Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач 27.08.2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у побаченнях з малолітнім онуком. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є матір`ю загиблого військовослужбового [PERSON] , який загинув [INFO] під час військових дій операції з`єднаних сил. Під час життя її син уклав шлюб з [PERSON] , але незадовго до його загибелі вони розлучилися. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після загибелі сина її невістка чинить їй різноманітні перешкоди, а саме повністю забороняє їй бачитися з онуком. Раніше вона постійно приходила до хлопчика, брала його до себе, проводила з ним тривалі часи, разом відмічали день народження онука та інші свята, хлопчик із задоволенням спілкувався з нею, ніяких дій щодо налаштування його проти своєї матері та будь-яких інших родичів вона ніколи не здійснювала. Проте, її невістка негативно ставиться до їх зустрічей, посилаючись на те, що вона намовляє дитину проти неї і ображає її в присутності дитини. До теперішнього часу невістка не дозволяє їй бачити свого онука, у неї вдома є всі необхідні умови для перебування та навіть проживання малолітньої дитини, вона характеризується позитивно. Посилаючись на зазначене, позивач просить зобов`язати [PERSON] усунути їй перешкоди в спілкуванні та участі у вихованні малолітнього онука - [PERSON] , [INFO] ; із затвердженням наступного графіку спілкування за місцем її реєстрації та проживання: кожного тижня з 17-00 годин у п`ятницю до 17-00 годин у неділю; під час новорічних канікул із 30 грудня 09-00 год. по 07 січня 09-00 годин; під час літніх канікул - з 20 липня 09-00 годин по 20 серпня 09-00 годин. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2020 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою судді від 31.08.2020 року вказана позовна залишена без руху, а позивачу надано час для усунення її недоліків. 10.09.2020 року на виконання вказаної ухвали позивачем до суду надана уточнена позовна заява до [PERSON] про усунення перешкод у побаченнях з малолітнім онуком, в якій позивач просить зобов`язати [PERSON] усунути усі перешкоди в здійсненні її прав у спілкуванні та вихованні малолітнього онука - [PERSON] , [INFO] , із затвердженням наступного графіку спілкування за місцем її реєстрації та проживання: кожного тижня з 17-00 годин у п`ятницю до 17-00 годин у неділю; під час новорічних канікул із 30 грудня 09-00 год. по 07 січня 09-00 годин; під час літніх канікул з 20 липня 09-00 годин по 20 серпня 09-00 годин. Ухвалою від 16.09.2021 року суддею у справі відкрито загальне позовне провадження та визначено про проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 21.01.2021 року залучено до участі у справі в якості належної третьої особи Адміністрацію Шевченківського району Дніпровської міської ради. Ухвалою суду від 21.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач з представником, посилаючись на обставини, викладені у позові, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні вважав необхідним встановити графік спілкування позивачки з онуком у відповідності до Висновку органу опіки та піклування, який складений з урахуванням доводів відповідачки про необхідність відвідування дитиною спортивних секцій. Вислухавши позивача з представником, представника третьої особи, свідків, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, зважаючи на наступне. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Як встановлено в судому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , яка проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] , є матір`ю [PERSON] та бабою [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин батьків, створення [PERSON] нової сім`ї дитина - [PERSON] , [INFO] , на протязі 2018-2019 років проживав з бабусею [PERSON] та батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Як вбачається з Характеристики учня [PERSON] , [INFO] , від 15.01.2021 року, виданої директором Комунального закладу освіти «СЗШ №101», [PERSON] навчався у даному навчальному закладі на протязі 2018-2019 років, на період навчання в школі хлопчик проживав за адресою [ADDRESS] разом з батьком і бабусею, на той час батьки хлопчика були розлучені і вихованням дитини займався батько [PERSON] та бабуся [PERSON] , в матері хлопчика на той час вже була інша родина і маленька дитина. Батько та бабуся піклувалися про [PERSON] , приводили та забирали його зі школи, слідкували щоб хлопчик був завжди охайним, приділяли увагу поведінці та навчанню. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.07.2019 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та її новою сім`єю за адресою [ADDRESS] . Позивачка постійно приходила до хлопчика, брала його до себе, проводила з ним час, вони разом святкували свята та день народження дитини. Згодом після загибелі [PERSON] . [PERSON] почала чинити позивачці перешкоди у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , забороняє їй бачитися з ним, посилаючись на те, що бабуся намовляє дитину проти неї і ображає її в присутності дитини. Вказане не заперечувала в підготовчому засіданні у даній справі відповідач. 13.02.2020 року [PERSON] звернулася з заявою до Управління служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради щодо вжиття заходів до [PERSON] , яка за її твердженням із співмешканцем ображають онука [PERSON] , [INFO] , та не дає бачитися з онуком. Листом від 16.03.2020 року № 1/631-03-15 Управління служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради на вказану заяву повідомило [PERSON] про те, що 17.02.2020 року у службі з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду щодо прохання [PERSON] бачитися з онуком і щодо образи малолітнього [PERSON] матір`ю та її співмешканцем, при цьому з неї було взято пояснювальну, в якій вона запевнила, що ні вона ні її співмешканець [PERSON] не ображають [PERSON] ні морально, ні фізично. Від спілкування [PERSON] з дитиною вона категорично відмовилася, посилаючись на те, що вона намовляє дитину проти неї та ображає її в присутності дитини. До даного листа було долучено копію пояснювальної [PERSON] та позивачці було роз`яснено про її право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з онуком. Таким чином, встановлено, що між сторонами у даній справі існують неприязні стосунки та виник спір щодо способу участі баби у вихованні та спілкуванні із дитиною - [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим позивачка звернулася до суду із даним позовом. Відповідно до частини четвертої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно з частиною п`ятою статті 19 СК України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Отже виходячи з аналізу вказаних норм законодавства судам при розгляді позовних вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Ухвалою суду від 01.12.2020 року зобов`язано орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпрі ради надати Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська висновок про визначення способу участі у вихованні дитини [PERSON] бабі [PERSON] . Відповідно до «Висновку адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування, при визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , бабі, [PERSON] » від 15.01.2021 року № 13/15-2, Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради як орган опіки та піклування вважає за можливе встановити бабі дитини [PERSON] , години для спілкування та участі у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] , наступним чином: з 11-00 суботи до 12-00 неділі, зимові канікули - з 2 січня по 06 січня, літні канікули - з 01 липня по 20 липня Відповідно до Характеристики від 17.06.2020 року, складеної Головою квартального комітету №27, позивачка [PERSON] за місцем проживання та реєстрації за адресою [ADDRESS] , характеризується позитивно. Актом обстеження умов проживання [PERSON] від 23.04.2021 року, складеним комісією спеціалістами управління-служби у справах дітей адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради, встановлено, що умови проживання за адресою [ADDRESS] задовільні, умови для можливого перебування дитини належні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] характеризується позитивно, вона буває за місцем її проживання, в її будинку завжди все чисто та акуратно, у кімнаті онука вона зараз здійснює ремонт. Їй відомо, що [PERSON] раніше спілкувалася з онуком, піклувалася про нього і він дуже добре відносився до неї, останнім часом вона не бачила онука з [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона позитивно характеризує [PERSON] і їй відомо, що онук [PERSON] проживав з нею та своїм батьком близько двох років, вони піклувалися про нього і йому було комфортно жити з бабусею. Вона живе по сусідству і часто бачила, як [PERSON] та батько хлопчика водили його у школу та на секції. Вона була в будинку, де живе [PERSON] і бачила, що там створені зручні умови для проживання дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованої Україною 27.02.1991 року) та ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Декларацією прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Звичайно, мова йде про проживання дітей у сім`ї своїх батьків. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Відповідно до ч. 3 ст. 291 ЦК України, фізична особа має право на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Такого права, оскільки воно має немайновий характер, фізична особа не може бути позбавлена. Оскільки дід, баба, як з боку матері, так і з боку батька є її родичами по прямій висхідній лінії, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання внуків. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Вимогами ст.18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Як зазначено у статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, судом встановлено, що позивач - [PERSON] , як баба [PERSON] , [INFO] , у відповідності до приписів статті 257 СК України має право спілкуватися зі своїм внуком, брати участь у його вихованні, в чому їй здійснюються перешкоди матір`ю дитини [PERSON] , яка забороняє позивачці бачитися з дитиною та спілкуватися з нею. В зв`язку з зазначеним, для поновлення прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в спілкуванні та участі у вихованні [PERSON] малолітнього онука - [PERSON] , [INFO] , та визначити способи участі баби дитини - [PERSON] у вихованні дитини (періодичні та систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, враховуючи вік дитини, позитивну характеристику позивача, її турботливе відношення до дитини та з урахуванням змісту Висновку органу опіки та піклування, а також доводів відповідачки. В позовній заяві позивач просила усунути їй усі перешкоди в здійсненні її прав у спілкуванні та вихованні малолітнього онука - [PERSON] , [INFO] , із затвердженням наступного графіку спілкування за місцем її реєстрації та проживання: кожного тижня з 17-00 годин у п`ятницю до 17-00 годин неділі; під час новорічних канікул із 30 грудня 09-00 год. по 07 січня 09-00 годин; під час літніх канікул з 20 липня 09-00 годин по 20 серпня 09-00 годин. В судовому засіданні вказані вимоги позивач обгрунтовувала, зокрема, тим, що має бажання святкувати разом з онуком новорічні свята - Новий рік та Різдво, а також його день народження. Як зазначено у «Висновку адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування, при визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , бабі, [PERSON] » від 15.01.2021 року № 13/15-2, при встановлені [PERSON] годин для спілкування та участі у вихованні дитини, було враховане побажання матері дитини про встановлення годин спілкування з бабою з урахуванням графіку відвідування дитиною секцій карате і брейк-дансу. В підготовчому засіданні у даній справі відповідач позовні вимоги не визнала, посилалася на те, що не згодна, щоб її син кожні зимові свята та свій день народження святкував лише з бабусею, оскільки вона також бажає святкувати ці свята зі своїм сином. Крім того, що графік спілкування, про встановлення якого просить у позові позивач, завадить її сину відвідувати спортивні гуртки. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне встановити [PERSON] час спілкування з малолітнім онуком - [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації її проживання у наступний спосіб: кожного тижня - з 11.00 годин суботи до 17.00 годин неділі; під час зимових канікул - з 02 січня по 06 січня; під час літніх канікул - з 01 липня по 20 липня, таким чином частково задовольняючи позовні вимоги позивача. З мотивів, викладених вище, суд вважає, що вищенаведений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, приорітетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між родичами. Будь-яких доказів тому, що визначений судом вищезазначений спосіб участі [PERSON] у вихованні онука зашкодить інтересам дитини, суду не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial