Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, вимоги якої підтримала у судовому засіданні на обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, [PERSON] з 29.08.1996 року, потім подружні стосунки були припинені, і шлюб розірваний за рішенням суду. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Донька проживає разом з позивачкою, тому знаходиться на її утриманні та вихованні. Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 29.12.2006 р. по цивільній справі №2-4220/06 з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення донькою повноліття, а також по 50 грн. щомісячно додаткових витрат до досягнення донькою 18-річного віку. 16.02.2007 р. старшим державним виконавцем ВДВС у Сумському районі Сумської області були відкриті виконавчі провадження за вказаними виконавчими листами і до теперішнього часу триває їх примусове виконання. Оскільки відповідач ніде офіційно не працює, укриває свої дійсні доходи, своєчасно не сплачує аліменти на дитину у встановлені судом строки, тому у нього постійно виникає заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується відповідною довідкою ВДВС Сумського районного управління юстиції від 05.02.2015 р., з якої вбачається, що заборгованість по аліментам за період з 01.01.2013 р. по 31.01.2015 р. становить 4 590 грн. 61 коп. Несплата відповідачем аліментів на утримання дитини стала однією із причин позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON]. Але позбавлення відповідача батьківських прав не звільняє від виконання обов'язку щодо сплати аліментів на утримання дитини, що прямо передбачено ст.166 Сімейного Кодексу України. З розрахунку відділу ДВС Сумського районного управління юстиції від 04.02.2013 р. вбачається, що станом на 01.01.2013 р. відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів на дитину в розмірі 3998,02 грн. (17158.77 грн. - 13160.75 грн.). Протягом 12 місяців 2013 р., згідно розрахунку відділу ДВС Сумського районного управління юстиції від 05.02.2015 р., відповідачу були нараховані аліменти в розмірі 482.86 грн. в місяць. Оскільки в січні 2013 р. він сплатив 987,25 грн. в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів, то станом на 01.02.2013 р. загальна сума заборгованості становила 3493,63 грн. і була повністю погашена відповідачем тільки 01.06.2013 р. Позивачка бажає стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, починаючи з 01.01.2013 р. і по теперішній час. Згідно наданого розрахунку, позивачка просить суду стягнути з відповідача на її користь 40 133,71 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], за період з 01.01.2013 р. по 10.03.2015 р., а також понесені судові витрати за надання правової допомоги в складенні даної позовної заяви. [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не згоден з сумою нарахованої пені, вважає її не обґрунтованою. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги задовольнити частково. Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області 22 серпня 2006 р. зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 824, та підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.08.2006 р., серії [NUMBER] /а.с.6/. Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO] /а.с.7/. 29 грудня 2006 р. Ковпаківським районним судом м. Суми видано виконавчі листи у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, про стягнення з [PERSON] аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття, починаючи з 27.11.2006 року на користь [PERSON] Та стягнуто з [PERSON] 50 грн. щомісячно додаткових витрат на дочку [PERSON], [INFO], до її повноліття, починаючи з 27.11.2006 р. на користь [PERSON] /а.с.9,10/. 16.02.2007 р. старшим державним виконавцем ДВС у Сумському районі винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень за вказаними виконавчими листами /а.с.11/. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2014 р., [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. За вимогами ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Суд повно і всебічно дослідив обставини справи та обґрунтовано, виходячи зі змісту ст. 196 СК України та відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України встановив факт заборгованості відповідача за аліментами й наявність його вини у її виникненні та наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. За змістом наведеної норми права, оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Проте, суд при визначенні розміру неустойки, яка має бути стягнута з відповідача виходить з наступного. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. За змістом частини 2 статті 196 СК України суду надано право зменшити неустойку з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд вважає за необхідне з урахуванням матеріального становища платника аліментів, який також утримує дружину, третьої групи інвалідності, періодичною сплатою аліментів, а також з урахуванням того що він не працює, витрат та розміру неустойки, який значно перевищує суму заборгованості по аліментам, а також виходячи із загальних засад цивільного законодавства, якими є справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), зменшити суму неустойки ( пені) до 3000 грн. Крім того, згідно роз'ясненню з приводу застосування ст. 196 СК Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15.05.2006 р. в пункті 22 вказав, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Допитана у судовому засіданні старший державний виконавець ВДВС СМУЮ підтвердила про існування заборгованості по сплаті аліментів за відповідачем у розмірі 4590 грн. 61 коп., та пояснила суду, що [PERSON] несвоєчасно але сплачує аліменти. Оскільки витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати за складання позовної заяви у розмірі 250 грн., що підтверджується квитанцією від 11.03.2015 р. Також відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial