Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною, визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 липня 2014 року між ним і відповідачкою був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції за актовим записом № 990 від 26 липня 2014 р. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися з січня 2020 року. 23 червня 2020 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано, рішення набрало законної сили. Після припинення шлюбних відносин спільна донька [PERSON] залишилася проживати з матір`ю. Спору між сторонами про місце проживання дитини немає. Між тим, як вказує позивач, після фактичного припинення шлюбних відносин у позивача з відповідачкою стали виникати конфлікти з приводу здійснення ним побачень з дитиною, а також стосовно порядку та участі у вихованні доньки. Йому був обмежений вільний доступ до спілкування з дитиною, відповідачка стала ігнорувати його вимоги щодо спільного узгодження графіку побачень з донькою. Відповідачка на фоні взаємовідносин, які суттєво погіршилися у зв`язку з розлученням, стала чинити позивачу перешкоди у вільному спілкуванні та побаченні з дитиною. Так, 8 травня 2020 року із телефонної розмові з нею йому стало відомо про те, що дитина перебуває за адресою проживання у її батька у [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що він бажав побачити доньку, а також потрібно було передати їй її особисті речі, які залишалися у нього після розлучення, він прибув за вказаною адресою. Між тим, батько відповідачки - [PERSON] , не надав можливості побачитися із дочкою. Вказує, що не бачить можливості за взаємною згоду у позасудовому порядку домовитися з відповідачкою добровільно визначити порядок побачень з донькою. Тому змушений звернутися до суду за захистом своїх батьківський прав. З відповідачкою проживають окремо. З моменту народження доньки він завжди проживав разом з нею. Їхні взаємовідносини мають тісний батьківський зв`язок, характеризується взаємним почуттям батьківської любові та прив`язаності. Тому припинення спілкування дитини з батьком, призводять до погіршення її емоційно - психологічного стану, завдають шкоди атмосфері її звичного життя. Відповідно і на позивачеві негативно впливає відсутність можливості бачитися та спілкуватися з донькою. Вважає, що відповідачка тим, що перешкоджає йому вільно спілкуватися з донькою порушує як його батьківські права, так права та інтереси дитини, яка позбавлена батьківської уваги та любові. Позивач вказує, що проживає у власному будинку, має усі необхідні матеріальні умови для здійснення зустрічей та виховання доньки. Таким чином, позивач просить суд, - встановити позивачу [PERSON] наступний порядок побачень та участі у вихованні та спілкування з дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною 16 - річного віку, які передбачають періодичні побачення з можливістю відвідування та спільного перебування дитини за місцем проживання батька, а також спільний відпочинок батька і дитини на території України, а за відповідною згодою матері за кордоном, з урахуванням фізичного стану дитини та часу навчання, а саме: першу та третю п`ятницю - неділю кожного місяця у період з 18.00 години п`ятниці до 18.00 години неділі без присутності матері дитини [PERSON] в місцях, які визначає батько дитини [PERSON] самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування за місцем проживання батька; двічі на рік літом для сумісного відпочинку та оздоровлення - протягом 15 календарних днів поспіль починаючи з 10 червня протягом 15 календарних днів та, починаючи з 10 серпня протягом 15 календарних днів поточного року без присутності матері [PERSON] в місцях, які визначає батько дитини [PERSON] самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування за місцем проживання батька, а також відпочинку та оздоровлення на території України, а за погодженням з матір`ю [PERSON] за кордоном; зимою протягом 10 календарних днів поспіль з 10 січня по 20 січня поточного року без присутності матері [PERSON] в місцях, які визначає батько дитини [PERSON] самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування за місцем проживання батька, а також відпочинку та оздоровлення на території України, а за погодженням з матір`ю [PERSON] за кордоном; кожного парного року для святкування дня народження дитини з 18.00 год. 26 червня до 14.00 год. 28 червня та свята 8-го березня - з 18.00 години 7 березня до 14.00 годин 9 березня без присутності матері [PERSON] в місцях, які визначає батько дитини [PERSON] самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька; кожного непарного року в період святкування Нового року у період з 18.00 год. 30 грудня до 18.00 год. 2 січня; на період травневих свят