Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України з [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 100 700,00 грн., та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] 29 листопада 2017 року о 09 годині 35 хвилин, керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai» державний номер [NUMBER] , у с. Крюківщина допустила зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак [NUMBER] в результаті вказані автомобілі отримали механічні пошкодження та завдала матеріальної шкоди. Постановою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, у справі № 369/13834/17. водія [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника пошкодженого автомобіля [PERSON] була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7159354, термін дії з 28.09.2017 року по 27.09.2018 року. На час скоєння даної ДТП, водій автомобіля «Nissan Qashqai» державний номер [NUMBER] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідачем у добровільному порядку не сплачено позивачу витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування, що є підставою звернення позивача з даним позовом в судовому порядку. 31 травня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 14 червня 2021 року, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, [PERSON] 29 листопада 2017 року о 09 годині 35 хвилин, керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai» державний номер [NUMBER] , у с. Крюківщина допустила зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак [NUMBER] . Даний факт також підтверджується Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 05 грудня 2017 року. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, зазначені вище транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч. 6ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, у справі № 369/13834/17. водія [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В результаті даної ДТП що сталася з вини водія [PERSON] , був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника пошкодженого автомобіля [PERSON] була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7159354, термін дії з 28.09.2017 року по 27.09.2018 року. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Згідно Звіту про оцінку автомобіля № 6032/12/17 від 27.12.2017 року, складеного на замовлення МТСБУ оцінювачем ТОВ «Сател Груп», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 278 677,90 грн. без ПДВ. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, власнику пошкодженого ТЗ відшкодована не була, в зв`язку з чим, власник [PERSON] 27 грудня 2017 року, звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просила перерахувати кошти на рахунок АТ «Приватбанк». Як встановлено судом, на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст, 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 627 від 19.01.2018 року), про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн. власнику транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 584319, від 22.01.2018 року. Крім того, позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача 700,00 грн. суму витрат на збір документів, дана вимога не підлягає задоволенню, так як в матеріалах справи не містяться належних та допустимих доказів підтвердження тому що дані кошти були сплачені. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно положень п.38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону. Таким чином, позивачем правомірно заявлені вимоги про відшкодування за рахунок відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на збір документів в сумі 700,00 грн., суд не вбачає підстав для стягнення та вважає вимоги безпідставними. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 102 гривень 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: partial