Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачі звернулись до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про усунення перешкод та визначення порядку користування власністю. В обгрунтування своїх вимог позивачі вказують, що ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 25 липня 2013 року було затверджено мирову угоду між ними відповідачкою. Згідно вказаної мирової угоди позивачам виділено 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину літньої кухні, що знаходяться в домоволодінні по [ADDRESS]. Інша половина будинку та літньої кухні виділена відповідачці по справі [PERSON] Своє право власності на свою долю вони зареєстрували в установленому законом порядку. В подальшому, вони звернулись до суду з позовом про виділення їх частки в натурі, однак згідно висновку експерта будинок поділу не підлягає. Відповідачка тривалий час не допускає їх до частини будинку, тому вони не можуть реалізувати своє право на користування власністю. Просили суд, зобов'язати відповідачку не чинити перешкод в користуванні їх майном, виділити їм в користування жилу кімнату площею 22.1 кв.м. (№ 1-3 в плані) та веранду площею 9.8 кв.м. (№ ІІ в плані), що розташовані у вказаному будинку, дві кімнати та іншу веранду виділити в користування відповідачці - [PERSON], інші будівлі залишити в спільному користуванні. В судовому засіданні позивачі повністю підтримали свій позов та пояснили, що тривалий час вони не проживають у вказаному будинку, так як відповідачка не допускає їх до нього і вони позбавлені права користуватись своїм спільним майном. Просили позов задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, звернулась до [PERSON] та [PERSON] із зустрічним позовом. В зустрічному позові вона просить виділити їй в користування жилу кімнату площею 22.1 кв.м. (№ 1-3 в плані) та веранду площею 9.8 кв.м. (№ ІІ в плані), так як вона постійно з дитиною проживає у вказаних кімнатах. Відповідачам просить виділити жилу кімнату площею 9 кв.м. (№ 1-2 в плані) та веранду площею 4.8 кв.м. (№ І в плані). Кімнату площею 9.7 кв.м. (№ І-І в плані), яка використовується як кухня просить залишити в спільному користуванні. Крім того, пояснила, що на її думку відповідачі взагалі не мають права проживати у вказаному будинку. Вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд приходиться до слідуючого. З ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 25 липня 2013 року видно, що судом було визнано мирову угоду, укладену між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] при розгляді справи про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Згідно вказаної мирової угоди за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину літньої кухні, що знаходяться в [ADDRESS]. За [PERSON] також визнано право власності за 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину літньої кухні, що знаходяться в [ADDRESS] (а.с. 6). З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №№ 4559977, 4559732 від 04.02.2014 року видно, [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Розмір частки кожного становить 1/4 (а.с. 24-25). З ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 10.02.2014 року видно, що [PERSON], [PERSON] звертались до суду з позовом про виділення майна в натурі. Однак, в зв'язку з тим, що згідно висновку експерта житловий будинок поділу не підлягає, за їх заявою позовна заява залишена без розгляду (а.с. 8). Згідно висновку судово-будівельної експертизи від 17.12.2013 року, яка була проведена в рамках вищевказаної справи, провести розподіл житлового будинку (літ. А) загальною площею 40.8 кв.м у відповідності з долями (по 1/2 кожному) технічно неможливо(а.с. 10-18). З технічного паспорту видно, що домоволодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку (літера А), літньої кухні (літера Б), трьох сараїв (літери В, Г, Ж), уборної (літера Е), огорожі (№ 1-3), відмостку (№ І) (а.с. 19-23). Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. В судовому засіданні встановлено, що позивачі та відповідачка дійсно є співвласниками житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] та мають право користуватись вказаним майном відповідно до визначених долей. Враховуючи, що вказаний будинок є неподільним згідно висновку експертизи, враховуючи, що сторони не можуть дійти згоди з питань його користуванням, суд вважає можливим визначити слідуючий порядок користування вказаним будинком. Враховуючи, що відповідач - [PERSON] проживає тривалий час у вказаному будинку з неповнолітнім сином, користується жилою кімнатою площею 22.1 кв.м. (№ 1-3 в плані) та верандою площею 9.8 кв.м. (№ ІІ в плані), тому суд вважає, що вказані приміщення необхідно залишити їй в користуванні. Позивачам на думку суду можливо виділити в користування жилу кімнату площею 9 кв.м. (№ 1-2 в плані) та веранду площею 4.8 кв.м. (№ І в плані). Крім того, в спільному користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON] необхідно залишити: кухню площею 9.7 кв.м. (№ І-І в плані), літню кухню (літера Б в плані), три сараї (літери В, Г, Ж в плані), уборну (літера Е в плані), огорожу (№ 1-3 в плані), відмостку (№ І в плані). В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що позивачі неодноразово звертались до відповідачки з проханням дозволити їм користуватись кімнатою в будинку. Однак, відповідачка відмовлялась, що і сама підтвердила в судовому засіданні. Тому, відповідачку належить зобов'язати не чинити перешкод [PERSON] та [PERSON] в користуванні визначеним судом їм майном. На підставі викладеного,

Outcome: partial