Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Прокурор Герцаївького району звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Держемагенства у Чернівецькій області із зазначеним позовом до Цуренської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, [PERSON], [PERSON] і Відділу Держземагентства в Герцаївському районі. Мотивував тим, що про факт незаконної приватизації земельної ділянки прокуратурі Герцаївського району стало відомо 20.03.2014 року під час здійснення процесуального керівництва по кримінальному провадженні №42014260210000003. Так, рішенням 2 сесії 5 скликання Цуренської сільської ради № 6-2/2006 від 21.06.2006 року «Про передачу земельної ділянки в приватну власність» [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2498 га, яка розташована за межами населеного пункту, право на неї посвідчено Державним актом серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку. Однак, при цьому були порушені вимоги ст.ст.14, 19 Конституції України, ч.1 ст.116, пункт 12 Перехідних положень ЗК України, оскільки [PERSON] надано земельну ділянку за межами населеного пункту на території Цуренської сільської ради Герцаївського району за рішенням сесії Цуренської сільської ради, яка на це не мала повноважень. В подальшому, цільове призначення земельної ділянки, що була незаконно передана у власність [PERSON] на підставі рішення 13 сесії 5 скликання Цуренської сільської ради № 6-13/2008 від 21 березня 2008 року,з перевищенням повноважень, було незаконно змінено з «для ведення особистого селянського господарства» на землі «для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд» та право на неї посвідчено Державним актом серії [NUMBER]. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2008 року зареєстрованого під №1217 спірну земельну ділянку продав [PERSON], а право власності останнього на неї посвідчено Державним актом серії [NUMBER] , який отримав 12 серпня 2008 року. Посилаючись на викладене, прокурор просив поновити позовну давність та визнати незаконним та скасувати рішення 2 сесії 5 скликання Цуренської сільської ради № 6-2/2006 від 21.06.2006 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2498 га; визнати недійсним державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку, виданий 18.09.2006 року; зобов'язати відділ Держемагенства у Герцаївському районі вчинити дії щодо скасування державного запису в Поземельній книзі,шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про скасування запису про реєстрацію державного акта серії [NUMBER] та серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку,скасувати рішення 13 сесії 5 скликання Цуренської сільської ради № 6-13/2008 від 21 березня 2008 року щодо зміни цільового призначення земельної ділянки,визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER],виданий 01 квітня 2008 року,визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.08 укладеного між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Опришко С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1217, визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER],виданий 12 серпня 2008 року,земельну ділянку площею 0,2498 га.,вартістю 156551 грн., повернути державі в особі Головного управління Дерземагенства у Чернівецькій області. В судовому засіданні прокурор Поп М.Ю., посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача Цуренської сільської ради в судовому засіданні не з'явився,будучі належним чином повідомлений про час місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача Відділу Держземагентства у Герцаївському районі Чернівецької області Аврумуцоає А.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову . Відповідачі [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали , просили відмовити в задоволені позову, оскільки вважають його безпідставним та таким що порушує їх права. Представник відповідача [PERSON] -[PERSON] також заперечував проти позову та просив застосувати позовну давність. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінюючи усі докази в сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до п. г ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може бути здійснено шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. На підставі ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За змістом наведених норм визнання недійсним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування тягне за собою визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що рішенням 2 сесії 5 скликання Цуренської сільської ради від 21.06.2006 року № 6-2/2006 року передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,2498 га для ведення особистого селянського господарства . Відділом земельних ресурсів у Герцаївському районі Чернівецької області на підставі вказаного рішення видано [PERSON] державний акт серії [NUMBER] від 18.09.2006 року на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER], площею 0,2498 га з цільовим призначенням -для ведення особистого селянського господарства. Згідно інформації Відділу Держземагенства у Герцаївському районі Чернівецької області від 16.05.2014 року №313/02/4-14 спірна земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] знаходиться за межами населеного пункту Цуренської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Відповідно до ст.19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Пунктом 12 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що оспорене рішення 2 сесії 5 скликання Цуренської сільської ради від 21.06.2006 року №6-2/2006 в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту Цуренської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, слід визнати таким, що видане за межами відповідних повноважень, а тому суперечить вимогам закону, у зв'язку з його виданням порушуються права та охоронювані законом інтереси держави. Як наслідок, не ґрунтується на законі й оспорений державний акт щодо права власності на землю. У зв'язку з цим, не може вважатися набутим у законний спосіб і право власності [PERSON] на землю. З тих саме підстав є незаконним оспорене рішення 13 сесії 5 скликання Цуренської сільської ради № 6-13/2008 від 21 березня 2008 року про затвердження проекту землеустрою зі зміни цільового призначення спірної земельної ділянки та передача земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] , та отриманий ним на підставі цього рішення Державний акт на право власності на землю та серії [NUMBER] на спірну земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] . Судом також встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Опришко С.І. 06.06.2008 року та занесений в реєстрі під №1217. На підставі вказаного договору відділом земельних ресурсів у Герцаївському районі Чернівецької області видано [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.08.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Прокурор Герцаївського району Чернівецької області в інтересах держави в особі Головного управління Дерземагенства у Чернівецькій області звертаючись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним, обставинами, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначав невідповідність змісту правочину вимогам закону в частині спірної земельної ділянки. Таким чином правовою підставою позову прокурор визначав положення ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України. За обставин незаконності рішення 2 сесії 5 скликання Цуренської сільської ради від 21.06.2006 року №6-2/2006 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки на час його прийняття, незаконності набуття [PERSON] права власності на землю, суд дійшов висновку про відсутність правової підстави для набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку та недійсність договору купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області Опришко С.І. Згідно із ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. З огляду на викладене, [PERSON] не набуто право власності на спірну земельну ділянку. Згідно із ч.1 ст.26 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Оскільки державний акт про право власності на землю серії [NUMBER] виданий [PERSON] відділом земельних ресурсів у Герцаївському районі Чернівецької області 12.08.2008 року на підставі оспореного правочину, то такий підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У такому разі спірна земельна ділянка підлягає поверненню у власність держави. Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відділу Держземагенства у Герцаївському районі вчинити дії по скасуванню державного запису в Поземельній книзі шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про скасування запису про реєстрацію державного акту [NUMBER] на право власності на землю , суд вважає що такі вимоги є передчасними, оскільки само рішення суду є підставою для скасування, прокурор не довів наявність спору даних правовідносин. Що стосується заяви представника відповідача [PERSON] про застосування позовної давності , суд бере до уваги положень ч.2 ст.80 ЦК,де передбачено обов'язок суду захистити порушене право,якщо він визнає причину пропущення позовної давності поважною вирішує питання про те захищати чи не захищати існуюче порушене право в зв'язку з тим, що пропущено строк позовної давності. Зважаючи на те ,що про порушене право прокуратурі Герцаївського району стало відомо 20.03.2014 року під час здійснення процесуального керівництва по кримінальному провадженні №42014260210000003 ,а право Держави на земельну ділянку було порушено , то суд вважає , що таке право підлягає захисту. З огляду на наведене, позов прокурора слід задовольнити частково, скасувавши оспорені рішення, визнавши недійсними договір дарування земельної ділянки та державні акти та повернувши земельну ділянку у власність держави. На підставі ст.19 Конституції України, ст.ст.26, 38, 116, 152, 155 ЗК України, п.12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, ст.ст.11, 15, 16, 203, 215, 216, 328, 378 ЦК України та

Outcome: partial