Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення останньою двадцяти трьох років. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний в 2201 році. Сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Дочка знаходиться на утриманні позивачки. [PERSON] навчається на факультеті хімії та хімічних наук в національному університеті «Львівська політехніка». Добровільно відповідач не надає допомогу на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання. Посилаючись на викладене, позивачка просила про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Третя особа до суду не з'явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність. Відповідач до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутність та часткове визнання позову в частині стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його доходів. З огляду на те, що сторони та третя особа заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін та третьої особи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову. На підставі наявних у справі документів (копії свідоцтва про одруження, копії свідоцтва про розірвання шлюбу; копії свідоцтва про народження [PERSON], довідки Національного університету «Львівська політехніка» № 655 від 21.02.2017 року, довідки виконкому Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області № 746 від 23.03.2017 року) в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 1997 по 2001 роки. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Дочка знаходиться на утриманні позивачки. [PERSON] навчається на І курсі денного відділення Національного університету «Львівська політехніка». Сторони не досягли домовленостей про участь відповідача в утриманні повнолітньої дочки, що продовжує навчання. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Для виникнення обов'язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина, мати, батько мають бути матеріально забезпеченими, здатними забезпечувати дочку або сина. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Оскільки ст. 199 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина) то саме на їх користь належить стягувати аліменти, а не на користь матері, з якою проживає дочка, як того просить позивач, оскільки її дочка досягла повноліття, наділена повною цивільно-правовою дієздатністю та не є дитиною в контексті ст. 6 СК України та на вказані правовідносини ст. 179 СК України не поширюється. Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів з відповідача, суд враховує те, що [PERSON] навчається на денному відділенні, що свідчить про те, що вона потребує матеріальної допомоги. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог і стягнення аліментів з відповідача на користь [PERSON] Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини від всіх доходів відповідача, проте будь-якого достатнього обґрунтування обрання такого розміру аліментів позивач не навела, при цьому, ч.5 ст.185 СК України та ст. 96 ЦПК України визначає розміри аліментів в залежності від кількості утриманців, стягнення яких взагалі може відбуватись в безспірному порядку. Отже у вказаних вище нормах законодавець визнав безспірним визначення розміру аліментів на одну дитину (або одного утриманця) в розмірі 1/4 частини доходів платника, за такого відповідно до ст. 60 ЦПК України стягнення аліментів в меншому розмірі має бути доведене відповідними доказами відповідачем, а в більшому розмірі - позивачем, в протилежному випадку суд вправі визначити розмір аліментів, який визнається законодавцем безспірним, що в даному випадку на одного утриманця становить 1/4 частину доходів платника. Оскільки позивача за подібною категорією справ звільнено від сплати судового збору - з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору відповідно до ставок, визначених п.п.1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір". На підставі ст.ст. 198-201 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial