Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за воду та послуги каналізації. В позові зазначено, що відповідачі мешкають в квартирі за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, і тому утворилася заборгованість у сумі 20514,30 грн. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів борг по оплаті за воду і послуги каналізації в розмірі 20514,30 грн., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від відповідачів надійшло клопотання про застосування наслідків спливу строків давності, яке мотивовано тим, що позивачем порушено строк позовної давності в частині нарахування боргу за період з грудня 2006 року по вересень 2013 року включно, навіть враховуючи, що позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу. В задоволені позовних вимог за період з грудня 2006 року по вересень 2013 року просять відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності. Суду надано заяву про проведення розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] та його представника адвоката Шкабуро О.В. Інші сторони, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг від 25.05.2018 року №01-17/2506, №01-71/2509, №01-71/2507. КП «Водоканал» надало послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у квартиру за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані та мешкають відповідачі. Звертаючись до суду з позовною заявою по тексту позовної заяви позивач зазначає, що у відповідачів наявна заборгованість у розмірі 20514,30 грн., однак в позовній заяві позивач не зазначає за який період утворилася заборгованість. Разом з тим з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість у розмірі 20514,30 грн. утворилась за період 01.12.2006 року по 31.12.2015 року. Відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного суду по справі № справа № 334/10761/15-ц від 08.08.2018 року, в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Згідно відомостям з сайту Судова влада України 26.10.2016 року КП «Водоканал» зверталося до суду з заявою про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] суми боргу за воду та послуги каналізації. 14.11.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ №335/11770/16-ц про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Водоканал» суми боргу за воду та послуги каналізації у розмірі 20514,30 грн. та судових витрат. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2018 року скасовано судовий наказ №335/11770/16-ц виданий 14.11.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя. Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач 26.10.2016 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, а отже повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, врахувавши, що звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу перервало позовну давність та установивши, що на час подання заяви про видачу судового наказу строк позовної давності щодо деяких платежів вже був пропущений, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги за період з грудня 2006 року по жовтень 2013 року перебувають поза строком позовної давності. Отже, вирішуючи питання про розмір заборгованості за надані послуги за період з жовтня 2013 року по грудень 2015 року, суд враховує, що за вказаний період відповідачу були надані послуги на суму 6760,83 грн. Оплата за надані послуги не здійснювалась. Сума заборгованості за вказаний період складає 6760,83 грн. Обов`язок відповідачів сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.322,\~509,\~525,\~526 Цивільного Кодексу України, та нормах\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Виходячи зі змісту\~ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями\~20,\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ (в редакції Закону на період нарахування заборгованості) визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1\~ст.19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (в редакції Закону на період нарахування заборгованості), відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32\~зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству "Водоканал". Згідно\~ст. 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За\~ст. 64 ЖК України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов`язань по оплаті послуг за централізоване водопостачання та водовідведення. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за період з жовтня 2013 року по грудень 2015 року у розмірі 6760,83 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 168,56 грн. з кожного відповідача.

Outcome: partial