Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, який мотивує тим, що відповідач по справі є його рідним батьком. Позивач в теперішній час навчається в вищому навчальному закладі «Донецький Національний технічний університет», є студентом 2-го курсу денної форми навчання, термін навчання до 30.06.2017 року. У зв'язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній формі, не має можливості десь працювати, потребує коштів на: оплату гуртожитку, проїзду до місця навчання, проживання, одяг, харчування, придбання підручників, але батько матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює неофіційно в агропромисловому комплексі охоронцем, отримує щомісячний дохід в сумі 3000 грн., а також отримує пенсію. Просить стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 650 грн. щомісяця до досягнення ним 23-х років, тобто, до [INFO] року. Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час, та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, наполягала на їх задоволенні. Пояснила суду, що вона є матір'ю позивача. З відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.11.2014 року. Позивач навчається на бюджетній формі, не отримує стипендію, працевлаштуватися не може, оскільки навчається на денній формі, здоровий. Позивач проживає в м. Красноармійську у гуртожитку, сплачує за нього 40 грн. за добу. Вона є приватним підприємцем, її дохід є нестабільним, у 2014 році він склав 16 429 грн. за рік (приблизно 1400 грн. щомісяця). Вона надає сину посильну матеріальну допомогу, але цих коштів не вистачає, щоб забезпечити усі його потреби. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час, та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі, визнає позовні вимоги частково, не заперечує надавати позивачеві допомогу в сумі 100 грн. щомісячно. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що відповідач не заперечує проти того, що його син [PERSON] навчається і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, але слід врахувати, що він навчається на бюджету, може отримувати стипендію, позивачка також працює і може надавати необхідну допомогу, він також може надавати матеріальну допомогу сину, але не в тому розмірі, що заявлений. Він згоден виплачувати аліменти в розмірі 100 грн. щомісячно, оскільки не працює, є інвалідом 3-ї групи, отримує щомісячно пенсію в розмірі 1050 грн., потребує грошових коштів на лікування. Третя особа - [PERSON] отримує від нього щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його доходу. Крім того, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки пенсіонери, які є інвалідами: [PERSON], [PERSON] Вважає, що позивачем не підтверджені належними доказами витрати на придбання канцелярського приладдя, підручників, тощо. Вважає, що розмір аліментів в сумі 100 грн. щомісячно буде достатнім. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд встановив, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13). Позивач [PERSON] навчається на 2-му курсі денної форми навчання Донецького національного технічного університету, який у зв'язку з проведенням антитерористичної операції переведений з міста Донецька в місто Красноармійськ Донецької області за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-9). Термін закінчення його навчання - 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою навчального закладу (а.с.5). Стіпендію за період з листопада 2104 року по квітень 2015 року отримав лише в грудні 2014 року в розмірі 730 грн., що підтверджується довідкою (а.с.49). [PERSON] мешкав в гуртожитку вищого навчального закладу, що підтверджується копією його паспорту (а.с. 3) Третя особа [PERSON] мешкає разом з неповнолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Третя особа [PERSON] є приватним підприємцем, у 2014 році її дохід склав 16 429 грн. за рік (приблизно 1369 грн. щомісяця), що підтверджується довідкою Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції (а.с. 48). Відповідач [PERSON] є інвалідом 3 групи по загальному захворюванню, що підтверджується довідкою МСЕК № 085113 від 03.04.2008 року, йому протипоказаний важкий фізичний труд (а.с. 26), інших протипоказань не має. Він отримує щомісячно пенсію в розмірі 1037,14 грн. (а.с. 30). З його пенсії проводиться утримання аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини на користь третьої особи - [PERSON] (а.с. 31, 32). Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, що підтверджується оглянутою в судовому засіданні його трудовою книжкою, останній запис в якій зроблений 06.05.1995 року (а.с. 50-53). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що син сторін [PERSON] у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки форма навчання є денною, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, навчання відбувається на бюджетній основі, навчальний заклад знаходиться не за місцем постійного мешкання, що потребує матеріальних витрат на оплату проїзду до місця навчання, проживання в гуртожитку, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання. Суд також вважає, що відповідач, як батько, може надавати сину матеріальну допомогу, оскільки може працювати, отримує пенсію. При цьому, суд враховує, що відповідач в судовому засіданні не оспорював ті обставини, що його син [PERSON] навчається, потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги і що він може надавати йому таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд відповідно до ст. 182, 200 СК України враховує те, що син сторін [PERSON] здоровий, матеріально забезпечений недостатньо. Відповідач є інвалідом 3-ї групи, виплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від свого доходу, не працює, отримує пенсію в розмірі 1037,14 грн., і відповідно має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] має непрацездатних батьків, що підтверджено належними та допустимими доказами. Втім, доводи відповідача про надання допомоги непрацездатним батькам не підтверджені відповідними доказами про те, що така допомога з боку відповідача надається, також не підтверджено розмір цієї допомоги. Крім того, допомога батькам, які є пенсіонерами та отримують пенсію, не знімає з відповідача обов'язку утримання своєї повнолітньої дитини, яка навчається. Також суд враховує, що третя особа як мати також має можливість надавати сину посильну матеріальну допомогу, оскільки є приватним підприємцем, має дохід який в середньомісячному розмірі становить 1369 грн., також має на утриманні неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], на яку отримує від відповідача аліменти. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню, проте, сума аліментів, що заявлена позивачем є завищеною. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню, в розмірі 175 грн. щомісячно. На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити частково. Згідно з ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial