Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивачки обґрунтовані тим, що вона [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , 2010 року народження, про що свідчить запис у Свідоцтві про народження [PERSON] . Як зазначає позивачка, що з батьком її доньки [PERSON] вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до позовної заяви, що за спільною заявою позивачки та відповідача поданою до органу реєстрації на підставі п.1 ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження. Позивачка зазначає, що своє прізвище « [PERSON] » вона змінила на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . З позовної заяви вбачається, що донька позивачки та відповідача проживає з позивачкою, про що свідчить довідка видана Ананьївською Другою сільською радою №318 від 05 червня 2020 року. Позивачка вказує, що донька знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини їй не надає та не приймає участі в утриманні дитини. Тому вона самостійно власними силами, матеріально забезпечує, доглядає та виховує неповнолітню доньку, а також виконує всі інші обов`язки, покладені на неї законом для належного утримання їхньої дитини. Як зазначає позивачка, що всупереч вимогам статті 141 та статті 180 Сімейного кодексу України відповідач, який проживає окремо від їхньої з ним неповнолітньої доньки ухиляється від виконання свого обов`язку щодо її утримання, оскільки матеріально не утримує доньку, не приймає участі у її вихованні та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього за законом як на батька дитини. За таких умов, позивачка не має можливості належним чином самостійно, без участі батька утримувати спільну дитину. Відповідно до позовної заяви, що на момент звернення до суду з цим позовом між позивачкою та відповідачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітню доньку. В прохальній частині позовної заяви позивачка просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. 10 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі, про що головуючим суддею було постановлено відповідну ухвалу (а.с.29-30). При цьому, в ухвалі про відкриття провадження було вирішено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, що передбачено приписам пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження роз`яснено відповідачеві про його процесуальні права, в саме подати відзив на позовну заяву, пред`явити зустрічний позов та подати заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що передбачено вимогами ст.178, ст.193, та ч.4, ч.5 ст.277 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідачеві рекомендованим відправленням за вихідним №491/550/20/7066/2020 було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, яке він отримав 22 грудня 2020 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи «Повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення» (а.с.54). 21 січня 2021 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшов відзив на позовну заяву (а.с.65-76) від представника відповідача [PERSON] - адвоката Спіжавка А.Ю., яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 13 січня 2021 року, №10, копія якого додана до відзиву. В відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Спіжавка А.Ю. висловлює свою думку щодо позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та зазначає, що розмір аліментів, які позивачка просить стягнути є необґрунтованими, а факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи. Тому, в прохальній частині відзиву на позовну заяву представник відповідача - адвокат Спіжавка А.Ю. просить суд позов задовольнити частково, та стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . У судове засідання 28 січня 2021 року, що проводилось в режимі відеоконференції між Ананьївським районним судом Одеської області та Заставнівським районним судом Чернівецької області на підставі ухвали суду від 18 січня 2021 року, позивачка [PERSON] до зали судових засідань не з`явилася. При цьому, у судове засідання до Заставнівського районного суду Чернівецької області з`явилися відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат Спіжавка А.Ю. У судовому засіданні головуючим суддею у справі було оголошено письмову заяву позивачки подану нею 24 листопада 2020 року (а.с.49), в якій вона просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Крім того, судом було поставлено на обговорення питання про можливість проведення судового засідання за відсутності позивачки. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні зазначили, що не заперечують проти розгляду справи за відсутності позивачки. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення позивачки, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1,3 ст.223 ЦПК України, судом було постановлено на місці ухвалу про продовження розгляду справи за відсутності позивачки. В судовому засідання представник відповідача - адвокат Спіжавка А.Ю. надала пояснення, в яких зазначила, що відповідач [PERSON] є інвалідом з дитинства, має 3 групу інвалідності. Окрім того, представник відповідача зазначила, що відповідач має на утриманні крім спільної доньки з позивачкою, ще двох неповнолітніх доньок, а також на його утриманні знаходяться четверо дітей його дружини [PERSON] від першого шлюбу. В зв`язку з чим, аліменти, які просить стягнути позивачка він не в змозі сплачувати, тому представник відповідача просила суд призначити до стягнення аліменти в розмірі 1000,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав надані пояснення свого представника. Суд, взявши до уваги пояснення представника відповідача, відповідача, та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді справи встановлено: Позивачкою у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженка м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України у вигляді ID-картки № [NUMBER] , виданого 16 травня 2018 року, органом №5123 - Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області (а.с.5), та копією довідки про реєстрацію місця проживання особи №635 виданої 18 червня 2018 року Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.6). Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , уродженець с.Ананьїв, Друга дільниця, Ананьївського району Одеської області, зареєстрований за адресою: Чернівецька область, Заставнівський район, с.Товтри, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30 травня 2003 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.7-8), та довідкою Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №157 від 01 вересня 2020 року (а.с.24). З позовної заяви вбачається, що позивачка та відповідач не перебувала в зареєстрованому шлюбі, проте мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 квітня 2010 року Виконкомом Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.9). Крім того, позивачка в позовній заяві також зазначила, що за їхньою спільною заявою наданою до органу реєстрації відповідач [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] . Пунктом 1 частини 2 статті 125 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. В вищевказаній копії свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , батьком зазначений - [PERSON] , а матір`ю зазначена - [PERSON] . При цьому, позивачка до позовної заяви додала копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 23 березня 2018 року Ананьївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.11), з якого вбачається, що після укладення шлюбу з гр. [PERSON] вона змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В позовній заяві позивачка зазначає, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її повному утриманні, що також підтверджується довідкою №318 виданою 05 червня 2020 року Ананьївською Другою сільською радою Ананьївського району Одеської області (а.с.10). Як зазначає в позовній заяві позивачка, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання неповнолітньої доньки, оскільки матеріально не утримує доньку, не приймає участі у її вихованні та не виконує жоден із тих обов`язків, які покладені на нього за законом як на батька дитини. В зв`язку з наведених підстав [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до частини 1 статті 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею статті 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до частини 1 та 2 статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У відповідності до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачка просить стягувати аліменти з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. При цьому, відповідно до поданого відзиву на позовну заяву відповідач з вимогами позивачки про стягнення аліментів в розмірі 2000 гривень не погоджується (а.с.65-66). Частиною 1 статті 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З відзиву на позовну заяву, що надійшов до суду 21 січня 2021 року вбачається, що відповідач розуміє, що має обов`язок по утриманню своєї неповнолітньої доньки. При цьому, в відзиві на позовну заяву зазначається, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, та має 3 групу інвалідності - діагноз сліпота на праве око, у зв`язку з чим йому щомісячно нараховується пенсійна виплата. Зазначене вище підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки про стан здоров`я виданої 15 листопада 2020 року КНП Заставнівським районним центром ПМСД- Амбулаторія загальної практики сімейної медицини (а.с.72). Також в відзиві зазначається, що відповідач проживає разом з сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Їхня сім`я складається з восьми чоловік: - четверо синів дружини відповідача [PERSON] від першого шлюбу та двох спільних дітей відповідача з [PERSON] , а саме донька - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . Крім того, вказується, що відповідач не є офіційно працевлаштованим, та додані до відзиву наступні документи: - копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 16 січня 2019 року Заставнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с.68), з якої вбачається, що 16 січня 2019 року відповідач зареєстрував шлюб із гр-кою [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] »; - копію свідоцтва про народження - [PERSON] , [INFO] , виданого 20 лютого 2019 року Виконавчим комітетом Товтрівської сільської ради Заставінвського району Чернівецької області (а.с.69); - копію свідоцтва про народження - [PERSON] , [INFO] , виданого 05 червня 2020 року Виконавчим комітетом Товтрівської сільської ради Заставінвського району Чернівецької області (а.с.70); - копію акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї виданої 18 листопада 2020 року Виконавчим комітетом Товтрівської сільської ради Заставінвського району Чернівецької області (а.с.71); - копію довідки №1875/2404.01-20 виданої Заставнівською районною філією Чернівецького обласного центру зайнятості (а.с.73), з якої вбачається, що [PERSON] не був зареєстрований як безробітній; - копію довідки №3534 видану 28 грудня 2020 року Управлінням праці та соціального захисту відділу призначення, виплати та контролю всіх видів соціальних допомог і субсидій (а.с.74), з якої вбачається, що відповідач отримує державну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 3 групи; - копію довідки про доходи виданої [PERSON] , а саме відомості про пенсію за період з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року (а.с.75). Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому, суд вертає увагу, що в прохальній частині позовної заяви позивачка зазначила, що просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідач в відзиві на позовну заяву та в своїх поясненнях представник відповідача просили суд призначити аліменти в розмірі 1000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення:зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. З наведеного вбачається, що сторони по справі просили призначити в своїх вимогах аліменти не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» 50% прожиткового мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1197,50 грн. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до частини 1 статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням викладеного, суд дослідивши докази, які були надані сторонами по справі, приходить до висновку, що цілком співмірним, обґрунтованим та розумним є призначення до стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь позивачки [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1200 (одну тисячу двісті) гривень 00 копійок, щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 06 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто 06 липня 2020 року. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). З наведеного вбачається, що позовна заява була подана у 2020 році, ставка судового збору якого становила 840,80 грн. Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (1200,00 грн.), а саме у розмірі 60,00 % (1200 грн. - позовні вимоги, що підлягають задоволенню *100% / 2000,00 грн. - загальний розмір позовних вимог). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі становить 504,48 грн., слід покласти на відповідача (840,80 грн.:100% х 60,00%). Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути судовий збір в прибуток держави, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 504,48 грн. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial