Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

До суду звернулася позивачка з позовом до відповідача про поновлення на роботі, мотивуючи свої вимоги тим, що наказом генерального директора ПАТ Словянські шпалери КФТП № 21 від 08 лютого 2016 року її було звільнено з посади лаборанта 4 розряду хіманалізу відділу менеджменту якості та лабораторних випробувань 08.02.2016 року у звязку зі скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України. В цей же день позивачці було видано трудову книжку та проведено повний розрахунок. З наказом про звільнення з роботи позивач не згодна, даний наказ та її звільнення вважає незаконними з тих підстав, що у відповідача фактично не відбувалося скорочення чисельності або штату працівників, адміністрація відповідача не попереджала позивачку про майбутнє вивільнення, не пропонувала їй іншу роботу на підприємстві, хоча вона має вищу та середньо-спеціальну освіту і може виконувати роботу на інших посадах, а також не було враховано, що позивачка у відповідності із ст.42 КЗпП України має переважне право на залишення на роботі, оскільки вона сімейна, не має в сімї інших осіб із самостійним заробітком, її чоловік не працює, позивачка має найбільш тривалий безперервний стаж роботи на підприємстві. У звязку з цим, позивачка просить визнати незаконним і скасувати наказ про її звільнення, поновити її на посаді лаборанта 4 розряду хіманалізу відділу менеджменту якості та лабораторних випробувань відповідача, стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., спричинену моральними стражданнями через те, що позивач внаслідок незаконного звільнення залишилась без роботи та її матеріальний стан погіршився, через втрату нормальних життєвих звязків та погіршення стану здоровя. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали і просили суд відмовити у його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступне. 03.01.1986 року [PERSON] було прийнято на роботу контролером в ОТК і лабораторію по ІІІ розряду Корюківської фабрики технічних паперів; 22.09.1986 року переведено інженером-технологом в ОТК і лабораторію; 01.12.1986 року переведено техніком-технологом в ОТК і лабораторію; 04.01.1991 року переведено контролером цього ж відділу по 4 розряду; 01.11.1994 року Корюківська фабрика технічних паперів перейменована у ВАТ «Корюківська фабрика технічних паперів»; 14.08.2002 року звільнено з роботи за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України, 15.08.2002 року прийнято контролером ЦПП по 4 розряду відділу менеджменту якості та лабораторних випробувань; 01.10.2007 року переведено лаборантом хіманалізу 4 розряду відділу менеджменту якості та лабораторних випробувань; 14.03.2011 року ВАТ «Корюківська фабрика технічних паперів» перейменовано на ПАТ «Словянські шпалери КФТП» (т.1, а.с.145-146, т.2, а.с.149-151). Положеннями п.1 ст.40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку скорочення чисельності або штату працівників. Наказом генерального директора ПАТ Словянські шпалери КФТП № 133 від 17.11.2015 року Про скорочення чисельності (штату) було прийнято рішення скоротити з 21.01.2016 року робочі місця та штатні одиниці в структурних підрозділах підприємства, зокрема, у відділі менеджменту якості та лабораторних випробувань 2 одиниці лаборантів хімічного аналізу 4 розряду (т.1, а.с.72-76). Згідно Штатного розпису робітників ПАТ Словянські шпалери КФТП з 01 вересня 2015 року, затвердженого наказом № 103 від 21.09.2015 року, з урахуванням Змін до штатного розпису робітників ПАТ Словянські шпалери КФТП з листопада 2015 року, затверджених наказом № 128 від 30.10.2015 року, у відділі менеджменту якості та лабораторних випробувань товариства на час прийняття згаданого вище наказу про скорочення чисельності (штату) працівників налічувалось 4 штатні одиниці лаборантів хімічного аналізу 4 розряду (т.1, а.с.134-140). Вказані посади станом на 19.11.2015 року обіймали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (т.1, а.с.171). У відповідності зі ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за 2 місяці. Наказом заступника генерального директора ПАТ Словянські шпалери КФТП № 194 від 19.11.2015 року «Про попередження про розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України», з урахуванням внесених до нього змін відповідно до наказу від 20.11.2015 року № 195, прийнято рішення попередити лаборантів хімічного аналізу 4 розряду [PERSON] та [PERSON] про розірвання трудового договору з 21 січня 2016 року згідно п.1 ст.40 КЗпП України, відповідно до наказу № 133 від 17.11.2015 року (т.1, а.с.78-83). 20.11.2015 року [PERSON] була попереджена про розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України (т.1, а.с.84). [PERSON] відмовилась від ознайомлення з наказом про попередження про розірвання трудового договору за п.1 ст.40 КЗпП України та згідноз комісійно складеним актом про відмову від ознайомлення з наказом та підпису під ним від 08.12.2015 року вголос була ознайомлена з текстом наказу заступника генерального директора ПАТ Словянські шпалери КФТП № 194 від 19.11.2015 року «Про попередження про розірвання трудового договору за п.1 ст.40» в присутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 08.12.2015 року о 10 год. 45 хв. (т.1, а.с.85). 01.12.2015 року генеральним директором ПАТ Словянські шпалери КФТП було затверджено зміни до штатного розпису та з 01.12.2015 року виведено із штатного розпису 1 посаду лаборанта хімічного аналізу 4 розряду (т.1, а.с.124-125). На 08.02.2016 року посади лаборанта хімічного аналізу 4 розряду обіймали [PERSON], [PERSON], [PERSON] (т.1, а.с.172). 08 лютого 2016 року генеральним директором ПАТ Словянські шпалери КФТП, за погодженням з первинною профспілковою організацією ПАТ Словянські шпалери КФТП профспілки працівників лісових галузей України,прийнято наказ за № 21, яким [PERSON] було звільнено з посади лаборанта хімічного аналізу 4 розряду відділу менеджменту якості та лабораторних випробувань 08.02.2016 року у звязку зі скороченням штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України (т.1, а.с.147, 150-151). 09.02.2016 року генеральним директором ПАТ Словянські шпалери КФТП було затверджено зміни до штатного розпису та з 09.02.2016 року виведено із штатного розпису 1 посаду лаборанта хімічного аналізу 4 розряду (т.1, а.с.95). 29.02.2016 року генеральним директором ПАТ Словянські шпалери КФТП було затверджено штатний розпис, згідно з яким з 29.02.2016 року у відділі менеджменту якості та лабораторних випробувань передбачено 2 штатні одиниці лаборантів хімічного аналізу 4 розряду (т.1, а.с.86-91). Станом на 29.02.2016 року з чотирьох лаборантів хімічного аналізу 4 розряду залишилось працювати двоє таких працівників: [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.173). Разом з тим, при звільненні позивачки відповідачем не було враховано положення ст.42 КЗпП України, у відповідності з якими при скорочені чисельності чи штату працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. А при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається визначеним вказаною статтею категоріям осіб. Згідно з розділом 8 Класифікатора професій ДК 003:2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 327 від 28 липня 2010 року, професія лаборант хімічного аналізу\~ відноситься до операторів хімічних переробних установок та має наступні вимоги до кваліфікації працівників. Так, для виконання професійних завдань необхідна повна загальна середня та професійно-технічної освіта чи повна загальна середня освіта та професійна підготовка на виробництві. Для деяких професій, пов'язаних із виконанням робіт високої кваліфікації, потрібна кваліфікація молодшого спеціаліста. Згідно посадової інструкції лаборанта хімічного аналізу 4 розряду, затвердженої генеральним директором ПАТ Словянські шпалери КФТП 17.11.2014 року, лаборант хімічного аналізу 4 розряду повинен мати середню спеціальну або вищу освіту (т.1, а.с.157-161). Оскільки роботодавцем 17.11.2015 року було прийнято рішення скоротити дві з чотирьох наявних посад лаборантів хімічного аналізу 4 розряду, які на той час обіймали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], і всі вони мали однаковий 4 розряд, кваліфікація вказаних працівників була рівною, що не оспорюється сторонами у справі та було підтверджено в ході судового розгляду справи, як позивачем, так і стороною відповідача (т.1, а.с.1-2, т.2, а.с.122-124). Крім того, двоє лаборантів хімічного аналізу мали вищу освіту, а саме: позивач [PERSON] мала вищу освіту за спеціальністю «менеджер-економіст», а [PERSON] мала вищу освіту за спеціальністю «технічна електрохімія» та кваліфікацію «інженер-технолог» (т.1, а.с.33, т.2, а.с.44). На час прийняття роботодавцем рішення про попередження майбутнє звільнення позивачки, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] мали також однакову продуктивність праці, що було підтверджено сторонами у справі в ході судового розгляду справи, зокрема, як позивачем, так і стороною відповідача, і вказана обставина ними не оспорювалася (т.1, а.с.1-2, т.2, а.с.122-124). Не може свідчити про більш низьку продуктивність праці позивачки у порівняні з іншими лаборантами хімічного аналізу 4 розряду і встановлений їй у грудні 2015 року розмір надбавки за ІV квартал 2015 року та коефіцієнт підвищення заробітної плати за грудень 2015 року виходячи з наступного (т.1, а.с.174, т.2, а.с.3-4, 109-112). У відповідності з п.п.3.3, 3.5 Положення про виплату надбавки працівникам ПАТ Словянські шпалери КФТП на 2014-2015 року, затвердженого генеральним директором ПАТ Словянські шпалери КФТП, надбавка за високі досягнення у праці виплачується на підставі наказу (розпорядження) генерального директора та службових записок керівників підрозділів товариства. На розмір надбавки працівника впливає: якісне виконання виробничих завдань (обовязків); виконання норм, раціональне використання потужностей устаткування; дотримання технологічної та трудової дисципліни; дотримання правил з охорони праці; старанність, ініціативність (т.2, а.с.11-12). Таким чином, розмір надбавки за високі досягнення у праці обумовлюється не виключно продуктивністю праці, а широким колом чинників, кожен з яких здатен вплинути на розмір вказаної надбавки. Згідно п.5.2.4 Колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом ПАТ Словянські шпалери КФТП на 2014-2015 роки, працівникам підприємства щомісячно встановлюється коефіцієнт підвищення заробітної плати наказом по товариству диференціювано в залежності від кваліфікації та трудового вкладу кожного працівника (т.2, а.с.62-64). Проте, із службових записок начальника відділу менеджменту і якості лабораторних випробувань [PERSON], на підставі яких позивачці встановлювалася надбавка за ІV квартал 2015 року та коефіцієнт підвищення заробітної плати за грудень 2015 року, жодним чином не вбачається, що їх конкретний розмір визначено у звязку із зменшенням трудового внеску або ж інтенсивності праці позивачки, а відтак їх розмір не може свідчити про нижчу у порівнянні з іншими працівниками продуктивність її праці (т.2, а.с.130, 145). Крім того, протягом тривалого часу, зокрема протягом всього 2015 року до прийняття відповідачем рішення про звільнення позивачки, розмір згаданої надбавки та коефіцієнт підвищення заробітної плати позивачки були рівними у порівнянні з іншими лаборантами хімічного аналізу ІV розряду (т.1, а.с.174, т.2, а.с.125). А відтак, оскільки всі лаборантами хімічного аналізу ІV розряду мали рівну кваліфікацію та продуктивність праці, переважне право на залишення роботі слід визначати виходячи з наявності у кожного з них переваг, передбачених ч.2 ст.42 КЗпП України. Так, позивач [PERSON] має найдовший безперервний стаж роботи на підприємстві, а саме з 03 січня 1986 року, в той час, як [PERSON] працює на підприємстві з 11 березня 1986 року, [PERSON] з 19.04.1988 року, [PERSON] з 01.02.2012 року Крвм того, стаж роботи на підприємстві [PERSON] переривався на 1 день 15.08.2002 року (т.2, а.с.38-39, 41-42, 55-57, 149-151). [PERSON] є одинокою матірю, що має дитину віком до 14 років [PERSON], [INFO], на яку розповсюджуються гарантії, передбачені ч.3 ст.184 КЗпП України, та не має в сімї інших працівників із самостійним заробітком (т.2, а.с.43, 129). Отже, працівники [PERSON] та [PERSON] мали переважне право на залишення на роботі. При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що безперервний стаж роботи [PERSON] та [PERSON] на підприємстві слід рахувати з 15.08.2002 року, оскільки вказані особи 14.08.2002 року були за власним бажанням звільнені із займаних посад на підприємстві, проте вже з наступного дня 15.08.2002 року були прийняті на роботу на теж саме підприємство, тобто стаж їх роботи на цьому підприємстві не переривався. В той же час, [PERSON] була звільнена із займаної посади 14.08.2002 року та прийнята на роботу до відповідача з 16.08.2002 року, тобто стаж її роботи на вказаному підприємстві було перервано на 1 день. Безпідставними є і доводи представника відповідача про те, що [PERSON] користувалася переважним правом на залишення на роботі, як особа, якій до настання права на пенсію за віком відповідно залишилося менше 10 років, у відповідності з п.5 ч.1 ст.14 Закону України «Про зайнятість населення», так як категорії працівників, які користуються переважним правом на залишення на роботі, за умови рівної кваліфікації та продуктивності праці, визначені ч.2 ст.42 КЗпП України. Вказаний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно ч.2 ст.42 КЗпП України перевага в залишенні на роботі може надаватися іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Проте, положеннями ст.14 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено не переважне право на залишення на роботі певних категорій працівників при звільненні, а встановлено категорії громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, до яких відносяться, зокрема, особи, яким до настання права на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" залишилося 10 і менше років. Таким чином, [PERSON] не мала переважного права на залишення на роботі у розумінні ст.42 КЗпП України, а натомість у відповідності з п.5 ч.1 ст.14 Закону України «Про зайнятість населення» при звільненні мала б додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню. Неспроможними суд вважає посилання представника відповідача на те, що позивач отримує пенсію за віком, а тому є більш соціально захищеною у порівнянні з іншими працівниками, оскільки хоча позивачу [PERSON] з 02.07.2015 року і призначена пенсія за віком (т.1, а.с.57), проте згідно положень ст.42 КЗпП України вказана обставина жодним чином на переважне право на залишення на роботі не впливає. Не приймає суд до уваги і доводи представника відповідача про наявність у позивача [PERSON] дисциплінарних стягнень (т.1, а.с.177, т.2, а.а.25-26), оскільки згідно ч.1 ст.151 КЗпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на час прийняття відповідачем рішення про скорочення двох посад лаборантів хімічного аналізу 4 розряду та звільнення позивачки, вона у відповідності з ч.2 ст.42 КЗпП України мала переважне право на залишення на роботі, проте вказана обставина не була врахована відповідачем, а позивач всупереч вимогам цієї норми закону наказом № 21 від 08 лютого 2016 року була звільнена із займаної посади. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. А відтак, [PERSON] слід поновити на посаді лаборанта хімічного аналізу 4 розряду відділу менеджменту якості та лабораторних випробувань ПАТ Словянські шпалери КФТП. Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. За розясненнями п.32 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. У відповідності з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму заробітної плати, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. За довідкою ПАТ Словянські шпалери КФТП № 496 від 30.03.2016 року середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 268,48 грн. (т.1, а.с.153). При звільненні [PERSON] було виплачено вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку (т.1, а.с.147). Таким чином, з відповідача на її користь слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 лютого 2016 року по 14 квітня 2016 року, що становить 66 днів, у сумі 17719,68 грн. (268,48 грн. х 66 днів = 17719,68 грн.) з відрахуванням із зазначеної суми розміру коштів вихідної допомоги отриманої нею при звільненні, податків та інших обовязкових платежів. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання про стягнення на користь [PERSON] морального відшкодування, суд приймає до уваги доводи позивачки про те, що грубим порушенням її трудових прав внаслідок незаконного звільнення, тим, що вона залишилась без роботи та її матеріальний стан погіршився, їй було спричинено моральні страждання. Вказані обставини призвели до втрати нормальних життєвих звязків позивачки та вимагали від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди, спричиненої порушенням її трудових прав, у розмірі, що відповідатиме принципам розумності і справедливості 1000 грн. В задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. При цьому, суд відкидає доводи позивача про те, що в ПАТ Словянські шпалери КФТП фактично не було скорочення чисельності або штату працівників, оскільки вони спростовуються даними Штатного розпису робітників ПАТ Словянські шпалери КФТП з 01 вересня 2015 року, затвердженого наказом № 103 від 21.09.2015 року, змінами до вказаного штатного розпису, а також Штатним розписом робітників ПАТ Словянські шпалери КФТП з 29 лютого 2016 року, затвердженого наказом № 34 від 29.02.2016 року, з яких вбачається, що у період з 01 вересня 2015 року по 29 лютого 2016 року чисельність робітників ПАТ Словянські шпалери КФТП зменшилась на 318 штатних одиниць (т.1, а.с.86-140). Стосовно доводів сторони позивача про те, що всупереч вимогам ст.49-2 КЗпП України [PERSON] не було запропоновано вакантні посади на підприємстві, суд зважає на те, що згідно ст.49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган зобовязаний запропонувати працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, однак у разі відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Підходяща робота за відповідною професією чи спеціальністю позивачки, виходячи з встановлених роботодавцем вимог до найманих працівників за вакантними на час звільнення позивачки посадами, на підприємстві була відсутня (т.1, а.с.238-258). Інші, наведені сторонами доводи, вказаних вище висновків суду не спростовують. У відповідності з ч.1, ч.3 ст.88 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» 110,24 грн. витрат на сплату судового збору (т.1, а.с.21) та 2000 грн. витрат на правову допомогу (а.с.2, а.с.152-153) слід стягнути з відповідача на користь позивачки, а також стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: partial