Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, свої вимоги обґрунтовуючи наступним. Позивач є мешканцем [ADDRESS], при цьому відповідач є наймачем та дружиною батька позивача, із якою батько позивача мешкав до 1987 р. у шлюбі. Як вказує позивач, із 1987 р. відповідач виїхала із спірної квартири, покинула батька позивача, квартирою не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не платить. Актами від 30.01.2012 р та 19.07.2014 р. складеного сусідами про відсутність відповідача у спірній квартирі. Тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме [ADDRESS] та зобов'язати 3 особу - КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва в особі ЖЕКу № 506 зняти із реєстрації відповідача у спірній квартирі. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов у повному об'ємі та надали до суду оголошення у газеті «Голос України». Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином через оголошення у газеті. Представник 3 особи - КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва в особі ЖЕКу № 506 у судовому засідання позов визнала частково вказавши, що вони не займаються зняттям із реєстрації. Оскільки позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши усі матеріали справи суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, відповідач із 11.04.1978 р. по 1987 р. мешкала із батьком позивача за адресою [ADDRESS], а позивач із 07.09.1993 р. проживає у спірній квартирі. У відповідності до форми № 3 у [ADDRESS] зареєстровано 2 особи: позивач та відповідач. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім членом сім'ї наймача зберігається право користування жилим приміщенням протягом 6 місяців. Як з'ясовано судом, на початку 1987 р. відповідач покинула батька позивача та її місце мешкання не відомо позивачу, квартирою не цікавиться, квартплату та комунальні послуги не платить. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Зібраними у справі доказами підтверджується факт відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад 20 р. без поважних причин з початку 1987 р. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Оскільки обставини, викладені позивачами свідчать про те, що відповідач в спірній квартирі не проживають понад 20 р., доказів на спростування цих обставин відповідачем до суду не надано, так як не вона з'явилась у судове засідання, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою. Щодо позовної вимоги про зобов'язання 3 особи - КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва зняти із реєстрації відповідача, то вона не підлягає задоволенню, так як стосується не правомочної особи і не може бути вирішена судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial