Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач звернувся в інтересах: [PERSON], [PERSON] до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON]. В даний час вихованням та утриманням дітей займається один батько [PERSON], їхня мати - [PERSON] проживає окремо від своїх синів, не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров'я, їхнім навчанням, у зв'язку з чим позивач просить позбавити її батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судове засідання відповідач повторно не з'явилася, повідомлялася вчасно та належним чином через про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні представник третьої особи, заявлені позовні вимоги підтримала та зазначила, що на засіданні Органу опіки та піклування Фастівської РДА було встановлено, що в інтересах дітей доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 11.11.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб виконкомом Яхнівської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 02. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до довідки виданої Яхнівською сільською радою Фастівського району від 25.10.2016 року № 02-28-312, [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає в [ADDRESS], сімя складається: син - [PERSON] та син - [PERSON]. Мати дітей [PERSON] з сімєю не проживає. Відповідно до характеристики виданої Яхнівською сільською радою від 25.10.2016 року № 02-28-310, [PERSON] зареєстрована [ADDRESS], розлучена, має двоє дітей. З сімєю не проживає, ухиляється від виконання обов'язків по догляду за дітьми. Дітей доглядає батько. На даний час на території села не проживає. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов родини [PERSON] від 25.10.2016 року, комісією Яхнівської сільської ради встановлено, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком [PERSON]. Умови проживання дітей відповідають санітарно-гігієнічним нормам і забезпечують всебічний розвиток дітей. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Фастівської РДА за № 06-21/205 від 24.01.2017 року про доцільність та відповідність інтересам дітей [PERSON] і [PERSON] позбавлення батьківських прав [PERSON], яка з липня 2014 року із родиною не проживає, не виконує свої батьківські обов'язки. Мати дітей не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їхній подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток синів, їхнім навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Оскільки відповідач повністю самоусунулася від виховання дітей, не спілкується з ними і не проявляє ніякого інтересу до їх життя та розвитку, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] та сина [PERSON]. Що стосується заявлених вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей, слід зазначити наступне. Відповідно до рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмір ? частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно до повноліття дитини, тобто до [INFO] року. Рішення набрало законної сили13 квітня 2010 року. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присудженні періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред»явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. На підтвердження позовних вимог, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вказане рішення скасоване чи змінене. Надана позивачем довідка з Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 09.11.2016 року № 03.3-22/13361-7 про те, що на виконанні у відділ виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей сина [PERSON] та сина [PERSON] станом на 08.11.2016 року не перебуває, не може бути взята судом до уваги, оскільки ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, втрати годувальника тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Стаття 88 ЦПК України, передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial