Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і просить суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь кредитну заборгованість у сумі 446266,26 грн. з них: заборгованість по несплачених процентах 167843,44 грн., нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 112406,54 грн., за несвоєчасну сплату процентів у сумі 166016,28 грн., згідно розрахунку та понесені ним по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений, проте надав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Крім того, просили суд зменшити розмір кредитної заборгованості, посилаючись на скрутне матеріальне становище. Поряд з тим, вони надали заяви про застосування строку позовної давності згідно п.1. ч.2 ст. 258, ст. 266 ЦК України та припинення договору поруки, оскільки згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 25.08.2009 року на користь позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 259 від 06.12.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], що належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу № 6506 від 13.12.2004 року і їй ([PERSON]), як поручителю, позивач не пред'являв претензій до 18.02.2016 року. Представник позивача, надавши заперечення на заяви відповідачів про припинення поручительства та застосування строку позовної давності, зазначив, що відповідач [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір №259 від 06 грудня 2007 року на суму 180000 грн.. В забезпечення виконання зобов'язань по даному кредитному договору майновими поручителями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору іпотеки без оформлення заставної №193, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д. 06 грудня 2007 року за реєстровим №5243, надана в іпотеку квартира [ADDRESS]. Крім того, відповідачка [PERSON] виступила фінансовим поручителем по кредитному договору, уклавши з позивачем договір поруки №1 від 06 грудня 2007 року. Згідно п.3.3.7. кредитного договору «позичальник повинен у триденний строк повідомити банк про зміну місця реєстрації або місця проживання, номера телефону». Позичальник двічі змінив місце реєстрації, не повідомивши банк. За останнім відомим місцем реєстрації: [ADDRESS] позивачем були направлені вимоги відповідачці, чим виконано відповідні вимоги закону. Враховуючи це. просить суд відмовити відповідачам в їх заявах про припинення поручительства, та застосування строку позовної давності, оскільки вони не обґрунтовані законодавчо. Судом встановлено, що 06 грудня 2007 року відповідач [PERSON] уклав з ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі директора Харківської філії Полушкіна Д.О., який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М. 01.08.2007 року за реєстровим №4829, кредитний договір №259 на суму 180000 грн. на строк з 06.12.2007 року по 05.12.2019 року. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банку майновими поручителями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору іпотеки без оформлення заставної №193, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д. 06 грудня 2007 року за реєстровим №5243 надана в іпотеку квартира [ADDRESS]. Крім того, відповідачка [PERSON] виступила фінансовим поручителем по даному кредитному договору, уклавши з банком договір поруки №1 від 06 грудня 2007 року. На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 29 травня 2009 року (протокол № 3) відкрите акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» було реорганізовано в публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» з правонаступництвом прав та обов'язків першого. Харківська філія публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» була реорганізована в Харківську обласну дирекцію публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк». Згідно з Положенням, затвердженим протоколом правління АБ «Укргазбанк» від 12.03.201І року № 07 остання є структурним підрозділом головної установи банку і не має статусу юридичної особи. Тому вірне найменування його є публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк». Відповідно до п. п. 1.1., 3.1.1. вказаного вище кредитного договору позивач (банк) зобов'язався відкрити відповідачеві (позичальнику) позичковий рахунок [NUMBER] і надати йому кредит у сумі 180000,00 грн.. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав, відкривши позичковий рахунок, та, видавши останньому з каси банку готівкою кредит в сумі 180000,00 грн., що підтверджено заявою на видачу готівки №815 від 06 грудня 2007 року. Відповідач у відповідності до п.п.1.1., 3.1.10, 3.3.3, абз.2 п.3.3.4. кредитного договору зобов'язався повернути кредит, щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 16,9 % річних, а на залишок простроченої заборгованості за кредитом проценти, виходячи з ставки зазначеної у пункті 1.1. кредитного договору, збільшеної на 1% (один процент), тобто 17,9 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості, повертати кредит щомісячно у розмірі 1250,00 грн. У разі виникнення простроченої заборгованості сплачувати пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. Відповідач взяті зобов'язання не виконав, як вбачається з розрахунку погашення кредиту у строки, визначені п.3.3.3 кредитного договору не провадить, не сплачує проценти за користування кредитом. Таким чином, станом на 20.11.2015 року, згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідача (позичальника) по кредиту становить 446266,26 грн. з них: заборгованість по несплачених процентах 167843,44 грн.; нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 112406,54 грн.; за несвоєчасну сплату процентів у сумі 166016,28 грн.. Згідно п.5.1. кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань він повинен відшкодувати банку збитки, повернути заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку (пеню) та інші витрати, понесені Банком за кредитним договором. На залишок простроченої заборгованості позичальник повинен сплачувати проценти у розмірі, збільшеному на 1%, тобто у розмірі 17,9% річних, що витікає з вимог п. п. 1.1, 3.1.10, абз.2 п.3.3.4 кредитного договору, відтак станом на 12.10.2015 року нараховано проценти за користування кредитними коштами у сумі 167843,44 грн.. За порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'яння за кожний день прострочки від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, що передбачено абз.2 п. 3.3.4 кредитного договору, тому станом на 12.10.2015 року нарахована пеня у сумі 278422,82 грн.. Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 25.08.2009 року з відповідачів стягнуто на користь позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №259 від 06.12.2007 року в сумі 209493 грн. 65 коп. та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 259 від 06.12.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], що належала їм (відповідачам) на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу № 6506 від 13.12.2004 року. На виконання даного рішення суду, згідно протоколу № 21131185 по проведенню торгів від 11.12.2013 року вказану вище квартиру було реалізовано за 211120 грн.. Після вирахування послуг торгівельної організації ПП «Нива - В.Ш.» на рахунок позивача зараховано суму 164857, 35 грн., з якої суму тіла кредиту зменшено з 176108, 29 грн. на 15565,30 грн. та зараховано на погашення відсотків суму 2504,60 грн.. Дане встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язанням має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку, в натурі. З вимог ст. 554 ЦК України, вбачається, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки, до фінансового поручителя по кредиту відповідачки [PERSON] позивач звертався з вимогою виконати зобов'язання по кредиту, вона неналежно виконувала свої зобов'язання за договором поруки, який діє в межах строку дії кредитного договору, суд вважає, що вона повинна нести солідарну відповідальність за ним (кредитним договором). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. П.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, зо виникають із кредитних правовідносин", роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526,599 ЦК України. Поряд з цим, ст. 616 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У силу вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, заборгованість по несплачених процентах в сумі 167843,44 грн. підлягає стягнення з відповідачів в повному обсязі - солідарно. Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням того, що сума боргу по несплачених процентах складає 167 843,44 грн., а розмір нарахованої пені за несвоєчасне повернення кредиту - 112406,54 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 116016, 28 грн. і зволікання позивача з пред'явленням позову впродовж шести років після ухваленого Московським районним судом м. Харкова від 25 серпня 2009 року, що безумовно вплинуло на збільшення розміру неустойки, матеріального стану відповідачів,

Outcome: partial