Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначила, що 12 жовтня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції. Рішенням Сватівського районного суду від 17 квітня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу з відповідачем вони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. На теперішній час відповідачем в добровільному порядку не сплачуються кошти на утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі ј частини із заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. (а.с.21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі (39-40). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, беручи до уваги заяву позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] , виходячи з наступного. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 17 квітня 2018 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.44). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31 травня 2018 року Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с. 10). Відповідач ухиляється від покладеного на нього законодавством обов`язку утримувати свою дитину, оскільки добровільно матеріальну допомогу на утримання їх дитини не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також беручи до уваги те, що відповідач позов визнав щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з чим суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] і у твердій грошовій сумі, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст.181 СК України не передбачено одночасне стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та у частині від заробітку (доходу), в позовній заяві позивачем розмір твердої грошової суми визначений не був, а тому в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, слід відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". У зв`язку з цим, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок. На підставі ст.ст. 141,181,182,184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial