Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» коштів в розмірі 53679,57 грн., що складається з страхового відшкодування в розмірі 50000,00грн., пені в розмірі 1683,05грн., трьох відсотків річних розмірі 180,32 грн., інфляційних витрат в розмірі 1816,20 грн. та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. і судового збору. Вимоги мотивує тим, що 17.03.2016 р. о 19 год. 15 хв. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Honda Civic», державний реєстраційний номер [NUMBER], та рухаючись по вул. Басейній в м. Києві, не дотримавшись безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Porshe Caуenne, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], у зв'язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. 21.06.2016р. Печерським районним судом м. Києва було винесено постанову, якою встановлено вину [PERSON] у ДТП, що підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, характером та локалізацією пошкоджень, фотографіями та поясненнями учасників ДТП. В свою чергу також 21.06.2016р. Печерським районним судом м.Києва при розгляді справи щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності у постанові було встановлено недоведеність вини [PERSON] у вчиненні вищезазначеного ДТП. На дату ДТП цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано в ПрАТ «Страхова компанія «Нова», згідно полісу ОСЦПВВНТЗ серії АЕ/2755485, відповідно до якого ліміт відповідальності становить 50000,00грн. У визначений законом термін позивач звернувся до відповідача із заявою -повідомленням про ДТП. 17.08.2016року позивач поштою направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування. Зважаючи на те, що відповідач так і не надав позивачу спеціаліста для оцінки матеріального збитку, останній самостійно здійснив ремонт автомобіля у офіційного дилера ТОВ «Віннер ПЦКА». Згідно акту виконаних робіт №6015374 від 24.03.2016р. матеріальний збиток, завданий власнику авто Porshe Caуenne, державний реєстраційний номер [NUMBER], становить 122604,32 грн. Проте відповідач не сплатив страхове відшкодування в 50000,00 грн. протягом 90 днів, в той час як кількість днів з моменту подання заяви перевищила майже вдвічі допустимий строк. У зв'язку з чим розмір пені в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення за період з 18.11.2016р. по 31.12.2016р. становить 1683,05грн., розмір 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України становить 180,32 грн., інфляційні витрати складають 1816,20 грн. Загальна сума заподіяної позивачу майнової шкоди становить 53679,57 грн. В судове засідання позивач не з'явився, представником позивача [PERSON] до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Нова» та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомлено не було, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача та відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Porshe Caуenne», реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] (а.с.10). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2016 року по справі №757/14736/16-п провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.13). Зазначеною постановою встановлено, що в протоколі зазначено, що 17.03.2016 р. о 19 год. 16 хв., рухаючись по вул. Басейній, 23/52, [PERSON], керуючи автомобілем марки Porshe Caуenne, державний реєстраційний номер [NUMBER], не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Honda Civic, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. При цьому суд дійшов до висновку про недоведеність вини [PERSON], у вчиненні правопорушення. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2016 року по справі №757/14709/16-п провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. (а.с.14). Зазначеною постановою встановлено, що 17.03.2016 р. о 19 год. 16 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки Honda Civic, державний реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись по вул. Басейній в м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Porshe Caуenne, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], у зв'язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України. У зв'язку з цим, суд дійшов до висновку про доведеність вини [PERSON], у вчиненні правопорушення. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст. 16 ЦК України). На час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17.03.2016 р., цивільно-правова відповідальність третьої особи [PERSON], як водія автомобіля Honda Civic, державний реєстраційний номер [NUMBER], була застрахована ПрАТ «СК «Нова», згідно полісу №АЕ/2755485 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Нова» із заявою від 17.08.2016 р. про відшкодування шкоди, яка була надіслана поштою 18.08.2016 року (а.с. 11, 12). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 ЦК України). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до п.22.1. ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Однак страхове відшкодування позивачу виплачено не було, доказів протилежного суду не надано. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до акту виконаних робіт ТОВ «Віннер ПЦКА» № 6015374 від 24.03.2016 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Porshe Caуenne, державний реєстраційний номер [NUMBER], становить у розмірі 122 604,32 грн. (а.с.15). Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Як убачається з позовної заяви, страховий ліміт ПрАТ «СК «Нова» становить 50000,00 грн., доказів на спростування даних обставин відповідачем суду не надано. У зв'язку з цим позов у частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі страхового ліміту підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути страхове відшкодування в сумі 50000 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За нормою п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як убачається з позовної заяви та розрахунків, період нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат та вимога про їх стягнення, визначена позивачем з 18.11.2016 р. по 31.12.2016 р. включно. Разом з тим, як зазначено вище, позивачем заява відповідачу про виплату страхового відшкодування надіслана поштою 18.08.2016 року. У зв'язку з цим, беручи до уваги час для пересилання та вручення поштової кореспонденції суд вважає, що термін прострочення виплати спірних коштів слід рахувати за період з 23.11.2016 року по час заявлених вимог - 31.12.2016 року, що включає 39 календарних дні. Облікова ставка НБУ з 23.11.2016р. до кінця року встановлена на рівні 14 відсотків річних, у зв'язку з чим пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення складає 1 491 грн. 80 коп. (50000,00 х (2 х 14 : 366) х 39 : 100). Позивачем заявлена пеня у розмірі 1 683 грн. 05 коп. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення пені в сумі 1 491,80 грн. Індекс інфляції, офіційно встановлений Державним комітетом статистики України, у зазначений період часу становив у 2016 році: листопад 2016 р. - 101,8; грудень 2016 р. - 100,9. Зі змісту листа Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" випливає, що розраховані Міністерством статистики України індекси інфляції застосовуються помісячно, при цьому, якщо в індексованому періоді набирається не менше п'ятнадцяти днів. Період інфляційних нарахувань з 23.11.2016 р. по 31.12.2016 р. включно. Кількість днів прострочення в листопаді 2016 року становить менше п'ятнадцяти днів, отже суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних витрат за листопад 2016 р. Інфляційна складова боргу за грудень 2016року, виходячи з сум заборгованості становить - 450,00 грн.(100,9/100*50000 -50000). Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у частині стягнення інфляційних нарахувань в сумі 450 грн. Також суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних, оскільки така можливість передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України. За період 23.11.2016 р. по 31.12.2016 р. розмір 3% річних складає 159 грн. 71 коп. (50000,00 грн. х (3 : 366 : 100) х 39 днів). Позивач в позовній заяві зазначив, що стягненню підлягає сума 3% річних в розмірі 180,32 грн., тому позов у цій частині також підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення у розмірі 1 491,80 грн. грн., інфляційні втрати в розмірі 450 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 159,71 грн., а всього суму 52 101 грн. 51 коп. У частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу суд враховує наступне. Як роз'яснено у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано договір про надання юридичних послуг № 11-08/16-1 від 11.08.2016 року, укладений [PERSON] з Приватним підприємством «Український автомобільний ассістанс», Акт № 1 виконаних робіт до договору від 25.08.2016 року та квитанція ПриватБанк від 18.08.2016 року на суму 5 000 грн. (а.с. 16-20). Пунктом 4.1. договору про надання юридичних послуг обумовлено, що за послуги, визначені у п. 1.1. цього договору, замовник одноразово під час укладення договору, сплачує виконавцю 5 000 грн. В дану суму входять послуги по складанню позовної заяви, укомплектуванні її та поданні в суд, а також представництво у судах першої та апеляційної інстанції, а також в господарському суді. В акті виконаних робіт № 1 від 25.08.2016 року зазначено про надання усної консультації, складання заяви на виплату страхового відшкодування, складання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування, збитку завданого в ДТП, штрафних санкцій та інших витрат, складання заяви на включення до списку кредиторів в господарський суд, послуги з надання представника в судових засіданнях для представництва інтересів замовника в суді. Отже, ряд вказаних у акті виконаних робіт юридичних послуг не відноситься до даної справи. Крім того, позовна заява від імені позивача подана представником [PERSON], яка представляє інтереси [PERSON] на підставі виданої позивачем нотаріально посвідченої довіреності від 11.08.2016 року на ім'я вказаного представника та гр. [PERSON] (а.с. 21). За викладених обставин вимоги про стягнення правової допомоги не підлягають задоволенню, так як не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial