Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У квітні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (Далі-Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 55 784,38 грн. В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що між сторонами 12 грудня 2009 року був укладений кредитний договір № б/н, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який було збільшено до 27 000 грн. За даним договором позивач виконав свої зобов`язання. Проте відповідач, зобов`язавшись повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами кредитного договору, не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 12.03.2020 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 55 784,38 грн, яка складається з 34 121,26 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 10 428,65 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 8 101,88 грн - пені, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 2 632,59 грн - штрафу (процентної складової), яку Банк просить стягнути з відповідача на свою користь разом із судовими витратами, які становлять становлять 2 102 грн. Ухвалою судді від 16 квітня 2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, який письмово просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] отримав кредит за укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № б/н від 12 грудня 2009 року у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн на картковий рахунок. Даний кредит складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку (а.с. 35, 36, 37-42). Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобовязання чи зміна його умов не допускається, а ст. 1054 ЦК України передбачає обов`язок позичальника за кредитним договором повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 6.6. Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який пропустив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України). Як убачається з матеріалів, відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 12.03.2020 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 55784,38 грн (а.с. 6-33), яка складається з 34 121,26 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту, 10 428,65 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 8 101,88 грн - пені, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штрафу (фіксованої частини) та 2 632,59 грн - штрафу (процентної складової). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене вище та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] слід задовольнити частково у розмірі 47 682,50 грн, з яких: 34 121,26 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10 428,65 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 2 632,59 грн - штраф (процентна складова) за виключенням 8 101,88 грн - пені. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути 1 796,79 грн (2 102 грн - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с. 1) х 85,48% - задоволено судом вимоги заявленого позову).

Outcome: partial