Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 27.03.2008 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 4079, згідно умов якого відповідач отримав 78850,00грн. строком на 60 місяців, з зобовязанням погасити суму кредиту не пізніше 26 березня 2018 року, а також сплачувати 16,5%річних. Позивачем всі зобовязання за Договором були виконанні належним чином. Відповідачу був наданий кредит в розмірі 78850,00 грн. на придбання транспортного засобу. Відповідно до п. 3.3.4. Договору відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплату нарахованих відсотків до останнього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання з погашення кредиту своєчасно не виконав, в звязку з чим, станом 19.03.2018 року, має заборгованість по кредиту в загальному розмірі 109313,95 гривень, яка складається з наступного: - 45830,00грн. тіло кредиту; - 0,00грн. заборгованість по процентам; - 39,21грн. пеня; - 54379,14грн. інфляційне збільшення заборгованості; - 9065,60грн. три проценти річних від прострочених сум заборгованості. Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором у загальній сумі 109313,95 гривень та понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 1762 гривень. Ухвалою суду від 07 травня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідача\~було належним\~чином повідомлено\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~цивільної справи\~шляхом розміщення\~судових повісток\~ повідомлень\~на веб-сторінці\~Красноармійського міськрайонного\~суду Донецької\~області офіційного\~веб-порталу\~«Судова влада\~України». Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. 27 березня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №4079, згідно умов якого відповідач отримав 78850,00грн. строком на 60 місяців, з зобовязанням погасити суму кредиту не пізніше 26 березня 2018 року, а також сплачувати 16,5%річних (а.с.12,13-14). Позивачем всі зобовязання за Договором були виконанні належним чином. Відповідачу був наданий кредит в розмірі 78850,00 грн. на придбання транспортного засобу. Відповідно до п. 3.3.4. Договору відповідач зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплату нарахованих відсотків до останнього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Позивач свої зобовязання за укладеним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у встановленому договором порядку та розмірі. Відповідач в порушення умов договору зобовязання з погашення кредиту не виконав, своєчасно не повернув банку суму кредиту та не сплатив проценти за його користування. Станом на 19.03.2018 року, має заборгованість по кредиту в загальному розмірі 109313,95 гривень, яка складається з наступного: - 45830,00грн. тіло кредиту; - 0,00грн. заборгованість по процентам; - 39,21грн. пеня; - 54379,14грн. інфляційне збільшення заборгованості; - 9065,60грн. три проценти річних від прострочених сум заборгованості (а.с.5,6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Приписами статті 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позику позикодавцеві. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач свої зобовязання за договором належним чином не виконує. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. За змістом\~статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України, за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Не виконуючи належним чином зобовязання за договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору. Отже, у банка виникло законне право вимагати від відповідача повернення суми заборгованості. Однак, відповідно до ст.\~2\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції»\~від 02\~вересня 2014\~року №\~1669-VII (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає в м.Донецьку, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач проживає та зареєстрована на території, на якій здійснювалася антитерористична операція, то з неї відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягає стягненню заборгованість з пені. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягненню з відповідача на користь позивача: 45830,00 грн. тіло кредиту, 54379,14грн. інфляційне збільшення заборгованості, 9065,60грн. три проценти річних від суми заборгованості. Загальна сума стягнення з відповідача становить 109274,74 грн. На підставі ст.\~2\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача пені слід - відмовити. Згідно із\~статтею 133 ЦПК України судовий\~збір включено до складу судових витрат. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 12 квітня 2018 року (а.с.1). У звязку з частковим задоволенням позовних вимог стягненню з відповідача підлягає сума судового збору в розмірі 1761,37 грн.

Outcome: partial