Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свій позов тим, що 18 грудня 2014 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стануреєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 184. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В останній час між нею та відповідачем склались неприязні відносини і по цій причині шлюбні відносини практично не підтримують, та вже більше року проживають окремо. На неодноразові її прохання вирішити питання про матеріальне забезпечення дочки в добровільному порядку відповідач не реагував, тому позивач вимушена звернутись до суду про примусове стягнення з відповідача аліментів. Відповідач займається підприємницькою діяльністю. ЇЇ власних доходів не вистачає на повноцінне утримання їхньої дитини. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Аліменти на дочку просить стягнути за минулий період, починаючи з 01 березня 2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки починаючи з 1 березня 2015 року, оскільки саме з цього часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по утриманню дитини. Також пояснила, що відповідач з нею не проживає давно, довгий час знаходився в зоні АТО, після мобілізації почав проживати із своїми батьками в Київській області. Раніше не зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки в сім»ї була складна ситуація й це було недоцільно. З вимогою надавати кошти на утримання дитини неодноразово зверталась до відповідача по телефону. Крім того пояснила, що зверталась письмово до Богуславської міської ради з приводу ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов»язків щодо матеріального забезпечення дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.6/ 18 грудня 2014 року сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.5/. Згідно довідки про склад сім»ї малолітня дочка сторін проживає разом з позивачем /а.с. 7/. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки обов'язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обгрунтованим, а тому підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на минулий час, суд приходить до наступного. Так, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки (ч. 2 ст. 191 СК України). Стягнення аліментів за час, що передує пред'явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов'язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Ухилення може виражатися у тому, що зобов'язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов'язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Проте позивач не надала до суду жодного належного та допустимого доказу того, що вона вживала заходів щодо отримання аліментів, а відповідач ухилявся від їх сплати, матеріали справи не містять доказів вжиття позивачкою заходів для отримання аліментів, що є необхідним елементом для їх стягнення за минулий час, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На виконання п. 1 ч. 1ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивачка при поданні позову відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, що становить 551 гривні 20 копійок.

Outcome: partial