Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн. на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 05.07.2003 року, який було розірвано 06.02.2008 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.05.2004 року, справа № 2-5668, з відповідача присуджено аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 150,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Та рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2008 р., справа № 2-1689, присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаних рішень видано виконавчі листи, які знаходяться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції в Харківській області. Посилається на те, що відповідач, хоча офіційно не працевлаштований, проте має гідний дохід. Заробляє перевезенням, працює на ринку, отримує орендну плату з належної йому земельної ділянки. Зазначає про те, що 12.11.2016 року в неї народилась третя дитина. Вихованням трьох дітей вона займається самостійно, внаслідок чого не може повною мірою працювати та забезпечити дітям гідне існування. Витрати на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту дітей постійно збільшуються, а визначений розмір аліментів є занадто низьким. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.04.2018 року відкрито загальне позовне провадження, по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про нарахування аліментів залишено без руху. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2018 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про нарахування аліментів повернуто [PERSON] Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.06.2018 року справу призначено до судового розгляду. Позивач у вступному слові позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач у вступному слові позов визнав частково в розмірі 600 грн. на утримання кожного з дітей, в іншій частині просив відмовити. Посилався на те, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання дітей в меншому розмірі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. З наявного в матеріалах справи свідоцтва про розірвання шлюбу від 06 лютого 2008 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 58 від 06.02.2008 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 06 лютого 2008 року). Від шлюбу в сторін народились діти [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 17 березня 2004 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 31 травня 2007 року). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З копії виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова № 2-1689/08/02 вбачається, що присуджено стягувати з [PERSON], [INFO], громадянина України, який мешкає [ADDRESS], який не працює, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.02.08 року і до досягнення ним повноліття. З копії виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова № 2-5668/04-2004 вбачається, що присуджено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця м. Лозова, Харківської області на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з 25 травня 2004 року та до досягнення [PERSON] повноліття, Відповідно до ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Аналогічна правова позиція викладена в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України за № 00017382067 від 26.11.2016 року вбачається, що [PERSON] є матір'ю дитини - [PERSON], [INFO]. З посилань позивача в позовній заяві вбачається, що самостійно займається вихованням трьох дітей, внаслідок чого не може повною мірою працювати та забезпечити дітям гідне існування. Витрати на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту дітей постійно збільшуються, а визначений розмір аліментів є занадто низьким. Зміна матеріального стану позивача після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дитини є підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Разом з тим, ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України "Про державний бюджет на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня - 1944 грн. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач позов визнав частково, беручи до уваги мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів на кожну дитину до 1000 гривень щомісячно з зазначенням гарантії, передбаченої ч. 2 ст. 182 СК України, а саме з приводу того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial