Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що з 31 серпня 2012 р. по 14 січня 2014 р. працював юрисконсультом ТОВ «Кондитерська фабрика «Сумська», звільнений за власним бажанням. Всупереч ст. 115 КЗпП України, позивачу не виплачена заробітна плата за листопад, грудень 2013 року, січень 2014 р. Згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2008 р. шлюб позивача з [PERSON] розірваний, дитина, 2000 року народження залишена на виховання позивачу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, позивач не отримав належну заробітну плату, та не виплачену компенсацію за невикористану щорічну відпустку. Також позивач стверджує, що так і не отримав трудову книжку. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 1948 грн. 92 коп., компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 1180 грн. 38 коп., середній заробіток за весь час затримки по день винесення рішення - 5816 грн. 98 коп., середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в зв'язку з затримкою видачі трудової книжки - 5782 грн. 56 коп., також видати наказ про новий день звільнення та видати трудову книжку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився, заяв та клопотань не надавав. Суд вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Кондитерська фабрика «Сумська». Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2008 р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], неповнолітню дитину, [PERSON], залишено на виховання батька - [PERSON] /а.с.3/. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки відповідач не з'явився до суду, заперечень не надав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 1984 грн. 92 коп. Середній заробіток працівника визначається на підставі ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка відповідно до п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства Тому до виплати позивачу, складає сума з 15 січня 2014 р. по 17 вересня 2014 р. у розмірі середнього заробітку, тобто всього 5816 грн. 98 коп. /34 грн. 42 коп. х 169 днів/. Згідно ст. 19 Закону України «Про відпустки» жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину-інваліда, або яка усиновила дитину, одинокій матері, батьку, який виховує дитину без матері (у тому числі й у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла дитину під опіку, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів. Відповідно ст. 116 КЗпП України на користь позивача підлягає сплата заборгованості за невикористану щорічну відпустку. Згідно порядку нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед надання відпустки 12 місяців на відповідну кількість календарних днів року (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством, та становить згідно розрахунку позивача 1180 грн. 38 коп. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 5851 грн. 40 коп. /170х34,42/. Згідно п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Відповідно суд зобов'язує відповідача видати позивачу трудову книжку. Вимога позивача про зобов'язання відповідача видати наказ про новий день звільнення, суд вважає належним чином не доведена, та підлягає відмові. Так як позивач при подачі позову до суду по захисту трудових прав звільнений від сплати судових витрат, суд згідно вимог ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial