Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

ТОВ «Кредитні ініціативи» у квітні 2014 року звернулося в Дарницький районний суд м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, житловою площею 41,6 кв.м., 1967 року побудови, розташований по [ADDRESS] з будівлями та спорудами, що складається з житлового будинку (літ.А, цегла) жилою площею 41,60 м2, літньої кухні з прибудовою (літ.Б), сарая (літ.В), льоха (літ.Г), вбиральні (літ.Д), сарая (літ.Е), №1-5; 1-спорудження та на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:90:277:0003, з цільовим призначенням: для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 01.07.2008 року ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] уклали кредитний договір № 2621/0708/71-143, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 164 600 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором 01.07.2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 2621/0708/71-143-Z-1, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку майно, а саме житловий будинок №64, жилою площею 41,60 м2, 1967 року побудови, розташований по [ADDRESS] з будівлями та спорудами, що складається з житлового будинку (літ.А, цегла) жилою площею 41,60 м2, літньої кухні з прибудовою (літ.Б), сарая (літ.В), льоха (літ.Г), вбиральні (літ.Д), сарая (літ.Е), №1-5; 1-спорудження та на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:90:277:0003, з цільовим призначенням: для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 887 015,82 грн. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит в сумі 164 600 дол. США. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факториногою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу, згідно якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує умови кредитного договору, в результаті чого станом на 01.04.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 162 953,00 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 792 173,39 грн., по відсотках 104 194,77 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 145 944,50 грн., пеня за останній рік 35 137,34 дол. США, що по курсу НБУ на дату розрахунку становить 386 443,98 грн., а відповідно до умов іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково, тому позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2621/0708/71-143 від 01.07.2008 року в сумі 3 324 561,87 грн. шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також просив стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на сплату судового збору в сумі 3 654 грн. Представники відповідача в судовому засіданні заперечували щодо заявлених позовних вимог, просили у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. По-перше, розрахунок заборгованості здійснено неправильно, він є необґрунтованим та недоведеним, оскільки у наданому до суду розрахунку не зазначено всіх дат погашення відповідачем тіла кредиту та відсотків за його користування. По-друге, позивачем пропущено строк позовної давності стосовно частини заборгованості, відповідно, вимоги стосовно стягнення зазначеної в позові суми заборгованості є неправомірними. По-третє, позивачем не доведено факт відступлення права вимоги саме за тим кредитним договором, та іпотечним договором, що були укладені з відповідачем. Також відповідач не має права вимагати від відповідача погашення заборгованості у доларах США, оскільки не має відповідної ліцензії НБУ. Крім того, представниками відповідача було зазначено про те, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасними, так як в провадженні Дарницького районного суду м. Києва розглядається справа за участю тих самих сторін про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, та про введену заборону на звернення стягнення на предмет іпотеки, переданого в якості забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, наданим в іноземній валюті. Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 01.07.2008 року ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] уклали кредитний договір № 2621/0708/71-143, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит у сумі 164 600 дол. США, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (а. с. 5 - 10). Факт отримання кредитний коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 4 від 01.07.2008 року (а. с. 11). Також 01.07.2008 року ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] уклали іпотечний договір № 2621/0708/71-143-Z-1, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку майно, а саме житловий будинок №64, жилою площею 41,60 м2, 1967 року побудови, розташований по [ADDRESS] з будівлями та спорудами, що складається з житлового будинку (літ.А, цегла) жилою площею 41,60 м2, літньої кухні з прибудовою (літ.Б), сарая (літ.В), льоха (літ.Г), вбиральні (літ.Д), сарая (літ.Е), №1-5; 1-спорудження та на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:90:277:0003, з цільовим призначенням: для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в 887 015,82 грн. (а. с. 14 - 16). 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15, відповідно до умов якого ПАТ «Сведбанк» відступив ТОВ «ФК «Вектор Плюс» право вимоги по вищезазначеному кредитному договору. Крім того, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та позивачем було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги по кредитному договору від 01 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], та договір про передачу прав за іпотечним договором (а. с. 39 - 41, 46 - 55, 56). У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань утворилася заборгованість, розмір якої станом на 01.04.2014 року становить 3 324 561,87 грн., з яких заборгованість за кредитом 1 792 173,39 грн., по відсотках - 1 145 944,50 грн., пеня - 386 443,98 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Така ж норма міститься і в ст. 24 Закону України "Про іпотеку". При цьому, неповідомлення про заміну кредитора тягне наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобов'язання не новому, а колишньому кредитору. Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, у разі наявності нотаріально завіреного договору забезпечення кредиту (іпотеки, застави) на виконання припису ч. 1 ст. 513 ЦК України додатково укладається договір відступлення права вимоги заставодержателя або іпотекодержателя за відповідним договором забезпечення. Пунктом 2.1 договору факторингу від 28 листопада 2012 року, укладеного між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» встановлено перелік документів, що свідчать про передачу права вимоги. Зокрема клієнт відповідно до умов даного договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, визначеними у Реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор шляхом надання фінансової послуги клієнту набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу, та в порядку, передбаченому даним договором. При цьому сторони погодили, що права вимоги заборгованості за кредитними договорами та права вимоги за договорами забезпечення, укладеними з боржниками, відступаються/передаються клієнтом фактору за цим договором на основі «як є» без надання будь-яких пов'язаних запевнень та гарантій, окрім тих, що вказані у цьому договорі. Після переходу прав вимоги заборгованості до фактора, останній має право нарахувати, в якості нового кредитора, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов'язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними кредитних договорів по сплаті обов'язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому. Враховуючи те, що відповідач порушив зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, а тому на підставі вищезазначеного та Закону України «Про іпотеку», вважає цілком законними та правомірними вимоги позивача щодо звернення стягнення на предметі іпотеки. Заперечення ж представників відповідача щодо заявлених позовних вимог не можуть бути прийняті судом, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 58 -59 ЦПК України на підтвердження своїх заперечень стороною відповідача до суду не надано. Однак, разом з цим, враховуючи те, що 07.06.2014 року набрав чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку, суд вважає на підставі ст. 217 ЦПК України відстрочити виконання звернення стягнення на предмет іпотеки на вказане нерухоме майно на строк дії вищевказаного Закону. Згідно ст.88 ЦПК України, поскільки позов задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3654 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial