Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач обслуговуючий кооператив садівницьке товариство "Росинка" звернулось в суд із позовом до [PERSON], третя особа - Тернопільська обласна спілка садівничих товариств, про стягнення заборгованості по членських внесках. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем покладених на нього умовами членства в садівничому товаристві обов'язків щодо сплати членських та цільових внесків, а саме несплату цих внесків за 2011, 2012, 2013роки по 70 грн. за кожен рік, що складає в сумі 210грн. та заборгованість по цільових внесках за 2011рік на будівництво дороги в сумі 200грн. Також, просить стягнути із відповідача 100грн. за надання правової допомоги та сплачений судовий збір. Представник позивача Кузьмович М.М. - яка є головою ОК СТ «Росинка», в судове засідання не з»явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надавши суду заперечення, в яких вказав, що членські і цільові внески членів товариства відповідно до п.3.1 Статуту товариства затверджуються на загальних зборах товариства, про що складається протокол, в якому вказується дата зборів, загальна кількість членів товариства, кількість присутніх на зборах та результати голосування за прийняття рішення, протокол загальних зборів членів товариства підписується головою зборів і секретарем, однак протоколи загальних зборів членів товариства про затвердження розміру членських і цільових внесків не надано суду, проте, суду надано так звану «Постанову» за 2011 рік, без вказівки на дату її прийняття, якою передбачено сплату членами товариства цільових внесків на будівництво криниці в сумі 900 грн. та дороги в сумі 200 грн. Дана постанова підписана «головою-бухгалтером» Кузьмович М.М. та секретарем товариства, складена з порушенням вимог Статуту товариства, а тому не може слугувати доказом у справі. В позовній заяві позивач посилається на постанову від 04.08.2014р. встановлення членських внесків за минулі роки в розмірі 70 грн. за кожен рік, замість раніше встановлених 40грн. Просить відмовити в задоволенні позову за відсутністю належних доказів. Представник третьої особи - Тернопільської обласної спілки садівничих товариств Гевко Р.М. подав суду письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника. При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Ступківської сільської ради народних депутатів від 03.01.1994року передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам кооперативу «Росинка» для ведення садівництва в розмірах згідно з додатком №1. Відповідно до цього додатку, [PERSON] передано земельну ділянку №134 площею 0,0745 га. Згідно довідки АА №167231 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, садівницьке товариство «Росинка» має статус юридичної особи, ідентифікаційний код юридичної особи 22605711, місцезнаходження Тернопільська область, Тернопільський район, с. Ступки, дата державної реєстрації 26.10.1988р., керівник - Кузьмович Мирослава Миколаївна. Відповідно до Статуту обслуговуючого кооперативу садівницького товариства «Росинка», позивач є юридичною особою і є повним правонаступником садівничого товариства «Росинка» (п. 1.1.). Членські внески - це грошовий незворотній внесок, який щорічно вноситься членом товариства для забезпечення поточної діяльності товариства (п. 2.6.). Цільові внески - грошові, інші майнові та немайнові цінності членів товариства, що вносяться понад членські внески для забезпечення статутної діяльності об»єднання (п.2.7.). Член товариства зобов'язаний до 1 липня поточного року сплачувати вступні, членські і цільові внески у розмірі і в терміни встановлені загальними зборами членів товариства. У випадку несплати вступних, членських і цільових внесків до 1 липня поточного року, сума внесків сприймається як заборгованість (п. 3.12.6.). Несплачені членом товариства членські, вступні та цільові внески більше року, стягуються з нього через суд (п. 3.12.7.). Вищим органом управління товариства є загальні збори (п. 5.2.). Загальні збори товариства встановлюють на підставі затвердженого кошторису розміри щорічних членських, вступних та цільових внесків і строки їх внесення (п. 5.2.7.). Голова товариства представляє товариство у відповідних органах виконавчої влади, судах, інших установах і організаціях (п.5.6.2). Згідно п. 6 постанови звітних зборів уповноважених представників ОК СТ «Росинка» від 04.06.2011р., затверджено членський внесок на 2011р., який становить для додатку №1 - 70грн., додатку №2 - 40грн. за рік. Також цією постановою встановлено розмір цільового внеску на будівництво дороги на дільниці №2 у розмірі 200 грн. Постановою зборів уповноважених членів СТ «Росинка» від 29.04.2012р. встановлено розмір членського внеску: дільниця №1 - 70 грн., дільниця №2 - 40 грн. за рік. Постановою зборів уповноважених членів СТ «Росинка» від 04.08.2013р. встановлено розмір членського внеску: дільниця №1 - 70 грн., дільниця №2 - 50 грн. за рік. Членам товариства, які заборгували сплату членських внесків роками, встановити розмір плати членських внесків 70 грн. Відповідно до письмового заперечення відповідача від 31.03.2014р., він не заперечує того, що є членом ОК СТ «Росинка» . Свідок [PERSON] підтвердив, що дійсно був секретарем зборів товариства «Росинка», за наслідками яких була складена постанова від 04.08.2013р. Підтвердив викладені у постанові обставини. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до статті 1 Закону України «Про об'єднання громадян», об'єднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод. Згідно статті 3 Закону України «Про об'єднання громадян», громадською організацією є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів. Статтею 13 Закону України «Про об'єднання громадян» передбачено, що об'єднання громадян діє на основі статуту або положення (далі - статутний документ). Статутний документ об'єднання громадян повинен містити зокрема права і обов'язки членів (учасників) об'єднання. Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію», кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Згідно статті 8 Закону України «Про кооперацію», статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Відповідно до статті 12 Закону України «Про кооперацію», основними обов'язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов'язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Відповідно до п.п. 3.12.6, 3.12.7., 5.2.7 Статуту товариства, член товариства зобов'язаний до 1 липня поточного року сплачувати вступні, членські і цільові внески у розмірі і в терміни встановлені загальними зборами членів товариства. У випадку несплати вступних, членських і цільових внесків до 1 липня поточного року, сума внесків сприймається як заборгованість. Несплачені членом товариства членські, вступні та цільові внески більше року, стягуються з нього через суд. Загальні збори товариства встановлюють на підставі затвердженого кошторису розміри щорічних членських, вступних та цільових внесків і строки їх внесення. Таким чином, у члена товариства є зобов'язання перед товариством сплачувати вступні, членські і цільові внески до 1 липня поточного року. Згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі наведеного суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за 2011, 2012, 2013роки по 70 грн. за кожен рік, що складає в сумі 210грн. та заборгованість по цільових внесках за 2011рік на будівництво дороги в сумі 200грн. підлягають задоволенню, виходячи із розміру членських внесків встановлених п. 15 постанови зборів товариства «Росинка» від 04.08.2013р. та цільового внеску встановленого п. 6 постанови зборів товариства «Росинка» від 04.06.2011р. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 243,60грн. судового збору та 100грн. витрати на правову допомогу. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року N4191-VI, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Суд вважає, що стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100грн. до задоволення не підлягають, оскільки позивачем не надано суду акту виконаних робіт на надання правової допомоги, калькуляції вартості однієї години роботи адвоката. Також, згідно статті 88 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, а саме 243,60грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial