Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах; від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Великомихайлівського районного суду від 10.01.2007 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 150,00 грн. щомісячно. В позові зазначено, що в 2012 році у дитини виникли проблеми зі здоров'ям, син сторін має статус дитини-інваліда, у зв'язку з чим витрати на його утримання значно зросли, на підставі чого позивач просить суд збільшити розмір аліментів до 1000,00 грн. також позивач послалась на те, що вона не має можливості працювати, оскільки постійно доглядає за дитиною-інвалідом; соціальна допомога, яку вона отримує, не забезпечує її потреби, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання на період проживання з дитиною-інвалідом, який потребує постійного стороннього догляду, в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Також просила стягувати аліменти з дати подання позову до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі; суду пояснила, що вона не має можливості працювати, оскільки постійно доглядає за дитиною, який не може сам себе обслуговувати, пересуватись, потребує регулярного діалізу; син є дитиною-інвалідом групи А. Вона, як опікун дитини-інваліда, отримує допомогу в розмірі 600,00 грн., що значно менше прожиткового мінімуму, інших доходів не має. Дитина також отримує пенсію в розмірі близько 1500,00 грн., що також не забезпечує потреб дитини. Аліменти, стягнуті за рішенням суду, вона не отримувала жодного разу, за домовленістю з відповідачем вона добровільно припинила примусове стягнення аліментів, оскільки відповідач надав їй можливість проживати в будинку, власником якого він себе вважає, хоча офіційно сторони власником будинку не являються. Представник позивача [PERSON] підтримав позов у повному обсязі. Вказав, що відповідач є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, тому заявлені вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Вважає, що відповідач має утримувати дитину нарівні з позивачем, також має надавати допомогу позивачу, яка через хворобливий стан дитини не має можливості працювати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Вказав, що має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500,00 грн., вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивача не визнав. Пояснив, що є працездатною особою, хронічних захворювань не має, офіційно не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, працює по найму, його середньомісячний доход становить близько 800,00 грн., проживає один, хоча допомагає рідній бабці. Послався на важке матеріальне становище. Вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає даний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України розгляд даної справи належить до компетенції суду. Згідно вимог ч.3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження дитини (а.с.4). В судовому засіданні відповідач підтвердив своє батьківство відносно дитини. Згідно довідки № 1520 від 12.08.2015 року, виданої виконкомом Новоборисівської сільської ради, на утриманні позивача [PERSON] перебуває син [PERSON] [INFO] (а.с.6). Рішенням Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10.01.2007 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 150,00 грн. щомісячно (а.с.39). Позивачем до позову додані документи виконавчої служби, із яких вбачається, що 08.11.2007 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини (а.с.43), 14.08.2009 року за заявою стягувача примусове стягнення аліментів було припинено (а.с.41). В суді позивач пояснила, що вона жодних аліментних виплат не отримувала; припинила стягнення аліментів за домовленістю з відповідачем, оскільки той дозволив їй проживати у будинку, який вони придбали під час спільного проживання, але своїх прав на вказаний будинок сторони не переоформлювали. В теперішній час вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання дитини та на своє утримання. Позивачем надані медичні документи на дитину, з яких вбачається, що [PERSON] [INFO] встановлений діагноз: полікістоз нирок, вторинне зморщування нирок, хронічна ниркова недостатність 4-го ступеню - діалізна (а.с.37-38). Дитина за станом здоров'я являється інвалідом групи «А», потребує постійного стороннього догляду з боку матері як така, що перебуває на перітоніальному діалізі (а.с.35). Позивач є законним представником (опікуном) дитини-інваліда [PERSON], що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] (а.с.3), отримує соціальну допомогу в сумі 2206,80 грн. (а.с.36). В суді позивач пояснила, що у вказану суму входить виплата їй, як особі, що здійснює догляд за дитиною-інвалідом в сумі 600,00 грн, решта суми - соціальна допомога дитині-інваліду. Інших доходів вона не має. Спірні правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Так, обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття передбачений ст. 180 СК України. Положеннями ч. 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний дохід, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають суттєве значення, суд за заявою платника або стягувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. В позові зазначено, що відповідач не має постійного місця роботи, працює за наймом, має нерегулярний дохід. В судовому засіданні відповідач підтвердив викладені обставини. На підставі наведеного суд визнає правомірними вимоги позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, встановлений рішенням суду, може бути зменшений або збільшений за позовом платника або отримувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених СК України. Положеннями пунктів 17 та 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року № 3 роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, суд приймає до уваги матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, інших утриманців крім сина [PERSON] не має, проживає сам. Суд вважає, що відсутність у працездатного відповідача постійного місця роботи не звільняє його від обов'язку утримувати свою дитину. При визначені розміру аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання сина [INFO] суд виходить з того, що прожитковий мінімум на дитину віком з 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» становить 1455,00 грн. Виходячи із рівності обов'язків батьків утримувати дитину, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на утримання сина до 750,00 грн. щомісячно, що становить 1/2 частину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого на час розгляду справи. Оскільки на час розгляду справи примусове стягнення з відповідача аліментів не здійснюється, відкликання виконавчого листа за рішенням Великомихайлівського районного суду від 10.01.2007 року неможливе, оскільки вказаний документ не перебуває на виконанні. Розглянувши вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебували у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з ним, нею їх дитини, відповідно до ст. 84,86,88 даного Кодексу. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання позивача з дитиною-інвалідом, який потребує постійного догляду, із пояснень позивача вбачається, що вона отримує соціальну допомогу, яка значно менше прожиткового мінімума, що не забезпечує її існування, працювати вона не має можливості через необхідність догляду за дитиною-інвалідом, що підтверджено належними медичними документами, суд вважає необхідним задовольнити позов в цій частині в повному обсязі. Стягнення аліментів на утримання позивача необхідно провести з дати подання позову; збільшення розміру аліментів на утримання дитини почати з моменту набуття даним рішенням суду законної сили. Також, в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial