Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості. В позові вказував, що 27.06.2008 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №CVVWGA00000034, згідно умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 10456,42 доларів США на строк до 27.06.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк зобов'язання виконав повністю, оскільки надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Зазначали, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором №CVVWGA00000034 від 27.06.2008 року не виконав належним чином, у звязку з чим станом на 10.07.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 45173,28 доларів США, з яких: 9785,75 доларів США заборгованість за кредитом; 2958,21 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 847,11 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 29420,20 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи: 11,45 доларів США штраф (фіксована частина); 2150,56 доларів США штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором №CVVWGA00000034 від 27.06.2008 року в сумі 45173,28 доларів США, що за курсом 21,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.07.2015 року складає 986584,44 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявилася, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, в адресованому суду клопотанні просила справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив. В адресованому суду клопотанні позов не визнав, оскільки вказував на те, що у позивача відсутні докази на підтвердження отримання ним грошових коштів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дослідивши матеріали цивільної справи №2-449/12, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CVVWGA00000034, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 11238,52 доларів США на споживчі цілі, зі сплатою 15% річних за користування кредитом на суму залишку з кінцевим терміном повернення 27.06.2013 року. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленого кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту №CVVWGA00000034 від 27.06.2008 року з [PERSON] цього ж дня укладено договір іпотеки, згідно умов якого він надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 80,90 кв.м., житловою площею 57,30 кв.м., який розташований за адресою: вул. Гагаріна, 15 в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області. Вказані обставини відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню, оскільки встановлені заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.09.2012 року по цивільній справі №2-449/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], орган опіки та піклування Вижницької РДА, про звернення стягнення та виселення, за яким позов банку задоволено частково і яке набрало законної сили. Даним рішенням вирішено: В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CVVWGA00000034 від 27.06.2008 року в розмірі 168228,43 грн., звернути стягнення на будинок загальною площею 80,90 кв.м., житловою площею 57,30 кв.м., який розташований за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Чорногузи, вул. Гагаріна, 15, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від свого імені із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 ЗУ «Про іпотеку», утому числі з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, без необхідності отримання для продажу будь-якого іншого окремого уповноваженого іпотекодавця. Виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з житлового будинку (предмет іпотеки), розташованого за адресою: вул. Гагаріна, 15, с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області зі зняттям з реєстрації обліку у Відділі громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Вижниця. Стягнуто судові витрати. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19.12.2012 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено. Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.09.2012 року залишено без змін. Виправлено описку, допущену у резолютивній частині рішення, виключивши із четвертого речення пятнадцятого абзацу слова «на публічних торгах». 30.01.2013 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» отримала копію рішення та виконавчі листи. Вказаним рішенням також встановлено, що станом на 24.04.2012 року заборгованість по сплаті кредиту становила: 21054,87 доларів США, що за курсом 7,98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.04.2012 року складало 168228,43 грн., в тому числі: 9695,62 доларів США заборгованість за кредитом; 736,92 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 7004,43 долари США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору:31,29 долари США штраф (фіксована частина); 1001,12 доларів США штраф (процентна складова). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №CVVWGA00000034 від 27.06.2008 року, наданого банком до позовної заяви вбачається, що заборгованість [PERSON] за період з 27.06.2008 року по 10.07.2015 року становить 45173,28 доларів США, в тому числі: 9785,75 доларів США заборгованість за кредитом; 2958,21 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 847,11 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 29420,20 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а також штрафи: 11,45 доларів США штраф (фіксована частина); 2150,56 доларів США штраф (процентна складова), що за курсом НБУ станом на 10.07.2015 року 21,84 становить 986584,44 грн. А згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №CVVWGA00000034 від 27.06.2008 року, наданої банком на запит суду вбачається, що заборгованість [PERSON] за період з 27.06.2008 року по 19.08.2015 року становить 43826,73 доларів США, в тому числі: 9785,75 доларів США заборгованість за кредитом; 2958,21 доларів США заборгованість за відсотками за користування кредитом; 847,11 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 30235,66 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, що за курсом НБУ станом на 19.08.2015 року 22,09 становить 968017,07 грн.. Згідно заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.09.2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], жителя [INFO] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», код ЄДРПОУ 14360570, рах. №29092829003111, МФО 305299 заборгованість за кредитним договором №CVVWGA00000 034 від 27.06.2008 року в сумі 26735,19 доларів США, що за курсом 21,84 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.07.2015 року складає 583896,55 грн. (п'ятсот вісімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто шість гривень 55 коп.) та судовий збір в сумі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 коп.). Згідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 17 грудня 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2015 року в частині стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованісті за кредитним договором №CVVWGA00000 034 від 27.06.2008 рокув частині пені скасовано та ухвалено нове. Стягнуто з [PERSON], на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором №CVVWGA00000 034 від 27.06.2008 року в розмірі 26735 доларів США 19 центів США, що за курсом 21,84 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.07.2015 року за 1 долар США складає становить 94336 гривень з яких 90,13 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 2958,21 доларів США заборгованість по відсотках ,110,19 долврів США заборгованість по комісії,11,45 дол. США штраф(фіксована частина),1149,44 дол. США штраф (процентна складова) та заборгованість по пені в сумі 489560,42 гривень . Ухвалою суду Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 17 грудня 2015 року скасовано , справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно відповіді Вижницького районного відділу державної виконавчої служби від 22.01.2018 року , вбачається що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист 2-449/12 від 24.01.2013 року про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], з житлового будинку за адресою вул.Гагаріна,15 с.Чорногузи Вижницького району Чернівецької області та виконавчий лист 2-449/12 від 24.01.2013 року про стягнення з [PERSON], судового збору в сумі 1896,88 гривень. Згідно наданого розрахунку наданого на запит суду ПАТ КБ «Приватбанк» 30.01.2018 року за період з 25.04.2012 року по 24.11.2015 року за кредитним договором №CVVWGA00000 034 від 27.06.2008 року, становить : 90,13 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 2958,21 доларів США - заборгованість по відсотках; 110,19 доларів США - заборгованість по комісії , загальна сума нарахованої пені з 25.04.2012 по 25.04.2015 року складає 20852,45 доларів США , а всього заборгованість за кредитом становить 24010,98 доларів США. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст.589 ЦК України визначено, що у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України звернення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Статтею 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 07.02.2014 року) зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 14.09.2012 року по цивільній справі №2-449/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON], [PERSON], орган опіки та піклування Вижницької РДА звернуто стягнення на предмет іпотеки, яким було забезпечено зобов'язання [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно відповіді Вижницького районного відділу державної виконавчої служби від 22.01.2018 року , вбачається що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист 2-449/12 від 24.01.2013 року про виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], з житлового будинку за адресою вул.Гагаріна,15 с.Чорногузи Вижницького району Чернівецької області та виконавчий лист 2-449/12 від 24.01.2013 року про стягнення з [PERSON], судового збору в сумі 1896,88 гривень. Наявність вказаного рішення суду не звільняє [PERSON] від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє ПАТ КБ «ПриватБанк» права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст.526, 599 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету передбачено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказану обставину, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За положеннями статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України). Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Формами неустойки є штраф і пеня. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобовязання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобовязання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобовязання. Оскільки виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, умовами договору про надання кредиту в іноземній валюті передбачено сплату пені в установленому розмірі від суми простроченого платежу, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й пеню в іноземній валюті з переведенням її в національну за курсом, установленим НБУ на час розрахунку. (Постанова ВСУ від 15 травня 2017 року №6-211цс17). Після винесення вказаного вище рішення суду [PERSON] не здійснював сплати в рахунок погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим за період з 25.04.2012 року по 24.11.2015 року за кредитним договором №CVVWGA00000 034 від 27.06.2008 року, становить загальна сума заборгованості 524399,80 (пятсот двадцять чотири тисячі триста дев»яносто дев»ять гривень вісімдесят копійок) , що складається з: тіло кредиту 90,13 доларів США, відсотки 2958,21 доларів США , комісія 110,19 доларів США , що за курсом 21,84 грн. за 1 долар США , відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.07.2015 року складає 68982,30 грн., загальна сума нарахованої пені за період з 25.04.2012 по 25.04.2015 року в сумі 455417,73 (чотириста п»ятдесят п»ять тисяч чотириста сімнадцять гривень 73 копійки ), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.2, 15, 16, 526, 530, 536, 544, 546, 549, 589-591, 599, 611, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial