Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Меркурій» грошових коштів в сумі 570106,30 грн. за невиконання зобов`язання та інфляційні витрати. Позовні вимоги вмотивовані тим, що за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2013 року з [PERSON] на користь Позивача стягнуто за Кредитним договором заборгованість у розмірі 130700,00 грн. Рішення набрало чинності та було спрямовано до примусового виконання, однак до цього часу рішення не виконане, хоча грошові кошти надавалися під 0,145% за день. Стягнута за рішенням суду сума заборгованості за період з 11.06.2013 року по 21.09.2019 року, також знецінилась, оскільки зростав інфляційний індекс. Ухвалою суду від 05.11.2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 20.11.2019 року. 20.11.2019 року у судове засідання з`явилася представник позивача, розгляд справи відкладено на 13.02.2020 року. 13.02.2020 року у судове засідання з`явилася представник позивача, розгляд справи відкладено на 06.04.2020 року. 06.04.2020 року сторони у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 27.07.2020 року. 27.07.2020 року у судове засідання з`явилася представник позивача, розгляд справи відкладено на 26.10.2020 року. 26.10.2020 року у зв`язку із знаходженням судді на лікарняному, розгляд справи відкладено на 01.02.2021 року. 01.02.2021 року у судове засідання з`явилася представник позивача, оголошено перерву до 31.03.2021 року. 31.03.2021 року у судове засідання з`явилася представник позивача, оголошено перерву до 03.06.2021 року. 03.06.2021 року у судове засідання з`явилася представник позивача, оголошено перерву до 03.08.2021 року. 26.07.2021 року до суду подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 507106,36 грн., з яких 430388, грн. відсотків за прострочку виконання зобов`язання за період з 11.06.2013 року по 21.09.2019 року, а також інфляційні втрати в сумі 139718,30 грн. за вказаний період. 03.08.2021 року у судове засідання з`явився представник позивача, розгляд справи відкладено до 18.10.2021 року. 18.10.2021 року у судове засідання з`явилися представник позивача, третя особа [PERSON] , оголошено перерву до 15.11.2021 року. 04.11.2021 року до суду надано розрахунок інфляційних втрат, сума яких склала 214269,80 грн. У судовому засіданні 15.11.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, заперечень щодо заочного розгляду справи не висловила. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час слухання справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2013 року по справі № 1522/26686/12, стягнуто у солідарному порядку на користь Кредитної спілки "Меркурій" з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за Кредитними договорами у сумі 130 700 (сто тридцять тисяч сімсот ) грн. 72 коп., компенсаційні витрати у сумі 2275 ( дві тисячі двісті сімдесят п`ять) грн..; судові витрати у сумі 700,30 ( сімсот ) грн.30 коп. Позивач посилається на те, що відповідач рішення суду не виконав, в результаті чого, виникла заборгованість у сумі 430388 грн. відсотків за прострочку виконання зобов`язання за період з 11.06.2013 року по 21.09.2019 року, а також інфляційні втрати в сумі 214269,80 грн. за вказаний період. На підтвердження своїх вимог позивач надає розрахунок заборгованості, який не оспорено відповідачем. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому, суд враховує, те, що згідно правового висновку, сформованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення, передбачених договором, відсотків на суму 430388,56 грн. за період з 11.06.2013 року по 21.09.2019 року, не підлягають задоволення, оскільки позивач вже використав своє право на їх стягнення, звернувшись до суду з відповідним позовом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України та отримавши судове рішення від 11.06.2013 року. При цьому, відповідно до ст. 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд вважає, що стягнення інфляційних втрат передбачено законодавством в даному випадку, а тому, враховуючи наданий суду розрахунок цих втрат, доходить висновку про обгрунтованість позову в цій частині та задовольняє його. Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що за подання даного позову Позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8551,89 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням на зазначену суму. Враховуючи те, що позовні вимоги були задоволенні частково, то суд стягує судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам на суму 2842,16 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial