Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначивши, що 28 грудня 2016р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем від якого у них народився син [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачкою. 03.11.2020р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Позивач зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Вона витрачає кошти на проїзд сина до закладу дошкільної освіти, витрачає на його харчування, придбання одягу, іграшок, засобів гігієни. Тому позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі по 10000грн. на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття, стягнути додаткові витрати у розмірі 13818.88гривень, стягнути витрати за надання правової допомоги. В судове засідання позивач не з?явилася, її представник надав суду клопотання у якому просить розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з?явився, надав суду відзив у якому зазначив, що [PERSON] на даний час не працевлаштований та не отримує постійного прибутку, жодну підприємницьку діяльність не здійснює,, на праві власності нерухомого майна немає, жодні транспортні засоби за ним не зареєстровані. З моменту розірвання шлюбу він ніс і несе всі додаткові витрати по утриманню дитини, згідний сплачувати аліменти у розмірі по 1100гривень щомісячно. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину зазначає, що вони не мпідлягають до задоволення у зв`язку із їх недоведеністю та необґрунтованістю посилаючись на слідуюче: з листопада 2020р. по травень 2021р. він щомісячно надсилав [PERSON] грошові кошти на утримання дитини, всього на суму 11170гривень. Позивачем додано до позовної заяви ксерокопію довідок, що не можуть бути належними та достовірними доказами, оскільки не відповідають вимогам. Окрім того позивач посилається на те, що нею понесені витрати на лікування сина в стоматологічній клініці на суму 2900грн. чек від 18.03.2021р., проте він 26.02.2021р. на імя позивачки перерахував кошти у сумі 3000гривень, призначення платежу вказано сину на лікування зубів [PERSON] .. Також [PERSON] надано довідку про перебування сина на амбулаторному лікуванні з 30.04 по 07.05.2021р. з діагнозом ГРВІ. В підтвердження придбання ліків за вказаний період надала чеки на суму 118грн., а чеки на придбання ліків на суму 571.6грн. за інший період. Інші довідки, надані [PERSON] не є належними та достовірними доказами, не підтверджують понесення нею додаткових витрат. Враховуючи викладене, просить стягнути з нього аліменти у розмірі по 1100гривень щомісячно, в іншій частині позовних вимог відмовити за їх недоведеністю та безпідставністю. Стягнути з [PERSON] витрати понесені у зв`язку із наданням правничої допомоги в сумі 5000гривень. Представник відповідача у судове засідання не з?явився, надав суду заяву у якій просить позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] задовольнити частково та стягнути у сумі по 1100гривень щомісячно. В частині стягнення додаткових витрат просить відмовити у зв`язку з недоведеністю та безпідставністю. Просить вирішити питання із стягнення витрат на правничу допомогу на користь [PERSON] .. Справу просить розглянути за відсутності [PERSON] та за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення. Судом встановлено, що 28 грудня 2016р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем від якого у них народився син [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачкою. У свідоцтві про народження [PERSON] батьком записано [PERSON] . 03.11.2020р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач на даний час не працевлаштований, підприємницькою діяльністю не займається, на праві власності нерухомого та рухомого майна немає. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить з наступного: відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст..182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін і вважає за необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 1100гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи, що з 01 липня 2021р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6років складає 2013грн., окрім того позивачкою суду не надано доказів, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину суд керується слідуючим. Відповідно до\~ст.185СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У ч.1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв`язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах, пов`язаних з утриманням дитини. Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути, наприклад, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба тощо), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Тому, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). До матеріалів справи на підтвердження доказів щодо додаткових витрат позивачкою надано відповідні виписки хворого сина [PERSON] , копії чеків. Проте суд не бере до уваги надані позивачкою всі чеки, оскільки вони не стосуються понесення нею додаткових витрат на дитину. Також суд враховує ту обставину, що відповідачем перераховано кошти у сумі 3000гривень на користь позивачки, за лікування сина у стоматолога та перераховувалися кошти на утримання сина. З вищевикладеного суд приходить до висновку що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат необхідно відмовити. Щодо вимог сторін про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про їх задоволення. Статті\~12,81 ЦПК України\~передбачають, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: partial