Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.10.2016 року звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що за рішенням суду від 13.11.2015 року розірвано шлюб, укладений між нею та відповідачем. Від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Має матеріальну можливість утримувати доньку, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки [PERSON] щомісячно по 15000грн. до її повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась , про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені обставини, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що він працює директором на приватному підприємстві, має щомісячний заробіток 1900 грн. Він надає матеріальну допомогу позивачці. Так, він здійснював оплату навчання доньки в приватній школі у період з грудня 2015 року по травень 2016 р. Згодний платити аліменти на утримання дитини у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно знаходились у шлюбі з 10.11.2007 року, який розірваний за рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 13 листопада 2015 року, що підтверджується копією зазначеного рішення суду. Яку вбачається з копії свідоцтва про народження, сторони від сумісного життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, відповідач проживає окремо . Зазначена обставина не заперечувалась сторонами. Відповідач не має інших утриманців. Таким чином, вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованою. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню дітей, він працездатний, інших утриманців не має. Як вбачається з довідки про доходи від 21 листопада 2016 року, наданої фізичною особою -підприємцем [PERSON], відповідач [PERSON] займає посаду директора, загальна сума доходів за період з 1 листопада 2015 року по 31 жовтня 2016 р. складає 19150грн., щомісячно отримує з серпня 2016року 1900грн. Виходячи з того, що за правилами ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а суд фактично має відомостей про відповідача, що той має постійний заробіток, і тому суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки у розмірі 1/3 частки від заробітку на підставі ст.183 СК України. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial