Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» в особі Волинського відділення Львівської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось в Ковельський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Позивач обґрунтував свій позов тим, що 06.11.2007р. між АКБ "УКРСОЦБАНК» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір кредиту на купівлю транспортних засобів №074/170-ААФ03.16-2 (ануїтетні платежі), відповідно до умов якого Банк зобов'язувався надати позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 31 398 доларів США для оплати придбаного автомобіля марки Ореl, модель Vесtга, 2007 року випуску згідно Договору купівлі-продажу автомобіля № 1716 від 31.10.2007р., укладеного між позичальником та ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» зі сплатою 12,55 % річних з порядком погашення суми основної заборгованості, зазначеним в п.п. 1.1.1. п. 1.1. Договору та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.11.2014р. [PERSON] відповідно до п.п. 3.3.7 п. 3.3. Договору кредиту зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі погашати ануїтетні платежі та можливу неустойку в термін, визначений в. 1.1.1 цього Договору. Одночасно з Договором кредиту №074/170-ААФ03.16-2 від 06.11.2007 року між банком та позичальником було укладено і договір відновлювальної кредитної лінії №074/170 для забезпечення плати страхових платежів за Договором добровільного страхування транспортного засобу № К3080-' 26/07/СТ. від 06.11.2007 року. Згідно абз. 2 п.п. 1.2.1 п. 1.2 цього Договору, його було укладено підвідкладальною обставиною, якою є ненадання Позичальником кредитору документів, які б підтверджували самостійну сплату Позичальником чергового страхового платежу за Договором врахування. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договорами кредиту Банком було укладено з ним 06.1 1.2007 року Договір застави № 074/161-ЗАФ03.16-2, згідно якого в заставу Банку було передано придбаний за рахунок кредиту автомобіль марки ОРЕL, модель Vectra, 2007 року випуску, шасі № WОL0ZCF6971081993, тип ТЗ- легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], об'єм двигуна 2198 куб. см., зареєстрований Ковельським МРЕВ ДАІ УМВС України у Волинській області 03.11.2007 року. У зв'язку із отриманням [PERSON] свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість тимчасового реєстраційного талону, 06.02.2008р. між банком та відповідачем було укладено новий Договір застави майна № 070/59-ЗАФ03.26-2, який було посвідчено приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі для реєстрації і нотаріальних дій за №695. [PERSON] № 18-41/96-923 від 13.10.2008р. позичальника було повідомлено про збільшення розміру відсоткової ставки до рівня 15 % річних з 20.10.2008р., а листом № 18-41/96-433 від 13.07.2008р. про збільшення відсоткової ставки з 01.07.2008р. до 24 % річних за Договором, відновлювальної кредитної лінії №074/170 від 06.11.2007р. 06.10.2008р. за погодженням сторін було внесено зміни до Договору кредиту на купівлю транспортних засобів №074/170-ААФОЗ. 16-2 від 06.11.2007 року (ануїтетні платежі), шляхом укладення Додаткової угоди № 1, якою встановлено розмір відсоткової ставки за кредитом з 20.10.2008р. на рівні 13,5 % річних. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк, свої передбачені договором зобов'язання виконав повністю, перерахувавши згідно заяви на видачу готівки № а/2356 від 06.11.2007 року з позичкового рахунку позичальника з конвертацією через касу банку на рахунок ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» (продавця автомобіля за Договором купівлі-продажу ) №260015001801 в ФАБ «Брокбізнесбанк», МФО 373254 157 622 грн. кредитних коштів згідно квитанції № а/2357 від 06.11.2007 року та меморіального ордеру № а/2360 від 06.11.2007 року. Однак позичальник свої договірні зобов'язання щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами виконав частково: в частині сплати суми основного боргу в розмірі 4 640,50 доларів США та в частині сплати відсотків в сумі 8 962,40 доларів США. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов договору кредиту щодо своєчасної сплати суми основного боргу, відсотків за користування грошовими коштами, Банком на його адресу направлялися повідомлення про погашення заборгованості за договором кредиту №06.2-12/96-338 від 26.03.2009 року, з нагадуванням про наявність простроченої заборгованості та з повідомлення про обов'язок дострокового повернення кредиту, процентів та штрафних санкцій у разі несплати суми боргу. У встановлений законом строк позичальник відповіді на повідомлення не надав, вимог, зазначених у ній, не виконав. Претензією №38-01/96-365 від 29.06.2010р. відповідача було повідомлено про право Банку на дострокове повернення усієї суми заборгованості та попереджено про звернення стягнення на предмет застави у випадку несплати сум боргу. Однак відповіді на претензію позичальник не надав, вимог, зазначених у них, не виконав. Відповідно до п.4.1 Договору у разі прострочення Позичальником термінів сплати Ануїтет них платежів, визначених п. 1.1.1 цього Договору Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє період прострочення. У зв'язку з несвоєчасним погашенням суми основного боргу та відсотків відповідачу нараховано пеню в сумі 54 035,08 грн.: в тому числі 38 993,10 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року включно, 15 041,98 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 11.03.2010р. по 08.09.2010 року включно. За рахунок реалізації предмету застави позичальником було погашено 13 000 доларів США заборгованості за кредитним договором.Залишок заборгованості відповідача перед Банком станом на 04.11.2014р. .становить 40984,75 грн., в т.ч. 19 345,67 доларів США, що еквівалентно 250 602,90 грн. грн. (офіційний курс долара США до гривні станом на 04.11.2014р.становить 12,9540 )- заборгованість за кредитом; 8 132,40 доларів США, що еквівалентно 105 346,77 гри. - заборгованість за відсотками! 135,08 грн.- пеня, в тому числі 38 993,10 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період 03.11.2013 року по 03.11.2014 року включно, 15 041,98 грн. пені за несвоєчасне повернення отків за період з 11.03.2010р. по 08.09.2010 року включно , яку позивач просить стягнути з Три миля С.Г. в його користь. Позивач 11.06.2015 року уточнив позовні вимоги та просимо стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк заборгованість за кредитним договором станом на 02.12.2014 року за період з 02.12.2011 року по 02.12.2014 року включно в сумі 483 388,40 грн., в т.ч. 19 345,67 доларів США, що еквівалентно 293 776,05 грн. (офіційний курс долара США до гривні станом на 02.12.2014 року становить 15,1856 )- заборгованість за кредитом; 7 958,31 доларів США, що еквівалентно 120 851,97 гри. заборгованість за відсотками; 68 760,38 грн.-пеня, в тому числі 50 040,84 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 02.12.2013 року по 02.12.2014 року включно, 18 719,54 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 02.12.2013 року по 02.12.2014 року включно. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених в позовній заяві та письмовому поясненні, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просять в позові відмовити, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання подав письмове пояснення і зокрема пояснив, що для обчислення позовної давності застосовуються загальні обчислення строків, що містяться у статтях 252 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. 06 листопада 2007 року між Позивачем (Кредитор) та Відповідачем (Позичальник) було укладено договір кредиту № 074/170-ААФОЗ. 16-2 (Договір кредиту), згідно з яким Кредитор надав Позичальнику у користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 31 398, 00 доларів США. Кредитор свої зобов'язання за договором виконав повністю перерахувавши Позичальнику відповідні кредитні кошти. Погашення кредиту та сплата відсотків передбачалося шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів з кінцевим терміном погашення 05 листопада 2014 року. Однак, у зв'язку із невиконанням Позичальником своїх зобов'язань за договором, що виразилося у затримці сплати чергових щомісячних ануїтетних платежів, Кредитор направив Позичальнику претензію від 29 червня 2010 року № 38-01/96-365, яку було вручено адресату 08 липня 2010 року. В зазначеній претензії містилися посилання на право Банку вимагати дострокового повернення заборгованості, незважаючи на той факт, кінцевий термін її погашення ще не настав, та сформульована вимога - «просимо погасити заборгованість за Договором кредиту». Підпунктом 3.2.3.1 підпункту 3.2.3 Договору кредиту передбачено право Кредитора вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливої неустойки у разі затримання Позичальником погашення відповідного ануїтетного платежу. В свою чергу, підпунктом 3.3.8 Договору кредиту (з урахуванням змін, внесених додатковим договором № 3 від 16 грудня 2009 року) передбачено обов'язок Позичальника протягом 30 календарних днів з дати одержання відповідного повідомлення Кредитора повернути кредит, нараховані проценти з можливою неустойкою. Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та неустойки, Кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, що відповідно змінює і позовну давність у спірних правовідносинах. Таким чином, з урахуванням того, що 08 липня 2010 року Позичальник отримав відповідну претензію, з моменту отримання цієї претензії відбулася зміна умов Договору кредиту щодо строків повернення кредитних коштів, нарахованих процентів та можливої неустойки - кінцевим терміном повного погашення заборгованості за Договором кредиту стало 07 серпня 2010 року. Відтак, починаючи з 08 серпня 2010 року у Кредитора виникло право на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Саме з цієї дати слід обчислювати початок перебігу позовної давності, але при цьому слід враховувати, за щомісячними ануїтетними платежами, строк сплати яких настав до вказаної дати, початок перебігу позовної давності слід обчислювати раніше - починаючи з дати прострочення їх сплати. Крім того, слід врахувати, що в подальшому мали місце події, з якими закон пов'язує переривання строку позовної давності. Відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час , що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Перша подія. 09 березня 2011 року Позичальник звернувся до Кредитора із заявою про надання дозволу на добровільний продаж заставного автомобіля та в цій же заяві зобов'язується решту суми заборгованості сплачувати згідно встановленого графіку. Цю заяву слід розцінювати як факт, що свідчить про визнання Позичальником свого зобов'язання за Договором кредиту, що є підставою для переривання строку позовної давності. Також цю заяву можна розглядати як пропозицію укласти новий договір, яким встановити графік погашення заборгованості за Договором кредиту, так як графік, встановлений раніше в Договорі кредиту було змінено на вимогу Кредитора внаслідок перенесення кінцевого терміну повного погашення заборгованості за Договором кредиту на 07 серпня 2010 року. Однак, ця пропозиція не відповідає вимогам частини першої статті 641 Цивільного кодексу України, так як не містить істотних умов договору про встановлення нових строків погашення заборгованості, а договір про встановлення нових строків погашення заборгованості не можна вважати укладеним, так як Кредитор не направив на адресу Позичальника письмове повідомлення про прийняття пропозиції, як того вимагає частина друга статті 644 Цивільного кодексу України та пункт 7.2 Договору кредиту. Друга подія (три епізоди). Як свідчить видана Позивачем довідка від 26 січня 2015 року № 09201-87/578, за період з 01 січня 2009 року по 26 січня 2015 року Позичальник тричі сплачував заборгованість за Договором кредиту: 19 серпня 2011 року, 12 вересня 2011 року та 10 жовтня 2011 року. Кожна з цих сплат є свідченням визнання Позичальником свого зобов'язання за Договором кредиту, що є підставою для переривання строку позовної давності. Отже, останній раз строк позовної давності було перервано 10 жовтня 2011 року, з 11 жовтня 2011 року він почав обраховуватися з початку і, як наслідок, сплив 11 жовтня 2014 року, в той час як Позивач звернувся з позовом до суду лише у грудні 2014 року, що є підставою для відмови у позові, оскільки позивач пропустив строк позовної давності. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Волинського відділення Львівської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково та стягнути з [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Волинського відділення Львівської обласної філії ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за відсотками нарахованими відповідно із умовами кредитного договору в сумі 8132,40 доларів США, що еквівалентно 120851 (сто двадцять тисяч вісімсот пятдесят одна) грн.97 коп., 18719 (вісімнадцять тисяч сімсот девятнадцять) грн.54 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період 02.12.2013 року по 02.12.2014 року та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1395 (одна тисяча триста девяносто пять) грн. 71 коп. Як встановлено в судовому засіданні 06.11.2007р. між АКБ "УКРСОЦБАНК» та фізичною особою [PERSON] було укладено договір кредиту на купівлю транспортних засобів №074/170-ААФ03.16-2 (ануїтетні платежі), відповідно до умов якого Банк зобов'язувався надати позичальнику у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 31 398 доларів США для оплати придбаного автомобіля марки [PERSON], модель Vectra , 2007 року випуску згідно Договору купівлі-продажу автомобіля № 1716 від 31.10.2007р., укладеного між позичальником та ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» зі сплатою 12,55 % річних з порядком погашення суми основної заборгованості, зазначеним в п.п. 1.1.1. п. 1.1. Договору та з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.11.2014р. [PERSON] відповідно до п.п. 3.3.7 п. 3.3. Договору кредиту зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі погашати ануїтетні платежі та можливу неустойку в термін, визначений в. 1.1.1 цього Договору. Одночасно з Договором кредиту №074/170-ААФ03.16-2 від 06.11.2007 року між банком та позичальником було укладено і договір відновлювальної кредитної лінії №074/170 для забезпечення плати страхових платежів за Договором добровільного страхування транспортного засобу № К3080-' 26/07/СТ. від 06.11.2007 року. Згідно абз. 2 п.п. 1.2.1 п. 1.2 цього Договору, його було укладено під відкладальною обставиною, якою є ненадання Позичальником кредитору документів, які б підтверджували самостійну сплату Позичальником чергового страхового платежу за Договором страхування. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за договорами кредиту Банком було укладено з ним 06.11.2007 року Договір застави № 074/161-ЗАФ03.16-2, згідно якого в заставу Банку було передано придбаний за рахунок кредиту автомобіль марки ОРЕL, модель Vectra, 2007 року випуску, шасі № WOL0ZCF6971081993, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номер АС 3781АМ, об'єм двигуна 2198 куб. см., зареєстрований Ковельським МРЕВ ДАІ УМВС України у Волинській області 03.11.2007 року. У зв'язку із отриманням [PERSON] свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість тимчасового реєстраційного талону, 06.02.2008р. між банком та відповідачем було укладено новий Договір застави майна № 070/59-ЗАФ03.26-2, який було посвідчено приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі для реєстрації і нотаріальних дій за № 695. [PERSON] № 18-41/96-923 від 13.10.2008р. позичальника було повідомлено про збільшення розміру відсоткової ставки до рівня 15 % річних з 20.10.2008р., а листом № 18-41/96-433 від 13.07.2008р. про збільшення відсоткової ставки з 01.07.2008р. до 24 % річних за Договором, відновлювальної кредитної лінії №074/170 від 06.11.2007р. 06.10.2008р. за погодженням сторін було внесено зміни до Договору кредиту на купівлю транспортних засобів №074/170-ААФОЗ. 16-2 від 06.11.2007 року (ануїтетні платежі), шляхом укладення Додаткової угоди № 1, якою встановлено розмір відсоткової ставки за кредитом з 20.10.2008р. на рівні 13,5 % річних. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк, свої передбачені договором зобов'язання виконав повністю, перерахувавши згідно заяви на видачу готівки № а/2356 від 06.11.2007 року з позичкового рахунку позичальника з конвертацією через касу банку на рахунок ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» (продавця автомобіля за Договором купівлі-продажу ) №260015001801 в ФАБ «Брокбізнесбанк», МФО 373254 157 622 грн. кредитних коштів згідно квитанції № а/2357 від 06.11.2007 року та меморіального ордеру № а/2360 від 06.11.2007 року. Однак позичальник свої договірні зобов'язання щодо своєчасної сплати суми кредиту та відсотків за користування грошовими коштами виконав частково: в частині сплати суми основного боргу в розмірі 4 640,50 доларів США та в частині сплати відсотків в сумі 8 962,40 доларів США. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов договору кредиту щодо своєчасної сплати суми основного боргу, відсотків за користування грошовими коштами, Банком на його адресу направлялися претензія №38-01/96-365 від 29.06.2010р.в якій відповідача було повідомлено про право Банку на дострокове повернення усієї суми заборгованості та попереджено про звернення стягнення на предмет застави у випадку несплати сум боргу. Відповідач підтвердив в судовому засіданні, що дана претензія ним була отримана 08.07.2010 року. Відповідач вимог, зазначених у ній не виконав. Відповідно до п.4.1 Договору у разі прострочення Позичальником термінів сплати ануїтентних платежів, визначених п. 1.1.1 цього Договору Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє період прострочення. У зв'язку з несвоєчасним погашенням суми основного боргу та відсотків відповідачу було нараховано пеню в сумі 54 035,08 грн.: в тому числі 38 993,10 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.11.2013 року по 03.11.2014 року включно, 15 041,98 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 11.03.2010р. по 08.09.2010 року включно. За рахунок реалізації предмету застави позичальником було погашено 13 000 доларів США заборгованості за кредитним договором. Залишок заборгованості відповідача перед Банком станом на 04.11.2014р. встановив 40984,75 грн., в т.ч. 19 345,67 доларів США, що еквівалентно 250 602,90 грн. грн. (офіційний курс долара США до гривні станом на 04.11.2014р. становить 12,9540 )- заборгованість за кредитом; 8 132,40 доларів США, що еквівалентно 105 346,77 гри. - заборгованість за відсотками! 135,08 грн.- пеня, в тому числі 38 993,10 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період 03.11.2013 року по 03.11.2014 року включно, 15 041,98 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 11.03.2010р. по 08.09.2010 року включно , яку позивач просить стягнути з Три миля С.Г. в його користь. Відповідно до ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. Враховуючи викладене та

Outcome: partial