Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

В провадженні Ананьївського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що 2003 року вона [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрували 04.05.2003 року в Ананьївській Другій сільській раді Ананьївського району Одеської області, про що зроблений актовий запис № 11 від 04 жовтня 2003 року. У шлюбі уних народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20 жовтня 2006 року. Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 11.06.2020 року №975, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 11.06.2020 року № 976. В позовній заяві позивачка зазначає, що шлюб між нею та відповідачем розірвано у 2014 році, що підтверджується копією рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 05.09.2014 року справа №491/1007/14-ц. Відповідно до позовної заяви, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Водночас, дитина потребує посиленого медичного догляду у зв`язку із хворобою серця - пролапс митрального клапана та сколіозом (довідка НКП «Ананьївський РЦПМСД» від 11.06.2020 року). На думку позивачки, такий рівень вона одна не може забезпечити дитині. Натомість батько дитини інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід від нерухомого майна та транспортних засобів, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вона вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн., щомісячно. З урахуванням вищенаведеного позивачка звернулася до суду з відповідною позовною заявою та в прохальній частині позовної заяви позивачка просить суд: - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 20 липня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, про що головуючим суддею у справі постановлено відповідну ухвалу суду (а.с.25-26). Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено відповідачеві про його процесуальні права, в саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З супровідного листа наявного в матеріалах справи від 20 липня 2020 року вбачається, що на зареєстроване місце проживання відповідача було направлено рекомендованим відправленням вихідним №491/509/20/4375/2020 копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї документами (а.с.28). При цьому, до суду повернулося «Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату, поштового переказу» (а.с.33), з якого вбачається, що відповідачеві було вручено особисто 30 липня 2020 року рекомендоване відправлення за вихідним №491/509/20/4375/2020, в якому містилася копія ухвали та копія позовної заяви з доданими до неї документами. У судовому засіданні 23 вересня 2020 року представником відповідача адвокатом Пілюк Р.В., повноваження якого підтверджені ордером серії ОД №410107 від 23 вересня 2020 року (а.с.34), було надано для долучення до матеріалів справи відзив на позовну заяву та довідку про доходи №1711717509791750 (а.с.36а-37). У судове засідання 09 березня 2021 року з`явилися позивачка та відповідач. Проте, у судове засідання не з`явився представник відповідача адвокат Пілюк Р.В. В зв`язку з неявкою у судове засідання представника відповідача адвоката Пілюк Р.В. головуючим суддею у справі було поставлено у судовому засіданні на обговорення питання щодо продовження розгляду справи за відсутності представника відповідача адвоката Пілюк Р.В. Крім того, у судовому засіданні головуючим суддею було звернуто увагу відповідача на те, що у минулому судовому засіданні було надано час відповідачеві та його представнику для надання суду довідки з банку, однак у судове засідання відповідач та його представник не повернулися і засідання було відкладено. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що можливо продовжити розгляд справи за відсутності його представника, що це не порушить його прав, долучати довідку до матеріалів справи не бажає. Позивачка у судовому засіданні зазначила, що не заперечує щодо продовження розгляду справи за відсутності представника відповідача. При цьому, враховуючи думку відповідача про можливість проведення судового засідання за відсутності його представника, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1,3 ст.223 ЦПК України, судом було постановлено на місці ухвалу про продовження розгляду справи за відсутності представника відповідача адвоката Пілюка Р.В. У судовому засіданні позивачка [PERSON] надала для долучення до матеріалів справи копію Договору купівлі-продажу частки житлового будинку серії ННВ №544646 посвідченого державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О. 14 квітня 2018 року (а.с.53-54), зазначена копія була прийнята та долучена до матеріалів справи, про що судом на місці було постановлено відповідну ухвалу. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні надала свої пояснення, в яких зазначила, що більше року відповідач фактично ухиляється від виконання батьківських обов`язків та від утримання дитини. Його група інвалідності є працездатною. Також відповідач має земельні ділянки, має транспортні засоби. Позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в наданих у судовому засіданні поясненнях зазначив, що він неодноразово дитині допомагав, купував їй телефон та фотоапарат. Що стосується транспортних засобів, то відповідач у судовому засідання пояснив, що грузовий автомобіль належить батькові, оскільки в батька не було необхідних документів, то автомобіль було зареєстровано на нього, а легкові автомобілі були придбані на запчастини. Також відповідач в поясненнях зазначив, що має дві земельні ділянки. Крім того, пояснив, що між ним та позивачкою була усна домовленість, що він залишає будинок в рахунок аліментів. Суд, взявши до уваги пояснення позивачки та відповідача, прийшов до висновку, що заявлені вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.7). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 04 липня 1995 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, що підтверджується довідкою №307 Ананьївської Другої сільської ради Ананьївського району Одеської області від 16 липня 2020 року (а.с.24). Встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2003 року, однак відповідно до копії рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 05 вересня 2014 року вказаний шлюб було розірвано (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 жовтня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що позивачка та відповідач від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно копій довідок №975 та №976 виданих 11 червня 2020 року Ананьївською міською радою неповнолітня донька позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному утриманні позивачки [PERSON] (а.с.9-10). Як зазначається в позовній заяві, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , потребує посиленого медичного догляду у зв`язку із хворобою серця - пролапс митрального клапана та сколіозом, що підтверджується копією довідки НКП «Ананьївський РЦПМСД» від 11.06.2020 року (а.с.12). Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею статті 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до частини 1 та 2 статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У відповідності до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивачкою з метою обґрунтування своєї позиції, що відповідач [PERSON] спроможний сплачувати аліменти утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в сумі 2500 гривень 00 копійок, щомісяця, надано такі докази, як Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.06.2020 року, за №211685459 (а.с.14-16), з якої вбачається, що відповідач [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , на праві власності володіє: - земельною ділянкою, кадастровий номер 5120280500:01:001:0465, площею - 2 га, для ведення особистого селянського господарства за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Ананьївська Друга сільська рада; - земельною ділянкою, кадастровий номер 5120210100:02:002:0547, площею 0,008 га для будівництва гаражу за адресою: [ADDRESS] ; - земельною ділянкою, кадастровий номер 5120280500:01:001:0453, площею 2,5 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Одеська область, Ананьївський район, Ананьївська Друга сільська рада. Крім того, позивачкою додано до позовної заяви інформацію з Міністерства внутрішніх справ про транспортний засіб з Єдиного державного реєстру МВС транспортних засобів (а.с.13), відповідно до якої відповідач [PERSON] , [INFO] , є власником наступних транспортних засобів: - транспортний засіб марки ЗИЛ, моделі 133ГЯ, 1992 року, дата реєстрації 08.09.2017 року; - транспортний засіб марки DAF, моделі TE95, 1997 року, дата реєстрації 27.09.2017 року; - транспортний засіб марки OPEL, моделі ASTRA, 2008 року, дата реєстрації 20.11.2019 року; - транспортний засіб марки MITSUBISHI, моделі PAJERO SPORT, 2006 року, дата реєстрації 07.03.2019 року; - транспортний засіб марки OPEL, моделі ASTRA, 2007 року, дата реєстрації 23.08.2019 року; - транспортний засіб марки TRAILOR, моделі SYY 3, 1999 року, дата реєстрації 14.12.2017 року. При цьому, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, в якому зазначається, що відповідач під час розлучення з позивачем подарував їй житловий будинок і була усна домовленість, що це в рахунок аліментів. Сподіваючись на взаємну порядність не вимагав нотаріального посвідчення угоди про відмову від аліментів в зв`язку з передачею прав на житло. Також в відзиві зазначено, що відповідач має постійний і єдиний дохід це пенсія, розмір якої складає 3158,40 грн., тому визначити аліментів твердій грошовій сумі немає жодних підстав. Зокрема, відповідач в відзиві надав пояснення стосовно наявних в його користуванні транспортних засобів та земельних ділянок. Тому, в відзиві відповідач вказав, що вважає за законним визначити розмір аліментів у частці від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні 09 березня 2021 року позивачкою було надано для долучення до матеріалів справи копію Договору купівлі-продажу частки житлового будинку серії ННВ №544646 посвідченого державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О. 14 квітня 2018 року (а.с.53-54). З зазначеної вище копії Договору купівлі-продажу частки житлового будинку серії ННВ №544646 посвідченого державним нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Мороз Н.О. 14 квітня 2018 року (а.с.53-54), вбачається, що відповідач [PERSON] передав у власність позивачки [PERSON] Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд та будівель, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.53-54). Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та вважає необхідним призначити стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України [NUMBER] виданий 04 липня 1995 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданого 15 грудня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 24 червня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто 24 червня 2020 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивачка у справах звільнена від сплати судового збору та враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] в прибуток держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial