Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06.03.2004 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них [INFO] та [INFO] народилися дочка [PERSON] та син [PERSON] відповідно. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що між сторонами часто виникали непорозуміння, сварки та скандали. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з різними характерами. Ведення спільного господарства та проживання сторонами припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залишити проживати сина з позивачем, а дочку - з відповідачем, а також залишити позивачу прізвище " [PERSON] ". Позивач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлена. 15.09.2021 року представник позивача, адвокат Козак І.В. подав до суду заяву про розгляд справи в його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явився, 10.09.2021 року подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.21). Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони одружилися 06.03.2004 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 66 (а.с. 6). Згідно з даними свідоцтв про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,11). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення. Тому вказаний шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище набуте при реєстрації шлюбу « [PERSON] », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки дочка сторін [PERSON] вже досягла 14-річного віку і сама визначає своє місце проживання. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та,

Outcome: partial