Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість у розмірі 30870,57 грн. за кредитним договором № б/н від 05.05.2012 року, а також судовий збір у справі в розмірі 1600,00 грн. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] отримав у ПАТ КБ ПриватБанк кредит на суму 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого ліміту. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позивальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Відповідно до п.п. 2.1.1.12.11.«Умовам та правил надання банківських послуг», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань, [PERSON] станом на 28.02.2017 року, має заборгованість 30870,57 грн., яка складається з наступного: 947,52 грн. заборгованість за кредитом; 23966,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4010,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1446,22 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів ПАТ КБ «ПриватБанк». Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про застосування строків позовної давності, оскільки заборгованість виникла 26.07.2013 року у розмірі 947,52 грн., тому згідно ст. 261 ЦК України цю дату можна вважати початком обчислення строку позовної давності, яка становить три роки. Просив справу розглядати за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] отримав у ПАТ КБ ПриватБанк кредит на суму 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копією анкети-заяви, підписаної відповідачем, копією умов та правил надання банківських послуг та Умовами і правилами надання банківських послуг (а.с. 5, 6-7, 8-30). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позивальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит у зазначеному розмірі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, але належним чином він не виконував зобов'язання щодо погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими платежами відповідно до умов Договору, що відображено у Розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 05.05.2012 року, та виписці по особовому рахунку (а.с.4, 42-46), [PERSON] станом на 28.02.2017 року, має заборгованість 30870,57 грн., яка складається з наступного: 947,52 грн. заборгованість за кредитом; 23966,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4010,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1446,22 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Згідно наданих суду матеріалів справи, останнє погашення кредиту відповідачем відбулося 28.07.2014 року у сумі 10,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 05.05.2012 року, та випискою по особовому рахунку (а.с.4, 42-46). Слід зазначити, що умовами кредитного договору (п.2.1.1.3.5) було передбачено договірне списання з будь-якого поточного або карткового рахунку відповідача [PERSON] грошових коштів на погашення кредитної заборгованості. У відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає право позикодавця вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, у звязку із порушенням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за Кредитним договором № б/н від 05.05.2012 року, а також сплатою відповідачем за кредитним договором останнього платежу 28.07.2014 року, у позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право вимоги до позичальника [PERSON] стосовно дострокового повернення усієї суми кредиту, включаючи відсотки за користування кредитом, комісій, винагород, неустойки та інших платежів, передбачених Кредитним договором. З позовом про стягнення заборгованості з відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду 24.03.2017 року, тобто в межах строку позовної давності. Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності до вимог банку в частині стягнення заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за користування кредитом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 947,52 грн., а також заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 23966,83 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4010,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно встановлених обставин та вищенаведених норм матеріального права, враховуючи надане суду клопотання відповідача щодо застосування позовної давності, у тому числі до вимог позивача про стягнення пені, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем сума пеніпідлягає стягненню з відповідача в межах строку, встановленого ч.2 ст. 258 ЦК України, тобто за період з 29.02.2016 р. по 28.02.2017 р. у розмірі 1300 грн.. У частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1446,22 грн. - штраф (процентна складова), вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.05.2012 року у розмірі 26214,35 грн. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1358,72 грн.

Outcome: partial