Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В своїй позовній заяві посилається на те, що з відповідачкою він перебував у шлюбі з 15.11.2001 року, який зареєструвався у виконавчому комітеті Копашнівської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №29. За час проживання у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Хустського районного суду від 02.07.2019 року їхній шлюб розірвано, неповнолітніх дітей залишено на вихованні та утриманні біля нього, оскільки відповідачка самоусунулася від виховання дітей та допускала вживання спиртними напоями. На даний час діти знаходиться на повному його утриманні та вихованні, оскільки відповідачка усунулася від виконання батьківських обов`язків, не бере участі в матеріальному забезпеченні дітей та залишила їх. Перейшовши на постійне проживання до своїх близьких в с. Нижнє Селище Хустського району. Відповідачка їздить за кордон на заробітки де отримує достатні доходи і може брати участь у матеріальному забезпеченні їхній неповнолітніх дітей, тому просить визначити розмір аліментів на утримання кожної дитини по 2500 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, та просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Просила суд взяти до уваги надані докази до позовної заяви, які вказують на необхідність утримання та виховання дітей за рахунок коштів, що повинні стягуватися з відповідачки. В судовому засіданні представник позивача також визнала той факт, що позивач змушений був декілька разів виїхати за кордон, однак такі виїзди тривали лише декілька днів. Представник відповідачки - адвокат Худинець В.П. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Також просив взяти до уваги обставини зазначені у поданій відповідачкою заяві до матеріалів справи, про визнання частково позовних вимог. В заяві [PERSON] повідомляє проте, що вона не має постійного місця праці та стабільного доходу і проживає в сім`ї з важкими матеріальними умовами. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі прозивали в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Хустського районного суду від 02.07.2019 року між сторонами розірвано, та вирішено питання про залишення на вихованні та утриманні біля батька - [PERSON] неповнолітніх дітей подружжя. З матеріалів справи вбачається, що у сторін під час проживання у шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти сторін знаходяться на вихованні та утриманні біля позивача, що підтверджується рішенням Хустського районного суду від 02.07.2019 року та актами обстеження умов проживання сім`ї позивача - [PERSON] за адресою : [ADDRESS] , що складалися депутатами Копашнівської сільської ради від 22.04.2019 р., 01.07.2019 р. та 13.11.2019 р. року. Відповідачка не заперечує виконання своїх батьківських обов`язків щодо участі у вихованні дітей, та не відмовляється від участі у їх матеріальному забезпеченні по мірі своєї можливості, з врахування відсутності у неї постійного місця праці та стабільних доходів. Проте, суд не має підстав вважати достатніми доказами спроможності відповідачки сплачувати такий розмір аліментів, які просить позивач лише на тих підставах що остання працювала тимчасово на заробітках за кордоном. В судовому засіданні встановлено, що до пред`явлення даного позову відповідачка не надавала матеріальної допомоги на утримання дітей, яких утримує позивач, що свідчить про невиконання нею батьківського обов`язку в участі по матеріальному забезпеченню неповнолітніх дитини. Через матеріальний стан який склався на час звернення позивача до суду про стягнення аліментів, у нього виникла потреба в отриманні коштів від матері дітей, які є необхідними для забезпечення належного виховання та утримання неповнолітніх дітей. Судом також встановлено що відповідачка є молодою за віком особою, працездатна, має нерегулярний мінливий дохід, а тому відповідно до вимог ст.184 СК України розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки слід визначати в твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначаються судовим рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Підчас судового розгляду даної справи не встановлено доказів, які б підтверджували факт працевлаштування відповідачки на постійному місці роботи та отримання стабільних і значних доходів, за рахунок яких можливо б визначити розмір аліментів, що просить позивач у свої позовній заяві. Крім цього, суд враховує матеріальне становище відповідачки, яка є працездатною, отримує мінливий дохід, згідна сплачувати аліменти у розмірі прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку і приходить до висновку, що з відповідачки слід стягувати на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі, по 1300 гривень на кожну дитину до досягнення повноліття. Такий розрахунок аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] слід провести до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] із дня звернення позивача до суду з даними позовом. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: partial