Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26.10.2019 року з вини відповідача [PERSON] , автомобілю «Рено Кенго», д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, завдано технічних пошкоджень. Тим самим, внаслідок ДТП позивачу, як власнику транспортного засобу, заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 171\~045, 00 грн. та моральну шкоду в розмірі 30\~000, 00 грн. З урахуванням вищевказаного позивач просив стягнути з відповідача вищевказану матеріальну та моральну шкоду. Процесуальні дії у справі. Ухвалою\~ судді\~ Старокожка В.П. від\~ 23.04.2020 року відкрито провадження\~ по справі\~ та призначено\~справу\~ підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду\~від\~20.05.2020 року відкладено \~підготовче провадження у справі. Ухвалою суду\~від\~31.08.2020 року призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду\~від\~27.10.2020 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду\~\~від\~10.02.2021 року задоволено заяву представника відповідача \~адвоката Павелка\~Р.С. про відвід головуючого судді Старокожка В.П. та передано справу на розподіл. 10.02.2021 року автоматичним розподілом дану цивільну справу розподілено судді Миркушіній\~ Н.С. Ухвалою судді\~від\~10.02.2021 року прийнято до свого провадження дану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду\~\~від\~12.04.2021 року витребувано докази. Ухвалою суду\~\~відкладено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. У судове засідання відповідач\~ [PERSON] та його представник адвокат Павелко Р.С. не зявилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи. У відзиві на позов представник відповідача заперечив проти задоволення позову, пояснивши, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача у цій ДТП, так як остання сталася внаслідок невиконання Петракіївською сільською радою Хорольського району Полтавської області, як органом місцевого самоврядування, обов`язку щодо належного утримання дорожніх знаків вулично-шляхової мережі; що позивачем невірно визначено розмір матеріальної шкоди, оскільки відповідний звіт про оцінку майна складено на дату оцінки 16.03.2020 року, а не на дату ДТП 26.10.2019 року. Також відповідач заперечував завдання позивачу моральної шкоди, оскільки госпіталізація позивача до лікувального закладу, викликана його загальним станом здоров`я, і не є наслідком ДТП. В зв`язку з вищенаведеним представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, з`ясувавши позицію представника позивача та відповідача, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що \~водій [PERSON] 26.10.2019 року керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Куторжиха-Петракіївка в темний час доби, в порушення п.16.12 ПДР України при під`їзді до перехрестя, не надав переваги у русі транспортному засобу «Рено Кенго» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , рухався зправа та здійснював поворот ліворуч, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих немає. Своїми діями [PERSON] порушив п.16.12 ПДР України, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Відповідно до ст.124 КУпАП правопорушенням вважається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Згідно постанови Хорольського районного суду Полтавської області від 24.01.2020 року у справі № 548/2424/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Полтавського апеляційного суду від 17.02.2020 року у справі № 548/2424/19 постанову Хорольського районного суду Полтавської області від 24.01.2020 року залишено без змін. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, розглядаючи даний спір, який випливає з справи про адміністративне правопорушення,\~суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може тільки вирішувати питання про розмір відшкодування.\~ Таким чином, не підлягають доказуванню у цій справі, що розглядається, факт того, що ДТП мало місце і що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм [PERSON] порушень ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме пошкодження транспортних засобів. Крім того, не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України факт керування [PERSON] автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] під час ДТП як такий, що не оспорюється учасниками справи. \~Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Рено Кенго» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Автомобіль «Рено Кенго» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (діяльність,\~пов`язана\~з використанням\~транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Позивач надав в якості доказу щодо розміру матеріальної шкоди в сумі 171\~045, 00 грн. - Звіт ФОП [PERSON] №0503 від 27.03.2020 «Про незалежну оцінку майна: визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику ктз». Але суд не бере до уваги вищевказаний звіт, оскільки він складений на дату оцінки 16.03.2020 року, а не на дату ДТП 26.10.2019 року. В той же час згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №129-20 від 16.10.2020 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 164\~642, 40 грн., яка і підлягає відшкодуванню. Також суд\~визнає обґрунтованими\~вимоги позову\~про стягнення\~з винної\~особи на\~користь позивача\~оплати за\~проведення незалежного\~технічного оцінювання\~ФОП [PERSON] ,\~але в\~розмірі 2\~400,\~00\~грн.,що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, даних у п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи \~глибину фізичних та душевних страждань позивача, \~характер та тривалість немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля позивача, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (справи «Харук та інші проти України», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Новоселецький проти України») та з врахуванням фінансового стану відповідача та вимог розумності і справедливості, суд вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди задоволити частково. З урахуванням викладеного, позов [PERSON] до\~ [PERSON] про\~ стягнення матеріальної \~та моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~ДТП підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial