Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивач 07.04.2014 року звернулася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 квітня 2010 року. Від шлюбу в них є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Зараз дитина повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач у вихованні і утриманні дитини ухиляється. Матеріальної допомоги майже ніякої не надає. Відповідач ніяких стягнень по виконавчим листам не сплачує, на утриманні непрацездатних членів сім'ї, родичів не має. Вважає, що відповідач може надавати постійну допомогу на утримання їхнього неповнолітнього сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження в розмірі 1000 грн., щомісячно до повноліття дитини, стягнення проводити з дня пред'явлення позову до суду та до повноліття дитини, допустити рішення суду до негайного виконання. Під час розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] року народження в розмірі 2000 грн., щомісячно до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив що він працевлаштований згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу), оскільки він працевлаштований та має регулярний заробіток. Додав, що інших дітей та інших утриманців він не має. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками дитини: [PERSON], [INFO]. (а.с.4). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У частині 1 статті 12 Закону України „Про охорону дитинства" зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. З довідки, що на а.с.7 матеріалів справи виданої квартальним комітетом №25 м. Синельникове від 07.04.2014 р., вбачається, що [PERSON], [INFO] р.н. проживає в [ADDRESS] спільно з сином [PERSON] [INFO] р.н., який знаходиться на повному її утриманні. В матеріалах справи є довідка про доходи №73 від 01.08.2014 року [PERSON], з якої вбачається що позивач працює диспетчером 48 Державної пожежно-рятувальної частини Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, грошове утримання за період лютий - липень 2014 року складає 13318,42 грн. (а.с. 19). В матеріалах справи є довідка №423 від 01.08.2014 р. видана ПАТ «Інтеркорн Корн Просессінг Індастрі», з якої вбачається, що на підприємстві [PERSON] працює з 07.03.2008 року охоронцем. З його заробітної плати щомісяця утримується заборгованість у розмірі 40% від заробітної плати за постановами. На 01.07.2014 р. заборгованість по виконавчим листам складає 65835,99 грн. (а.с.20). Згідно довідки про доходи [PERSON] від 28.07.2014 р., вбачається, що відповідач працює на посаді охоронник ПАТ «Інтеркорн Корн Просессінг Індастрі» та його заробіток з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 року складає 18135,25 грн. за винятком утримань. (а.с.22). Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що неповнолітній син [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст..186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України . На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Частиною першою статті 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів, у разі виникнення якої одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючі обставини перелічені у ст.182 СК України, а також ті обставини, що відповідач працює та має регулярний дохід про що свідчать надані відповідачем довідки з місця роботи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 07.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуюче вищевикладене, суд вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановленою частково. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial