Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельно Монтажна Фірма «Азовстальбуд» (далі по тексу ПАТ «БМВ «Азовстальбуд», про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що с 26 січня 2004 року по 06 березня 2017 року працювала в ПАТ«БМФ Азовстальбуд», звільнилася на підставі п.5 ст.36 КЗпП України, за переведенням на іншу роботу. На день звільнення підприємство мало перед нею заборгованість по заробітній платі в сумі 9000 гривень, але розрахунок при звільненні з нею проведений не був. Посилаючись на діюче законодавство, просила суд стягнути з ПАТ ««БМВ «Азовстальбуд» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 9000 гривень, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача будучи належним чином та своєчасно повідомленим про день та час розгляду справи до суду не зявилася, про причини неприбуття не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 233 КзПП України у разі порушення\~\~законодавства про\~\~оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом\~\~про стягнення належної\~\~йому заробітної плати без обмеження будь яким\~\~строком. Згідно до ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Відповідно до\~ ст. 47 КЗпП України\~\~роботодавець\~\~зобовязаний в день звільнення\~\~видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 КЗпП України. Згідно\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника\~\~виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається з трудової книжки заповненої на імя [PERSON], [INFO], вона, з 26 січня 2014 року по 06 березня 2017 року працювала в Закритому Акціонерному Товаристві «БМФ «Азовстальбуд», яке 22 квітня 2011 року було реорганізоване ПАТ«БМФ «Азовстальбуд», арматурником 4 розряду. 06 березня 2017 року звільнена на підставі п.5 ст. 36 КзПП України за переведенням на іншу роботу. Вказані обставини підтверджені також наказом ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» за № 4-п від 06 березня 2017 року. Позивачка в позові просить стягнути з підприємства на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 9000 гривень. При цьому будь яких доказів на підтвердження саме такою суми заборгованості по заробітній платі суду не надала. Разом з тим, згідно довідки ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» від 23 червня 2017 року, заборгованість підприємства по заробітній платі перед позивачкою [PERSON] станом на теперішній час становить 8426, 76 гривень. З огляду на наведене, суд вважає встановленим факт наявності заборгованості по заробітній платі підприємства перед позивачем саме у розмірі, зазначеному в довідки ПАТ«БМФ «Азовстальбуд» від 23 червня 2017 року, а тому сума 8426,76 гривень підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ПАТ «БМФ «Азовстальбуд». Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, суд виходить з наступного. Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427\~(зі змінами, внесеними згідно зпостановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), згідно якого компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1. Проте позивачкою ані в позові ані в доданих до позовної заяви документах не зазначено за який період підприємство має перед нею заборгованість по заробітній платі, не вказано розмір несвоєчасно виплаченої заробітної плати помісячно, не наведений розрахунок компенсації. Ухвалами суду від 01 червня 2017 року та від 21 липня 2017 року у відповідача були витребувані відомості щодо нарахованої та невиплаченої заробітної плати працівника [PERSON], про розмір компенсації за несвоєчасно виплачену їй заробітну плату та відомості про середньомісячну заробітну плату позивачки, відповідно до Постанови КМУ за № 100 від 08.02.1995 року . Проте ухвали суду про витребування зазначених відомостей ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» залишив без виконання. Про поважність причин, в звязку з якими ухвали суду залишилися без виконання, відповідач суду не повідомив. Згідно з ч.3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки Наведене свідчить, що сторони всупереч вимогам діючого законодавство зловживають своїми правами та не виконують своїх процесуальних обовязків. Отже, при таких обставинах, без наявності відповідних відомостей про розмір заборгованості по заробітній платі помісячно, період невиплати, тощо, суд позбавлений можливості здійснити розрахунок суми компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату позивачці. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як роз'яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24 грудня 1999 року, суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок). Зокрема, відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини, для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Проте сторонами суду не надані ані відомості про норми тривалості робочого часу працівника [PERSON], ані відомості про розмір виплат за останні два календарні місяці її роботи перед звільненням, ані відомості про розмір середньоденної заробітної плати позивачки, що також позбавляє суд здійснити розрахунок суми середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Враховуючи, що належних та допустимих доказів на підтвердження позову позивачем не надано, а відтак відсутні і підстави для задоволення позову в частині стягнення компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачки. У відповідності до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ПАТ «Азовстальбуд» на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень. На підставі ст. ст.\~ 47, 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial