Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач 21.09.2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного 23.11.2011 року договору № б/н на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією, початковим лімітом 5000,00 гривень, а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 30,00 % на рік. Позивачем свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує в наслідок чого станом на 31.08.2017 року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ «Приват Банк» кредитному договору від 23.11.2011 року утворилася заборгованість в сумі 36784,85 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту, відсотків, а також штрафів. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду письмове заперечення на позов про стягнення заборгованості. У своєму запереченні відповідач вказала, що позов вона вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки у матеріалах справи відсутні докази отримання нею кредиту в сумі 5000 грн., відсутні строки дії кредитної картки, докази підписання нею кредитного договору, та ін. У зв'язку з чим вважає, що позивач не надав до суду належних доказів про порушення нею умов кредитного договору, а тому просила суд у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовити в повному обсязі. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку від 23.11.2011 року, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" витяг з умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), розрахунок заборгованості), судом встановлено, що згідно договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 23.11.2011 року (який складається із анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку та Умов) відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією з початковим лімітом 5000,00 грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 30,00 % на рік. Також відповідач погодився сплачувати комісію за зняття готівки, розмір якої залежить від стану залишку на картковому рахунку, а також від суми яка знімається згідно тарифів на обслуговування карт з якими він ознайомився і на які погодився при укладенні договору. Згідно п. 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання, по закінченню цього строку він автоматично продовжується на такий же строк якщо жодна сторона не поінформує іншу про його припинення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. З умовами укладеного договору відповідач ознайомлений, ним він підписаний. Вказаним кредитним договором передбачено умови надання позичальнику грошових коштів Банком у тимчасове платне користування . Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. вказаних Умов та правил, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Умови про спосіб надання виписки про стан картрахунку в заяві на отримання кредиту відсутні. Доказів виконання позивачем п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки, банком суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна розміру процентної ставки за кредитом з 30% до 34,80% та 43,2,0%, про що свідчить наданий банком до позовної заяви розрахунок, проведена банком без належного повідомлення відповідача, у зв'язку із чим безпідставно. Тобто, проценти за період з 01.09.2014 року по 31.08.2017 року мали б застосовуватися виходячи з 30% в місяць, у зв'язку із чим підлягають перерахунку з моменту зміни процентної ставки банком, тобто 01.09.2014 року по 31.08.2017 року. Заборгованість за тілом кредиту, згідно доданого до позову розрахунку заборгованості, становить - 314,50 грн., проценти за користування кредитом з 01.09.2014 року по 31.08.2017 року: (4912,26 грн. х 30%) : 360 = 4,10 грн. (% на день) х 1095 днів прострочення = 4489,5 грн. (% за користування кредитом) . Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання і у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. А нарахування відсоткової частини штрафу згідно п. 8.6. Правил користування платіжною карткою, пов'язане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом до суду, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення зобов'язання. Також згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому обґрунтованим є стягнення штрафу тільки в розмірі фіксованої частини - 500 грн. Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. До стягнення підлягає заборгованість станом на 31.08.2017 року в сумі 5304,00 грн., з яких: 314,5 грн. - заборгованість за кредитом, 4489,5 грн. - заборгованість за відсотками та 500,00 грн. штрафу (фіксована частина). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial