Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 07 квітня 2016 року Сватівським районним судом Луганської області було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 900 грн. щомісячно. 11 травня 2016 року рішенням колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області було змінено рішення Сватівського районного суду Луганської області від 07.04.2016 року та зменшено розмір аліментів з 900 грн. до 700 грн. 17.05.2017 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» відповідно до якого, розмір аліментів на утримання дітей не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з тим, що розмір аліментів визначений рішенням суду менший ніж встановлений законом та є недостатнім для утримання дитини просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з 700 грн. до 2000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами про стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 грн. не згоден, не заперечує щоб судом з нього були стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. з огляду на наступне: відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів та в інших випадках передбачених цим Кодексом. Законодавством визначено, що зміна розміру аліментів можлива за певних обставин. Позивач в своїй позовній заяві не навела жодної із обставин, які визначені Сімейним Кодексом України та які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Посилання позивача на норми Сімейного Кодексу України, відповідно до яких розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як на підставу для збільшення розміру аліментів є не доречними, оскільки відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.07.2018 року становить 1559 грн., а за рішенням суду він сплачує аліменти у розмірі 700 грн., що приблизно складає 50 відсотків прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Боргів по виплаті аліментів він не має. На даний час він офіційно не працевлаштований. Крім того, законодавством встановлений рівний обовязок батьків по утриманню дитини. (а.с. 19-21)., Позивачем [PERSON] було надано до суду відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що з доводами наведеними у відзиві відповідача не згодна з наступних підстав: дитина знаходиться на її повному матеріальному утриманні, грошових коштів, які стягуються з відповідача не достатньо для належного утримання дитини, крім того, вона перебуває у відпустці у звязку із вагітністю та пологами від другого шлюбу та не має змоги самостійно утримувати сина. Крім того зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, справжній розмір його доходів визначити неможливо, тому при визначенні аліментів необхідно врахувати рівень заробітної плати у регіоні проживання відповідача, який за даними Головного управління статистики становить по Луганській області на липень 2018 року 7730,00 грн. Вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів, на утримання малолітньої дитини в розмірі 2000.00 грн. щомісячно, але не менше 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 32-37)., Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно. Заслухавши думку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: 02 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] рішенням Сватівського районного суду Луганської області було розірвано шлюб. (а.с.6)., Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЕД № 285054 від 27.08.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 111 (а.с.7)., Відповідно до довідки Сватівської міської ради № 4131 від 25.06.2018 року,малолітня дитина - [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: Луганська область, м. Сватове, вул. ім. В. Сосюри (Дзержинського), буд. № 42. (а.с. 8)., 07 квітня 2016 року Сватівським районним судом Луганської області було прийнято рішення про стягнення з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], який проживає за адресою: [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 900 гривеньщомісячно, починаючи з 25 січня 2016 року до повноліття дитини. (а.с. 38)., 11 травня 2016 року колегією суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області було змінено рішення Сватівського районного суду Луганської області від 07.04.2016 року та зменшено розмір аліментів стягнутих щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] з 900 гривень до 700 гривень. (а.с. 39-41)., Відповідно до довідки про доходи від 04 червня 2018 року № НВ 000000008, дохід позивача [PERSON] станом на перше півріччя 2018 року складає 17\~402,09 грн., утриманий податок з доходів фізичних осіб 2973,80 грн. (а.с.9)., Як вбачається з листка непрацездатності серія АДП № 755098 від 27 серпня 2018 року, [PERSON] перебуває у декретній відпустці. (а.с. 37)., Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 180 СК Українивизначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; станздоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Така правова позиція зазначена і у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» де вказано, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. З огляду на вищезазначені положення законодавства, виходячи з характеру спору, з урахуванням всіх обставин справи, а також того, що відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності, згідно вимог ст. 12 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, з врахуванням прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років станом з 01 липня по 30 листопада 2018 року який складає 1559 грн., матеріального становища відповідача, який є працездатним, його стан здоровя дозволяє працювати, обовязок останнього утримувати свого малолітнього сина, однакову відповідальність батьків за виховання і розвиток дитини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, а саме, визначити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, а саме на 50 відсотків, тому судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі ст. 180,182,184,192 СК України,

Outcome: partial