Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду 22.02.2016 року із даним позовом посилається на те, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем народився спільний син [PERSON]. [INFO]. Син проживає разом із нею, а відповідач сплачував аліменти на його утримання, до моменту досягнення сином повноліття. На даний момент син вступив до вищого навчального закладу, а тому вона, позивачка, несе витрати за його навчання, а розмір оплати за ввесь час навчання становить 34 500 гривень. Вказала, що протягом 2015 і 2016 років оплатила за навчання сина 10000 гривень. Тому просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позову заперечив та пояснив, що сплачує аліменти на утримання дитини, крім того на підставі рішення суду з нього вже було стягнуто додаткові витрати на утримання сина. Вказав, що його матеріальне становище скрутне, оскільки він є інвалідом другої групи, що вимагає витрачання значних коштів на підтримання здоров»я. Зазначив, що через вищенаведені факти не може працювати, а тому інших доходів, окрім пенсії не має. Також просить суд взяти до уваги той факт, що їхній з позивачкою син повнолітній. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 січня 1997 року на підставі рішення суду. Від шлюбу у них народився син- [PERSON]. [INFO], який проживає з позивачкою, що підтверджується даними довідки КП «Коломиятеплоенергія». Відповідач згідно рішення суду сплачував аліменти на утримання сина у розмірі однієї четвертої частини всіх видів доходів та заробітку. Згідно з даними довідки № 3734 від 15 січня 2015 року Коломийського економіко-правового коледжу син сторін навчається у даному навчальному закладі на умовах контракту. Згідно наданих квитанцій, позивачка сплатила за його навчання в 2015-2016 роках 10000 грн. Згідно зі ст. 185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При зверненні до суду позивачка обґрунтовувала свої позовні вимоги і подала докази понесення додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, при цьому посилалася на ст. 185 СК України, якою визначаються правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину. При визначенні розміру додаткових витрат, які підлягають стягненню, суд враховує, щ відповідач є інвалідом другої групи, що видно із копії посвідчення серії [NUMBER] від 01 березня 2012 року та в зв»язку з цим отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується даними довідок №№ 279 і 281 від 09 лютого 2015 року, проводить постійну виплату аліментів на час навчання дитини, а також періодично проходить своє лікування у лікувальних установах, що вимагає від нього додаткових коштів, а тому суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити частково. При цьому суд враховує той факт, що від сплати судового збору відповідач звільнений на підставі ст. 5 ч. 1 п.9 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі наведеного, ст. 185 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial