Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. У позові вказувала, що у період з 20.08.1994 по 27.01.2012 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], народження [INFO] та повнолітню дитину [PERSON], народження [INFO] року. [PERSON] у серпні 2013 року вступила на денну форму навчання на педагогічний факультет до Державного ВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди». Строк навчання до 01.07.2018 (а.с. 7). Гуртожитком на період навчання [PERSON] не забезпечена, знімає квартиру за оренду якої сплачує 400 грн. щомісячно. Відповідач на даний час недостатньо надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість працюючи на Пирятинському учбово-виробничому підприємстві УТОС. У зв'язку з чим вимушена звернутися до суду. До початку розгляду справи по суті позивачем було змінено позовні вимоги відповідно до який [PERSON] просила стягнути аліменти: на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення останнім повноліття; на утримання повнолітньої доньки [PERSON], народження [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення останньою двадцяти трьох річного віку, за умов продовження навчання; стягнути додаткові витрати сплачені за проживання [PERSON] у сумі 2000 грн. Сторони у судове засідання не з'явилися на адресу суду надіслали заяви у яких просили справу слухати у їх відсутність. Позивач просила задовольнити змінені позовні вимоги у повному обсязі, відповідач не заперечував проти задоволення змінених позовних вимог. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що у період з 20.08.1994 по 27.01.2012 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], народження [INFO] (а.с. 6) та повнолітню дитину [PERSON], народження [INFO] року. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON], у графі «батько» записано [PERSON], «мати» - [PERSON] [PERSON] у серпні 2013 року вступила на денну форму навчання на педагогічний факультет до Державного ВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди». Строк навчання до 01.07.2018 (а.с. 7). Гуртожитком на період навчання [PERSON] не забезпечена, знімає квартиру, про що свідчить розписка власника, за оренду якої сплачує 400 грн. щомісячно (а.с. 8). Всього за навчальний 2013-2014 роки було сплачено 4000 грн. Діти проживають з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги у повному обсязі на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. На даний час відповідач має постійне місце роботи та стабільних дохід працюючи на Пирятинському учбово-виробничому підприємстві УТОС. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 193 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Проте, вивчаючи матеріали справи, судом було встановлено, що позивачем вже було стягнуто аліменти з відповідача, виконавчий лист № 2-464/2011 виданий 22.08.2011, на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.07.2011 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Даний факт підтверджено Постановою про повернення виконавчого документу стягувачу, за письмовою вимогою позивача (а.с. 10). Оскільки раніше у 2011 році мав факт стягнення аліментів та на момент розгляду справи у судовому засідання [PERSON], народження [INFO], не виповнилося 18 років, то у задоволенні в цій частині позову повинно бути відмовлено з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Що стосується вимог позивачки про стягнення додаткових витрат на дитину, які полягають в оплаті її проживання на квартирі у період навчання, то суд виходить з наступного. Сам факт продовження навчання дитини у вищому навчальному закладі є підставою для стягнення аліментів на утримання дитини після досягнення нею повноліття в порядку ст. 199 СК України, однак не є особливою обставиною, яка породжує обов'язок відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину в порядку ст. 185 СК України. За таких обставин, суд уважає, що сторони солідарно повинні нести витрати. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial