Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на особисте утримання дружини, в котрій зазначено, що сторони з 2007 року перебували у фактичних шлюбних стосунках, на час подачі позову сторони проживають окремо, ведуть різні бюджети. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, та потребує матеріального забезпечення від відповідача. Позивачка не працює. Відповідач працює пожежним - рятувальником 28 ДПРЧ м. Яготин 6 -ДПРЗ ГУ ДСНС України в Київській області, інших осіб на утриманні не має. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/3 частки з усіх його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісячно до досягнення донькою трьох річного віку. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, зазначивши, що позивачка нерухомого та рухомого майна не має, проживає разом з дитиною у своєї матері, яка працює. Сторони по справі періодично проживали разом, то у позивача, то у відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини його доходу, проте заперечує сплачувати аліменти на утримання позивачки, мотивуючи це тим, що він з позивачкою однією сім'єю не проживали, не вели спільно побут і не мали взаємних прав та обов'язків, має на утриманні батька інваліда ІІІ групи та матір, яка перебуває на пенсії. Більша частина коштів, які він отримує, витрачає на придбання ліків для батьків. При цьому, має задовільний стан здров'я, працює пожежним - рятувальником 28 ДПРЧ м. Яготин 6-ДПРЗ ГУ ДСНС України в Київській області. Придбавав для позиваки та дитини необхідні кошти на ліки до пологів і після. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, з показань свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що двічі влітку вдома у відповідача бачив позивачку, але не бачив, щоб вини разом проживали. Йому не відомо про стосунки позивачки та відповідача. З показань свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що він проживає неподалік від помешкання відповідача, двічі бачив позивачку біля помешкання відповідача, проте йому не відомо про їх стосунки та чи вони проживають разом. З показань свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що він одного разу бачив відповідача та позивачку, коли вони йшли разом на вулиці. Він декілька разів на тиждень заходить до помешкання відповідача та спілкується з ним, проте позивачки в даному помешканні не бачив. Відповідач весь час проживає в своєму помешканні. Не так давно чув в селі чутки начебто відповідач одружився. Проте правдивість даних чуток йому не відомо. З показань свідка [PERSON] даних в судовому засіданні вбачається, що вона є матір'ю відповідача та він привіз позивачку з пологового будинку до їх помешкання, проте після влаштованої нею сварки, вона наступного дня поїхала до себе до дому та жодного дня більше не проживала в їх будинку, відповідач також не проживав у позивачки. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебували, проте мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 5), котра проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні та має задовільний стан здоров?я (а.с. 8-9). Позивачці відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 6). Позивачка проживає в [ADDRESS] та має таких членів сім'ї: брат [PERSON] [INFO], донька [PERSON] [INFO], мати [PERSON] [INFO], донька [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Відповідач проживає в [ADDRESS] разом зі своїми батьками (а.с. 10, 21-22, 30-31). Батько відповідача є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію в середньому розмірі 1071, 41 гривню, а матір, є пенсіонеркою за віком та отримує пенсію в середньому розмірі 1063, 19 гривні (а.с. 23-24). Відповідач працює пожежним-рятувальником 28 ДПРЧ м. Яготин 6-ДПРЗ ГУ ДСНС України в Київській області та має заробітну плату в середньому розмірі 2999, 38 гривень (а.с. 30-32). Сторони не мають на праві власності нерухомого та рухомого майна. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 цього ж кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ст. 80 цього Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої ст..84 та ст..ст.86, 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Відповідно до ст..7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2014 року складає 1176 гривень. Враховуючи дані обставини, матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини та відповідача, та ті обставини, що відповідач допомагає своїм батькам, які є пенсіонерами, оскільки їх пенсія не досягає прожиткового мінімуму передбаченого ст..7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік». Вимоги позивачки передбачають стягнення з відповідача коштів, що становлять понад 50% його заробітної плати, що суперечить ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки дана стаття передбачає відрахування із заробітної плати боржника, що не перевищує 70% , в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а не з врахуванням аліментів на утримання жінки з якою проживає спільна дитина. Також враховуючи ті обставини, що позивачка не проживала з відповідачем однією сім'єю, не перебуває з ним в зареєстрованому шлюбі, проживає зі своєю матір'ю, яка працює, що не заперечував представник позивачки, а також ті обставини, що позивачці призначена допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьохрічного віку, і ті обставини, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його доходу, суд вважає, що на утримання неповнолітньої дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 6 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, а в решті позовних вимог відмовити.

Outcome: partial