Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь 15269,52 грн. відшкодування майнової шкоди, судові витрати та витрати на правову допомогу. В обгрунтування позову зазначив, що 25.01.2016 року у м. Херсоні о 16-00 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом Опель Вектра, д/н [NUMBER], не обрав безпечну швидкість в умовах ожеледиці та при виникненні перешкоди, не знизив швидкість аж до зупинки, здійснив наїзд на належний йому автомобіль Пежо, д/н [NUMBER], внаслідок чого отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 2.3 Б. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, йому завдано пошкодження автомобіля, вартість відновлювального ремонту складає 37995,44 грн. Від страхової компанії, він отримав 21890,00 грн., а відповідачем збитки не відшкодовані. На час звернення його до суду з зазначеним позовом, відповідачем завдана шкода не відшкодована. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували. Суд, заслухав пояснення сторін, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2016 року о 16-00 год. в м. Херсоні, по вул. 200 років Херсона, [PERSON] керуючи транспортним засобом Опель Вектра, д/н [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість в умовах ожеледиці та при виникненні перешкоди не знизив швидкість аж до зупинки здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Пежо207, д/н [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 17.02.2016 року в справі про адміністративне правопорушення № 668/1774/16-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопопрушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП. Згідно з п.4\~ст. 61 ЦПК України\~вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки Пежо207, д/н [NUMBER], який належить [PERSON] Як вбачається з висновку №Ве-39 експертного атотоварознавчого дослідження від 16.02.2016 року, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля Пежо207, д/н Вт8657ВВ на момент проведення дослідження 37995,44 грн., вартість матеріальної шкоди, спричиненої з технічної точки зору в цінах станом на час закінчення виконання зазначеного дослідження складає 29671,82 грн. Відповідно до угоди про розмір страхової виплати і спосіб здійснення страхового відшкодування від 15.03.2016 р. укладеного між [PERSON] та ПрАТ СК"провідна", сторони домовились про розмір страхового відшкодування в розмірі 21890,00 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згiдно зi статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивiльну вiдповiдальнiсть, у разi недостатностi страхової виплати (страхового вiдшкодування) для повного вiдшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпiлому рiзницю мiж фактичним розмiром шкоди i страховою виплатою (страховим вiдшкодуванням). З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). В п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~роз'яснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Так, судом встановлена вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки Пежо207, д/н [NUMBER], який належить [PERSON], а також виплату страховою компанією страхового відшкодування в розмірі 21890,00 грн. Наданий позивачем висновок № Вэ-39 від 16.02.2016р. експертного авто товарознавчого дослідження, при якому були присутні обидві сторони, та з якого вбачається, що вартість матеріальної шкоди внаслідок ДТП становить 29671,82 грн. ПАТ «Страхова компанія «Провідна» сплатила позивачу відшкодування в розмірі 21890,00 грн. Таким чином, оскільки шкода майну позивача, а саме транспортному засобу була завдана з вини відповідача, внаслідок вчинення ним ДТП, а також виплату страховою компанією страхового відшкодування в розмірі 21890,00 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування майнової шкоди різниця між виплаченим страховою компанією відшкодуванням та сумою матеріальної шкоди, а саме у розмірі 7781,82 грн., вимоги про стягнення іншої суми задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до ст.ст.\~79,\~88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, підтверджені платіжними документами, а саме судовий збір в сумі 281,11 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial