Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1200 гривень, по 600 грн. на кожну дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що будучи батьком дітей добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає, самостійно повноцінно утримувати дітей можливості не має. Окрім того позивач зазначає, що хоча відповідач й офіційно не працевлаштований, однак підзаробляє тимчасовими заробітками і заробляє приблизно 3000 гривень на місяць, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач в судовому засіданні позов підтримала на підставах викладених у ньому, просила суд його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що на даний час не працює та окрім того здійснює догляд за пристарілим батьком, а тому не має змогу сплачувати аліменти у визначеній позивачем сумі. Суд, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 лютого 2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, актовий запис № 27 (а.с.2). З досліджених судом свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом Костопільського райвідділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, актовий запис №196 та свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №460 встановлено, що їх батьком є [PERSON] (а.с.3, 4). Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги неповнолітнім дітям, суд вважає доведеним, оскільки вказаний факт сторонами не оспорюється. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно не працевлаштований, однак має нерегулярний заробіток, на утриманні інших малолітніх дітей немає, однак утримує непрацюючого пристарілого батька. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік", з 1 січня 2014 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), та те, що відповідач визнав позов частково, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 450 (чотириста п'ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial