Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування і розмірі 6498, 82 грн. і моральної шкоди в розмірі 5500, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. 26 квітня 2013 року мала місце ДТП, в якій був пошкоджений належний позивачу автомобіль марки «Шевроле», д.н.з. [NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 травня 2013 року № 755/10211/13-п, якою винною особою у скоєнні ДТП визнано [PERSON] - водія автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER]. Підтвердженням цього є також довідка про пошкодження автомобіля, видана на місці ДТП. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ/7554516 була застрахована 18.05.2012 року у відповідача - ВАТ НАСК «Оранта», 29 квітня 2013 року позивачем саме до ВАТ НАСК «Оранта» і була подана заява про виплату страхового відшкодування та надані інші документи. Постанова суду від 24 травня 2013 року була подана відповідачу (страховику) 07.06.2013 року. Після надання всіх документів позивачем, відповідачем була узгоджена сума страхової виплати, проте, так і не була фактично виплачена позивачу. 05.08.2013 року позивачем була подана заява на ім'я заступника Голови Правління ВАТ НАСК «Оранта» Грибини В.І. щодо надання пояснень по затримці виплати страхового відшкодування, на що відповідач підтвердив намір виплатити страхове відшкодування у найближчий час, так і не виплативши страхове відшкодування. Оскільки на час звернення до суду з позовом страхове відшкодування так і не отримано позивачем, він просить стягнути його з відповідача у судовому порядку. Моральну шкоду в розмірі 5500, 00 грн. позивач обґрунтував тим, що на ремонт пошкодженого автомобіля він отримав гроші під процент і зазнав моральних страждань внаслідок того, що не мав змоги вчасно їх повернути, сподіваючись на те, щ відповідач належним чином виплатить йому гроші. Щодо витрат на правову допомогу в розмірі 550 грн., яка зазначена в позовній заяві, позивач в судовому засіданні пояснив, що невірно виклав зміст витрат у прохальній частині позовної заяви, маючи на увазі сплачений ним судовий збір, а не витрати на правову допомогу. Підтримавши позовні вимоги з вищенаведених підстав, позивач просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, визнавши позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування, надавши пояснення, що причиною затримки виплат стала зміна керівництва компанії, перевірки та фінансове становище, а у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди просив відмовити з підстав необґрунтованості та недоведеності позивачем моральних втрат. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. З матеріалів справи убачається, що 26 квітня 2013 року о 16:10 год. на вул. Серафимовича, 13 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП). Учасниками ДТП були автомобіль «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіль «Шевроле», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] Відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована у відповідача - ВАТ НАСК «Оранта» згідно Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АВ/7554516). Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов договору страхування, страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілій особі витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як убачається з матеріалів справи і не оспорюється сторонами, 29 квітня 2013 року позивачем до ВАТ НАСК «Оранта» була подана заява про виплату страхового відшкодування та надані інші документи, а 07.06.2013р. була надана постанова суду від 24 травня 2013 року. Після надання всіх документів, відповідачем була узгоджена сума страхової виплати - 6 498, 82 грн., яка не була фактично виплачена позивачу. Представник відповідача визнав вказані обставини, отже, вони не підлягають доказуванню згідно вимог ст. 61 ЦПК України і підлягають задоволенню на підставі ст. 174 ЦПК України. Не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення моральної шкоди Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини душевних страждань, ступеня вини особи, що завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Доказів заподіяння відповідачем душевних страждань суду не надано. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна особа має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень або заперечень. Вимоги в цій частині є недоведеними, тому задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог позивача підлягають стягненню з відповідача. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог майнового характеру, з відповідача на користь позивача належить стягнути 229, 40 грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: partial