Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку, мотивуючи тим, що 26 січня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного життя у них [INFO] року народилася донька - [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком, а вона матір»ю. 01 вересня 2014 року за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області їх шлюб розірвано, залишивши на її вихованні малолітню доньку - [PERSON]. З кінця червня 2014 року вона проживає окремо. Дитина весь цей час знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає, хоча і має таку можливість, матеріально дитину практично не підтримує. Крім того, і на її утримання, як дружині з якою проживає дитина віком до трьох років, відповідач добровільно коштів не надає. Інших аліментних платежів відповідач не здійснює. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, позов визнає частково, не заперечує проти стягнення на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття, однак проти стягнення аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку заперечує, оскільки офіційно не працює та не має коштів для сплати аліментів. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов"язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі ( а.с.3), від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої, вони вказані батьками (а.с.3). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою, яка не працює, оскільки зайнята доглядом за неповнолітньою донькою [PERSON], [INFO] (а.с.3,5), яка потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний, і взмозі надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини та на її утримання. Згідно ч.3 ст.10 , ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачка не надала доказів на підтвердження своїх вимог про сплату аліментів на її утримання саме в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця. Відповідач також у повному обсязі не надав доказів на підставу своїх заперечень. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що він офіційно не працює та не має коштів для сплати аліментів на утримання дружини, оскільки це не звільняє його від обов'язку надавати матеріальну допомогу дружині, яка у зв'язку з доглядом за дитиною не має самостійного доходу. Враховуючи вищевикладене, вимоги, які приймаються до уваги при визначенні розміру аліментів, те, що позивачка не працює, бо займається доглядом за дитиною віком до трьох років, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця , але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої доньки до досягнення нею повноліття, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і з цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини від доходу відповідача, що не позбавляє права в разі зміни матеріального або сімейного стану вирішувати питання про зміну розміру аліментів. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Outcome: partial