Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 16 квітня 2021 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. 2. Позов обгрунтований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,10 га., у тому числі: 1,07 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880600:01:001:0104; 0,03 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880600:01:001:0644, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №040854 виданого 25.01.2005 року Шумською районною державною адміністрацією. Спадщину після смерті матері позивач прийняв у відповідності до ст.1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживав із нею в одному господарстві, як стверджує останній. Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із тим, що ним не подано документів, що підтверджують родинні відносини з померлою. Позивач зазначає, що у його свідоцтві про народження прізвище матері зазначено « [PERSON] », в той час як у свідоцтві про смерть, Державному акті на право власності на земельну ділянку вказано прізвище « [PERSON] ». За таких обставин позивач немає змоги довести нотаріусу свої родинні відносини з матір`ю, оскільки відсутні документи, коли та за яких обставин відбулась зміна прізвища матері з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки від цього факту залежить можливість реалізації ним спадкових прав після смерті матері [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити, встановити факт родинних відносин та визнати за ним в порядку спадкування за законом, право на спадщину, яка залишилося після смерті матері [PERSON] . ІІ. Інші процесуальні дії у справі 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 квітня 2021 позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 06 травня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 19 травня 2021 року. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області суду від 19 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду на 01 червня 2021 року. 6. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві та просив їх задоволити. 7. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог позивача. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 8. [INFO] померла [PERSON] , про що в Книзі реєстрації смертей 06 березня 2020 року зроблено відповідний актовий запис № 62, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 06 березня 2020 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). 9. На день смерті померлій належало спадкове майно, що складається із: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,10 га., у тому числі: 1,07 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880600:01:001:0104; 0,03 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880600:01:001:0644, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №040854 виданого 25.01.2005 року Шумською районною державною адміністрацією. 10. Як стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 жовтня 1966 року Боложівською сільською Радою Шумського району Тернопільській області, позивач [PERSON] , народився [INFO] в с. Боложівка Шумського району Тернопільської області та в графі батьки вказано - [PERSON] та [PERSON] , а/з № 12. 13. Згідно копії довідки № 146 від 15.04.2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж сама особа. 14. Із довідки № 68 від 16 лютого 2021 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею до дня смерті проживав та був зареєстрований: син: [PERSON] , 1966 р.н. 15. Постановою приватного нотаріуса Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. від 15 квітня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки позивачем не подано документів, що підтверджують родинні відносини з померлою. ІV. Оцінка Суду. 16. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 17. Вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом 18. Відповідно пунктів 1, 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 19. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. 20. Разом з тим, відповідно до абз.2 п.12 вказаної постанови судами не встановлюється тотожність особи. 21. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення прав позивача. 22. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , який являється рідним братом позивача зазначив, що померла [PERSON] дійсно була їх матір`ю. За яких обставин відбулась зміна прізвища матері з « [PERSON] » на « [PERSON] » їм не відомо. За таких обставин суд приходить до висновку, що факт родинних відносин, а саме факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити, а у задоволенні іншого факту, а саме, що [PERSON] та [PERSON] одна і та сама особа, слід відмовити, оскільки тотожність особи судами не встановлюється. 23. Що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,10 га., у тому числі: 1,07 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880600:01:001:0104; 0,03 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880600:01:001:0644, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №040854 виданого 25.01.2005 року Шумською районною державною адміністрацією, суд зазначає наступне. 24. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 25. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 26. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 27. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 28. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 29. Згідно із ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 30. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 31. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 32. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 33. Із змісту ст. 1272 ЦК України слідує, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 34. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Звернення до суду може мати місце в разі відмови нотаріусом в видачі свідоцтва з таких підстав, які унеможливлюють його видачу, оскільки підстави нотаріальної відмови не можуть бути усунуті спадкоємцями. 35. Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. 36. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 37. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. 38. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, оскільки визнання права власності в порядку спадкування в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В даному випадку обставиною, яка перешкоджала приватному нотаріусу Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка знаходиться на території Боложівської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 1,10 га., у тому числі: 1,07 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880600:01:001:0104; 0,03 га., кадастровий номер земельної ділянки 6125880600:01:001:0644, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №040854 виданого 25.01.2005 року Шумською районною державною адміністрацією, була відсутність у позивача документів, які є доказом, родинних відносин з матір`ю - [PERSON] . Наразі вказана перешкода усунена судом шляхом встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та позивачем [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом відсутні. Одночасно, слід зазначити, що після встановлення судом факту родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] , позивач не позбавлений права звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно померлої. Крім того судом встановлено, що спору між позивачем та відповідачем немає. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця є передчасними, тому задоволенню не підлягають. 39. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 40. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов можливо задоволити частково, встановити факт родинних відносин та відмовити в іншій частині заявлених вимог. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 41. Позивачем при подачі позову було сплачено 1825 грн. судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З цих підстав,

Outcome: partial