Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із заявою, в якій просить встановити факт того, що він постійно безвиїзно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час. В своїй заяві посилається на те, що він народився в с. Перемога Глухівського району Сумської області 28 січня 1959 року. Починаючи з листопада 1989 року і по даний час нікуди за межі України не виїжджав. Так як він втратив паспорт радянського зразка та своєчасно не оформив паспорт громадянина України у нього виникли проблеми з документами, у звязку з чим звернувся до Глухівського міського відділу УДМС України, де йому було надано розяснення, що встановити його особу та належність до громадянства України неможливо. Тому рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України йому необхідне для отримання паспорту громадянина України. У зв'язку з вище зазначеним просить встановити факт, що він постійно безвиїзно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час. Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від Управління ДМС України в Сумській області надійшло письмове пояснення, в якому зазначено, що в довідці виконкому Перемозької сільської ради Глухівського району не вказано, в якому саме будинку зареєстроване місце проживання [PERSON], а згідно довідки про звільнення він прямує до місця проживання в [INFO]. Отже, що доданих до заяви документів недостатньо для підтвердження факту постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991, адже для підтвердження факту, що має юридичне значення, необхідно враховувати не тільки письмові докази, а й показання свідків, яким відомі обставини, що мають значення для справи. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Безпосередньо дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно положень пункту пятого частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315\~ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно запису акту про народження № 6 від 09.02.1959 року [PERSON] народився 28 січня 1959 року в с. Перемога Глухівського району Сумської області (а.с. 17). З довідки виконкому Перемозької сільської ради Глухівського району Сумської області від 07.12.2018 року про реєстрацію місця проживання особи вбачається, що місцем народження [PERSON], [INFO], є с. Перемога Глухівського району Сумської області, останній зареєстрований у с. Перемога з 13 листопада 1989 року і по теперішній час (а.с. 4). Відповідно довідки про звільнення [PERSON] відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 23.04.2010 року по 01.12.2018 року та був звільнений з Херсонської виправної колонії № 61 за відбуттям строку покарання (а.с.5). У заяві про видачу паспорта громадянина СРСР (Форма 1) від 20.01.1982 року вказано, що [PERSON], [INFO], є уродженцем [INFO] (а.с. 6). Із довідки № 7-12052010/59311 щодо наявності судимостей вбачається, що [PERSON] у період з 23 квітня 1976 року по 2010 рік був неодноразово засуджений до позбавлення волі та відбував покарання у відповідних установах, що розташовані на території України (а.с. 20-22). На теперішній час заявник проживає за місцем реєстрації у с. Перемога Глухівського району Сумської області, про що зазначив у заяві. Таким чином, судом достовірно встановлено, що [PERSON] постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання рішень, затвердженого\~Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215 у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до\~Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, згідно з ч. 2ст. 315\~ЦПК України- у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оцінуючи надані докази як достовірні та достатні, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання [PERSON] на території України станом на 24 серпня 1991 року є доведеним. Зважаючи на те, що від встановлення зазначеного факту залежить отримання [PERSON] паспорта громадянина України, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надасть йому можливість отримати паспорт громадянина України. Разом з цим, заявник просить установити факт проживання на території України на теперішній час. В цій частині заява не може бути задоволена, оскільки заявник не вказав та не надав суду доказів щодо мети встановлення такого факту. На підставі викладеного та

Outcome: partial