Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

В березні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, в обґрунтування якого вказала, що їй на праві власності належить квартира №40, яка знаходиться в м. Хмельницькому, по вул. Володимирській 65. В звязку із неналежним утриманням, МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» системи теплопостачання будинку, а саме несправностей у роботі автоматичного повітровипускача у системі опалення, 17.10.2015 року відбулось затоплення квартири позивача із службового приміщення 10 поверху будинку, у якому розміщена система водяного опалення будинку, внаслідок чого позивачу завдано матеріальної шкоди в сумі 12453,00грн. Позивач також вказала, що є особою похилого віку, зазнала душевних страждань з приводу того, що вона не має можливості здійснювати самостійно за власні кошти ремонт квартири, оскільки для неї сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт є досить значною, так як її місячний дохід складає лише пенсія, яку вона витрачає на продукти харчування та ліки. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 10000,00грн., а також понесені судові витрати В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення в яких вказав, що працівниками підприємства виявлено втручання третіх осіб в роботу повітровипускача, розмір шкоди не доведений, просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав клопотання про слухання справи за відсутності представника. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] є власником квартири№40, яка знаходиться в м. Хмельницькому, по вул. Володимирській 65, загальною площею 88,1 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 1992 року, зареєстрованого 13 липня 1992 року в обласному бюро технічної інвентаризації на право особистої власності №10003. 01.10.2013 року в результаті поломки автоматичного повітровипускача в системі опалення будинку 65 по вул. Володимирській у м. Хмельницькому відбулось затоплення квартири позивача, про що комісією у складі начальника Т-1 [PERSON], майстра РТМ-2 [PERSON] 02.10.2013 року складено акт. 24.10.2015 року комісією в складі старшого майстра РТМ-2 [PERSON], майстра РТМ-2 [PERSON] МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» за даним фактом складено акт встановлення причин затоплення квартири позивача, а саме, що з-під автоматичного повітровипускача протікає вода. 10.11.2015року заступником начальника ЖЕК №2 [PERSON] та майстром дільниці [PERSON] актом про залиття, аварією, що трапилась на системі центрального опалення гарячого водопостачання, або холодного водопостачання затвердженого начальником ЖЕК №2 [PERSON] засвідчено факт залиття 17.10.2015 року квартири №40, що належить позивачу, внаслідок аварії на системі центрального опалення у звязку з виходом з ладу автоматичного повітровипускача на горищі будинку 65 по вул. Володимирській у м. Хмельницькому. Відповідно до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.05.2013р. № 360 «Про передачу функцій з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання ї їх поточного ремонту», функції з технічного обслуговування внутрішньобудинкової системи теплопостачання та гарячого водопостачання і їх поточного ремонту в будинку по вул. Володимирській, 65 передані МКП «Хмельницьтеплокомуненерго». Відповідно до п.1, 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Положенням п.п. 1, 7, 10 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець житлово-комунальних послуг зобовязаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством, своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. Під майновою шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Таким чином, деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Суд критично оцінює пояснення свідків [PERSON], [PERSON] щодо втручання третіх осіб в роботу повітропускача, оскільки належних та допустимих доказів вказаним обставинам відповідачем не надано, крім того обовязок належного утримання внутрішньобудинкових мереж покладено згідно закону саме на відповідача. Відповідно до ст.22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Вартість відновлювальних робіт необхідних для усунення наслідків залиття, що сталося 17 жовтня 2015р. в квартирі [ADDRESS], відповідно до висновку судової експертизи №6037/16-26, складеного 26.01.2017р. судовим експертом Хмельницького відділення КНДІСЕ становить 8373грн. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з'ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому суд враховує, що сам по собі факт залиття квартири є стресовою ситуацією і тягне моральні страждання. Позивач зазнала моральних страждань внаслідок пошкодження майна, необхідністю відстоювати свої права, а також нести додаткові витрати на відновлення порушеного права. Виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, а також з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди у 2000 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи: витрат на правову допомогу; витрат, пов'язані із проведенням судових експертиз. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем [PERSON] сплачено за проведення судової експертизи 3633грн., що підтверджується квитанцією № 25 від 01.12.2016р. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме, з МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» належить стягнути на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 8373грн., моральну шкоду в сумі 2000грн., 3633грн. вартості експертного дослідження. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 254,64грн. (10373х551,20:22453).

Outcome: partial