Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила виділити їй у власність у житловому будинку літ. «А», розташованому за адресою: [ADDRESS]: 1-3 - житлову кімнату, площею 10,1 кв.м., 1-4 - житлову кімнату, площею 10,1 кв.м., у господарчій прибудові літ. «А1»: 1-1 - коридор, площею 6,5 кв.м., 1-2- кухню, площею 8,3 кв.м., загальною площею частки 35,0 кв.м., у тому числі житлової - 20,2 кв.м. Надвірні будівлі: гараж літ. «Е», 57/100 частки літньої кухні літ. «Б», тамбур літ. «б», водопровід №5, хвіртка №3, ганок з козирком літ. «а», 47/100 частки огорожі№7, 43/100 частки вимощення №1, реальна частка чого складає 53/100, залишивши відповідачу частини будівель, реальна частка яких складає 47/100, що визначено згідно Варіанту №2 Додатка №2 за висновком судово-будівельного експерта [PERSON] від 24.03.2014 р., проведеного у цивільній справі № 661/5047/13-ц. В останнє судове засіданні позивач та її представник не з'явилися, в адресованих суду заявах просили справу розглядати за їх відсутності. Під час судового розгляду позовні вимоги підтримали в повному обсязі із зазначених вище підстав. Позивач доповнила позовні вимоги, просила суд також стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 654 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 2500 грн. та витрату на правову допомогу в сумі 3500 грн. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час розгляду справи повідомлявся належним чином, проте заяви про розгляд справи у свою відсутність на адресу суду не подав та про причини своєї неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи у своїй письмовій заяві просив справу розглянути у свою відсутність відповідно до чинного законодавства. На підставі ст. 224 ЦК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Окрім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання від 27.04.2017 р. проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу право спільної часткової власності припиняється. У пп. 7, 8, постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 12.06.1972 року [PERSON] належить 1/2 частини в житловому будинку та надвірних будівлях в [ADDRESS]. Інша частка спірного будинку належить відповідачу, як такому, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON]. Відповідно до висновку № 41 від 27.03.2014 року судової будівельно-технічної експертизи, проведеної у цивільній справі № 661/5047/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та встановлення порядку користування земельною ділянкою, ринкова вартість одноповерхового будинку літ. А площею 68,90 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами (за виключенням самочинно збудованого та неприйнятого в експлуатацію сараю літ. «З»), розташованими за адресою: [ADDRESS], станом на момент проведення експертизи становить 127199,00 грн. Визначити варіант поділу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], шляхом виділення в натурі 1/2 частини житлового будинку, виходячи зі складу приміщень, особливостей планування будинку та максимально приближеними до ідеальних часток по 1/2 частині будинку з надвірними господарськими спорудами технічно неможливо, так як це суперечить Державним будівельним нормам В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», в зв`язку із чим експертом було запропоновано два варіанти поділу спірного майна в частках близьких до ідеальних. У відповідності із варіантом № 2, запропонованим експертом, позивачу [PERSON] пропонується виділити в користування: Літ. А житловий будинок: 1-3-житлову кімнату, площею 10,1 кв.м., 1-4-житлову кімнату, площею 10,1 кв.м., у господарчій прибудові літ. «А1»: 1-1-коридор, площею 6,5 кв.м., 1-2- кухню, площею 8,3 кв.м., загальною площею частки 35,0 кв.м., у тому числі житлової - 20,2 кв.м. Надвірні будівлі: гараж літ. «Е», 57/100 частки літньої кухні літ. «Б», тамбур літ. «б», водопровод №5, хвіртка № 3, ґанок з козирком літ. «а», 47/100 частки огорожі №7, 43/100 частки вимощення №1, реальна частка всього складає 53/100 та на 3816 грн. більше належного по ідеальній частці іншому співвласнику. Другому співвласнику - [PERSON] пропонується виділити в користування: Літ. А житловий будинок - 1-5 - кухня-коридор (переобладнане з житлової кімнати) площею 10,0 кв.м; 1-6 - вітальня, площею 17,3 кв.м; у господарчій прибудові А1: 1-7 - санвузол, площею 6,6 кв.м; надвірні будівлі: навіс тимчасовий літ. «К», літній душ літ. «Ж», туалет літ. «Л», вхід в погріб літ. «Г», погріб під літ. «А1», 43/100 частки літньої кухні літ. «Б», ворота № 6, 53/100 частки огорожі № 7, 57/100 часток вимощення № 1, реальна частка складає 47/100, що на 3/100 менше ідеальної та на 3816 грн. менше належного по ідеальній частці другому співвласнику. Отже, експертом визначена сума грошової компенсації за збільшення ідеальної частки у майні, яка має бути сплачена першим співвласником [PERSON] на користь другого співвласника [PERSON], а саме: 3816 грн. Також, для відповідності об`ємно-планувального рішення виділюваних приміщень вимогам будівельних норм і правил для здійснення запропонованого варіанту поділу житлового будинку, у висновку експерта зазначається про необхідність проведення наступних переустаткувань: - Виконати дверний отвір в зовнішній стіні та встановити вхідні двері до коридору 1-5 (влаштованого з житлової кімнати); - Влаштувати дверний отвір між приміщеннями 1-6 та 1-7; - Влаштувати дверний отвір між приміщеннями 1-2 та 1-3; - Закласти дверний отвір між приміщеннями 1-3 та 1-6; - Закласти дверний отвір між приміщеннями 1-1 та 1-6; - Закласти дверний отвір між приміщеннями 1-1 та 1-7; - Закласти дверний отвір між приміщеннями в літній кухні літ. «Б»; - Виконати дверний отвір та встановити вхідні двері в літню кухню літ. «Б»; - Для співвласника [PERSON] влаштувати вбиральню, яка може бути дворовою. Зазначені переобладнання слід проводити у відповідності до вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва, за дозволом наданим інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, при наявності затвердженої у встановленому порядку проектної документації, рішень місцевих органів самоуправління, у разі необхідності, висновків держпожінспекції та місцевих відділень підприємств, що здійснюють енерго-, газо- та водозабезпечення. Як вбачається із відповіді виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області, норму щодо необхідності отримання від органу місцевого самоврядування дозволу на перепланування житла скасовано. Відповідна постанова КМУ від 28.12.2016 р. № 1024 «Про внесення змін до Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» набрала чинності з 05 січня 2017 року. Отже, вказаний висновок експерта заслуговує на увагу суду і не викликає сумніву, оскільки висновки надані в межах компетенції експерта, ґрунтуються на методичних рекомендаціях та результатах обстеження об'єкту дослідження, висновки логічні та відповідають фактичним даним та іншим доказам по справі, і тому судом розцінюється як належний та допустимий доказ. Крім того,з урахуванням положень ч.2 ст.376 ЦК України сторони не набули та не могли набути право власності за законом на сарай літ. «З», оскільки він є самочинною забудовою, а отже й не міг бути предметом виділення та поділу. Спірний житловий будинок та надвірні споруди розташовані на земельній ділянці, площею 580 кв.м. Порядок користування спірною земельною ділянкою у відповідності із висновком експерта пропонується встановити таким чином: першому співвласнику [PERSON] з часткою 1/2 частини домоволодіння пропонується виділити земельну ділянку площею 290 кв.м., що відповідає ідеально належній. Другому співвласнику [PERSON] з часткою 1/2 частини домоволодіння пропонується виділити земельну ділянку площею 290 кв.м., що відповідає ідеально належній. З огляду на те, що експертом наданий варіант поділу будинку в натурі з відступленням від ідеальних часток у праві власності та виходячи з того, що сторони не просять змінити розмір їх часток у праві власності у зв'язку з поділом будинку в натурі, суд вважає за можливе розмір ідеальних часток у праві власності за державною реєстрацією об'єктів нерухомого майна не змінювати. Зважаючи на те, що в добровільному порядку поділити спірне майно відповідач відмовляється, за вирішенням спору до суду звернулась саме [PERSON], яка згодна проводити переобладнання на рівні з відповідачем, суд вважає за можливим покласти на сторони витрати по переобладнанню приміщення у рівних частинах, виходячи з їх майнового стану. Згідно ст. 79 ч. 3 п. п. 2,4 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу позивачами надана квитанція № 141 від 18.11.2016 р. про прийняття адвокатом Безкровним С.О. коштів на загальну суму 3350 грн. від позивача [PERSON] за надання правової допомоги за угодою № 141 від 18.11.2016 р. Стягнення понесених стороною витрат на правову допомогу здійснюється відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (зі змінами та доповненнями), якими передбачено, що граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи (з 01.01.2017 року - прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Згідно роз'яснень, викладених у п.п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З витягу договору №141 від 18.11.2016 р. про юридичне обслуговування між адвокатом Безкровним С.О. та [PERSON], акту виконаних послуг від 22.03.2017 р. вбачається, що адвокат приймає на себе обов'язок здійснювати Довірителю юридичну допомогу за позовом до [PERSON] за плату у сумі 3350 грн. Згідно Розрахунку витрати становили 3359, що включає у себе: підготовка матеріалів до суду з обсягом 2 години; складання заяв та позовних заяв з обсягом 2 години; за надання матеріалів позову на особистому прийомі у судді з обсягом 15 хвилин; за представництво інтересів Довірителя у суді 1-ї інстанції - близько 1 години, а всього 5 годин 15 хвимлин. Як вбачається з журналів судового засідання по цивільній справі адвокат Безкровний С.О. приймав участь, здійснюючи представництво інтересів клієнта: 14.02.2017 р. з 12-07 год. до 12-09 год., що становить 2 хвилини; 09.03.2017 р. з 13-23 год. до 14-36 год., що становить 73 хвилини; 22.03.2017 р. з 14-20 год. до 14-25 год., що становить 5 хвилин; 10.04.2017 р. з 15-35 год. до 15-37 год. - 2 хвилини; Загальний час участі адвоката у судових засіданнях за цей період становить 82 хвилини ( 1 година 22 хвилини). Таким чином, обґрунтовані витрати на правову допомогу позивача становлять 3567 грн 67 коп., виходячи з наступного розрахунку. Участь у судових засіданнях: 640 грн. (1600 грн. прожитковий мінімум для працездатних осіб Х 40% : 100 = 640 грн.) Х 1 (годин1)+ 640 Х 22 (хвилини) : 60 = 640 +234,67 грн. = 847 грн. 67 коп., та інші витрати за проведені адвокатські дії згідно умов Договору та Акту здачі-приймання робіт (послуг), ( 2х640 + 640х2 + 640х15 : 60 + 847,67 = 3567,67 грн.), які не протрічать умовам Договору в межах сплачених позивачем коштів у сумі 3350 грн. Разом з тим, враховуючи, що кошти у сумі 2500 грн. за проведення будівельно-технічної експертизи № 41 від 27.03.2014 р. сплачені позивачем у зв'язку із розглядом цивільної справи № 661/5047/13-ц, яка ухвалою суду від 10.04.2014 р. відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України залишена без розгляду, заявлені [PERSON] ці витрати не є обґрунтовані по цій справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 356, 364, 367 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial