Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дня пред'явлення позову до суду. У позовній заяві позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.01.2017 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина залишилась проживати із позивачкою, та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини. Добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється, пояснюючи що в нього систематично виникають проблеми, хоча відповідно до чинного законодавства він законодавства він зобов'язаний утримувати свою дитину. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.04.2018 року скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2018 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів. Призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON], про стягнення аліментів до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 16.04.2018 року відповідач надав письмовий відзив по справі до Деснянського районного суду м. Києва з дотриманням вимог ст. 178 ЦПК України. У відзиві відповідач частково визнав позовні вимоги, а саме погодився сплачувати аліменти у розмірі усіх видів заробітку. При цьому зазначив, що він не приховував кошти від відповідачки, добровільно сплачував грошові кошти на утримання дитини, намагався підтримувати спілкування. Заперечував щодо тверджень позивачки стосовно того, що стан його матеріального становища дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі 2500,00 грн. Вказував на те, що не займається підприємницькою діяльністю і це не відповідає дійсності. Крім цього, станом на момент розгляду справи відповідач не працевлаштований та у нього немає постійного заробітку. Вважає, що при вирішенні даного спору судом має бути врахований той факт, що відповідач знаходиться у дуже скрутному матеріальному становищі. Крім того, на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року відповідач являється платником аліментів на утримання другої малолітньої дитини від першого шлюбу - сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2014 року і до його повноліття. Крім того, у відповідача наразі виникла заборгованість по аліментах у розмірі 84678,90 грн. та встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Вважає, що вимога позивачки про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття не доведена жодними належними та допустимими доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.01.2017 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.05.2014 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.01.2015 року у справі №754/6804/14-ц з відповідача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2014 року і до його повноліття. Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 14.03.2018 року при примусовому виконанні виконавчого листа №754/19681/14-ц, встановлено, що у боржника [PERSON] наявна заборгованість за сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно довідки-розрахунку від 01.02.2018 року становить 84678,90 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. У зв'язку з вищевикладеним вказаною постановою встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого документа. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» , встановлено те, що в 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 грн, з 1 липня 1559 грн, з 1 грудня 1626 грн. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ... Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, на даний час не працевлаштований, враховуючи право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів починаючи з дня пред'явлення позову до суду, то суд зазначає наступне. Так відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифікованоПостановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов"язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідност. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. в дохід держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141,180, 181, 184, 191 СК України, та

Outcome: partial