Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

У квітні 2017 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею майнові права на частку в об'єкті незавершеного будівництва у розмірі проінвестованої квартири за будівельним номером 174 на 14 поверсі загальною площею 44,75 кв.м., 2 секції, що розташована за адресою: [ADDRESS]; визнати за нею майнове (речове) право на отримання в натурі об'єкта інвестування квартири за будівельним номером 174 на 14 поверсі загальною площею 44,75 кв.м., 2 секції, що розташована за адресою: [ADDRESS]; стягнути із відповідача витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування вимог зазначається про те, що 08 листопада 2006 року між [PERSON] й орендним підприємством «Броварипромжитлобуд» укладено договір про пайову участь у будівництві житлового будинку [ADDRESS], за умовами якого пайовик приймає участь у будівництві житлового будинку з метою отримання у власність квартири, а підприємство виконує комплекс робіт по будівництву цього будинку згідно із проектно-кошторисною документацією. Відповідно до пункту 3.1.4 договору підприємство передає пайовику у власність після закінчення будівництва будинку однокімнатну квартиру № 174 на 14 поверсі, загальною площею 39,9 кв.м. Поточна вартість квартири на дату підписання цього договору становить 209 475 грн. 00 коп., що були внесені [PERSON] 08 листопада 2006 року. 31 серпня 2007 року між орендним підприємством «Броварипромжитлобуд», товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» та [PERSON] підписано додаткову угоду до договору № 45 від 08 листопада 2006 року про пайову участь у будівництві, за яким змінено сторону у договорі з орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» на товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд». 24 квітня 2013 року між вказаними сторонами й товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» (далі - ТОВ «Т-Фактор») укладено договір № 174 про участь у спільному будівництві житлового будинку. Пунктами 2.1, 2.2 й 2.6 вказаного договору передбачено, що ТОВ «Т-Фактор» є правонаступником попереднього замовника по зобов'язаннях щодо передачі у власність об'єкту нерухомості. ТОВ «Т-Фактор» зобов'язується добудувати та здати у експлуатацію житловий будинок, після чого передати об'єкт нерухомості у власність у другому кварталі 2014 року. [PERSON] зобов'язується внести 40 255 грн. 00 коп. протягом п'яти днів з моменту здачі будинку в експлуатацію. [INFO] [PERSON] померла. 30 січня 2016 року Броварською міською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] 19 липня 2016 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що складається із сплаченого у повному обсязі внеску за об'єкт нерухомості, (квартира № 174) на 14 поверсі, 2 секції в 301-квартирному багатоповерховому будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальна площа об'єкту 44,75 кв.м. Станом на квітень 2017 року об'єкт інвестування добудований не був та непридатний для введення в експлуатацію. З підстав визнання майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва позивач змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 25 жовтня 2017 року надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач ТОВ «Т-Фактор» у судове засідання повторно свого представника не направило, про час, дату та місце розгляду даної справи повідомлялося у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до статей 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2006 року між орендним підприємством «Броварипромжитлобуд» й [PERSON] укладено договір про пайову участь у будівництві житлового будинку по [ADDRESS], за умовами вказаного договору пайовик приймає пайову участь у будівництві житлового будинку по [ADDRESS] з метою отримання у власність квартиру, а підприємство виконує комплекс робіт по будівництву цього будинку згідно з проектно-кошторисною документацією, з подальшою передачею пайовику квартири. Згідно із пунктом 2.5 поточна вартість квартири на дату підписання цього договору становить 209 475 грн. 00 коп. З квитанції № 12 від 08 листопада 2006 року вбачається, що [PERSON] внесено на рахунок орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» грошові кошти у розмірі - 209 475 грн. 00 коп., як інвестування житла згідно із договором № 45 від 08 листопада 2006 року. 31 серпня 2007 року між орендним підприємством «Броварипромжитлобуд», товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» та [PERSON] підписано додаткову угоду до договору № 45 від 08 листопада 2006 року про пайову участь у будівництві, за яким змінено сторону у договорі з орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» на товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд». 24 квітня 2013 року між ТОВ «Т-Фактор» та [PERSON] укладено договір про участь у спільному будівництві житлового будинку у [ADDRESS]. Відповідно до пунктів 2.1, й 2.2 названого договору ТОВ «Т-Фактор» є правонаступником попереднього замовника по зобов'язаннях перед [PERSON] стосовно передачі у власність об'єкту нерухомості, також зобов'язується добудувати та здати у експлуатацію житловий будинок, після чого передати об'єкт нерухомості у власність у другому кварталі 2014 року. Пунктами 2.5, 2.5.1 договору визначено, що загальна вартість об'єкту нерухомості станом на момент підписання договору складає 249 730 грн. 00 коп. Вартість внеску [PERSON] станом на момент підписання договору становить 209 475 грн. 00 коп. Відповідно до пункту 2.6 цього договору [PERSON] зобов'язується внести 40 255 грн. 00 коп. протягом 5 банківських днів з моменту здачі будинку у експлуатацію. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] [PERSON] померла. 19 липня 2016 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Журавською В.В. спадкоємцю [PERSON] - [PERSON], [INFO], видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з: сплаченого у повному обсязі внеску за об'єкт нерухомості (квартира № 174 на 14 поверсі, 2 секції в 301-квартирному багатоповерховому будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Загальна площа об'єкту 44,75 кв.м. Сума сплаченого внеску становить 209 475 грн. 00 коп. за 39,9 кв.м, даного об'єкту нерухомості. Доплата за 4,85 кв.м, буде здійснена згідно із умовою діючого договору № 174 після введення будинку у експлуатацію на підставі даних технічного паспорту, виданого БТІ м. Бровари. Вартість сплаченого внеску вказано згідно із довідкою, виданою ТОВ «Т-Фактор» від 03 березня 2016 року № 2. За змістом статей 177, 190 ЦК України майнові права є об'єктами цивільних прав. У частині другій статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Верховний Суд України у постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 зазначив, що майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Згідно із статтею 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути кошти. Відповідно до частини першої статті 4 цього Закону об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути також майнові права. За змістом частини п'ятої статті 7 зазначеного Закону інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, відповідно до законодавчих актів України. У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом положень частин першої та четвертої статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд та може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. У частині першій статті 178 ЦК України встановлено, що об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Згідно із частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем сплаченого внеску у розмірі - 209 475 грн. 00 коп. за об'єкт нерухомості (квартира № 174 на 14 поверсі, 2 секції в 301-квартирному багатоповерховому будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За позивачем слід визнати майнові права на об'єкт нерухомості у розмірі проінвестованого внеску у розмірі - 209 475 грн. 00 коп., враховуючи при цьому, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором від 24 квітня 2013 року не виконав, вказаний правочин є дійсним, зобов'язання не припинене. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі - 2 094 грн. 00 коп.

Outcome: partial