Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з уточненим у подальшому позовом до відповідача та просить стягнути з останнього на його користь грошові кошти за депозитними договорами в сумі 89 365 грн. 57 коп. та 11 209 грн. 10 коп. упущеної вигоди з розрахунку 24 % річних за період з 17.12.2012 року по 16.06.2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він 02.09.2010 року уклав з відповідачем договір № 265 від про внесення грошового внеску у сумі 25 000 грн., термін дії договору з 02.09.2010 року до 02.09.2011 року із виплатою 23% річних щомісячно. В подальшому строк дії договору продовжувався двічі: до 02.09.2012 року та 02.09.2013 року підписанням угод №1 та № 2 про зміну та доповнення договору про внесення термінового депозитного внеску. 04.10.2011 року між сторонами укладено аналогічний договір № 060 строком до 04.10.2012 року, сума внеску складала 40 000 грн. 11.11.2011 року підписанням угоди №1 строк дії договору продовжився до 04.10.2013 року. 16.11.2012 року позивачем була подана заява до відповідача про розірвання депозитного договору № 060 від 04.10.2011 року, у зв'язку з чим істотно змінились умови договору, а саме відсоткова ставка становить 1 % відповідно до п. 2.4 зазначеного договору. Таким чином, на даний час борг відповідача перед позивачем за депозитними договорами становить 89 365 грн. 57 коп. Крім того, після розірвання договору та сплину місяця, передбаченого договором на повернення вкладу, позивач мав намір покласти грошові кошти до банку, де ставка по депозиту становила 24 % річних та, оскільки сума вкладу повернута відповідачем не була, позивач зазнав збитків в розмірі 11 209 грн. 10 коп., що є упущеною вигодою в розумінні ст. 623 ЦК України. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в частині виплати позивачу грошових коштів за депозитними договорами в сумі 89 365 грн. 57 коп. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 02.09.2010 року було укладено договір № 265 про внесення до кредитної спілки „Селянський кредит" грошового внеску у сумі 25 000 грн. Термін дії договору з 02.09.2010 року до 02.09.2011 року із виплатою 23% річних щомісячно. В подальшому строк дії договору продовжувався двічі: до 02.09.2012 року та 02.09.2013 року підписанням угод №1 та № 2 про зміну та доповнення договору про внесення термінового депозитного внеску. 04.10.2011 року між сторонами було укладено договір № 060 про внесення до кредитної спілки „Селянський кредит" грошового внеску у сумі 40 000 грн. строком до 04.10.2012 року. 11.11.2011 року підписанням угоди №1 строк дії договору продовжився до 04.10.2013 року. 16.11.2012 року позивачем була подана заява до відповідача про розірвання депозитного договору № 060 від 04.10.2011 року, у зв'язку з чим істотно змінились умови договору, а саме відсоткова ставка становить 1 % відповідно до п. 2.4 зазначеного договору. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На даний час борг відповідача перед позивачем за депозитними договорами становить 89 365 грн. 57 коп., що підтверджується розрахунком суми боргу КС «Селянський кредит» (а.с. 25) та не заперечується позивачем. На підставі вищевикладеного, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 89 365 грн. 57 коп. обґрунтований та підлягає задоволенню Відповідно до положень ст. 623 ЦК України, позивачем не наведено доказів на підтвердження неодержаних доходів (упущеної вигоди), не доведено заходів, вжитих кредитором щодо їх одержання, тому вимоги в цій частині позову є необґрунтованими.

Outcome: partial