Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач 04.11.2014 року \~звернувся до суду з вищевказаним позовом , посилаючись на те, що з 28.05.1988 року перебував у шлюбі з відповідачкою, який 02.06.2014 року заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було розірвано. У період спільного проживання сторони побудували житловий будинок № 20 «а» по вул. 30 років Перемоги у м.Білгород-Дністровський Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га наданої для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку, госпбудівель і споруд. Право власності на житловий будинок та земельну ділянку було оформлено на відповідачку. Зазначає, що поділити житловий будинок та земельну ділянку мирним шляхом не надається можливим, у звязку із чим позивач просить суд: визнати, що житловий будинок №20-а по вул. 30 років Перемоги у місті Білгород-Дністровській Одеської області і земельна ділянка площею 0,0600 га по вул.30 років Перемоги, 20-а у місті Білгород-Дністровський Одеської області, надана для будівництва та обслуговування вказаного жилого будинку, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка/ є обєктом права спільної власності подружжя ; визнати за позивачем право власності на 1/2 частку житлового будинку №20-а по вул.30 років Перемоги у місті Білгород-Дністровський Одеської області, який складається з: літ. «А» -житловий будинок загальною площею 169,7 кв.м., житловою площею 54,8 кв. м., літ. «а1» - ганок, літ. «а2»-сходи, літ. «А1» - підвал, літ. «а» -веранда, літ. «а3» - оглядова яма, літ. «Б»-вбиральня, №1 -хвіртка, №2- ворота, №3-цистерна, №4- огорожа, №5-водопровід, №6 - каналізація, №7 - зливна яма, №8 - огорожа, І - замощення, II - відмостка, а також на ? частину земельної ділянки площею 0,0600 га по вул.30 років Перемоги, 20-а у місті Білгород-Дністровський Одеської області, наданої для будівництва та обслуговування вказаного жилого будинку, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка/; Поділити житловий будинок №20-а по вул. 30 років Перемоги у місті Білгород-Дністровській Одеської області, згідно висновку експертизи, поділити між сторонами земельну ділянку площею 0,0600 га по вул.30 років Перемоги, 20-а у місті Білгород-Дністровський Одеської області, наданої для будівництва та обслуговування вказаного жилого будинку, господарських будівель і споруд/присадибна ділянка/ згідно висновку експертизи,зобов 'язати [PERSON] примусово звільнити приміщення майстерні 1-13 та приміщення гаражу 1-12, стягнути з [PERSON] усі судові витрати та витрати по оплаті проведення експертизи Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги задовольнити (а.с.129). Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду невідома(а.с.127). Враховуючи вимоги\~ст.157 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що з 28.05.1988 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 02.06.2014 року був розірваний заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (а.с.6). За період перебування у шлюбі, 14.12.2007 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою:Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. 30 років Перемоги, буд.20-а та 12.02.2008 року зареєструвала своє право власності на вищезгадане майно у встановленому чинним законодавством порядку (а.с.14,15). Також, з матеріалів справи вбачається, що 17.08.2009 року відповідач [PERSON] отримала державний акт серії ЯИ № 120419на право власності на земельну ділянку, площею 0,0600 га, розташованої по вл. 30 років Перемоги, 20 «а», м.Білгород-Дністровський Одеської області (а.с.17) Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ч.1 \~ст.61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Як роз'яснено в п.23 \~\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, \~можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно зі \~\~\~ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні \~права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до \~\~\~ст.69 СК України \~\~\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ст.60 \~\~\~СК України \~\~\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Отже, вказана стаття встановлює презумпцію права спільної сумісної власності \~\~\~\~\~\~\~подружжя щодо майна, набутого за час шлюбу. Крім того, для визнання речей, набутих під час шлюбу, об'єктами спільної сумісної власності подружжя не має значення, на ім'я кого з них оформлено це майно. Таким чином вищевказаний житловий будинок та земельна ділянка є обєктом спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин, існують усі правові підстави для задоволення позову [PERSON], оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя є житловий будинок № 20 «а» по вул. 30 років Перемоги у м.Білгород-Дністровський Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,0600 га наданої для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку, госпбудівель і споруд Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст. ст.\~ 364,\~ 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності при здійсненні якої передбачена ч. 4\~ ст. 358 ЦК України\~ умова не є обов'язковою. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно із ч. ч. 1, 2\~ ст. 364 ЦК України\~ співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію припиняється з дня її отримання. Виходячи зі змісту норм ст. ст.\~ 183,\~ 364,\~ 379,\~ 380, ЦК України\~ слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири кожному співвласнику, які за розміром\~ \~\~відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відповідно до\~ Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року,\~ \~\~при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійними виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №10/03 від 20.05.2015 року, \~поділити житловий будинок, розташований за адресою: вул. 30 років Перемоги, 20 а, м.Білгород-Дністровський Одеської області, у відповідності до ідеальних часток кожного із співвласників по (1/2 частки) , а також земельної ділянки технічно можливо з проведенням переобладнання (а.с.64-101) Враховуючи вищевикладене, а також те, що\~ експертом запропоновано найбільш доцільний та технічно можливий варіант поділу житлового будинку по вул.30 років Перемоги, 20а в м.Білгород-Дністровський Одеської області у відповідності до ідеальних часток співвласників по ? частині, який найбільш враховує баланс інтересів кожного з співвласників, суд приходить до висновку про виділ в натурі позивачу ? частини житлового будинку відповідно до вказаного експертом варіанту. Що стосується позовних вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою то суд вважає їх також обґрунтованими з наступних підстав. Частиною 4\~ статті 120 ЗК України\~встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб, право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно роз'яснення, викладеного у пункті 21\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до\~ст. 88 ЗК\~слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Згідно ч.2ст.95 ЗК України\~порушені\~\~права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що\~ судово- будівельно- технічною експертизою пропонується лише єдиний доцільний варіант порядку користування земельною ділянкою, по вул.30 років Перемоги, 20а в м.Білгород-Дністровський Одеської області, фактичною площею 600 кв.м. з врахуванням часток співвласників на житловий будинок по ? частині, який найбільш враховує баланс інтересів кожного з співвласників, при цьому, суд вважає, що висновок експертизи відповідає часткам співвласників, враховує розташування господарських будівель кожного співвласника, суд приходить до висновку про встановлення порядку\~\~ користування земельною ділянкою відповідно до вказаного експертом варіанту. Зазначений висновок експертизи сторонами не оспорювався та іншими доказами не спростований. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині зобов`язання [PERSON] примусово звільнити приміщення майстерні 1-13 та приміщення гаражу 1-12, суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем у відповідності до ст.ст.58,59, 60 ЦПК України не надано жодного належного та допустимого доказу, що відповідачем чиняться перешкоди у користуванні [PERSON] вищевказаних приміщень. Що стосується стягнення судових витрат по справі на користь позивача суд виходить з положень\~ ст.88 ЦПК України,, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п.4 ч.3 цієї ж статті до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи із зазначених вимог закону,\~ на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач \~як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності,\~ \~\~\~встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial