Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПП [PERSON], третя особа : Управління у справах захисту прав споживачів в Запорізькій області про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, в якому вказав, що 14.03.2010р. між ним та відповідачем був укладений договір № 1403, за яким останній зобов`язався виготовити протягом 30 днів з моменту отримання передоплати на приміщення по [ADDRESS] : ковані балконі огорожі, ковані решітки та предмети декору. Кількість виробів та їх вид вказані в кресленнях замовника. Вартість замовлення відповідно до умов договору складала 34000 грн. Він , як замовник, повинен провести оплату робіт за вказаним договором в 2 етапи: 20000 грн. внести при підписанні договору, а 14000 грн. протягом 3-х днів після підписання акту виконаних робіт. 14.03.2010р. та 19.03.2010р., згідно п.2.2 Договору, він як замовник сплатив передоплату відповідачу в сумі 20000 грн.. На вимогу відповідача [PERSON], 17.05.2010р. він додатково сплатив 3000 грн. та 14.06.2010 року ще 5000 грн. Всього станом на 14.06.2010р. ним було сплачено за договором 28000 грн., про що свідчать розписки [PERSON]. Відповідно до п. 1.1. Договору, термін виконання робіт становить 30 календарних днів, з моменту передоплати, тобто до 14.07.2010р. відповідач повинен був виготовити та встановити ковані вироби. Отримавши передоплату у визначеній договором сумі та додаткові грошові кошти, відповідач не приступив до виконання своїх забов»язань за договором , ковані вироби в кількості та видах, зазначених в кресленнях замовника не зробив та не встановив їх у зазначеному приміщенні. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати зобов'язання з виготовлення та встановлення вищевказаних кованих виробів чи повернути грошові кошти, однак в добровільному порядку відповідач до теперішнього часу свої зобов'язання за договором не виконав , вироби не поставив та не повернув гроші. Відповідно до п. 4.6. Договору, в разі невиконання виконавцем робіт зазначених в п. 1.1 відповідач зобов'язаний виплатити неустойку в розмірі 0,5 % від суми договору закожний день прострочення. Крім того, відповідно п.5 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не виконав та прострочив виконання робіт за надання послуг, тому він за кожний день прострочення зобов'язаний сплатити пеню вказану у договорі. Станом на 09.04.2013 року сума неустойки складає : - сума неустойки за 1 день - 140 грн.; - час прострочки - 1000 календарних днів; - 1000 робочих дні х 140 грн. = 140000 грн. Крім того, позивач вважає, що діями [PERSON] йому була завдана моральна шкода, внаслідок порушення його прав, яка виражена у душевних стражданнях, які він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача. Розмір моральної шкоди визначив в сумі 3000 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання договору , то він відмовляється від нього, просить захистити його права споживача та стягнути з відповідача на його користь в рахунок безпідставно набутого майна 28000 грн., пеню в розмірі 140000 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, своїх заперечень суду не надав. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживача», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та відповідно до умов договору, у встановлений строк Судом встановлено, що 14.03.2010р. між позивачем та приватним підприємцем [PERSON] був укладений договір № 1403, за яким відповідач зобов`язався виготовити протягом 30 днів з моменту отримання передоплати на приміщення по [ADDRESS] : ковані балконі огорожі, ковані решітки та предмети декору. Кількість виробів та їх вид вказані в кресленнях замовника. Вартість замовлення відповідно до умов договору складала 34000 грн. Позивач, як замовник, повинен провести оплату робіт за вказаним договором в 2 етапи: 20000 грн. внести при підписанні договору, а 14000 грн. протягом 3-х днів після підписання акту виконаних робіт. 14.03.2010р. та 19.03.2010р. згідно п.2.2 Договору, позивачем сплачено передоплату відповідно 2000 грн. та 18000 грн. На вимогу [PERSON], 17.05.2010р. позивачем сплачено додатково 3000 грн. та 14.06.2010 року ще 5000 грн. Всього станом на 14.06.2010р. позивачем було сплачено 28000 грн., про що свідчать розписки [PERSON] Таким чином, позивач вніс передоплату за умовами договору, а відповідач повинен був приступити до виготовлення кованих виробів. Відповідно до п. 1.1. Договору, термін виконання робіт становить 30 календарних днів, тобто до 14.07.2010р. відповідач повинен був виготовити та встановити вироби. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у забов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виконати зобов'язання з виготовлення та встановлення вищевказаних кованих виробів, однак в добровільному порядку відповідач до теперішнього часу свої зобов'язання не виконав, вироби не виготовив, не встановив їх та не повернув гроші. Вказані обставини відповідачем не спростовані та докази виконання своїх забов`язань за договором суду не надані. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання забов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення забов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення забов`язання внаслідок односторонньої відмови від забов`язання. Відповідно ст.. 615 ЦК України у разі порушення забов`язання однією стороною, друга сторона має право в повному обсязі відмовитися від забов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від забов`язання у повному обсязі воно припиняється. Оскільки відповідач ухиляється від виконання договору, то позивач відмовляється від нього, просить захистити його права споживача та стягнути з відповідача на його користь в рахунок безпідставно набутого майна 28000 грн., які він виплатив відповідачу як передоплату за договором. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання та вимагати відшкодування збитків. Таким чином, невиконання зобов'язань за договором мало місце з вини відповідача і в даний час позивач відмовився від зобов'язання. Відповідно до вимог ст.. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави /безпідставно набуте майно/, забов`язана повернути потерпілому це майно. Особа забов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовується також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у забов`язані. Таким чином, з відповідача ПП [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума грошових коштів, внесена ним як передоплата за договором від 14.03.10р. в сумі 28000 грн. П. 4.6. Договору, передбачено, що в разі невиконання виконавцем робіт зазначених в п. 1.1 відповідач зобов'язаний виплатити неустойку в розмірі 0,5 % від суми договору закожний день прострочення. Відповідно п.5 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не виконав та прострочив виконання робіт за договором , а тому він за кожний день прострочення зобов'язаний сплатити пеню вказану у договорі, Втім, розмір неустойки за прострочення зобов`язання в сумі 140000 грн. суд вважає безпідставними. Вказана пеня позивачем розрахована за 1000 днів прострочки виконання забов`язання. Однак, відповідно до ст.. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права. Згідно ст.. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом встановлюється спеціальна позовна давність. Позовна давність в один рік застосовується для вимог про стягнення неустойки / штрафу або пені/. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пеню за 1 рік /365 днів/ в сумі 51000 грн. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн., оскільки позивач не довів суду в чому вона полягає. Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна і забов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Закону України "Про захист прав спохивачів" право споживача на відшкодування моральної шкоди виникає лише у випадках коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоров»я продукцією. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 791 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial