Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому зазначила, що перебуває з останнім в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2012 року. Від сумісного проживання сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. З вересня 2013 року взаємовідносини між сторонами не складаються, вони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, тому з лютого 2015 року припинили ведення сумісного господарства та не підтримують сімейних стосунків. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, а тому вважає доцільним його розірвати . Крім того, зважаючи на ті обставини, що відповідач не приймає належної участі в утриманні їх спільної з позивачем дитини, [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів . Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала заяву в якій позов підтримує повністю, просить розгляд справи провести за її відсутності . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів . Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 25.04.2012 року у Помічнянській міській раді Добровеличківського району Кіровоградської області сторони зареєстрували шлюб про що було вчинено актовий запис № 17 ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], від 25.04.2012 року, видане Помічнянською міською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.5 ) . Від сумісного проживання мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження [NUMBER], від 26.09.2012 року, видане Олексіївською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області ( а.с.6 ) . З позовної заяви встановлено, що причиною звернення [PERSON] до суду з позовом про розірвання шлюбу стали ті обставини, що останнім часом взаємовідносини між сторонами не складаються, вони мають різні погляди на життя та ведення домашнього господарства. Вказані обставини призвели до того, що подружжя повністю втратило взаємопорозуміння, а в кінцевому результаті з лютого 2015 року припинило сумісне проживання . Із вказаного вище часу сторони не підтримують сімейних відносин і позивач не бажає їх відновлювати, на примирення не погоджується, що дає підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу . Відповідно до вимог ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам позивача тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом приймаються до уваги наступні обставини справи : З позовної заяви встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні . Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків , передбачених статтею 184 цього Кодексу . Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Згідно Закону України "Пpo Державний бюджeт на 2015 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в період з 01.01.2015 року по 30.11.2015 року становить 1032 гривні, з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року - 1167 гривень . Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач, на утриманні якої знаходиться спільна з відповідачем дитина , має право вимагати стягнення з останнього аліментів, а відповідач зобов'язаний їх сплачувати . Однак зважаючи на ті обставини, що позивачем не надано доказів про розмір та джерела доходів відповідача, суд вважає, що позов слід задовлльнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільної дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмір 400 гривень щомісячно . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць . На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, ст. ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 27, 28, 29 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989 року ратифікованої 27.02. 1991 року

Outcome: partial