Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачка 23 грудня 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.1-2). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 10 вересня 2005 року вона перебуває у шлюбних відносинах із відповідачем. Від спільного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв'язку із чим, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с.24). Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмові заперечення, в яких проти обґрунтувань позову заперечував. Наголосив, що не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно (а.с.18-21). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [INFO] року народився [PERSON] у батьків [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №533 (а.с.4). Сторони перебувають у зареєстрованому Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 10.09.2005 року, шлюбі (а.с.5). Малолітній [PERSON], [INFO], проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п.15, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження", він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) на утримання малолітньої дитини в судовому порядку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини, тому що відповідач, будучи батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за позовну заяву майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5-ти розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином суд вважає, в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial