Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

В червні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 120465,96 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300554046651018 від 31.07.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 111753 грн., зі сплатою 14,99% річних за користування кредитом на строк до 31.07.2020 року на купівлю автомобіля для споживчих потреб. Відповідно до умов договору відповідач повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобов'язання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за тілом кредиту в сумі 105400,27 грн., заборгованість за відсотками 15065,69 грн. Оскільки у добровільному порядку відповідач не сплачує зазначену заборгованість, позивач просить стягнути її з відповідача у судовому порядку, а також стягнути понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений через засоби масової інформації відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ «Астра Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 300554046651018 від 31.07.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 111753 грн., зі сплатою 14,99% річних за користування кредитом на строк до 31.07.2020 року на купівлю автомобіля для споживчих потреб. Однак, в порушення умов договору відповідач несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за вказаним договором про надання банківських послуг, встановив, що станом на 06.04.2015 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 120465,96 грн., з них 105400,27 - заборгованість за тілом кредиту, 15065,69 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов'язання повинна бути стягнена з відповідача. Що стосується позовних вимог стосовно стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно п.22 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. В цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Outcome: partial