Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] 19 червня 2018 року укладено Договір №3270710740-011256 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] була надана позика в розмірі, встановленому договором та перераховано на картковий рахунок відповідача 3 000 грн. Вказана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року. Строк, на який надано позику відповідачу становить 31 днів. Оскільки, датою надання позики є 19 червня 2018 року, датою повернення є строк не пізніше 23:00 год. 19 липня 2018 року, включно. 01 жовтня 2018 року між позикодавцем та позивачем - ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними з боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Крім того, до фактора перейшли всі пов'язані з кредитними договорами права, зокрема, право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Оскільки, позикодавцем зобов'язання за договором №3270710740-011256 від 19 червня 2018 року виконані в повному обсязі; внаслідок укладання Договору про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 від 01 жовтня 2018 року, відбулася заміна кредитора та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3270710740-011256 від 19 червня 2018 року, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору не виконує своїх зобов'язань по поверненню позики та відсотків за користування нею, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 01 жовтня 2018 року в загальному розмірі складає 15 181 грн. 10 коп., тому позивачем і подано до суду позов про стягнення з відповідача даної заборогованоств, а також сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1762 грн. та 1500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте згідно заяви просив суд розглядати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У зв'язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: 19 червня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено Договір №3270710740-011256 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації [PERSON] на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору (а.с.13-19). У відповідності до п.2.1 даного договору, позикодавець (Товариство) на умовах цього Договору надає Позичальнику (Клієнту) ккошти в позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання Позики, та відповідно до умов цього Договору, а Позичальник зобов»язується отримати (прийняти) та повернути Позику та сплатити Суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим Договором (а.с.13). Позикодавець свої зобов»язання за Договром виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] позику в розмірі, встановленому Договором. Зокрема, платіжним повідомленням підтверджується, що Позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 3 000 гривень (а.с.25). Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28 грудня 2017 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (а.с.27-28). 01 жовтня 2018 року між позикодавцем та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1, відповідно до якого, клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі з [PERSON] (а.с.10-11, 12). Станом на 01 жовтня 2018 року, у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язків, покладених договором, у останньої виникла заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом 3 000 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 5531 грн. 10 коп., заборгованості за пенею 6650 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 15 181 грн. 10 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за договором доданим до матеріалів справи (а.с.21-24). У відповідності до ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року за № 1734-VIII, договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Зокрема, згідно ст.12 вищезгаданого Договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У відповідності до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст.205 ЦК України). Згідно ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України). За таких обставин, Договір №3270710740-011256 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 19 червня 2018 року є письмовим правочином, який відповідає нормам, передбаченим ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягненням всіх істотних умов договору. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, п.10.1.3 Договору передбачено, що Позичальник зобов»язується вчасно повернути Позику та сплатипи суму процентів за користування Позикою. Строк, на який надається Позика згідно вищезгаданого Договору, становить 31 днів (п.5.2 Договору). Дата надання Позики 19 червня 2018 року. Дата повернення Позики - не пізніше 20:00 19 липня 2018 року включно (п.5.3, 5.4 Договору). У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Зокрема, згідно п.3.2 Договору, сума процентів за користування позикою становить 1091 грн. 10 коп. за 31 день. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожний день користування Позикою, що становить (730 процентів річних). Тип процентної ставки-фіксована (п.3.2.1 Договору). Фіксована процентна ставка за цим Договром становить 2% (шістдесят гривень 00 копійок процентів) за кожень день, починаючи з дати видачі Позики, і закінчуючи датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою (п.3.2.1 Договору). Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає 4091 грн. 10 коп. (п.3.3 Договору). У відповідності до п.7.1 Договору, передбачено, що у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування Позикою, Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню в розмірі 3,00 % від залишку Суми Позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у Касу Позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок Позикодавця. Крім того, згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України). Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. (ст.517 ЦК України). Крім того, п.2.2 Договору передбачено, що не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим Договором Клієнт зобов»язаний сповістити Боржників про укладення цього Договору і повідомити, що платіж на користь Фактора є належним. Зокрема, як вбачається з копії Витягу з Акту прийому-передачі Прав Вимоги згідно Договору факторингу від 01 жовтня 2018 року, ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» передано від ТОВ «Фінансова компанія є гроші», Договір №3270710740-011256 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 19 червня 2018 року про надання позики в розмірі 3000 грн. [PERSON] (а.с.12). Крім того, вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія є гроші» було направлено [PERSON] повідомлення про відступлення від 01 листопада 2018 року, згідно якого останній було повідомлено про відступлення товариством своїх прав вимоги за Договором №3270710740-011256 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 19 червня 2018 року в розмірі 15 181 грн. 10 коп. ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» на підставі Договору Факторингу №0110/1 від 01 жовтня 2018 року. Внаслідок відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» є єдиним власником відповідної частини відступлених прав вимоги. А також повідомлено, що всі подальші виплати в межах відступлених сум заборгованості, повинні сплачуватися на відповідний банківський рахунок (а.с.52-53). За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином умов Договору №3270710740-011256 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 19 червня 2018 року не виконує, позику в установлені строки її повернення не повертає; та враховуючи, що у відповідності до норм ч.1 ст.1077 ЦК України, за Договіром про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 від 01 жовтня 2018 року відбулася заміна кредитора та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3270710740-011256 від 19 червня 2018 року; а тому заборгованість у розмірі 15 181 грн. 10 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до вимог ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються стронами та іншими учасниками справи. За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що оскільки позов задоволено частково, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 15 жовтня 2018 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON], яка згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № [NUMBER] здійснює діяльність у сфері права, було укладено договір про надання юридичних послуг №15/10-1. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що фізична особа-підприємець [PERSON] має право на зайняття адвокатською діяльністю. У зв'язку із вищевикладеним, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

Outcome: partial