overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] не надає належної допомоги на утримання дитини , чим порушує свій обов'язок передбачений ст. 180 СК України . 03.06.2015 р. позивачем надано заяву , в якій вона просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. 03.06.2015 р. відповідачем надано заяву , в якій останній просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає . Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі , мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Згідно Акту № 06/05-15 від 06.05.2015р. [PERSON], [INFO]. проживає з позивачем [PERSON]. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач обов'язки по матеріальному утриманню дитини належним чином не виконує , суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів обгрунтованими . Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України і приходить до висновку про можливість стягнення з позивача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову . Позовна заява не мість обгрунтування вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини з 01.09.2010 р. та посилання на докази , якими зазначена вимога підтверджується , а тому стягнення аліментів має відбуватися відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України від дня пред"явлення позову - 12.05.2015 р. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1167 грн. щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 08.02.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу з мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. З відповідачем сумісно не проживає з вересня 2015 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає, вона є інвалідом 3 групи, тому їй одній важко утримувати сина. Відповідач фізично здоровий, працює та взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його, позовні вимоги визнає частково, не взмозі сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі, оскільки не має постійного місця . Згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 500-600 грн, щомісяця до повноліття дитини. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 08.02.2011 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 3 . Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про його народження серії [NUMBER] де в графі "батько" вказаний відповідач - [PERSON]. Судом встановлено, що після припиненням сімейно-шлюбних відносин сторони проживають окремо, відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Позивач проживає за адресою : [ADDRESS] разом з сином [PERSON], що підтверджується довідкою № 1616 від 11.12.2015 року, виданою виконкомом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Домовленості щодо утримання сина між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що являється єдиним власником квартири [ADDRESS]. Даний факт підтверджується договором купівлі - продажу квартири, посвідченого та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10 липня 2013 приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області. Відповідно до довідки виданої 13 лютого 2015 року за № 183 КВЖРЕП №3 у даній квартирі зареєстрована ще одна людина, а саме відповідач по справі [PERSON]. Відповідач по справі в зазначеній квартирі не проживає, місце його перебування не відоме. Позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити, подавши про це письмову заяву. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, поданий до суду позов визнає, просив розглядати у його відсутність. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування жилим приміщенням в квартирі. Позивач є власником квартири [ADDRESS] з 10.07.2013 року. Відповідач не є членом сім"ї позивача, зареєстрований у вказаній квартирі, але в ній не проживає більше року. Відповідно до ст. 71 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а згідно ст.72 ЖК України, відповідно до якої визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач в займаному жилому приміщенні відсутній понад 6 місяців без поважних причин, він є таким, що втратив право користування ним, тому дані вимоги позивача підлягають задоволенню. Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки воно (зняття) проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина [PERSON]. Спільне життя не склалося. Через несумісність характерів, виникали сварки, На протязі півроку спільне господарство не ведуть, сімейні відносини не підтримують. Збереження сімї не можливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, дитину після розірвання шюбу залишити проживати з нею. В судове засідання відповідач повторно не з"явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 19 травня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 16. Від подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, збереження сім"ї та примирення неможливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Згідно зі ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як встановлено в судовому засіданні на даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю. Доказів, того що відповідачем чиняться перешкоди, відносно місця проживання дитини позивачем не надано. З огляду на це позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини до задоволення не підлягають. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 23-річного віку, за умови продовження навчання, зазначивши, що вона проживає з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2010 року. Однак, півтора роки вони не живуть разом як сім"я. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає допомоги по утриманню дитини, позивач просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісячно, до досягнення дитиною 23-річного віку, за умови продовження навчання. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною 23-річного віку, за умови продовження навчання, оскільки син перебуває на її утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, пояснивши, що допомагає сину матеріально по мірі своїх можливостей. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом, сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2010 року, однак на даний час відносини ними розірвано і вони проживають окремо. Від цього шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], де обидва записані його батьками, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Як вбачається з довідки, виданої Чигиринською міською радою, неповнолітня дитина проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. А згідно ст. 180 СК України, обоє батьків рівною мірою зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача. Ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, суд виходить із принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), а також потреби дитини, майовий стан відповідача і позивача. При прийнятті рішення про задоволення позову частково суд виходить з того, що ст. 199 СК України передбачено обов"язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, де зазначено, що стягнення аліментів на дитину до досягнення нею 23-річного віку можливе лише за умови набуття повноліття та продовження навчання, а тому заявлені позивачем вимоги щодо цього є передчасними і задоволенню не підлягають. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в сукупності, враховуючи, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. На підставі викладеного, ст.180, 181-183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При цьому зазначила, що до 30.03.2015 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? від доходу. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений через засоби масової інформації. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~ Відповідно до розяснень, наданих у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~„Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. \~\~ Згідно\~ст.. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. \~\~ Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що сторони до 30.03.2015 року перебували у шлюбі, відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області про розірвання шлюбу від 30.03.2015 року. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] відповідно до свідоцтва про народження (а.с.4) яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач в своїй позовній заяві зазначила, що не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута. Дослідивши матеріали справи та врахувавши, що позивач не надала докази якими підтверджувала б, що [PERSON] потребує значного матеріального утримання, а відповідач в змозі його надати, суд дотримуючись принципів законності та справедливості вважає задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? від доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подачі позовної заяви до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 700,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття, оскільки їй тяжко самій утримувати дитину, вона потребує матеріальної допомоги. Батьки несуть рівні обов'язки по утриманню дітей, добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не досягнуто, що стало приводом для звернення з позовом до суду. Позивачем були уточнені позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, якою вимоги позову підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої вимоги визнав частково. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка постійно проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні (а.с.3-9). Позивач потребує матеріальної допомоги. Відповідач під час розгляду справи позов визнав частково в сумі 700,00 грн. щомісячно. Відповідач не працює, не має стабільного заробітку. Відповідно до ст.180, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду засобу на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. За змістом ст. 200 СК України розмір аліментів у кожному конкретному випадку визначає суд, приймаючи до уваги різні обставини, передбачені ст. 182 СК України, в тому числі наявність у платника аліментів інших дітей. Статтями 182, 183, 191 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та присуджуються з дня пред'явлення позову. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, враховуючи інтереси дитини, часткову згоду відповідача з позовом, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оцінивши матеріальне становище сторін, з урахуванням положень ст.1 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково - в твердій грошовій сумі 700,00 грн. щомісячно. Відповідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. У зв'язку з розлученням та окремим проживанням з відповідачем, бажає отримувати матеріальну допомогу на неповнолітню доньку за рішенням суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини заробітку відповідача на утримання доньки та стягнути витрати пов'язані з наданням правової допомоги при складанні позовної заяви. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Матеріалами справи встановлено, що 24.06.1989 року сторони зареєстрували шлюб, який 22.12.2000 року було розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Фастівської міської ради від за № 1905. Відповідач проти сплати аліментів на утримання доньки не заперечує. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України та роз'яснення п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує те, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, працює, має постійний дохід, тому може і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Ст. 88 ЦПК України, передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат пов'язаних з наданням правової допомоги при складанні позовної заяви то вона до задоволення не підлягає, оскільки з наданої квитанції не можливо встановити за які надані послуги були сплачені кошти, на який рахунок та кому.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів- [PERSON], [PERSON] з участю третьої особи ЛКП "Львівський Ліхтар" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ……………………………………………………………… ………………………........................................… ……………………………………………………………… …………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial