Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, мотивуючі свої позовні вимоги тим, що 03 жовтня 2016 року близько 09 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] з причепом ПВА-1 р.н. СА 6471 XX, рухаючись в адміністративних межах с. Червона Слобода, по вулиці Жовтнева, біля будинку № 245, зі сторони с. Леськи у напрямку м. Черкаси, грубо порушив п, 2.3. а) Правил дорожнього руху України, а саме перед виїздом, не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, внаслідок чого причеп злетів з кріплення, виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем [NUMBER] у якому перебували позивачі. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітини з забоєм легень та крововиливом в плевральні порожнини, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2361 від 06.12.2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя; травми голови зі струсом головного мозку, крововиливом у мякі тканини лобу - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Також було пошкоджено належний позивачеві автомобіль [NUMBER]. Пасажир [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м'яких тканин обличчя, забою спинки носу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2360 від 06.12.2016 року відносяться до категорії легких тілесних, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. У прямому причинному зв'язку із отриманими [PERSON] та [PERSON] у результаті ДТП тілесними ушкодженнями та пошкодженням автомобіля ВАЗ 2105 р.н. И7216КИ є порушення відповідачем вимог п. 2.3. а) Правил дорожнього руху України, що підтверджується висновком судової авто-технічної експертизи № 1207/16-23 від 17.01.2017 року за матеріалами кримінального провадження № 12016250270001276 по обвинуваченню останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 29 березня 2017 року у справі № 707/187/17 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у звязку з передачею обвинуваченого на поруки. Заявлені по справі цивільні позови [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду. Цивільна відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ "Європейський страховий альянс". Тому позивачі звернулися до суду із даним позовом та просять стягнути із [PERSON] витрати, повязані із придбанням ліків, відновленням автомобіля, а також завдану моральну шкоду. Витрати, що понесені [PERSON] від кримінального правопорушення на придбання ліків та виробів медичного призначення на день подання позову становлять 3 432 грн. 46 коп., що підтверджується копіями документів, доданих до даної позовної заяви. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2105 р.н. И 7216КИ відповідно звіту від 11.10.2016 року № 308 з урахуванням вартості ремонтно-відновлювальних робіт становить 24 866 грн. 99 коп. До отримання тілесних ушкоджень [PERSON] вів активний спосіб життя, у теплій порі року займався садівництвом на дачній ділянці. Внаслідок кримінального правопорушення та завдання тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] переніс полосне хірургічне втручання, зазнав сильного і тривалого фізичного болю, є обмеженим у самостійному пересуванні у зв'язку із чим був змушений змінити звичний спосіб життя. Отже, відшкодуванню [PERSON] підлягає моральна шкода, розмір якої позивач визначає у 30000 грн. Витрати, що понесені [PERSON] від кримінального правопорушення на придбання ліків та виробів медичного призначення на день подання позову становлять 352 грн. 55 коп., що підтверджується копіями документів, доданими до даної позовної заяви. Внаслідок кримінального правопорушення та завдання тілесних ушкоджень [PERSON], яка є людиною похилого віку, було завдано сильного фізичного болю. Остання була обмежена у звичайному для неї способі життя, який була змушена змінити під час лікування та дотримуватись у подальшому задля запобігання ускладнень та наслідків отриманих травм. Отже, відшкодуванню [PERSON] підлягає моральна шкода, розмір якої позивач визначає у 5 000 грн. У звязку із вище викладеним, позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь вказані матеріальні збитки та моральну шкоду, а також витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначаючи про їх безпідставність, так як страховою компанією було здійснено позивачам страхове відшкодування у межах страхової суми. У судовому засіданні представник третьої особи ПрАТ Європейський страховий альянс [PERSON] пояснила, що виплати страховою компанією були здійснені у межах страхового відшкодування та у відповідності до ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 29.03.2017 року, встановлено, що 03 жовтня 2016 року близько 09 год. 20 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] з причепом ПВА-1 р.н. СА 6471 XX, рухаючись в адміністративних межах с. Червона Слобода, по вулиці Жовтнева, біля будинку № 245, з боку с. Леськи у напрямку м. Черкаси, грубо порушив п, 2.3. а) Правил дорожнього руху України, а ісаме перед виїздом, не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, внаслідок чого причеп злетів з кріплення, виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем [NUMBER] [PERSON] відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2361 від 06.12.2016 року отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді травми грудної клітки та забоєм легенів та крововиливом в плевральні порожнини (гемоторакс), без стиснення легень та легкі тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, крововиливом мяких тканини лобу. Спричинення [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 1207/16-23 від 17.01.2017 р. знаходиться у причинному звязку з порушенням водієм автомобіля [NUMBER] [PERSON] вимог п. 2.3 а Правил дорожнього руху України. Згідно даної ухвали [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у звязку з передачею обвинуваченого на поруки. Заявлені по справі цивільні позови [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду. Відповідно до полісу № АЕ № 800863 від 17.03.2016 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ Європейський страховий альянс, строк дії договору з 18.03.2016 року до 17.03.2017 року, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 100000,00 грн., за шкоду, заподіяну здоровю 200000,00 грн. Згідно аварійного сертифікату № 110/10/16 про оцінку вартості аварійного пошкодженого колісного транспортного засобу для визначення розміру страхового відшкодування від 28.10.2016 року, ринкова вартість КТЗ, що належить [PERSON] після пошкодження від дорожньо-транспортної пригоди з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних податків і зборів становить 12646,34 грн., вартість відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ становить 32809,94 грн., а ринкова вартість КТЗ до пошкодження від ДТП з врахуванням ПДВ 20% інших загально державних податків і зборів становить 26738,80 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 1760/16/50/ЦВ04/01/2, суму визначено ПрАТ Європейський страховий альянс у розмірі 14092,46 грн. У заяві від 24.10.2016 року до голови правління ПрАТ Європейський страховий альянс, [PERSON] вказує реквізити, на які просить перерахувати суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страховика, яку ним погоджено, на проведенні оцінки та експертизи не наполягає. Згідно платіжних доручень № 6773 від 14.08.2017 р. на суму 7092,46 грн. та платіжного доручення від 02.08.2017 року № 1345 ПрАТ Європейський страховий альянс перерахував вище зазначені кошти [PERSON] Відповідно до наданих позивачем [PERSON] товарних чеків на прибдання лікарських засобів, ПрАТ Європейський страховий альянс розраховано та відшкодовано шкоду, завдану його здоровю у розмірі 1698,36 грн. згідно платіжного доручення від 15.08.2017 р. № 1378. У заяві від 04.11.2016 року до голови правління ПрАТ Європейський страховий альянс, [PERSON] вказує реквізити, на які просить перерахувати суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страховика, яку нею погоджено, на проведенні оцінки та експертизи не наполягає. Відповідно до наданих позивачем [PERSON] товарних чеків та придбання лікарських засобів, ПрАТ Європейський страховий альянс розраховано та відшкодовано шкоду, завдану її здоровю у розмірі 321,71 грн. згідно платіжного доручення від 25.07.2017 р. № 6606. Згідно висновку експерта № 02-01/2360 від 30.11.2016 року, у [PERSON] згідно даних медичної карти, мали місце ушкодження: травма голови зі струсом головного мозку, крововиливами, садном обличчя. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути у час та при обставинах, вказаних у постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Відповідно до звіту № 308 про оцінку автомобіля ВАЗ-2105, реєстраційний номер [NUMBER] від 11.01.02016 року, який виконано оцінювачем [PERSON] на замовлення [PERSON], та який надано позивачем до суду вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля становить 24866,99 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 30 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Суд вважає, що заявлена вимога про відшкодування суми збитку у звязку із пошкодженням транспортного засобу, заявлена позивачем [PERSON] у розмірі 24866,99 грн. до стягнення з відповідача, не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до дослідженого судом аварійного сертифікату № 110/10/16 про оцінку вартості аварійного пошкодженого колісного транспортного засобу для визначення розміру страхового відшкодування від 28.10.2016 року, ринкова вартість КТЗ, що належить [PERSON] після пошкодження від дорожньо-транспортної пригоди з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних податків і зборів становить 12646,34 грн., вартість відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ становить 32809,94 грн., а ринкова вартість КТЗ до пошкодження від ДТП з врахуванням ПДВ 20% інших загально державних податків і зборів становить 26738,80 грн. Тобто вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, належного [PERSON] є більшою від ринкової вартості КТЗ до пошкодження від ДТП, що становила 26738,80 грн. Крім того, позивач погодив суму страхового відшкодування з ПрАТ Європейський страховий альянс у заяві про виплату страхового відшкодування від 24.10.2016 року та отримав вказану виплату у розмірі 14092,46 грн., отже страховою компанією повністю відшкодовано різницю між вартістю відновлювального ремонту та ринковою варістю транспортного засобу до ДТП. Суд критично оцінює звіт про оцінку автомобіля від 11.10.2016 року, наданий до суду позивачем, оскільки у разі розбіжностей з страховою компанією у сумі страхового відшкодування, він мав право заявити клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи. Щодо заявленої вимоги до відповідача про відшкодування витрат, понесених на придбання ліків та виробів медичного призначення у розмірі 3432,46 грн., то відповідно до наданих позивачем [PERSON] товарних чеків та придбання лікарських засобів, ПрАТ Європейський страховий альянс розраховано та відшкодовано шкоду, завдану його здоровю у розмірі 1698,36 грн. згідно платіжного доручення від 15.08.2017 р. № 1378 у відповідності до призначених медичних препаратів, інші товарні чеки на придбання ліків та медичних виробів, надані до суду позивачем, хоч і свідчать про їх придбання та не свідчать про те, що вони призначались лікарем, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині. Це ж стосується і вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача коштів у сумі 352,55 грн., що понесені на придбання ліків та виробів медичного призначення. На думку суду, відшкодована ПрАТ Європейський страховий альянс позивачу [PERSON] сума у розмірі 321,71 грн. згідно платіжного доручення від 25.07.2017 р. № 6606 відповідає погодженій з позивачем сумою страхового відшкодування. Отже, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди не знайшли свого підтвердження, тому суд вважає за доцільне відмовити у позові в цій частині. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі № 6-2808цс15, сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобовязаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України. Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обовязок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. На думку суду, заявлений позивачем [PERSON] розмір моральної шкоди, який він просить стягнути з відповідача, а саме 30000,00 грн. є значно завищеним, оскільки злочин є неумисним та заподіяний необережними діями відповідача. Виходячи з принципу розумності та обєктивності суд вважає, що заявлений розмір моральної шкоди підлягає до часткового задоволення у розмірі 20000,00 грн. Щодо заявленого розміру моральної шкоди позивачем [PERSON] у сумі 5000,00 грн., то суд вважає такий розмір моральної шкоди законним та обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципу розумності та справедливості. Позивачами відповідно до наданих суду квитанції від 11.05.2017 року сплачено витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. по 2500 грн. кожним, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача. При подачі до суду позовної заяви позивачі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір на час звернення до суду були звільнені від сплати судового збору у розмірі по 640 грн. з кожного, тобто у сумі 1280 грн., тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України дані витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial