Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 36\~700,00 грн. майнової шкоди, кошти стягнути на рахунок: 29244825509100, МФО: 305299, ЄДРПОУ: 14360570 на імя [PERSON] номер картки № 5168 7572 5820 8141; стягнути з відповідача на його користь 10\~000,00 грн. завданої моральної шкоди, кошти стягнути на рахунок: 29244825509100, МФО: 305299, ЄДРПОУ: 14360570 на імя [PERSON] номер картки № 5168 7572 5820 8141; стягнути з відповідача на його користь 640,00 грн. судового збору, кошти стягнути на рахунок: 29244825509100, МФО: 305299, ЄДРПОУ: 14360570 на імя [PERSON] номер картки № 5168 7572 5820 8141. На обґрунтування позову послався на те, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.09.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вказує, що є потерпілим від протиправних дій відповідача. Також зазначає, що в результаті умисних дій останнього йому завдано матеріальних збитків на суму 19\~025,00 грн., така сума встановлена указаним вище вироком суду, однак на сьогоднішній день вартість викраденого у нього майна збільшилась. Стверджує, що йому завдано й моральної шкоди, оскільки він зазнав тривогу, негативні переживання, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження свого майна. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засіданні двічі підряд не зявився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляду справи за його відсутності. У звязку з наведеним, ураховуючи згоду представника позивача, відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Встановлено, що відповідач був засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.09.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Зі змісту даного вироку вбачається, що в результати умисних злочинних дій [PERSON] завдано матеріальну шкоду потерпілому [PERSON] на загальну суму 19025 грн. Позивачем заявлено до стягнення компенсація у розмірі 36700 грн. в якості матеріальної шкоди, завданої злочином. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 27.09.2016 року встановлено суму майнової шкоди позивача внаслідок злочину у сумі 19025 грн., відтак суд вважає, що позов підлягає до задоволення саме у межах даної суми коштів. З огляду на фактичні обставини справи, саме ця сума є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, що підлягають стягненню з особи, котра їх спричинила. Такою особою є відповідач, який засуджений за дані злочинні дії. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 10000 грн. компенсації за завдану моральну шкоду. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. На думку суду, будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний характер. Обставини справи обєктивно свідчать, що внаслідок злочину позивачу було завдано моральної шкоди. Однак заявлений до стягнення розмір моральної шкоди є завищеним. З урахуванням вимог розумності й справедливості, стану здоров'я потерпілого, беручи до уваги офіційне безробіття відповідача, ступінь його вини, суд вважає, що з останнього слід стягнути моральну шкоду у розмірі 1000 грн. Крім цього, не підлягають задоволенню позовні вимоги у частині стягнення матеріальної та моральної шкоди на банківську картку [PERSON], оскільки реквізити для перерахунку стягнутих коштів вказуються стягувачем у відповідній заяві, що подається державному виконавцю у порядку Закону України "Про виконавче провадження", а зазначення таких безпосередньо у резолютивній рішення суду може істотно ускладнити виконання останнього після набрання ним законної сили. Враховуючи вище викладене, позов слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ст. 88 ЦПК України, тобто стягнувши по 640 грн. із відповідача у дохід держави та на користь позивача за позовну вимогу майнового характеру, від якої останній був звільнений, та за позовну вимогу немайнового характеру, за яку ним сплачено кошти згідно квитанції від 16.05.2017 року.

Outcome: partial