Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між банком та відповідачем [PERSON] 19 квітня 2008 року було укладено кредитний договір №DZXRR504520938, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5849 гривень 81 копійка зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, при цьому в період сплати відповідач повинен надавати позивачеві грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам. У відповідності до умов договору позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі 5849 гривень 81 копійка, а відповідач свої зобов'язання не виконував належним чином, в зв'язку з чим станом на 14 квітня 2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 19204 гривні 12 копійок, з яких 877 гривень 46 копійок заборгованість за кредитом, 1 гривня 79 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом, а також нараховані пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 16934 гривні 20 копійок та штраф в сумі 500 гривень (фіксована частина) та 890 гривень 67 копійок (процентна складова). Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву (а.с.17), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохала їх задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, як не повідомила і про зміну свого фактичного місця проживання. Повідомлялась про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання по [ADDRESS], про що свідчить направлена рекомендованою кореспонденцією на її адресу повістка-виклик до суду, яка повернулися без вручення з позначкою «адресат за зазначеною адресою не проживає» (а.с.30), в зв'язку з чим суд ухвалив розгляди справи за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст.550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 19 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (а.с.13-14), як позикодавцем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №DZXRR504520938 про надання останній строкового кредиту для придбання товарів на суму 5849 гривень 81 копійка зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,0 гривень з кінцевим терміном повернення 19 лютого 2009 року (а.с.6). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов зазначеного договору позивач передав відповідачу грошові кошти, а остання зобов'язалась в строки, обумовлені кредитним договором повернути отримані кредитні кошти, своєчасно сплачувати кредит і відсотки за користування кредитом, комісій та інших передбачених договором платежів, сплачуючи щомісячний платіж в визначений договором строк в розмірі 585 гривень 31 копійка, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії та інших витрат згідно з Умовами, а у випадку невиконання або неналежного виконання ним взятих на себе зобов'язань щодо сплати кредиту, відсотків та комісій, сплачувати передбачені договором пеню, на вимогу позивача достроково сплатити кредит, відсотки, пеню та інші платежі відповідно до договору. У відповідності до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, але п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю, в тому числі позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). В той же час, відповідно до ст.259 ЦК України встановлена законом позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін, а відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»), (Стандарт) сторони домовились, що строк позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним договором становить 5 років (а.с.9). Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконувала взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатила кредит до 19 лютого 2009 року в визначений договором строк погашення кредиту в повному обсязі, в зв'язку з чим станом на 14 квітня 2014 року виникла заборгованість за кредитом 877 гривень 46 копійок, 1 гривня 79 копійок заборгованість за процентами, що підтверджується розрахунками позивача (а.с.4). В той же час, як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості (а.с.4) у відповідача як в період строку дії договору, так і в послідуючі роки виникла прострочена заборгованість, на яку позивачем нараховані відсотки за користування кредитом. Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у відповідності до ст.ст.611, 615 ЦК України є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Статтею 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що на день розгляду справи судом заборгованість по тілу кредиту складає 877 гривень 46 копійок, а сума пені 16934 гривень 20 копійок, що значно перевищує навіть наявну суму заборгованості по процентах, а позивач тривалий час не звертався з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав, в зв'язку з чим суд у відповідності до вищезазначеної статті вважає за можливе зменшити суму пені, яка підлягає стягненню на користь позивача до 500 гривень. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та в розмірі 890 гривень 67 копійок (процентна складова), які передбачені пунктом 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути станом на 14 квітня 2014 року заборгованість за кредитним договором в розмірі 877 гривень 46 копійок, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1 гривень 79 копійок, пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 500 гривень та штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 890 гривень 67 копійок, а всього - 2769 гривень 92 копійки В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити з зазначених вище підстав. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку з частковим задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial