Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач останніх два місяці матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка змушена звернутися із позовом про стягнення аліментів і просить стягувати аліменти у розмірі 7 500,00 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги зменшили та просили суд стягнути з відповідача на утримання дитини 5 000,00 грн. щомісячно. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково й пояснив при цьому, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти у тій сумі, яка вказана позивачем, оскільки той не має стабільного заробітку. При цьому зазначив, що відповідач не відмовляється від утримання дитину, а буде добровільно таку допомогу надавати. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження дитини - [PERSON], батьками є сторони по справі (а.с.4) . Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач є батьком дитини, неналежним чином виконує свої обов'язки по її утриманню, він є працездатним, має можливість сплачувати аліменти, то суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини. Згідно до ст. 181 ч.3, 184 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує у натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України ,,Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач перебуває за кордоном працює, однак має мінливий дохід, а тому суд вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі. Також, суд враховує, що обов'язок батьків з утримання дітей є рівним, а також той факт, що сума прожиткового мінімуму на 2016 рік встановлена Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928-VIII для дитини віком від 6 до 18 років встановлена в розмірі 1455,00 грн. (на період 01.01.2016р.-30.04.2016р.) й приходить до висновку, що аліменти слід стягувати в розмірі 1 000,00 грн., так як законодавчо встановлений мінімум, який повинен виділяти кожен з батьків на дитину віком від 6 до 18 років становить 727,50 грн. Згідно із ст. 88 ЦПК України із відповідача в дохід держави слід стягнути і судовий збір. Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial