Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способу участі у вихованні дитини. В обґрунтування заявленого позову позивач вказував, що 14.02.2014 між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб, який рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.10.2016 розірвано. В період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю. Вказав, що фактично із самого моменту розлучення між ним та відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, створювалися штучні перешкоди зі сторони відповідачки у спілкуванні з дитиною. Як батько дитини позивач бажає спілкуватись з донькою, приймати участь у її вихованні. Так як відповідачка перешкоджає бачитись з дитиною, позивач звернувся до Служби у справах дітей ЧМР з питанням визначення часу для прийняття участі в спілкуванні та вихованні дитини. Відповідно до рішення № 473 від 18.07.2018 встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою. Однак відповідачка не виконує вказане рішення, тому позивач вимушений звертатися до суду з даним позовом. Просить суд усунути перешкоди у спілкуванні з донькою та встановити йому спосіб участі у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою без присутності матері, а саме: перші та треті вихідні місяця з 19:00 год. п`ятниці до 19:00 год. неділі; влітку з 6 по 20 червня; у непарні роки з 29.12 по 06.01 та день народження дитини; безперешкодне спілкування без обмеження у часі з дитиною за допомогою телефонного, електронного та інших засобів зв`язку; спілкування з дитиною в режимі відеозв`язку через мережу Інтернет. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Мельник І.О. від 14.11.2018 відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.04.2019 підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Прядка В.М. позов підтримали та просили його задовольнити, оскільки позивачка чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, що порушує його право на участі у вихованні та спілкуванні з донькою. Відповідачка позов не визнала та заперечувала проти його задоволення, оскільки вважає, що факт пред`явлення позову не має на меті захисту прав батька на участь у вихованні дитини, а пред`явлений з метою, щоб спричинити психічний тиск на позивачку. Відповідно до рішення № 473 від 18.07.2018 спосіб участі батька у вихованні дитини визначений. Відповідачка погоджується з визначеним способом та жодним чином не заперечує проти спілкування батька з дитиною у визначений спосіб та перешкод у спілкуванні вона не чинить. Позивач [PERSON] не виконує дане рішення та не в повній мірі користується наданими йому правами стосовно спілкування з донькою. Також позивачка категорично проти перебування доньки у негативній обстановці, яка склалась за місцем проживання позивача. Неодноразово донька висловлювала своє небажання спілкуватися та бачитися з батьком. Представник третьої особи служби у справах дітей Черкаської міської ради в судовому засіданні заявлений позов підтримала та просила визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною згідно з рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 473 від 18.07.2018. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14.02.2014 між позивачем і відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.10.2016 розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.04.2018. Відповідно до статті 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 141 Сімейного кодексу України передбачає, що батько має рівні, тобто такі ж самі як і мати, права і обов`язки щодо дитини. За правилами статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної [PERSON] України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. В ході розгляду справи встановлено, що після розлучення донька [PERSON] залишилася проживати з матір`ю - відповідачкою по справі. Оскільки між сторонами виник конфлікт з приводу порядку побачень батька з донькою, позивач за вирішенням даного питання звернувся до служби у справах дітей. Згідноз ч.1 статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішенням служби у справах дітей № 473 від 23.07.2018 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з малолітньою [PERSON] .» встановлено [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON] , яка народилася [INFO] , без присутності матері та з урахуванням обставин, які можуть виникнути: перші та треті вихідні місяці з 19-00 п`ятниці до 19-00 неділі; влітку з 6 по 20 червня; у непарні роки з 29.12. по 06.01 та день народження дитини; спілкування за допомогою телефонного, електронного та інших засобів зв`язку. Судом встановлено, що відповідачка допускає порушення прав позивача на спілкування з їхньою донькою, що підтверджується актами комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» про ненадання дитини батькові від 03.08.2018 та 31.08.2018; протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.08.2018. Разом з тим, відповідачка визнає той факт, що дитина потребує контакту з батьком, і батько у свою чергу може задовольнити потреби дитини, оскільки також турботливо і любляче відноситься до доньки. Однак заперечує проти проведення спільного часу за місцем проживання позивача у зв`язку з віддаленістю від місця проживання дитини, відвідування дитиною дошкільного навчального закладу та особливостей режиму для малолітньої доньки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачяа знає близько 15 років. З відповідачкою мала дружні стосунки як з дружиною [PERSON] . Відомо, що після розслдучення між ними виник конфлікт з привожу побачень батька з дитиною [PERSON] дуже гарно ставиться до доньки та прагне приймати участь у її вихованні, але відповідачка під всілякими приводами не дає можливості батьку бачитися та спілкуватися з дитиною Вона неодноразово була свідком, як [PERSON] намагався зустрітися з [PERSON] та донькою, але позитивних результатів це не дало. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала вихователем у дитячому садочку, який відвідувала [PERSON] . Дитину водила до садочка мати, іноді її старший син [PERSON] . Батько чотири рази приїздив у садочок, щоб побачитися з донькою. Дитна спілкувалася з ним, коли мала бажання. При цьму, ніяких конфліктів у батька з дитиною не було, нервових зривів у [PERSON] також не відбувалося. Батько до дитини дуже добре відносився, привозив фрукти, вони разом гралися з іншими дітками. Він ніколи не примушував доньку до спілкування, завджи враховував її настрій та бажання до спілкування. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала директором дитячого центу "Софійка", який відвідувала [PERSON] . Дитиною опікувалася мати, а бактько декілька разів приїздив у садочок, щоб поспілкуватися з донькою. Дитина охоче йшла до батька, ніякого страху у неї не було і дівчинка виявляла прихильність до батька. Після його візитів ніяких негативних проявів у поведінці дівчинки не було. Проте, між батьками дитини був певний конфлікт і після відвідування батьком [PERSON] у садочку, мати написала заяву про припинення відвідування дівчинкою дитячого закладу. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] № 430/02-42 від 10.05.2018, позивач проживає у власному будинку, в якому є кімнати зі зручностями для всіх дітей, а їх у позивача троє, кімнати гігієни. Крім того, будинок перебуває у зразковому стані, оснащений всією побутовою технікою та меблями, обробляється присадибна земельна ділянка, вирощується сільськогосподарська продукція, фрукти, овочі; в наявності є транспорт. Відповідно до частини першої, другої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Разом з тим, відповідно до ст.155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При зверненні до суду з позовом позивач просив зобов`язати відповідача усунути йому перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] . Встановити спосіб участі у спілкуванні та вихованні з малолітньою донькою та час і дні для зустрічей із донькою, без присутності матері дитини. Встановити дні, по яким позивач буде забирати дитину до себе додому, для спілкування в домашніх умовах. Визначити термін перебування дитини за місцем проживання позивача під час літніх канікул. Дозволити позивачу безперешкодно спілкуватись без обмеження у часі з дитиною за допомогою телефонного, електронного та інших засобів зв`язку, спілкуватися в режимі відеозв`язку через мережу Інтернет. Визначаючи спосіб участі батьків у вихованні дитини закон встановлює необхідність врахування інтересів та бажань самої дитини (ч.7, 8 ст.7, ч.4 ст.150, ч.2 ст.155, ч.2 ст.159 СК). Частиною третьою ст.11 Закону України від 26.04.2001р. №2402-III «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.2ст.12 Закону №2402-III виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. А тому, при визначенні способу участі позивача у вихованні малолітньої доньки, суд бере до уваги рішення служби у справах дітей Черкаської міської ради, та вважає за доцільне визначити батьку [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] : перші та треті вихідні місяця з 19-00 год. п`ятниці до 19-00 год. неділі, перший рік у присутності матері, у подальшому, з урахуванням особливстей розвитку дитини та обставин, які можуть виникнути, без присутності матері дитини; два тижні в літній період за попередньої домовленістю з матір`ю дитини та у день народження дитини за обопільною домовленістю батьків дитини, з урахуванням особливстей розвитку дитини та обставин, які можуть виникнути; у непарні роки з 29 грудня по 06 січня, з урахуванням психологічного стану дитини та обставин, які можуть виникнути; спілкування за допомогою телефонного, електронного та інших засобів зв`язку. В решті позовних вимог слід відмовити, оскільки, на думку суду, визначення іншого порядку спілкування позивача із донькою, враховуючи її вік та прихильність до обох батьків, буде таким, що порушує права самої дитини. Різноманітність життєвих обставин, що обумовлені особливостями реалізації та розвитку соціальних відносин, зумовлює необхідність врахування можливості відхилення від встановленого судом графіку побачень з дитиною. За таких обставин, суд вважає за необхідне при визначенні графіку побачень позивача з його донькою обов`язково враховувати бажання самої дитини, тобто врахування її інтересів з тією метою, щоб дні побачень з батьком не обмежували дитину у можливості реалізації її особистих потребностей. Визначений спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою не зашкодить дитині, а навпаки повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток.

Outcome: partial