Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

В травні 2013 року ТОВ Колекторське Агенство Фактор (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], (далі відповідачі) у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.33-36), просило стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 31-261/07-ШД від 16.05.2007 року в розмірі 27 860 грн. 55 коп. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги №1 від 25.12.2008 року, ПАТ Банк Фінанси та Кредит передало, а ТОВ Колекторське Агенство Фактор набуло право вимоги до боржника за кредитним договором № 31-261/07-ШД від 16.05.2007 року, укладеного між ПАТ Банк Фінанси та Кредит [PERSON] Відповідно до умов вказаного договору ПАТ Банк Фінанси та Кредит надав [PERSON], кредит в сумі 10 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,0001 % та терміном користування до 15.05.2010 року. В свою чергу [PERSON] зобов'язалася в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строк та на умовах, передбачених договором з метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору. Також, позивач зазначив, що між ПАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] укладено договір поруки № 31-261/07-ШД-П відповідно до якого [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору № 31-261/07-ШД від 16.05.2007 року. [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, в результаті чого допустила заборгованість по кредитному договору в сумі 27 860, 55 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву в якій підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 13.05.2014 року позовні вимоги визнала частково. В судове засідання 19.05.2014 року не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала частково. В підтвердження заперечень проти позову 15.05.2014 року через канцелярію суду подала письмові заперечення проти позову, у яких просила відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України звільнити від відповідальності поручителя [PERSON] оскільки порука є припиненою. Крім того, зазначила, що кредит частково погашала в розмірі 3 353 грн., просила звільнити віз сплати пені, у зв»язку з незадовільним станом здоров"я, невеликою заробітною платою та наявність утриманців дочки та онуки, які проживають разом з нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 13.05.2014 року позовні вимоги визнала частково. В судове засідання 19.05.2014 року не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги не визнала в повному обсязі у зв"язку з пропуском позивачем строку звернення до поручителя з вимогами та припиненням поруки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 16.05.2007 року між ПАТ Банк Фінанси та Кредит та відповідачем [PERSON] укладено договір № 31-261/07-ШД на надання кредиту в сумі 10 000 грн. зі сплатою 0,0001 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 15.05.2010 року (а.с. 5-7). Відповідно до умов зазначеного договору відповідач зобов'язувався в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором: повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит. Згідно п.3.3. Кредитного договору відповідач зобов'язувався щомісячно, в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами в розмірі 278,00 грн. та нарахованими процентами, відповідно до графіку зниження розміру заборгованості. Відповідно до п.6.1 кредитного договору, за прострочення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню із розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Як вбачається зі змісту позовної заяви, у порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 27 860 грн.55 коп., з яких 9 722, 00 грн. - тіло кредиту, 4 941, 45 грн. - відсотки та комісійні доходи, 13 197, 11 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (за останні 90 днів). Однак, позивачем не надано суду жодного розрахунку на підтвердження зазначених сум нарахованої заборгованості. 16.05.2007 року з метою забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, між ПАТ Банк Фінанси та Кредит та [PERSON] укладено договір поруки № 31-261/07-ШД-П, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають з кредитного договору № 31-261/07-ШД від 16.05.2007 року (а.с. 8,9). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги ). Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди на то боржника ( ч.1 ст.516 ЦК України ). Згідно умов договору про відступлення вимог № 1 від 25 грудня 2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» та додатку до нього, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передав, а ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» набуло право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за кредитним договором № 31-261/07-ШД від 16.05.2007 року, а саме на стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за даним кредитним договором в розмірі 27 860 грн. 55 коп. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до кредитного договору № 31-261/07-ШД, укладеного 16.05.2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і [PERSON] встановлений термін виконання до 15 травня 2010 року, тобто кредитор протягом шести місяців від даної дати міг пред'явити вимоги до поручителя про стягнення заборгованості за даним кредитним договором. ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» пред'явило позов до [PERSON] 17.05.2013 року, тобто після закінчення зазначеного шестимісячного строку, а тому порука вважається припиненою і підстав для стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором немає. За таких обставин, відповідно до вимог передбачених ч.4 ст. 559 ЦК України, в позові про стягнення заборгованості боргу по кредитному договору № 31-261/07-ШД та договору поруки № 31-261/07-ШД-П, укладених 116.05.2007 року з відповідача [PERSON], як поручителя, слід відмовити. Оскільки, в матеріалах справи відсутній розрахунок суми заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Колекторське Агенство Фактор», суд приймає до уваги надані відповідачем квитанції про погашення заборгованості за кредитним договором по тілу кредита в розмірі 3 353 грн. (а.с.81-85). В такому випадку, суд стягує з [PERSON] на користь ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» заборгованість за кредитним договором по тілу кредита 6 419 грн. Положенням ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена норма матеріального права передбачає зменшення розміру неустойки при наявності двох умов, які не взаємопов'язані між собою. За таких обставин, суд враховує, що розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків (за останні 90 днів) в сумі 13 197, 11 грн. значно перевищує розмір збитків, а також зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідача [PERSON] зменшує розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків до розміру тіла кредиту, а саме до 6 419 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 278,61 грн.

Outcome: partial