Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач звернулась з позовом в якому просить суд визнати відмову відповідача на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON], [INFO] безпідставною, дозволити її без згоди батька оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітнього [PERSON] за межі України та в"їзду в Республіку Білорусь, дозволити тимчасові поїздки за кордон з неповнолітнім [PERSON] та допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів для виїзду за межі України для неповнолітнього [PERSON], [INFO] року. В обгрунтування свого позову посилається на те, що вони з відповідачем перебували у шлюбі по 20.07.2013 року. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає з нею. Вона матеріально утримує дитину та дбає про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначає, що в даний час має відносини з громадянином Республіки Білорусь та має намір у лютому 2014 року відвідати м. Мінськ разом із сином. Однак відповідач безпідставно не надає згоди для виїзду дитини за межі України. В судовому засіданні позивач позов підтримала за викладених в ньому обставин та просить його задовольнити. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що він не проти того, щоб надати дозвіл, однак не хоче, щоб позивач виїздила з дитиною в зимку, оскільки холодно. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так у відповідності до абз. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 3 Правил перетинання Державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995р., виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку; згідно абз. 8 пп. 2 п. 4 цих Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: здійснюється за рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач дійсно є його батьком, що підтверджується свідоцтвами про народження. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Суд вважає, що заперечення відповідачем позову не має правових підстав, так як виготовлення документів для виїзду за кордон неповнолітньої дитини відповідає вимогам закону. Крім того, суд відмовляє позивачу в задоволенні її вимоги стосовно допущення негайного виконання рішення суду, оскільки ст. 367 ЦПК України не передбачає допущення негайного виконання даної категорії справ. Судові витрати у справі у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України мають бути віднесені на відповідача та підлягають стягненню з останнього на користь позивача.

Outcome: partial