Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті злочину. Свої вимоги обґрунтовуює тим, що 23.04.2014 року [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] близько 02 год. 00 хв. вступили між собою в злочинну змову та прибули на околицю с. Ярославка, Бобровицького району. Чернігівської області, де на правому узбіччі автодороги Бобровиця-Ярославка у напрямку руху в м. Бобровиця, де знаходився автомобіль [NUMBER], який належав йому на праві власності, відкрито викрали: 5 коліс R 13 у зборі з шинами марки «ROSAVA» модель БЦ 20 ширина 175 мм. висота 70, конструкції шини радіальна, діаметр диска R13, індекс навантаження шин 475 кг. (82) загальною вартістю 1763 грн., АКБ «WESTA 6 CT-50 АЗ50ah» вартістю 492,63 грн., радіатор з вентилятором до автомобіля марки ВАЗ 21070020, 2010 року, вартістю 630,01 грн., металевий багажник до автомобіля ВАЗ 21070020 вартістю 399,34 грн. мобільний телефон марки «NOKIA» моделі 105 вартістю 227,48 грн., сім карту мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 грн., один мішок борошна вагою 25 кг., вартістю 115 грн., чим заподіяв йому майнову шкоду на загальну суму 3642,46 грн. Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09.10.2014 року [PERSON] та [PERSON] були визнані винними у вчиненні злочину,передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та із врахуванням повного визнання своєї вини та намірів в подальшому відшкодувати йому збитки [PERSON] призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком в 2 роки, а [PERSON] призначено покарання у виді позбавлення волі на 6 років. Матеріальна шкода, заподіяна в результаті злочину становить 3642,46 грн. Після винесення вироку [PERSON] та [PERSON] ухиляються від добровільного відшкодування нанесеної йому шкоди. Також злочином йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в сильних душевних хвилюваннях та перебування його в постійному стресовому стані. Дану шкоду він оцінює в 40000 гривень, яку просить стягнути з відповідачів, а також матеріальну шкоду в сумі 3642,46 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно довідки РС УДМС України в Чернігівській області [PERSON] зареєстрований за адресою зазначеною в позові (а.с.16). З повернутого поштового повідомлення вбачається, що направлена на його адресу судова повістка повернулася з відміткою « повернуто за закінченням терміну зберігання» (а.с.28), але відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України останній вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] який перебуває в місцях позбавлення волі, про день та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про отримання ним повістки (а.с. 30). Отже, враховуючи вищезазначене суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з слідуючого. Судом встановлено, що вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 09 жовтня 2014 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини особисто йому належного майн; [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання - 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.с.3-6). Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22 грудня 2014 року вищезазначений вирок суду залишено без змін (а.с.7-10). Згідно з вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.ст. 1166, 1190 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Як вбачається з матеріалів справи, вирок суду від 09.10.2014 року набрав законної сили 22 грудня 2014 року і даним вироком встановлено, що спільними діями [PERSON] та [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяно майнову шкоду на суму 3642,46 грн., ( а.с. 3-10). Тому, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз'яснень викладених в п. 4 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з відповідачів у відшкодування моральної шкоди в сумі 40000 гривень позивач посилається на те, що він переніс сильне душевне хвилювання, і до даного часу знаходиться в стресовому стані, однак не надав при цьому суду жодного доказу на підтвердження своїх вимог. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що під час вчинення кримінального правопорушення відповідачами позивачу тілесних ушкоджень не заподіяно, останній за медичною допомогою до лікувального закладу не звертався. Отже, суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода в сумі 40 000 грн. є завищеною, необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності, а тому суд виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості, враховуючи характер моральних страждань та їх тривалість приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача у відшкодування моральної шкоди з кожного по 1000 грн. Враховуючи вимоги ст.ст. 79,88 ЦПК України та те, що заявлений позивачем цивільний позов задоволений частково, з відповідачів пропорційно підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі по 182 гривні 70 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial