Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

ПАТ «Перший український міжнародний банк» звернувся в суд з позовом до першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про звільнення заставного майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у Першому відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 9984114 про стягнення коштів з [PERSON] В ході виконавчого провадження було накладено арешт на все рухоме майно боржника, в тому числі транспортний засіб марки CHEVROLET, модель AVEO, номер кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, який належить [PERSON] та є предметом застави ПАТ «ПУМБ». Вказує, що даний транспортний засіб було передано ПАТ «ПУМБ» в заставу відповідно до Договору застави транспортного засобу № 6055538 від 27.11.2008 року для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за укладеним між ним та Банком Кредитним договором № 6055515 від 08.02.2008 року. Зазначає, що боржник умови кредитного договору не виконує, [PERSON] повністю припинив виконання зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим ПАТ «ПУМБ» звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до Луцького міськрайонного суду Волинської області, 12.02.2013 року було постановлено рішення, яким задовольнили позовні вимоги позивача. На підставі наведеного, просить зняти арешт, накладений Першим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції з транспортного засобу марки CHEVROLET, модель AVEO, номер кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, який належить [PERSON] та є предметом застави ПАТ «ПУМБ», а також скасувати постанову від 27 серпня 2013 року про розшук майна боржника та затримання вказаного транспортного засобу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечувала щодо задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] - [PERSON] заперечувала щодо задоволення позову, вказувала, що державний виконавець правомірно наклав арешт на спірний транспортний засіб і права позивача щодо забезпечення його вимог не порушує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, номер кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, який належить [PERSON] було передано ПАТ «ПУМБ» в заставу відповідно до Договору застави транспортного засобу № 6055538 від 27.11.2008 року для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за укладеним між ним та Банком Кредитним договором № 6055515 від 08.02.2008 року (а.с. 4-7). Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 1 Закону України "Про заставу" також встановлено, що в силу застави кредитор ( заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12 лютого 2013 року постановлено стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно в користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 6055515 від 08 лютого 2008 року в сумі 70412 гривень 09 копійок. (а.с. 12-13). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також судом встановлено, що постановою Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 09 грудня 2013 року в процесі примусового виконання виконавчого листа № 2-514, виданого 20 січня 2006 року Луцьким міськрайонним судом, про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітку в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с. 9). Постановою Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 27 серпня 2013 року постановлено затримати з постановкою на штрафний майданчик автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, номер кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, який належить [PERSON] (а.с. 10). Згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з - під арешту. Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно з - під арешту. Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Не заслуговують на увагу заперечення представника третьої особи [PERSON] та представника відповідача державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції щодо правомірності накладення арешту на автомобіль. Так, відповідно до ч.3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представник відповідача та представник третьої особи не довели правомірності накладення арешту на автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, номер кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER], 2008 року випуску, чорного кольору, який перебуває в заставі банку з врахуванням вищезазначеної норми Закону. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що слід звільнити з-під арешту транспортний засіб - автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, 2008 року випуску, № кузова [NUMBER], номер державної реєстрації [NUMBER], чорного кольору, що належить на праві власності [PERSON], накладеного постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 09 грудня 2013. В частині скасування постанови від 09 грудня 2013 року про розшук майна боржника та затримання транспортного засобу відмовити виходячи з наступного. Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. В порушенні вимог вищезазначеної норми Закону, позивач звернувся до суду з позовною заявою, останній не позбавлений можливості звернутись зі скаргою у відповідності до вимог ст. 383 ЦПК України.

Outcome: partial