Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом я [PERSON] до ДП Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів», треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, зобов`язання видати ордер та укласти договір найму. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, на те, що він проживає та зареєстрований у квартирі [ADDRESS] разом із доньками [PERSON] та [PERSON] Інша його донька [PERSON] разом із своїми дітьми проживає у квартирі [ADDRESS] . Зазначені квартири не приватизовані. Органом домоуправління та наймодавцем є ДП Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів». Крім того, зазначає, що у нього та у його членів сім`ї відсутні ордер чи договір найму спірної квартири. Квартира [ADDRESS] , не є чотирикімнатною, а двокімнатною та в ній проживають він та його доньки [PERSON] та [PERSON] , інша його донька [PERSON] разом із своїми дітьми проживає в окремій двокімнатній квартирі [ADDRESS] Одесі, хоча у довідках про реєстрацію та проживання всі вони зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . Також вказував, що з ним договору найму не укладено, ордер у нього не зберігся, в зазначеній квартирі проживає та зареєстрований з 16.09.1985р., іншого житла у нього не має. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд згідно останніх уточнень визнати за [PERSON] право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати ДП Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» видати йому ордер на право проживання у вказаній квартирі, включивши до складу його сім`ї [PERSON] та [PERSON] ; зобов`язати ДП Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» укласти із ним договір найму житлового приміщення квартири за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечував, Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надав до суду письмові заперечення щодо позову, в якому зазначив, що житловий будинок [ADDRESS] був переданий на баланс ДП Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» згідно акту приймання-передачі основних засобів від 20.10.1999р., проте під час приймання-передачі майна та документів оригінали ордерів за житлові будинки передані не були. Також зазначає, що підприємство не є уповноваженим органом на видачу ордеру на житлове приміщення та договір найму укладається тільки з особою, зазначеною в ордері, який відсутній у позивача. Позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у нього законних підстав для проживання у вищезазначеній квартирі. В трудових відносинах з підприємством жодна з зареєстрованих осіб не перебуває, а тому за даних обставин відсутні всі підстави для задоволення відповідного позову. Треті особи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися заздалегідь належним чином, про причини неявки суду не повідомляли. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог - виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що згідно посвідчення [NUMBER] на право заняття службовим житловим приміщенням (в гуртожитку), виданого [PERSON] , яка працювала в Промкобінаті-80 на посаді формувальниці, на підставі рішення Промкомбінату - 80 МК-183 від 30.07.1982р. № пр25, надано житлову прощу квартири [ADDRESS] , яка складається з 2-х кімнат, площею 24 кв.м. (а.с. 174) В подальшому [PERSON] 12.02.1985р. уклала шлюб з [PERSON] , на підставі чого змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та трудовою книжкою, копії яких містяться в матеріалах справи. (а.с. 175,176) Відповідно до довідки (виписки із домової книги про склад сім`ї та реєстрації), виданої [PERSON] , вона проживає та постійно зареєстрована в [ADDRESS],[ADDRESS], як основний квартиронаймач, крім неї на даній житловій площі проживають та зареєстровані: [PERSON] . - чоловік, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька, [PERSON] - матір, [PERSON] - онучка, [PERSON] - онучка. (а.с. 11) З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку від 15.12.2016р., виданої [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] . - наймач, [PERSON] . - донька, [PERSON] - донька, [PERSON] - донька, [PERSON] - онучка, [PERSON] . - онучка. (а.с. 12) Згідно договору №240 про надання послуг в утриманні будинків, прибудинкової території, постачання холодної води та водовідведення від 20.06.2013р., укладеного між ДП Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» та [PERSON] , предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг в утриманні будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS], а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. (а.с.143-144) Рішенням Виконкому Іллічівської районної ради народних депутатів від 18.07.1996 р. № 603 «Про присвоєння статусу житлового будинку [ADDRESS] - колишньому сімейному гуртожитку Деревообробного комбінату № 80» визнано будівлю [ADDRESS] - відомчим житловим будинком Деревообробного комбінату № 80 , присвоєно номера квартирам, в тому числі і квартирі №16 та зобов`язано квартирний відділ РВКа, спільно з адміністрацією Деревообробного комбінату № 80 надати на засідання виконкому матеріали по закріпленню вказаних квартир за громадянами, що в них проживають. ( а . с. 100,205-206,207-208 ) Житловий будинок [ADDRESS] був переданий на баланс ДП Міністерства Оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» згідно акту приймання-передачі основних засобів від 20.10.1999р. (а.с. 99) Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з положеннями ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. В силу положень ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно розділу 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.08.2013р. «Аналіз судової практики застосування Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків" при вирішенні цієї категорії справ необхідно з`ясовувати правову підставу вселення до гуртожитку та проживання у ньому для визначення, чи поширюються гарантії Закону № 500-VI « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» на осіб, які правомірно вселилися і проживають у житловому приміщенні гуртожитку, але не з підстав, передбачених ЖК УРСР, а ЦК. У зв`язку цим, необхідно звернути увагу судів на розмежування підстав виникнення права у особи на користування житловим приміщенням у гуртожитку. Це право може виникнути як із житлових правовідносин, тобто з підстав, передбачених статтею 128 ЖК УРСР та розділом II Примірного положення про гуртожитки, так і з цивільно-правових угод, однією з яких є договір оренди житлового приміщення. За своєю правовою природою договір оренди майна є строковим і майно переходить у власність орендаря лише у випадку, якщо це передбачено законом чи договором. У випадку укладання договору оренди житлових приміщень у гуртожитках, такі договори не містять умови щодо можливості набуття орендарем права власності орендованою житловою площею. Згідно з нормами Закону № 500-VI дія цього Закону поширюється лише на випадки зайняття житлової площі у гуртожитках на підставах, передбачених статтею 128 ЖК УРСР, тому на правовідносини, що виникли з договору оренди гарантії Закону № 500-VI «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» не поширюються. Крім того, строк дії договору оренди завжди обумовлений у договорі і є однією із його істотних умов. Проживання особи у гуртожитку після закінчення строку договору може свідчити або про продовження дії договору на тих же умовах, або про порушення орендарем порядку звільнення житлового приміщення, що у кожному випадку необхідно з`ясовувати. Згідно зі ст. 9 Житлового кодексу громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підставі в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу ордер, є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. При цьому ордер видається на вільне приміщення. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Таким чином, на підставі зібраних у справі письмових доказів, судом встановлено, що позивач [PERSON] , як член сім`ї основного квартиронаймача [PERSON] , правомірно набув права користування вказаною квартирою і правомірно з 16.09.1985 року по теперішній час проживає та зареєстрований у вказаному житлі. Слід зазначати, що відповідно до п. 3.2.7 Положення про Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради (нова редакція) у галузі обліку та розподілу житла райадміністрація видає ордери на жилі приміщення в гуртожитках, які перебувають на балансі територіальної громади міста та видає розпорядження про укладання договорів найму жилих приміщень у вказаних гуртожитках. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно до тих відповідачів, які зазначені в ньому. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання права на користування позивача квартирою за адресою [ADDRESS] , в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити, оскільки в компетенції відповідача не перебуває право на укладення договору найму житлового приміщення та видачу ордерів, а клопотання про залучення Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради представником позивача заявлено не було.

Outcome: partial