Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1. 26 вересня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) і до досягнення повноліття старшим сином, а в подальшому - в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення повноліття молодшим сином, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та стягнути аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] року. Свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів, позивач обґрунтовує тим, що діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Батько не цікавиться життям синів, станом їх здоров'я та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач ухиляється від утримання дітей, хоча має таку можливість, оскільки він постійно працює, але приховує від неї своє місце роботи та отримуваний дохід. Власних коштів на утримання дітей позивачу не вистачає, оскільки молодший син є дитиною-інвалідом. Захворювання дитини стало наслідком перенесеного внутрішнього мозкового крововиливу у вигляді епілісії, у зв'язку з чим син потребує постійного медичного нагляду та періодичного лікування з метою недопущення ускладнень, що в свою чергу потребує значних коштів на ліки та медичні препарати. У зв'язку з вищезазначеним позивач звернулась з вказаним позовом. 2. Відповідач у встановлений строк подав відзив на позовну заяву з додатками, в якій просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити та ухвалити рішення щодо стягнення з нього на користь позивача аліменти на утримання двох синів у розмірі 2000 грн. 3. У судовому засіданні представник позивача та позивач наполягали на задоволенні позовних вимог. 4. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів на утримання дітей не заперечує, щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, заперечує. Пояснив, що на колишню дружину не буде сплачувати аліменти так як в неї є чоловік, але на двох дітей згоден сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. ІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 5. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, що підтверджується рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11 червня 2018 року. (а.с. 6) 6. В період шлюбу у сторін народились двоє синів [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7-8) 7. Діти проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 3128 від 12 вересня 2018 року, виданою Виконавчим комітетом Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області. (а.с. 9) 8. Відповідно до наданих позивачем копій доказів: медичний висновок № 48/9, виписка з медичної картки № 2925, консультативний висновок № 562, виданих на молодшого сина [PERSON], підтверджує обставини щодо захворювання дитини. Також позивачем надано копії товарних чеків та накладних на придбання одягу, ліків, тощо для дитини (а.с. 10-18). Відповідач у судовому засіданні не заперечував факт хвороби молодшого сину. 9. Відповідач сплачував кошти на користь позивача на утримання дітей на кожну дитину по 1000 грн., що підтверджується копіями квитанцій та купував харчування для дітей (а.с. 30-33). 10. Відповідач з 05.08.2013 року по 21.05.2018 року працював У ТОВ «Еверласт» та був звільнений за власним бажанням, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці (а.с. 34). 11. Відповідач перебуває на обліку як безробітній з 04.07.2018 року, що підтверджується довідкою № 488 від 11.07.2018 року виданою центром зайнятості Суворовського району (а.с. 35). ІІІ. Оцінка Суду. 12. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 13. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. 14. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 15.Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 16. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17. Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 18. Відповідно до статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. 19. Відповідно до частин першої та п'ятої статті 183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 20. За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими та такі, що підлягають задоволенню. 21. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. 22. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. 23. Згідно із статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини»: ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. 24. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. 25. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. 26. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 27. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 28. При визначенні розміру аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку суд враховує матеріальний стан відповідача, надані відповідачем документи та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає можливим визначити аліменти у твердій грошовій сумі у сумі 1000 грн. 29. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. 30. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. 31. Отже, у зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial