Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з уточненою позовною заявою до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування уточнених позовних вимог у позові зазначив, що 17.02.2015 року о 19 год. 00 хв. по Південному шляхопроводі в м. Києві з вини [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER]. За звітом про оцінку автомобіля сума матеріального збитку склала14 441 грн. 41к. Оскільки власником автомобіля керування якого здійснював [PERSON] належить на праві власності [PERSON], а відтак останній повинен відшкодувати завдану шкоду (а.с.54-58). У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з викладених у позові підстав просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідачі не прибули в судове засідання, проте були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду. Заслухавши учасників судового процесу, дослідив матеріали справи, повно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінив усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що 17.02.2015 року о 19 год. 00хв. по Південному шляхопроводі в м. Києві за участю транспортного засобу «Мазда» д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу «Деу» д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.03.2015 року [PERSON]визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності /а.с.12-13/. Вказане рішення набрало законної сили і згідно ст.61 ЦПК України є преюдиціальним при вирішенні даного спору. Ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застережено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зокрема повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. У системному взаємозв'язку з п.5 ч.1 ст.989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обов'язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, правове значення для вирішення страховиком питання про виплату страхового відшкодування має його повідомлення страхувальником про настання страхового випадку у строк, який дає страховику можливість дослідити обставини справи та дійти висновку про визнання його страховим випадком чи відмову в цьому. Аналогічні роз'яснення й містяться у Постанові Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Ані відповідачем ПрАТ СК «Україна», ані його представником не надано переконливих доказів в підтвердження невиконання позивачем щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку,навпроти вказана обставина спростовується заявою від 25.06.2015 року, що є належним доказом та стосується предмету доказування. Відповідно до ч.3 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Ч. 1.ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно звіту №11137 від 24.02.2016 року про оцінку автомобіля, вартість матеріального збитку, завданого в наслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Мазда» д.н.з. [NUMBER] склала 14 441 грн 41к. Положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /далі-Закону/ визначено, що при настанні страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди зокрема і майну третьої особи. Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування в підтвердження виконання зобов'язання по виплаті страхового відшкодування страховиком, вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенні щодо стягнення саме зі страховика страхове відшкодування, а не з власника транспортного засобу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: partial