Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі судового наказу Кодимського районного суду Одеської області від 10.09.2019 року в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; а також стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з моменту винесення судового наказу про стягнення аліментів збільшилися витрати на утримання та забезпечення малолітнього сина. Водночас, вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує лише щомісячну одноразову допомогу. Водночас, у зв`язку із вродженою хворобою син [PERSON] потребує значних матеріальних витрат, а на її утриманні перебуває ще один малолітній син - [PERSON] , [INFO] , який також має поганий стан здоров`я. Крім того, позивачка вказує, що хворіє та перенесла операційне втручання. За таких обставин, вона позбавлена можливості самостійно належним чином забезпечити малолітнього сина матеріально. Натомість, відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований, отримує постійний регулярний дохід та має можливість надавати їм з сином матеріальну допомогу. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він згоден сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітної плати, що вимагає позивач. Разом з тим, він вказує, що працює та отримує щомісячний грошовий дохід у розмірі приблизно 6000 гривень, з врахуванням призначених судом аліментів на утримання сина [PERSON] , а також податків та зборів, що з нього стягуються. За наявності у нього такої суми грошових коштів, він не має можливості утримувати колишню дружину до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки має на утриманні цивільну дружину та її дітей, які потребують матеріальної допомоги. Крім того, він несе витрати по оплаті аліментів на дитину від першого шлюбу та житлово-комунальних послуг. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши письмові докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. Дана обставина визнається сторонами та на підставі ч.1 ст.81 ЦПК України не підлягає доказуванню. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 11.01.2019 року (а.с.7). 10 вересня 2019 року Кодимський районний суд Одеської області видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). З і змісту копій довідок про реєстрацію місця проживання №1689 від 17.09.2018 року (а.с.6) та №150 від 04.02.2019 року (а.с.5) вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , та його матір [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до копії довідки № 1154 від 02.10.2020 року, виданої виконавчим комітетом Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області (а.с.9), [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні матері [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітньою дитиною. Дана обставина визнається сторонами та на підставі ч.1 ст.81 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до довідки про утримані аліменти №99 від 12.03.2021 року, виданої виробничим підрозділом «Локомотивне депо Миколаїв» Регіональної філії АТ «Одеська залізниця», відповідач [PERSON] працює на вказаному підприємстві та розмір його заробітної плати в період часу з вересня 2020 року по лютий 2021 року становив 82894 гривні 78 копійок. Крім того, за вказаний період з цієї суми заробітної плати були вирахувані аліменти на утримання дитини в розмірі 5670 гривень (з вересня по листопад 2020 року в розмірі 929,50 гривень щомісячно; з грудня 2020 року по лютий 2021 року - 960,50 гривень). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 та 3 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що основний тягар по утриманню сина несе його мати - позивач у справі, яка дбає про належне утримання дитини та її гармонійний розвиток. Крім того, на утриманні [PERSON] перебуває ще одна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який часто хворіє та потребує постійного медичного лікування. Ця обставина підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00018915133 від 25.10.2017 року та копією медичної довідки від 23.03.2021 року. Водночас, з численної медичної документації, зокрема з копій медичного направлення в поліклінічне консультативне відділення Одеської обласної клінічної лікарні № 35 від 11.03.2019 року; виписок з медичної карти стаціонарного хворого №2700 від 29.04.2019 року та №2965 від 14.05.2019 року (10,11,12,16); протоколу нейросонографії №1658 від 06.05.2019 року (а.с.14-15) та двох консультативних висновків спеціалістів КУ «ООДКЛ» (а.с.17,18) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має поганий стан здоров`я та потребує постійного медичного обстеження та лікування. Крім того, як вбачається з копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11373/1481 (а.с.13), позивач [PERSON] в період часу з 18.11.2019 року по 25.11.2019 року перебувала у відділенні онкогінекології КНП «Одеський обласний онкологічний диспансер» на лікуванні. Враховуючи вищевикладене, при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення, суд враховує стан здоров`я позивачки та дитини, істотну зміну обставини, які впливають на розмір аліментів, а також те, що аліменти в розмірі 960 гривень 50 копійок не можуть забезпечити усі потреби дитини. Крім того, стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в мінімальному гарантованому законом розмірі не є достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З огляду на ці обставини та фінансову спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від його заробітної плати, на що [PERSON] погоджується, а також з врахуванням зростання рівня інфляції, є очевидним і необхідним можливість збільшення розміру аліментів на утримання дитини в розмірі, який вимагає позивачка. Крім того, згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дійсно, як вбачається з довідки №396 від 16.02.2021 року, виданої виконавчим комітетом Доманівської селищної ради Миколаївської області (а.с.96), [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з [PERSON] , [INFO] та її малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою та отримує постійний грошовий дохід у розмірі, який дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання позивачки. Відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я суду з боку відповідача не надано, а також не повідомлено будь-які інші обставини, що свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, відсутність відомостей про незадовільний стан здоров`я та тяжке матеріальне становище відповідача. Крім того, надані відповідачем дублікати чеків про перерахування [PERSON] та [PERSON] грошових коштів на ім`я [PERSON] (а.с.56-72), за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту їх родинних відносин як батька та дочки, не можуть вказувати на ту обставину, що відповідач несе витрати по утриманню дитини від першого шлюбу. Також, дублікати чеків про оплату [PERSON] послуг за водопостачання та платником [PERSON] за електропостачання (а.с.83-88); про оплату телекомунікаційних послуг за відсутності у квитанціях прізвища платника (а.с.89-94), не можуть підтвердити ту обставину, що саме позивач сплачує комунальні платежі, і не може звільняти його від обов`язку утримувати дружину по досягненню дитиною 3-річного віку, виходячи з розміру отриманої ним заробітної плати за місцем роботи, з врахуванням суми утриманих з нього аліментів. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини та матеріального стану відповідача, з урахуванням раніше стягнутих з нього аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 500 грн. При цьому суд звертає увагу, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини в розмірі 1500,00 грн. в сукупності з стягненням з нього аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частки від його заробітку може поставити відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial