу та у позовній заяві позивачем не заперечується , що вона прийнята на роботу 01 квітня 2015 року. Відповідно у квітні 2015 року індекс споживчих цін становив 114%. Величина індексу перевищила поріг індексації 101% і наступного місяця проводиться індексація грошових доходів позивача (травень 2015 року) , а тому розрахунок позивача коефіцієнтів індексації заробітної плати є не вірним. Також позивачем не доведено , що у наданому розрахунку індексації підлягають грошові доходи у межах прожиткового мінімуму та нею не враховано , що ТОВ «Танатан» здійснювало нарахування сум індексації випереджаючим шляхом. Підвищення здійснювалося у квітні 2015 року , липні 2015 року , вересні 2015 року , січні 2016 року. Щодо грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки , представник відповідача зазначила, що згідно розрахунково - платіжної відомості за квітень позивачу нараховано 1152 грн. за чергову відпустку .Згідно графіку відпусток за 2016 рік відпустка позивача припадала на квітень 2016 року . Згідно наказу №ТА0-1 від 25.03.2016 року позивача направлено у відпустку з 01 квітня по 24 квітня 2016 року. Згідно відомостей на виплату грошей за квітень 2016 року , позивач отримала грошові кошти за квітень 2016 року , які включали оплату за відпустку. Відповідно у квітні 2016 року позивачка перебувала у відпустці , отримала заробітну плату за час відпустки і грошову компенсаціїю за невикористані дні щорічної відпустки . Позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку , є необґрунтованими , оскільки розрахунок по заробітній платі з позивачем здійснено в повному обсязі . Представник відповідача ТОВ «Танатан» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі , просила в задоволенні позову відмовити, з підстав вказаних представником відповідача ТОВ «Танатан» [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. . Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2015 року позивачем на ім.,я директора ТОВ «Танатан» подано заяву про прийняття її на постійну роботу на посаду юрисконсульта з 01 квітня 2015 року. Наказом №ТА-2 від 31 березня 2015 року ТОВ «Танатан» , позивача [PERSON] прийнято на посаду юрисконсульта з 01 квітня 2015 року з окладом згідно штатного розпису, на постійній основі . Як вбачається з штатного розпису ТОВ «Танатан» , посадовий оклад юрисконсульта з 01 квітня 2015 року складає 1320,00 грн., з 01 липня 2015 року складає 1320,00 грн., з 01 вересня 2015 року складає 1400,00 грн., з 01 січня 2016 року складає 1600,00 грн. Згідно наказу №Тар-2 від 11.04.2015 року на підприємстві ТОВ «Танатан» заробітна плата нараховується згідно штатного розпису та правилам внутрішнього розпорядку (режим праці з 09-00 години до 18-00 години , перерва з 13-00-14-00) , згідно діючого законодавства табель робочого часу по кожному робітнику не ведеться. 30 квітня 2016 року наказом ТОВ «Танатан» за №ТА-7 від 30.04.2016 року [PERSON] звільнено з посади юрисконсульта з 30 квітня 2016 року , за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. З розрахункового листа по заробітній платі за квітень 2016 року вбачається, що позивачу [PERSON] нараховано 1600,00 грн. , належить до виплати 1412,02 грн., в тому числі: оклад 448,00 грн. відпускні 1152,00 грн. Як вбачається з відомостей про виплату грошей №ВЗП-000004 за квітень 2016 року , [PERSON] нараховано до виплати 1412,02 грн. Згідно ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до графіку відпусток працівників ТОВ «Танатан» на 2016 рік , затвердженого керівником товариства 30.12.2015 року, період тарифної відпустки позивача [PERSON] склав з 01.04.2016 року по 24.04.2016 року. Згідно наказу №ТА0-1 від 25.03.2016 року позивача відправлено у тарифну відпустку з 01 квітня 2016 року по 24 квітня 2016 року відповідно до графіку відпусток. З розрахунку ТОВ «Танатан» сума відпускних позивача [PERSON] за квітень 2016 року склала 1146,00 грн. Згідно з положеннями\~статті 74 КЗпПУ\~громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основана та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати. Щорічна основана відпустка надається працівникові тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. Порядок і умови надання щорічних відпусток регулюються\~статтею 79 КЗпП України\~та\~статтею 10 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР. Згідно вказаних норм, щорічні основна та додаткові відпустки повної тривалості у перший рік роботи надаються працівникам після закінчення шести місяців безперервної роботи на даному підприємстві, в установі, організації. У разі надання зазначених відпусток до закінчення шестимісячного терміну безперервної роботи їх тривалість визначається пропорційно до відпрацьованого часу, крім визначених законом випадків, коли ці відпустки за бажанням працівника надаються повної тривалості. Відповідно до\~ст. 6 Закону України "Про відпустки"\~щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарні дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей (ст. 24 цього Закону). Суд, відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення\~\~грошової компенсації за невикористану відпустку , так як\~\~ позивачу надавалася щорічна відпустка тривалістю 24 дні та нараховувалися відпускні. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~\~\~\~\~\~\~ст. 117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно із абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Таким чином, передбачений\~ст. 117 КЗпП України\~обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у\~ст. 116 КЗпП\~\~ цього\~Кодексу. Як встановлено в судому засіданні та не заперечувалося учасниками процесу , кінцевий розрахунок з позивачем проведений до її звільнення, тому суд вважає, що позовні вимоги , щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволенню не підлягають. Згідно довідки наданої ТОВ «Танатан» , початком індексації заробітної плати позивача [PERSON] є липень 2015 року . Коефіцієнт індексації в липні 2015 року склав 2,20, прожитковий мінімум 1218,00 грн., сума індексації 26,80 грн., сума заробітної плати з індексацією складає 1244,80 грн., що є менше заробітної плати. Індексація в липні та серпні не проводилася. У вересні 2015 року здійснено підвищення заробітної плати до 1400,00 грн. Базовим місяцем є вересень 2015 року . Нарахування індексації здійснюється у грудні , коефіцієнт індексації складає 2,20, мінімальна заробітна плата 1378,00 грн. сума індексації 29,04 грн. загальна сума індексації 1349,04 грн. , що менше заробітної плати та відповідно індексація не проводиться. У січні 2016 року здійснено підвищення заробітної плати 1600,00 грн. , згідно штатного розпису від 01.01.2016 року . Базовим місяцем для нарахування є січень 2016 року . Нарахування індексації починається з квітня 2016 року . Коефіцієнт індексації 3,7 , мінімальна заробітна плата 1378,00 грн. , сума індексації 50,99 грн. , сума з індексацією 1428,99 грн., що менше заробітної плати та відповідно індексація не проводиться. Відповідно до\~ст.33 Закону України «Про оплату праці»\~в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Відповідно до ст., ст.\~2,\~4,\~5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в даному випадку оплата праці (грошове забезпечення); індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка; підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв'язку з індексацією за рахунок власних коштів. Таким чином, оскільки індексація заробітної плати позивача проводилася, суд вважає, що в цій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст.. 71 КЗпП України , робота у вихідні дні забороняється. Залучення працівників до роботи у вихідні дні провадиться за письмовим наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу. Наказом №ТАв-1 від 26.04.2016 року ТОВ «Танатан» , юрисконсульта [PERSON] зобов,язано вийти на роботу з 10-00 години до 12-10 години , 30 квітня 2016 року , для оформлення документів на звільнення . Оплату за відроблений час призвести у подвійному розмірі , відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ст.. 107 КЗпП України , робота у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) оплачується у подвійному розмірі . Посилання представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні на те, що позивач [PERSON] була на роботі у зв,язку з передачею документів по причині звільнення , однак виконання роботи нею 30 квітня 2016 року не здійснювалося, тому оплата за цей робочий день не повинна здійснюватися , є безпідставними , оскільки наказом передбачено проведення оплати у подвійному розмірі , тому суд вважає , що позовні вимоги про стягнення заробітної плати за роботу 30 квітня 2016 року ,який був вихідним днем, підлягають задоволенню у подвійному розмірі у сумі 152 ,38 грн. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial