Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Рахівського районного суду від 30.03.2009 р. на утримання доньки [PERSON], [INFO] до 1300 грв. щомісячно до досягнення нею повноліття. Посилається на те, що відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини та не сплачує аліменти, що стверджується вироком Тячівського районного суду від 15.10.2014 р., яким його було притягнуто до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на суму 19600 грв. На сьогоднішній день заборгованість по сплаті аліментів залишилася не погашеною. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням сплачувати аліменти для придбання належного харчування, одягу та оплати оздоровчого відпочинку доньки, але він залишає її прохання поза увагою. Разом з тим, з моменту ухвалення рішення ціни на товари та продукти харчування істотно виросли, тому вона не в змозі самостійно утримувати доньку. Відповідач їздить на сезонні роботи де працює на будівництві, крім того він має власний мікроавтобус на якому здійснює перевезення пасажирів. Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що у нього є інша сімя у якій є неповнолітня дитина. Постійного місця роботи він не має, іноді виїжджає на сезонні роботи де працює на будівництві та іноді перевозить пасажирів на власному мікроавтобусі, однак як підприємець не зареєстрований. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що рішенням суду від 30 березня 2009 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання їхньої доньки [PERSON] в розмірі 400 грв. щомісячно. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану та в інших випадках, передбачених сімейним кодексом. Суд вважає, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки дитина, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, одяг, розвиток, освіту та інше. Також з часу винесення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів інфляційні процеси в країні систематично виходять за межі прогнозованого рівня, що має наслідком зростання цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомим фактом і не потребує доказування, тому є підстави для задоволення позову частково. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка відповідно до акту матеріально-побутових умов ніде не працює, самостійно утримує та виховує малолітніх доньку і сина, який народився у її попередньому шлюбі, проживає в будинку батьків, наявність у відповідача іншої сімї в якій є неповнолітня дитина і вважає, що молодий працездатний чоловік, який має навички будівельника і часо виїжджає на сезонні роботи, а також час від часу перевозить пасажирів на власному мікроавтобусі, у змозі заробити таку суму щоб сплачувати на утримання своєї доньки 750 грв. на місяць. Відповідно до ч. 1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати 1300 гривень на місяць позивачка суду не надала. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 1000 грв. за надання правової допомоги. За таких обставин,

Outcome: partial