з 18.00 год. 30-го квітня до 12.00 год. 10 травня без присутності матері [PERSON] в місцях, які визначає батько дитини [PERSON] самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька; щороку для святкування дня народження батька 21 жовтня з 18.00 годин 20 жовтня до 18.00 годин 22 жовтня без присутності матері [PERSON] в місцях, які визначає батько дитини [PERSON] самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька; зобов`язати відповідачку [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні та участі у вихованні батька [PERSON] із донькою та не пізніш як за добу до дати побачень повідомляти позивача засобами електронного чи телефонного зв`язку, в тому числі на Вайбер чи СМС-повідомленням, відповідно на електронну пошту: [INFO] чи на номер телефону № [NUMBER] , про місце (адресу), де знаходиться дитина і, де він має можливість забрати її на період побачення та куди повернути її після закінчення часу побачень; в такому самому порядку повідомляти позивача [PERSON] про обставини, які перешкоджають та/чи унеможливлюють здійснення чергового побачення; зобов`язати [PERSON] з урахуванням фізичного стану, графіку навчань та відпочинку дитини не чинити перешкод та сприяти батьку дитини [PERSON] у спілкуванні із донькою [PERSON] засобами телефонного зв`язку; судові витрати покласти на відповідачку. Ухвалою суду від 11.12.2020р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, залучено до участі у справі третьою особою Службу у справах дітей Черкаської міської ради. Відповідачкою подано відзив на позов, за яким вказує, що позов не є мотивованим, відсутні докази на підтвердження позовних вимог і є безпідставним. Відсутність зустрічей позивача із донькою пов`язано з його небажанням ініціювати ці зустрічі, організовувати та зустрічатися з нею. Жодного разу він не звернувся до відповідачки засобами зв`язку, чи особисто про зустріч з дитиною, він не вітав її з днем народження та не подарував подарунка. Вказує, що не заперечує проти права батька спілкуватися з донькою і не має наміру перешкоджати їхньому спілкуванню, але участь батька у вихованні та спілкуванні не повинно негативно впливати на фізичний, психологічний стан та нормальний розвиток дитини. Заперечує проти запропонованого порядку участі батька у вихованні та спілкування з дитиною, оскільки такий порядок побачень не врахує інтереси дитини, не врахує прихильність дитини до матері та особливості її розвитку. Вважає запропоновані варіанти зустрічей небезпечними для дитини. Крім того, вказує, що позивач, нехтуючи інтересами та безпекою, в т.ч. і дитини, залишив їх без даху над головою, а також без особистих речей домашнього вжитку. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 27.05.2020р. задоволена заява відповідачки, яка подана у власних інтересах та інтересах доньки, про видачу обмежувального припису та зобов`язано [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у користуванні нерухомим майном. Це рішення набрало законної сили, але [PERSON] чинив перешкоди у його виконанні. Також, він передав їй частину особистих та інших речей, в т.ч. і дитячих, але деякі речі, меблі, іграшки не передав. На даний час вирішується у суді спір щодо поділу майна подружжя. Після розірвання шлюбу позивач не піклувався умовами проживання дитини, не спілкувався з нею. Домовленостей досягнути не можливо. Періодично надавав кошти на утримання дитини, а тому їй допомагають батьки відповідачки. Вказує, що поведінка [PERSON] викликає сумніви щодо щирості встановлення чи намагання встановити добрі стосунки з дитиною. Крім того, вказує, що мали місце випадки притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, вважає, що зустрічі батька з дитиною без матері можуть негативно позначитися на самопочутті дитини, на її психоемоційному стані, а також наслідки для дитини можуть бути при виїзді її на тривалий час за межі міста. Таким чином, просить частково задовольнити позовні вимоги, а саме встановити наступний порядок участі батька у вихованні дитини: кожні перший та третій вівторок місяця з 18-00 до 20-00 за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] та у присутності матері дитини з урахуванням стану здоров`я дитини, у місці, що визначено батьками за погодженням; кожні другу та четверту неділі місяця з 11-00 до 13-00 за попередньою домовленістю з матір`ю [PERSON] та у присутності матері дитини з урахуванням стану здоров`я дитини, у місці, що визначено батьками за погодженням. Крім того, відповідачкою подано доповнення до відзиву, за яким просить встановити наступний порядок участі батька у вихованні дитини: вівторок, четвер з 18-00 до 20-00 у присутності матері дитини з урахуванням стану здоров`я дитини, у місці, що визначено батьками за погодженням; неділя з 11-00 до 13-00 у присутності матері дитини з урахуванням стану здоров`я дитини, у місці, що визначено батьками за погодженням. Відповідь на відзив позивачем та його представником не подано. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, враховуючи наведені обставини та обґрунтування. Заперечили проти запропонованого відповідачкою та Службою у справах дітей варіантів порядку участі батька у спілкуванні та вихованні з дитиною. В судовому засіданні відповідачка та її представник частково визнали позовні вимоги, і просили встановити такий порядок, як просить відповідачка. Підтримали доводи відзиву на позов. В судовому засіданні представник третьої особи підтримала той варіант порядку участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, що викладений у висновку органу опіки. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що 26 липня 2014 року між сторонами по справі був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції за актовим записом № 990 від 26 липня 2014 р. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 779, серія [NUMBER] . 23 червня 2020 року рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано, рішення набрало законної сили (справа №711/2975/20). Після припинення шлюбних відносин стороні, їхня спільна донька [PERSON] залишилася проживати з матір`ю. Спору між сторонами про місце проживання дитини немає. Під час розгляду справи судом досліджені матеріали, які надані відповідачкою разом із відзивом на позов: талони-повідомлення з органів Національної поліції від 05.05.2020р., 03.05.2020р. про конфлікти між [PERSON] та [PERSON] ; рішення Придніпровського райсуду м. Черкаси від 27.05.2020р. (справа №711/3280/20) про видачу обмежувального припису, за яким зобов`язано [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у користуванні нерухомим майном і встановлено строк дії обмежувального припису у три місяці. Вказане судове рішення набрало законної сили відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 22.06.2020р. та постанови Верховного Суду від 09.09.2020р.; постанову про накладення штрафу на [PERSON] від 30.07.2020р., винесену старшим державним виконавцем Центрального відділу ДВС щодо виконання виконавчого листа №711/3280/20; виписку по картковому рахунку відповідачки; постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.09.2017р. (справа №712/11109/17) із врахуванням інформації по справах сайту Судова влада, про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та закриття провадження по справі; індивідуальний план надання соціальної послуги консультування [PERSON] від 29.05.2020р., наданого Черкаським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Відповідно до висновку №180 від 31.03.2021р., наданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради, як органом опіки та піклування м. Черкаси, визначено батькові [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , [INFO] : перші два місяці у присутності матері дитини у першу та третю суботу та неділю з 11-00 до 15-00; в подальшому у перший та третій тиждень місяця з 11-00 суботи до 17-00 неділі; влітку 15 днів під час відпустки батька; половина зимових канікул дитини, за домовленістю між батьками; без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Нормами ст.18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. Пунктом першим статті 3 Конвенції ООН про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини). Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно із принципом 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованої Україною 27.02.1991 року) та ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та норм ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Відповідно до ст. 141 СК України, - мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 153 СК України, - мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1-3 ст. 157 СК України, - питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, - суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За правилами статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що є спір між батьками щодо спілкування та участі батька у вихованні їхньої спільної доньки [PERSON] , 2015р. народження. Активна поведінка батька (звернення до суду із цим позовом, відвідування дитини за місцем її проживання, зацікавленість процесом її життя), свідчить про те, що незважаючи на те, що сторони припинили сімейні відносини, не проживають разом, - має намір та бажання спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні та житті. Жодних обставин, які б свідчили про негативну поведінку батька відносно дитини, судом не встановлено. При цьому, слід зазначити, що постановлене судове рішення від 27.05.2020р., яким видано обмежувальний припис, стосується саме відповідачки, а щодо застосування домашнього насильства щодо дитини, то в цій частині заяви [PERSON] відмовлено, оскільки такі обставини судом не були встановлені; не знайшли свого підтвердження доводи відповідачки про агресивну поведінку батька чи негативний вплив на фізичний, психоемоційний стан, розвиток дитини. Також відсутні дані про негативну характеристику позивача. Навпаки, у висновку №180 від 31.03.2021р., наданого Службою у справах дітей ЧМР, зазначено, що [PERSON] характеризується позитивно за місцем проживання, має задовільні умови проживання, працює менеджером в оптовій торгівлі ПП «Промтехтрейд». На думку суду, конфліктна ситуація, яка має місце між батьками, як бувшим подружжям, жодним чином не може і не повинна впливати на розвиток, життя дитини. Не встановлено обставин, за яких можна було б позбавити батька дитини реалізувати своє право на участь у спілкуванні та вихованні із дитиною. Відповідно, мати дитини, з якою остання проживає і, з якою більше часу знаходиться разом, може і повинна сприяти дочці, зокрема враховуючи і її вік, та батьку їхньому спільному спілкуванню, проведенню разом часу задля того, щоб не втрачався родинний зв`язок доньки із батьками. Також слід зазначити, якщо один із батьків не надає або неналежно надає матеріальну допомогу на утримання спільної дитини, то той батько, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Крім того, кожен із батьків повинен усвідомлювати, що в разі настання будь-яких обставин у їхньому особистому житті, дитина має розраховувати на те, що вона залишається частиною життя кожного з батьків окремо і не може бути позбавлена на це лише з-за того, що самі між собою батьки не можуть порозумітися з будь-яких питань, в тому числі і матеріальних. Слід зазначити, що проживання (можливість проживання, можливість перебування у іншому шлюбі) позивача з іншою жінкою, наявність (або в подальшому створення) іншої сім`ї, жодним чином не можуть впливати на спілкування дитини із її батьком та родиною по лінії свого батька. Відповідно, мати дитини не повинна зловживати своїм правом на спілкування з дитиною і давати можливість бачитися доньці із батьком, захищаючи та поважаючи право дитини на сімейне виховання. Не встановлено під час розгляду справи обставин про те, що участь батька у спілкуванні та вихованні дитини можлива лише за бажанням дитини, а також про те, що між батьком та дитиною існують психоемоційні перешкоди у спілкуванні, оскільки враховуючи вік дитини, ту обставину, що донька тривалий час знаходиться з матір`ю, відповідно поступово віддаляє її від батька, що не є прийнятливим. Суд вважає, що під час розгляду справи за дослідженими доказами, встановлені обставини, які свідчить про наявність перешкод з боку матері на спілкування батька із донькою, а тому слід зобов`язати її не чинити перешкоди у їхньому спілкуванні. Що стосується порядку і способу, то слід визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , які передбачають періодичні побачення з можливістю відвідування та спільного перебування дитини за місцем проживання батька, а також спільний відпочинок батька і дитини на території України, а за відповідною згодою матері за кордоном, з урахуванням психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути, часу навчання і відпочинку, а саме: перші два місяці у присутності матері дитини у першу і третю суботу та неділю кожного місяця у період часу з 11.00 години до 17.00 години в місцях, які визначає батько дитини самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування за місцем проживання батька; надалі у першу та третю п`ятницю - неділю кожного місяця у період з 18.00 години п`ятниці до 18.00 години неділі в місцях, які визначає батько дитини самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування за місцем проживання батька без присутності матері дитини; щороку влітку (з 01 червня по 31 серпня) протягом 20 календарних днів для сумісного відпочинку/оздоровлення дитини і батька без присутності матері дитини в місцях, які визначає батько дитини самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування за місцем проживання батька, а також відпочинку/оздоровлення на території України, а за погодженням з матір`ю дитини за кордоном; щороку взимку протягом 10 календарних днів поспіль з 10 січня по 20 січня поточного року без присутності матері дитини в місцях, які визначає батько дитини самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування за місцем проживання батька, а також відпочинку/оздоровлення на території України, а за погодженням з матір`ю за кордоном; кожного парного року для святкування дня народження дитини з 18.00 години 26 червня до 14.00 години 28 червня та свята 8-го Березня - з 18.00 години 7 березня до 14.00 годин 9 березня без присутності матері дитини в місцях, які визначає батько дитини самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька; кожного непарного року в період святкування Нового року у період з 18.00 години 30 грудня до 18.00 години 2 січня; на період весняних свят з 18.00 години 30 квітня до 12.00 години 10 травня без присутності матері дитини в місцях, які визначає батько дитини самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька; щороку для святкування дня народження батька дитини 21 жовтня - з 18.00 години 20 жовтня до 18.00 години 22 жовтня без присутності матері дитини в місцях, які визначає батько дитини самостійно з урахуванням фізичного стану, побажань та інтересів дитини, графіку навчань та відпочинку з можливістю перебування дитини за місцем проживання батька. Крім того, слід зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні та участі у вихованні батька [PERSON] із донькою та не пізніш як за добу до дати побачень повідомляти батька дитини засобами електронного чи телефонного зв`язку, в тому числі на Вайбер чи СМС-повідомленням, відповідно на електронну пошту: [INFO] чи на номер телефону № [NUMBER] , про місце (адресу), де знаходиться дитина і, де батько дитини має можливість забрати дитину на період побачення та/чи відпочинку та куди повинен повернути дитину після закінчення часу побачень та/чи відпочинку; в такому самому порядку [PERSON] повідомляти [PERSON] про обставини, які перешкоджають та/чи унеможливлюють здійснення чергового побачення батька з дитиною. Також необхідно зобов`язати [PERSON] з урахуванням фізичного стану, графіку навчань та відпочинку дитини [PERSON] не чинити перешкод та сприяти батьку дитини [PERSON] у спілкуванні із донькою [PERSON] засобами телефонного зв`язку. Суд, загалом погоджується із висновком №180 від 31.03.2021 органу опіки та піклування та приймає його за основу при розв`язанні спору, оскільки вважає вказаний висновок в цілому обґрунтованим та є таким, що не суперечить інтересам дитини. Разом з тим, до запропонованого органом опіки та піклування порядку, необхідно внести окремі уточнення виключно в інтересах дитини. При цьому, слід зазначити, що сторони і в судовому засіданні не змогли прийти до спільної згоди щодо варіантів про участь батька у вихованні та спілкування з донькою. При визначенні способу участі батька у спілкування та вихованні дитини, судом враховано і той факт, що позивач може вільно розпоряджатися своїм часом і підлаштовуватися під графік та режим дитини. Крім того, такий спосіб спілкування не позбавить матір на особисте виховання нею дитини та на спілкування із родичами по лінії матері. Зазначений спосіб буде відповідати першоосновам розвитку особистості дівчинки, враховуючи її вік, стан здоров`я. Слід зазначити, що позовні вимоги, тобто запропонований позивачем графік, враховуючи викладені обставини справи, може призвести до порушення прав дитини, а тому в повній мірі вони не можуть бути задоволені. Так, враховуючи позицію, яка висловлена позивачем та його представником в судовому засіданні, то вони не заперечують проти того, щоб певний період часу спілкування та участь батька у вихованні доньки, зустрічі та побачення відбувалися у присутності матері, враховуючи, що на даний час дитина більше прихильна до матері і тривалий час не спілкувалася із батьком. При цьому, як на думку суду, достатнім буде встановлення періоду для адаптування дитини - перші два місяці. На думку суду, доводи відповідачки про те, що запропонований позивачем - батьком дитини порядок і спосіб спілкування та виховання з дитиною, буде небезпечним для дитини, є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, що стосується запропонованого відповідачем графіку, то з огляду на постійне проживання дитини з матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме з нею, заперечення проти нього батька, - може призвести до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побачення з дитиною, враховуючи, що батьки мають рівні права щодо дитини. Таким чином, з мотивів, зазначених вище, суд вважає, що вищенаведений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між рідними. А тому позов підлягає задоволенню частково, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Позбавлення позивача права на спілкування й участь у вихованні доньки може позбавити дитину родинних зв`язків із батьками, любові та турботи з їхнього боку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 840грн. 80коп. (квитанція від 2311.2020р.) слід віднести за рахунок відповідачки. На підставі викладеного та

Outcome: partial