Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і з урахуванням уточнених позовних вимог просила визначити розмір аліментів до стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття, зазначаючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.. Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила позов задоволити Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, причин своєї неявки суду не повідомляв, заперечення на позов суду не надав. З урахуванням положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважав належним повідомлення відповідача про розгляд справи. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, установивши факти та відповідні їм правовідосини суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено судом, сторони перебули у зареєстрованому шлюбі, який в даний час рішенням Підгаєцького районного суду від 21.06.2016 року між ними розірвано. Сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки. Згідно копії свідоцтва про народження відповідач є батьком дитини, але матеріальної допомоги на утримання своєї дочки не надає, ухиляючись від свого батьківського обов`язку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання неповнолітньої доньки, у зв'язку з чим порушуються її інтереси. У судовому засіданні установлено, що відповідач проживає в сільській місцевості, будучи працездатним, у суда відсутні відомості стосовно його працевлаштування. Як вбачається з показів позивачки, відповідач матеріального утримання на неповнолітню їх дитину не надає, хоча має можливість таку надавати так як неофіційно займається перевозом громадян за кордон, а тому має певний заробіток. За цих обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, являючись батьком дитини - неповнолітьої доньки, зобов'язаний утримувати останню до досягнення нею повноліття. Оскільки в добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд зобов'язує його надавати таку допомогу за рішенням суду. Згідно до ст. 184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище платника аліментів, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, не обтяжений турботами щодо, утримання інших дітей і являючись батьком неповнолітньої [PERSON], зобов'язаний утримувати її до повноліття. Також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, та матеріальне становище відповідача, відсутність у останнього постійного місця роботи та заробітку, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі розмірі встановленому законом на відповідний вік дитини, а саме в твердій грошовій сумі. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати її майнові права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 459,30 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі № 6-113 цс 13 Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовійсумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації зааналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку,передбаченому Законом України "Про індексацію грошовихдоходів населення". У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 13 червня 2016 року. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 552,60 грн

Outcome: partial