Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

В жовтні 2014 року позивачка звернулася до відповідача з вказаним позовом посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах. Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 29.05.2012 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24.07.2012 року її було поновлено на роботі на посаді головного бухгалтера Скадовського відділення КФ Східноукраїнського національного університету імені Володимира Даля (далі СВ КФ СНУ ім. В.Даля), стягнуто середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. Станом на час розгляду справи її з посади головного бухгалтера не звільнено і трудові відносини між сторонами продовжують тривати, вона має відкритий запис в трудовій книжці про продовження перебування на займаній посаді з 01.07.2011 року безстроково. На підставі викладеного просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток з 30.05.2012 року по день ухвалення судом рішення з урахуванням індексації, компенсації за невикористані дні щорічних та додаткових відпусток, матеріальної допомоги до невикористаних щорічних основних та додаткових відпусток. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що рішенням суду було встановлено наявність між сторонами трудового договору укладеного на невизначений строк. В подальшому за рішенням суду від 29.05.2012 року було поновлено на роботі на посаді головного бухгалтера СВ КФ СНУ ім. В.Даля та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішення суду набрало законної сили, але не виконано відповідачем по теперішній час. В зв'язку з викладеним просила суд стягнути на її користь середній заробіток з 30.05.2012 року по день ухвалення судом рішення з урахуванням індексації, компенсації за невикористані дні щорічних та додаткових відпусток, матеріальної допомоги до невикористаних щорічних основних та додаткових відпусток. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У письмових запереченнях позов не визнав в повному обсязі. Посилався на те, що діяльність СВ КФ СНУ ім. В.Даля було призупинено шляхом ліквідації з 01.07.2012 року. Рішення суду, яким позивачка поновлена на роботі, набрало законної сили 24.07.2012 року, тобто вже після ліквідації відділення. У запереченнях підтвердив відсутність наказу про поновлення на роботі позивачки. Заперечував наявність між сторонами трудових відносин станом на теперішній час. У додаткових запереченнях зазначив, що на адресу позивачки в зв'язку з ліквідацією Скадовського відділення надсилалася пропозиція про наявні вакансії в СНУ ім. В.Даля проте, остання жодної відповіді на вказану пропозицію не надала. Вважає, що позивачка не має наміру продовжувати трудові відносини з відповідачем. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків. З трудової книжки позивачки [PERSON] Серія [NUMBER] вбачається, що вона перебувала в трудових відносинах з СВ КФ СНУ ім. В.Даля з 01.05.2000 року. Згідно останнього запису № 9 в трудовій книжці [PERSON] наказом № 10-к від 01.07.2011 року продовжено перебування на посаді головного бухгалтера з 01.07.2011 року на підставі ст. 39-1 КЗпП України. Аналогічне вбачається і з копії вищевказаного наказу (т. 1 а.с. 8-10). Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 29.05.2012 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24.07.2012 року було визнано незаконним та скасовано наказ СНУ ім. В.Даля № 3 від 21.11.2011 року «Про скасування наказу № 10-к від 01.07.2011 року». Поновлено [PERSON] на посаді головного бухгалтера СВ КФ СНУ ім. В.Даля з 01 листопада 2011 року. Стягнуто з СНУ ім. В.Даля на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01 листопада 2011 року до 29 травня 2012 року в сумі 23929,43 грн. 39 коп. Вирішено питання щодо судових витрат. (т. 1 а.с 17-23). На виконання вказаного рішення в частині визнання незаконним наказу про звільнення та поновлення позивачки на роботі видано виконавчий лист (т. 1 а.с. 29) і відкрито виконавче провадження (т. 1 а.с. 30). Як вбачається з індивідуальних даних по пенсійному фонду, [PERSON] останній раз отримала заробітну плату у вересні в сумі 2188,29 грн. та жовтні 2011 року в сумі 2292,31 грн., всього за два останні робочі місяці 4480 грн., отже суд погоджується з розрахунком позивачки, та вважає, що середньомісячна заробітна плата становить 2240 грн. Фактично відпрацьовано за цей період 43 робочих дні, тобто 344 години. Отже, середньоденна заробітна плата складає 4480,60 грн.: 43 дні = 104,20 грн. (т. 1 а.с. 61). З повідомлення Скадовського районного суду Херсонської області вих. №2119/2-1347/11 від 14.10.2014 року вбачається, що виконавчі листи з відміткою про фактичне виконання в частині поновлення позивачки на роботі до суду не поверталися. Крім того, з довідки СНУ ім. В.Даля від 22.12.2014 року вбачається, що в період з 01.07.2012 року по 28.10.2012 року позивачка у СВ КФ СНУ ім. В.Даля не працювала, заробітна плата не нараховувалася та не виплачувалася (т. 1 а.с. 121). Позивачкою надані суду докази, а саме: довідка ДПІ в Скадовському районі про зняття з обліку платника податків, з якої вбачається, що СВ КФ СНУ ім. В.Даля знято з податкового обліку 19.06.2013 року (т. 1 а.с. 161), відповідь Скадовського районного центру зайнятості вих. № 16-05-1167/0-12 від 26.12.2012 року про те, що згідно звітності про заплановане та фактичне вивільнення працівників, наданої КФ СНУ ім. В.Даля, в списках працівників прізвище позивачки не значиться (т. 1 а.с. 163), повідомлення ВД ФСНВВПЗ України вих. № 3-35/2п від 27.12.2012 року, згідно якого інформація щодо ліквідації СВ КФ СНУ ім. В.Даля станом на 27.12.2012 року у фонді відсутня (т. 1 а.с. 179). Вказані документи підтверджують фактичну можливість відповідача виконати рішення суду в частині поновлення позивачки на відповідній посаді після набранням рішенням законної сили. Доводи відповідача викладені у запереченнях про те, що він наказом № 78-04 від 24.01.2013 року пропонував позивачці поновити її на іншій посаді в зв'язку з ліквідацією Скадовського відділення університету спростовуються ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 19.12.2013 року, в якій було змінено спосіб та порядок виконання рішення суду від 29.05.2012 року в частині поновлення позивачки на посаді головного бухгалтера відділення шляхом її звільнення з вказаної посади в зв'язку з ліквідацією відділення (т. 1 а.с. 233-234), яка була скасована ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 27.02.2014 року і у зміні способу та порядку виконання рішення відмовлено (т. 1 а.с. 237-238). На підставі вищевикладених доказів суд погоджується з доводами відповідача про те, що між сторонами не тривають трудові відносини за які відповідач має виплачувати позивачці заробітну плату, надавати відпустки та матеріальну допомогу до них, а, отже, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та матеріальну допомогу до них і в цій частині позовних вимог слід відмовити. Разом з тим, згідно наявних у справі доказів у суду відсутні підстави вважати рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 29.05.2012 року в частині поновлення позивачки на посаді головного бухгалтера СВ КФ СНУ ім. В.Даля виконаним. Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року роз'яснено судам, що стосовно до правил ст. 24 КЗпП рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. У випадках ліквідації підприємства, установи, організації на час виконання рішення про поновлення на роботі суд, який постановив рішення, за поданням судового виконавця або заявою позивача в порядку заміни способу виконання рішення відповідно до ст. 366 (1503-06) ЦПК може визнати працівника звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації і своєю ухвалою стягнути з власника ліквідованого підприємства, установи, організації (органу, уповноваженого управляти їх майном, а у відповідних випадках - з правонаступника) суми заробітної плати за вимушений прогул. Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу неможливості поновлення позивачки на займаній посаді, врегульовані ст. 240-1 КЗпП України згідно якої у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України "Про зайнятість населення". В зв'язку з ненаданням сторонами суду доказів поновлення позивачки на посаді головного бухгалтера СВ КФ СНУ ім. В.Даля або її звільнення в порядку ст. 240-1 КЗпП України, суд виходить з того, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу з індексацією (згідно листа ВССУ № 708/0/4-13 від 07.05.2013 року «Про індексацію заробітної плати») є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 236 КЗпП України. Згідно розрахунку, наданого позивачкою, з яким суд погоджується (т. 2 а.с. 12-17) її середній заробіток складає: 705 робочих днів (за період з 30.05.2012 року по 16.03.2015 року) Х 104,2 грн. (середньоденна заробітна плата) = 73461 грн. середнього заробітку. Сума індексації за вищевказаний період складає 13626,59 грн. Таким чином, 73461 грн. + 13626,59 грн. = 87087,59 грн. Х 1,363 % = 118700,39 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Також з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України в дохід держави має бути стягнуто 1187,00 грн. судового збору. Доказів понесення витрат на правову допомогу позивачкою суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: partial