Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до [PERSON], [PERSON] треті особи Харківська міська рада Харківської області, Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Харківській області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в [ADDRESS] розташована квартира № 21, право власності на яку станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № НІ-14 від 11 березня 1997 року, укладеному на «Харківській товарній біржі». Водночас на «Харківській товарній біржі» був укладений і договір № НІ-15 купівлі-продажу квартири № 22 по [ADDRESS], право власності на яку станом на 31.12.2012 р. було зареєстроване, також, за [PERSON]. Зазначені квартири були придбані [PERSON] під час шлюбу з позивачем [PERSON], в якому вони перебували з 25 жовтня 1974 року . Реалізуючи свої правомочності власника, [PERSON] за власні кошти, із власних матеріалів та обладнання було виконано реконструкцію житлових приміщень - квартир № 21 та 22, а саме: 3-х кімнатна квартира № 21 житловою площею 39,1 кв.м Загальною площею 65,2 кв.м об'єднана з 1-но кімнатною квартирою № 22 житловою площею 18,9 кв.м, загальною площею 34,5 кв.м шляхом демонтажу перегородки, влаштування прорізу у внутрішній стіні та закладення дверного прорізу до квартири № 22. За самовільне перепланування квартири адміністративною комісією виконкому Дзержинської районної ради по справі про адміністративне право порушення на [PERSON] накладено штраф. Питання самовільного перепланування зазначених житлових приміщень розглядалось за перепланування квартири заявою [PERSON] на засіданні виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова та рішенням від 14.03.2006 р. № 38/9 [PERSON] надано дозвіл для переоформлення документів на переплановані квартири № 21,22 з наданням одній об'єднаній 5-ти кімнатній квартирі житловою площею 65,3 кв.м, загальною площею 108,6 кв.м одного номеру - 21. А також визнано переплановану квартиру прийнятою в експлуатацію. [PERSON] рекомендовано звернутись до райвиконкому для одержання свідоцтва про право власності. За обставин особистого характеру, [PERSON] не мав можливості своєчасно отримати свідоцтво про право власності на переобладнану квартиру. [INFO] [PERSON] помер, у зв'язку з чим виникло питання про оформлення права спадкування на переобладнану квартиру № 21 за зазначеною вище адресою, право власності на яку на даний час не зареєстровано. В зв'язку з чим позивач просить визнати те, що на час смерті [PERSON] йому належала на праві приватної власності вказана переобладнана квартира. Визнати за нею право власності на 1\\2 частини квартири № 21 житловою площею 65,3 кв.м, загальною площею 108,6 кв.м. по [ADDRESS], як частку дружини у спільному майні подружжя, а також на 1\\2 частини квартири № 21 житловою площею 65,3 кв.м, загальною площею 108,6 кв.м. по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, де вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, де вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просив розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи ХМР в судове засідання з'явився, проти задоволення позовних вимог заперечував, надав до суду письмові заперечення. Представник третьої особи ІДАБК у Харківській області в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Аналізуючи докази надані сторонами, суд визнав доведеними такі факти: Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що в [ADDRESS] розташована квартира № 21, право власності на яку станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № НІ-14 від 11 березня 1997 року, укладеному на «Харківській товарній біржі». На «Харківській товарній біржі» був укладений і договір № НІ-15 купівлі-продажу квартири № 22 по [ADDRESS], право власності на яку станом на 31.12.2012 р. було зареєстроване за [PERSON]. Зазначені квартири були придбані [PERSON] під час шлюбу з позивачем [PERSON], в якому вони перебували з 25 жовтня 1974 року, відповідно до свідоцтва про шлюб від 25 ждовтня 1974 року серія [NUMBER], виданого палацом одружень « Жовтневий» м. Харків. Реалізуючи свої правомочності власника, [PERSON] за власні кошти, із власних матеріалів та обладнання було виконано реконструкцію житлових приміщень - квартир № 21 та 22, а саме: 3-х кімнатна квартира № 21 житловою площею 39,1 кв.м, загальною площею 65,2 кв.м об'єднана з 1-ною кімнатною квартирою № 22 житловою площею 18,9 кв.м, загальною площею 34,5 кв.м шляхом демонтажу перегородки, влаштування прорізу у внутрішній стіні та закладення дверного прорізу до квартири № 22. За самовільне перепланування квартири адміністративною комісією виконкому Дзержинської районної ради по справах про адміністративне правопорушення від 11 березня 2004 року № 139 та від 25 березня 2004 року № 142 на [PERSON] накладено штраф. Питання самовільного перепланування зазначених житлових приміщень розглядалось за перепланування квартири заявою [PERSON] на засіданні виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова та рішенням від 14.03.2006 р. № 38/9 [PERSON] надано дозвіл для переоформлення документів на переплановані квартири № 21,22 з наданням одній об'єднаній 5-ти кімнатній квартирі житловою площею 65,3 кв.м, загальною площею 108,6 кв.м одного номеру - 21. А також визнано переплановану квартиру прийнятою в експлуатацію. [PERSON] рекомендовано звернутись до райвиконкому для одержання свідоцтва про право власності. [INFO] [PERSON] помер, у зв'язку з чим виникло питання про оформлення права спадкування на переобладнану квартиру № 21 за зазначеною вище адресою, право власності на яку на даний час не зареєстровано. Відповідно ст.ст. 22, 28 Кодексу законів про шлюб, що діяв на час придбання власності, а ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності, частки дружини та чоловіка є рівними. То ж, за законом позивачці має належати 1/2 частина квартири № 21 по [ADDRESS]. Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» проведено технічну інвентаризацію реконструйованого об'єкту нерухомого майна та видано технічний паспорт станом на 18 вересня 2014 р. Відповідно до висновку Дзержинської районної санітарно- епідеміолочічної станції від 27.02.2004 № 3.1\\729 встановлено, що перебудова вказаної квартири відповідає вимогам БНІП 2.0801-89 « Житлова будова». Відповідно до технічного висновку за жовтень 2003 року, виготовленого ЗАТ « Харківреконструкція» основні будівельні конструкції деформацій не мають, перепланування негативно не вплинуло на будівельну конструкцію будинку. Відповідно до експертного висновку від 25.11.2003 року № 429 відділу державної пожежної охорони № 8 по охороні Дзержинського району м. Харкова встановлено, що порушень безпеки при реконструкції вказаної квартири не встановлено. Проте оформити свої права інакше, ніж у суді позивач не може, оскільки право власності [PERSON] на спадкове майно не переоформлено. Своїм листом від 29.10.2014 р. № 3806/02-14 нотаріус рекомендував позивачці звернутися до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України - право власності на новостворене ( переобладнане) нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Проте, за загальним правилом, згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, у випадку якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності на таке майно виникає з моменту його державної реєстрації. Ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Отже, для реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна необхідно правовстановлюючий документ, який би засвідчував право власності на вищевказаний об'єкт нерухомості. Так, відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно" затвердженого наказом Міністерства юстиції від 7 лютого 2002 р. № 7/5 (у редакції наказу від 28 січня 2003р. № 6/5 ) одним з таких документів є рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають дыти спадкодавця. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач фактично прийняла спадщину після чоловіка, що підтверджується письмовими доказами, долученими до матеріалів справи. Інші спадкоємці визнають позовні вимоги та фактично відмовляються від спадкового майна - вказаної квартири. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті, або за чергами спадкоємців. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині визнання права власності за позивачкою як за дружиною та в порядку спадкування після померлого чоловіка мотивована та підлягає задоволенню в повному обсязі. Натомість позовна вимога щодо визнання права власності за померлим [PERSON] на вказану квартиру суд вважає такими, що не можуть бути задоволені. Відповідно до ст. 25 ЦК у момент смерті припиняється цивільна правоздатність фізичної особи. В даному випадку суд не може всупереч вимогам ст. 3 ЦПК, статей 27 - 31 ЦПК вирішували питання про права осіб, які не є сторонами процесу та у зв'язку зі смертю не мають цивільної процесуальної правоздатності і дієздатності. Відповідно до ст. 30 ЦПК сторонами у справі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем є фізичні та юридичні особи, а також держава. Тому при таких обставинах вищевказана вимога не підлягає задоволенню. Судові витрати вважати сплаченими позивачем. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial