Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, мотивуючи тим, що 22 грудня 2014 року [PERSON] умисно наніс йому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом тонкого кишечника, струс головного мозку які згідно висновку судово-медичної експертизи №18 від 30.01.2015 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення. Вироком Чорнухинського районного суду від 19.03.2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України. В результаті отриманих тілесних ушкоджень він тривалий час знаходився на лікуванні, на яке було витрачено кошти в сумі 9447 грн. Крім цього, [PERSON] також завдана і моральна шкода, яка полягає в заподіянні йому фізичних та душевних страждань з приводу нанесення йому тілесних ушкоджень. Позивач прохає стягнути з [PERSON] на свою користь завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 9447 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився надав суду заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без його участі, пославшись на стан свого здоров»я, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, суду пояснив, що сплатив позивачу 2000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та інші зібрані по справі докази, прийшов до висновку про задоволення позову частково. В судовому засіданні встановлено, що згідно вироку Чорнухинського районного суду від 19.03.2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України, а саме за нанесення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення, та призначено йому покарання у вигляді п»яти років позбавлення волі. Суд застосувавши ст.. 75 КК України звільнив засудженого від відбування покарання з іспитовим строком один рік. Відповідно до змісту вироку Чорнухинського районного суду Полтавської області від 19.03.2015 року цивільний позов потерпілим [PERSON] в кримінальному провадженні заявлений не був. У відповідності з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною сьомою ст. 128 КПК України передбачено, що особа, яка не пред'явила цивільний позов в кримінальному провадженні , а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною першою ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Сума витрачених на лікування коштів в розмірі 9447 грн., підтверджується квитанціями наданими позивачем. Тому суд вважає, що вимоги позивача з приводу стягнення майнової шкоди підлягає задоволенню. Але враховуючи того, що відповідач [PERSON] вже сплатив позивачу 2000 гривень, що підтверджується відповідними заявами сторін від 19 березня 2015 року, то стягненню підлягає 7447 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи». Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статі. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " за № 4 від 31.03.1995 року, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в перенесеному ним душевних страждань, страхах, фізичному болі. Крім того, певний період часу позивач був позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя, переніс складну хірургічну операцію, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 14 січня 2015 року. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, ступінь, обсяг та тривалість моральних страждань, яких зазнав позивач, те, що він був позбавлений можливості вести свій звичайний спосіб життя, істотно погіршилось його самопочуття, позивачу довелось вишукувати додаткові кошти на лікування . Суд вважає, що відповідачем позивачу було заподіяно значної моральної шкоди, тому суд проаналізувавши надані позивачем докази, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Outcome: partial