Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року в розмірі 33500,47 євро, що в гривневому еквіваленті станом на 05.10.2012 року становить 346787,93 грн., з яких: 20464,99 євро (гривневий еквівалент станом на 05.10.2012 року 211848,13 грн.) заборгованість за простроченим кредитом; 11124,81 євро (гривневий еквівалент станом на 05.10.2012 року\~ - 115161,07 грн.) заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом;\~ 727,49 євро (гривневий еквівалент станом на 05.10.2012 року 7530,77 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1183,18 євро (гривневий еквівалент на 05.10.2012 року 12247,96 грн.) пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке після внесення змін до Статуту у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17.09.2008 року перейменовано на ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11114482000 на суму 30000,00 євро терміном до 01.02.2014 року зі сплатою 10% річних. В подальшому шляхом укладення Додаткових угод №1 та №2 до кредитного договору сторонами було змінено строки сплати процентів за кредитним договором та термін повернення кредиту, а також погоджено новий графік погашення кредиту шляхом щомісячних ануїтетних платежів в розмірі 450 євро. Відповідач порушила взяті на себе згідно кредитного договору до додаткових угод до нього зобовязання щодо своєчасного погашення заборгованості за щомісячними платежами у зв»язку із чим утворилася заборгованість, яка становить 33\~500,47 євро, що згідно офіційного курсу НБ України станом на 05.10.2012 року еквівалентно 346\~787,93 гривень, які позивач просить стягнути із відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні відносно позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов та просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. 02.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке змінило своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11114482000 за умовами якого позивач надав відповідачу у кредит в іноземній валюті в сумі 30000,00 євро, що еквівалентно 197253,00 гривень за курсом НБУ на день укладення договору для придбання автомобіля Mitsubishi Outlender 3,0 2007 року випуску з терміном їх остаточного повернення до 01.02.2014 року. Погашення кредиту здійснюється в терміни, встановлені графіком погашення(Додаток №1 до Договору)-п.1.2.2 Договору. У відповідності до п. 1.3.1 договору за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 10% річних. Поз закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 договору. Згідно п.2.1 договору у забезпечення виконання зобов»язань позичальника приймається застава транспортного засобу, згідно договору застави від 02.02.2007 року. Пунктом 5.3 договору передбачено, що при настанні подій, що впливають на здатність або бажання виконання позичальником зобов»язань за договором, визначених у вказаному пункті договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 договору. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх зобов»язань, передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту(всієї його суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого(еквівалентуЯ0 розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом «факт/360», але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування-п.7.1 договору. Пунктом 7.6 договору передбачено, що за порушення своїх зобов»язань( в тому числі і за порушення термінів виконання зобов»язань), встановлених п.п.4.3,4.4.,4.5,4.7 договору позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф(неустойку) у сумі 500 грн. У пункті 9 договору сторони обумовили право банку в односторонньому порядку змінювати розмір процентної ставки за кредитом за умови настання певних обставин шляхом направлення повідомлення позичальнику рекомендованим листом не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати зміни із зазначенням її розміру та дати зміни, під умовою, що нова процентна ставка буде застосовуватися з дати, вказаної в повідомленні банку без укладання додаткової угоди. Зміни до договору оформляються шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до нього, крім випадків. Коли цим договором прямо передбачено, що зміни його умов не потребують укладення будь-яких додаткових угод- п.9.4 договору. На виконання умов Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року [PERSON] було надано кредитні кошти у сумі 30000,00 євро шляхом зарахування їх 05.02.2007 року на поточний рахунок позичальника №26203042841700. 30.01.2009 року сторонами було підписано Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) відповідно до п.1.1. якої сторони домовились про перенесення строків виконання зобов»язань позичальника зі сплати процентів за договором, зокрема, що сплата процентів нарахованих за використання кредитних кошів за період з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року здійснюється позичальником в період з 01.01.2014 року по 10.01.2014 року згідно умов Договору. Пунктом 1.2 Додаткової угоди №1 визначено, що позичальник зобов»язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 01.02.2016 року. Також 30.01.2009 року сторонами було підписано Додаткову угоду №2 до Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року( щодо зміни схеми погашення кредиту) п.2.1 якої передбачено, що розмір ануїтетного платежу складає 450,00 євро. День сплати ануїтетного платежу 28 число кожного календарного місяця строку кредитування. Згідно п.2.2. Додаткової угоди №2 нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця у два етапи за методом «30/360». Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України). В силу ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. За нормами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.611 Цивільного кодексу України, у paзi порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року станом на 05.10.2012 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить: 20464,99 євро, що еквівалентно 211848,13 грн.-заборгованість за простроченим кредитом; 11124,81 євро, що еквівалентно 115161,07 грн.-заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом; 727,49 євро, що еквівалентно 7530,77 грн.- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 1183,18 євро, що еквівалентно 12247,96 грн. -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, а всього на загальну суму 33500,47 євро, що еквівалентно 346787,93 грн. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов»язання в іноземній валюті. Частиною другою ст.533 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.07.2013 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання недійсними Додаткової угоди №1 від 30.01.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року та Додаткової угоди №2 від 30.01.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року. Вказаним рішенням встановлено, що підписи в графі позичальник в Додатковій угоді №1 від 30.01.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року та Додатковій угоді №2 від 30.01.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року виконано не [PERSON], а іншою особою, що свідчить про те, що [PERSON] не була обізнана із змістом вищезазначених додаткових угод та відсутні належні та допустимі докази безумовного схвалення їх змісту позичальником, а тому спірні правочини не можна вважати укладеними зі сторони позивачки. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином не підлягає доказуванню той факт, що Додаткова угода №1 від 30.01.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року та Додаткова угода №2 від 30.01.2009 року до Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року є неукладеними. Згідно висновку судово-економічної експертизи № 958/14-22 від 19.03.2015 року заборгованість [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року станом на 05.10.2012 року без врахувань положень Додаткової угоди №1 від 30.01.2009 року та Додаткової угоди №2 від 30.01.2009 року до даного кредитного договору становить: 22111,49 євро, в тому числі 17363,02 євро- заборгованість з кредиту та 4748,47 євро заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом та 6259,95 грн.-пеня у зв»язку із несвоєчасним погашенням заборгованості по процентах за користування кредитом. Документально підтверджується оформлення фінансових операцій ПАТ «УкрСиббанк» з надання позичальнику [PERSON] споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року у розмірі 30000 доларів США 05.02.2007 року. Оформлення видачі кредиту у розмірі 22135,11 доларів США 02.03.2009 року документально не підтверджується. Залишок кредитної заборгованості за договором №11114482000 від 02.02.2007 року з урахуванням всіх здійснених позичальником [PERSON] платежів у його погашення, та без врахування сум, на які було збільшено зобов»язання Додатковою угодою №1 від 30.01.2009 року та Додатковою угодою №2 від 30.01.2019 року у їх сукупності станом на 05.10.2012 року складає 22111,49 євро, станом на 01.04.2014 року 24445,85 євро. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання [PERSON] умов Договору про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, а тому позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення зі [PERSON] в користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №11114482000 від 02.02.2007 року станом на 05.10.2012 року у сумі 22111,49 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 05.10.2012 року еквівалентно 176737,14 грн. , з яких: 17363,02 євро, що еквівалентно 138782,62 грн.-заборгованість по кредиту та 4748,47 євро, що еквівалентно 37954,52 грн. заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом та пені у зв»язку із несвоєчасним погашенням заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 6259,95 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення зі [PERSON] заборгованості за Додатковою угодою №1 від 30.01.2009 року та Додатковою угодою №2 від 30.01.2019 року слід відмовити, оскільки вказані угоди відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.07.2013 року є неукладеними. В силу ст. 88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1829,98 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial