Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 19.06.2013 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з червня 2014 року не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, відсутність між ними взаєморозуміння щодо вирішення звичайних побутових питань, несумісність характерів. Вони втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб та залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Також позивач вказувала на те, що малолітній син проживає разом із нею, спору щодо місця проживання дитини у них не має. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, домовленості про сплату аліментів між ними досягнуто не було. Зазначила, що відповідач має мінливі заробітки, стягнень за виконавчими документами не проводиться. Вона в даний час не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, матеріальне становище в неї важке. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1032 гривні щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання щомісячно в розмірі по 1218 гривень до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляду справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи рекомендованими листами за останнім місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції 19 червня 2013 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №826. Від шлюбу у них є одна малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Сторони з червня 2014 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімўя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Судом також встановлено, що від спільного життя сторони мають одну малолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.9). Малолітня дитина проживає разом з матір'ю, вказану обставину відповідач не заперечував, а тому на підставі ст.61 ЦПК України суд визнає її такою, що не підлягає доказуванню. Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із досліджених матеріалів справи видно, що відповідач офіційно не працює, однак підробляє, має мінливий нерегулярний дохід. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, аліменти визначаються у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов'язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов'язок по утриманню дитини. Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1032 гривні, на дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Враховуючи матеріальний стан сторін, те, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів. Крім того, суд враховує, що за змістом статті 84 Сімейного кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право на утримання від [PERSON], однак, її вимоги підлягають частковому задоволенню, стягнувши з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: partial