Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, звільнення самовільно зайнятої ділянки, зніс самовільно зведеної будівлі. В обгрунтування позову зазначив, що він є власником домоволодіння №77 по вул.Кавказькій у м.Маріуполі. Земельна ділянка площею 0,0443 га, на якій розташоване домоволодіння, знаходиться також в його власності. Власником суміжної земельної ділянки по вул.Кавказькій, 75 є відповідач [PERSON] На момент приватизації зазначеної земельної ділянки була необхідна згода позивача, і він її дав з умовою приватизації ним його ділянки в існуючих на той момент межах. У 2012 році на земельній ділянці [PERSON] було побудовано огорожу - паркан, яка проходить на території земельної ділянки, що належить позивачу, по його південно-західній частині. Площа самовільного захоплення відповідачем його ділянки становить приблизно 11 кв.м. Крім того, у південній частині його земельної ділянки розташований самовільно збудований відповідачем фундамент, і практично примикаючий до нього не придатний для використання, що знаходиться в зруйнованому стані, сарай. На його прохання виправити ситуацію і знести сарай і фундамент, які представляють значну перешкоду у використанні ним власною ділянкою, [PERSON] відповідає відмовою. Вважає за необхідне звернути увагу, що фундамент, розташований на його земельній ділянці, сарай - безпосередньо на межі ділянки. Стіна будинку на кордоні з його ділянкою знаходиться в аварійному стані. Крім зазначених позивачем вище об'єктів, відповідачу також належить і використовується зливна яма, яка розташована навпроти північно-західної межі його земельної ділянки (вул.Кавказька, 75), що примикає до ділянки №77, що належить позивачу. Зливна яма частково розташована навпроти його земельної ділянки. Враховуючи той факт, що [PERSON] не здійснює ніякого технічного обслуговування зазначеної зливної ями, не враховує її технічного стану та фактичної непридатності для використання, її вміст періодично постійно надходить на його земельну ділянку. Відповідач неодноразово піддавався адміністративної відповідальності за неналежне використання зливної ями. Також позивачу відомо, що [PERSON] було видано припис ліквідувати дану яму, проте до теперішнього часу він не виконаний. На його прохання усунути зазначені вище перешкоди, [PERSON] відмовляється. Вважає, що діями [PERSON] грубо порушені його права власника земельної ділянки. Він не маю можливості належним чином використовувати самовільно зайняту відповідачем ділянку землі по південно-західній межі, змушений за власний рахунок ліквідувати наслідки відношення відповідача до своїх обов'язків щодо обслуговування зливної ями, що прийшла в непридатність. Позивач просить суд зобов'язати відповідача усунути йому перешкоди в користуванні належної йому земельною ділянкою, а саме: перемістити південно-західну межу між ділянками, що проходить по точках згідно Плану встановлення меж, на 0,4 м, чим привести у відповідність з технічною документацією, зобов'язати відповідача ліквідувати зливну яму, що знаходиться в аварійному стані перед входом до будинків №75-77 по вул.Кавказькій, зобов'язати відповідача знести фундамент і перемістити сарай, що знаходиться в межах 1 м від південно-західного кордону належної позивачу ділянки, зобов'язати відповідача привести у належний стан стіну будинку, розташовану вздовж південно-західної межі ділянок. В ході слухання справи позивачем було уточнено позовні вимоги, які зводяться до наступного: позивач просить суд зобов'язати відповідача усунути йому перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою, а саме: перемістити південно-західну межу між ділянками, що проходять по точках Г-В, згідно Плану встановлення меж, на 0,3 м, чим привести у відповідність з технічною документацією, зобов'язати відповідача ліквідувати зливну яму, що знаходиться в аварійному стані, перед входом будинку №75-77 по вул.Кавказькій, зобов'язати відповідача знести фундамент і перемістити сарай, що знаходиться в межах 1 м від південно-західної межі належної йому ділянки, зобов'язати відповідача привести у належний стан стіну будинку, розташовану вздовж південно-західної межі ділянок. 26 лютого 2015 року позивачем знову було уточнено розмір позовних вимог, а саме перемістити південно-західну межу між ділянками, що проходять по точках Г-В, згідно Плану встановлення меж, на 0,21 м, чим привести у відповідність з технічною документацією, в іншій частині позовні вимоги залишив без змін. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються з витрат по проведенню судових будівельно-технічних експертиз у розмірі 3500 гривень, а також витрат за наданню правових допомоги у загальному розмірі 5000 гривень. Позивач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON], що діяли на підставі договорів, у судових засіданнях надали пояснення, аналогічні викладеним у позові, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявилася, але надала заяву, згідно якої просить розглянути дану справу у її відсутності, за участю її представника. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], що діє на підставі довіреності, у відкритому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково, не заперечував, що фундамент та сарай знаходиться на межі, а стіна будинку дійсно знаходиться у аварійному стані, але на даній стіні стоять маячки, він контролює, щоб стіна далі не руйнувалась, за останні три роки змін на стіні не має, при наявності фінансових можливостей він приведе у належний стан дану стіну. Зливною ямою, яка знаходиться перед будинками, він та його жінка [PERSON] не користується, вона давно затампонована, він побудував іншу зливну яму, якою користується на території своєї земельної ділянки , тому вважає, що підстав зобов,язовувати відповідачку ліквідувати зливну яму, яка там знаходилась на законних підставах, у позивача немає. Заперечував проти переміщення південно-західної межи між ділянками, що проходять по точках Г-В, згідно Плану встановлення меж, на 0,21 м, бо межі земельної ділянки, встановлені між ним та позивачем були узгоджені та підписані сторонами без заперечень, дані межі земельної ділянки є незмінними після отримання позивачем кадастрового номеру своєї ділянки, порядок користування земельними ділянками було встановлено за їх фактичним користуванням ще до придбання позивачем будинку та земельної ділянки № 77 по вул.. Кавказькій у м. Маріуполі та на підставі фактичного користування його жінкою [PERSON] було отри мано відповідний Державний акт. Крім того зазначив, що не згодний з висновками експерта, який тричі проводив судову будівельно-технічну експертизу, та кожен раз вказував різні розмірі : 0, 40; 0, 30; 0,21 м, та в судовому засіданні не зміг пояснити обґрунтовано висновку своїх експертиз. Просив відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] в цій частині, крім того питання щодо відшкодування правових витрат просив вирішити відповідно до законодавства. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно ст. 81 Земельного кодексу України ( далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу житлового будинку посвідченого 12.06.2009 року, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], власником будинку 77 по вул.Кавказька в м.Маріуполі є [PERSON] (а.с.120-121, 122). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.04.2013 року виданого Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] є власником 1/1 частини земельної ділянки по вул.Кавказькій, 77, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер 2764639, виданого 23.04.2013 року державним реєстратором, кадастровий номер земельної ділянки 1412337200:01:011:0182, загальною площею 0, 0443га (а.с.4, 7, 90, 91). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.05.2013 року виданого Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] є власником 1/1 частини житлового будинку по вул.Кавказькій, 77, на підставі свідоцтва про право власності, на нерухоме майно, серія та номер 3391022, виданого 14.05.2013 року державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційною служби ММУЮ (а.с.5-6, 7, 92-93, 94). Згідно рішення виконавчого комітету Портовської районної ради депутатів трудящих м.Жданова, сталінської області, УРСР від 09.02.1955 протокол №4 [PERSON] відведена земельна ділянка 75 по вул. Кавказькій у м.Маріуполі, площею 453,18 кв.м. (а.с.53). Згідно договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 05.03.1955 року, Міськкомгосп надав забудовнику ділянку комунальної землі, площею 453,18 кв.м. під індивідуальне будівництва будинку 75 по вул.Кавказькій в м.Маріуполі (а.с.54,55,56,57,58). Згідно рішення виконавчого комітету Приморської райради депутатів трудящих м.Жданова протокол №15 від 13.12.1967 року, [PERSON] відведена земельна ділянка 75 по вул. Кавказькій у м.Маріуполі, площею 453,18 кв.м. (а.с.59). Згідно акту прийомки індивідуального домобудівництва, предявлений до здачі будинок 75 по вул.Кавказькій в м.Маріуполі (а.с.60-64). Згідно договору від 14.08.1984 року посвідченого Другою державною нотаріальною конторою, [PERSON] є власником будинку 75 по вул.Кавказькій в м.Маріуполі (а.с.65-66). Згідно договору дарування посвідченого 26.10.2005 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], [PERSON] є власником будинку №75 по вул.Кавказькій у м.Маріуполі (а.с.52, 149, 150). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського бюро технічної інвентаризації від 28.10.2005 року, [PERSON] належить на праві власності 1/1 частин будинку 75 по вул.Кавказькій в м.Маріуполі, на підставі договору дарування, посвідченого 26.10.2005 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] (а.с.69). Відповідно до ст.79 ЗК України, формування земельної ділянкиЗе полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. . Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр», до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер (ст16 Закону України «Про Деражвний земельний кадастр» Згідно із статтею 21\~Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених\~статтею 79-1\~Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до\~статті 107\~Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Згідно викопіювання із чергового кадастрового плану по вул.Кавказька, 77 в м.Маріуполі, встановлений опис меж: від А до Б землі ділянки по вул.Кавказька, буд.79, від Б до В землі ділянки по вул.Сімферопольській, буд.48, від В до Г землі ділянки по вул. Кавказька, буд.79, від Г до А землі Маріупольської міської ради (а.с.95, 105, 128-129). Згідно акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 06.06.2012 року, землекористувач [PERSON], вул.Кавказька,77 в м.Маріуполі, з одного боку, представник ДП «Азовінжгеодезія» [PERSON], з другого боку, а також вказані нижче суміжні землекористувачі (їх представники) вул.Кавказька, буд.77 [PERSON], вул.Сімферопольська, буд.84 [PERSON], вул.Кавказька, буд.75 [PERSON], склали цей акт про те, що межа земельної ділянки по вул.Кавказька, буд.77 в Приморському районі, м.Маріуполя, Донецької області за фактом пролягає по межових точках. Площа встановленої за фактом ділянки складає: 0,0443 га (а.с.96, 97). Згідно кадастрового плану земельної ділянки встановлений опис меж: від А до Б землі ділянки по вул.Кавказька, буд.79, від Б до В землі ділянки по вул.Сімферопольській, буд.48, від В до Г землі ділянки по вул. Кавказька, буд.75, від Г до А землі Маріупольської міської ради (а.с.9). Підставою отримання позивачем кадастрового номеру на земельну ділянку є також і технічна документація із землеустрою, зроблена ДП «Азовінжгеодезія» ( а.с. 99-105), а також матеріали польових вимірів і обчислень земельної ділянки № 77 по вул.. Кавказькій у м. Маріуполі. ( а.с.132-135). Згідно плану меж земельної ділянки по вул. Кавказькій,75 у м.Маріуполі, встановлений опис меж: від А до Б домоволодіння по вул.Кавказька, буд.77, від Б до В домоволодіння по вул.Сімферопольській, буд.82, від В до Г домоволодіння по вул. Кавказька, буд.73, від Г до А землі Маріупольської міської ради (а.с.68). Згідно акту встановлення меж земельної ділянки, землекористувач [PERSON], яка проживає [INFO] та КП «Госрорахункового земельно-кадастрового центру», на виконання рішення Маріупольського міськвиконкому, склали акт щодо меж земельної ділянки домоволодіння №75 по вул.Кавказькій. Сміжними землекористувачами є вул.Семфиропільська, б.82 [PERSON], вул.Кавказька, б.73 [PERSON], вул.Кавказька, б.77 [PERSON] (а.с.147). Згідно викопіювання із чергового кадастрового плану вул.Казвказька, 75 площа земельної ділянки, га 0,0448, кадастровий номер: 1412300000:02:011:0099 (а.с.148). Згідно рішення Маріупольської міської ради про передачу у власність громадянам України земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських забудов та споруд, які знаходяться в їх власності у Приморському районі міста, 1..1.9. передати у власність громадянам України земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських забудов та споруд, які знаходяться в їх власності [PERSON] земельну ділянку (кадастровий номер 1412300000:02:011:0099) по вул. Кавказькій, 75 площею 448 м2 (а.с.155-156). Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку № 75 по вул.Кавказькій у м. Маріуполі на ім.,я [PERSON] складено у 2008 році ТОВ «Проектно-експертна фірма «Землі Приазов,я» (а.с. 146- 151). 27 червня 2008 року [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку № 75 по вул.. Кавказькій у м. Маріуполі( а.с.68) Згідно висновку експерта №12 складеного 04.08.2014 року судовим експертом [PERSON], 1. Фактичне розташування південно-західного кордону між ділянками розташованими за адресою вул. Кавказька. № 75 і № 77, яка проходить в точках Г-В, згідно з планом встановлення меж не відповідає технічній документації (правовстановлюючим документам на земельні ділянки за вказаними адресами). 2. Ліквідація зливної ями можлива. 3. Конструкції будівель літ. Г і фундаменту суперечать вимогам ДБН Державних, будівельних норм України, а саме п. 3.25 частина 3 ДБН 360-92 ** (відстань, до сусідньої межі ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будови (сараю і фундаменту) менше 1,0 м.). 4. Стан кам'яних конструкцій, згідно «Методичних рекомендацій з обстеження деяких частин будівель (споруд) і їх конструкцій». Таблиця 6. Класифікація технічних станів кам'яних і армокам'яних конструкцій будівель (споруд) відповідає аварійному (В наявності є вертикальні і косі тріщини в несучих стінах і стовпах на висоту не більше восьми рядів кладки. Нахили і спучування стін в межах поверху на 1/3 їх товщини і більше. Зсув (зрушення) стін, стовпів і фундаментів по горизонтальних швах або косою штрабе тощо) (а.с.158-165). Згідно додаткового висновку експерта №30 складеного 12.02.2015 року судовим експертом [PERSON], у відповідності з кадастровою зйомкою південнно-західну межу між ділянками по вул. Кавказька буд.№75, №77 в м.Маріуполі, яка проходить по точках «Г-В» згідно плану встановлених меж необхідно перемістити в бік земельної ділянки №75 ([PERSON]М.) на відстань 210 мм ( а.с.192-195). Допитаний в залі суду судовий експерт [PERSON] суду пояснив, що при проведенні експертизи №12 від 04.08.2014 року експерт приймав до уваги показання сторін, замірів, відносно сусідніх ділянок №73,79 по вул.Кавказькій. За показаннями [PERSON] межа проходить на відстані 300 мм від фактичної межі (зі зміщенням в сторону домоволодіння № 75, за показаннями [PERSON] 11.11 межа проходить на відстані 120 мм від фактичної межі (зі зміщенням в сторону домоволодіння № 77). Також згідно з актом встановлення та погодження меж земельної ділянки, межа земельної ділянки по вул. Кавказькій, д. 77 в Приморському районі, м Маріуполя, Донецькій області за фактом пролягає по межовим точкам по червоній лінії має розмір 16,3 м. Згідно з Державним актом на земельну ділянку № 75 по вул. Кавказькій ширина ділянки дорівнює 16 м. Отже, фактичне розташування південно-західного кордону між ділянками покладеними за адресою вул. Кавказька. № 75 і № 77, яка проходить в точках Г-В, згідно з планом встановлення меж не відповідає технічній документації (правовстанавлючим документам на земельні ділянки за вказаними адресами). Крім того зазначив, що в натуру кордони земельних ділянок сторін по справі перед видачею Державних актів на земельні ділянки не виносилися, відповідно заміри відповідно сусідніх земельних ділянок № 73 та 79 по вул. Кавказькій у м. Маріуполі не проводились, фактично межу встановити неможливо. Судом встановлено, що земельна ділянка позивача [PERSON] сформована з моменту присвоєння їй кадастрового номеру, якому передував складений кадастровий план земельної ділянки по вул.. Кавказькій, 77 у м. Маріуполі, а також акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 06.12.2012 року, яким підписано сумісним власником земельної ділянки № 75 по вул.. Кавказькій у м. Маріуполі. Крім того, судом достовірно встановлено, що відносно земельної ділянки по вул.. Кавказькій, 75 в м. Маріуполі в 1997 році було складено акт встановлення меж та присвоєно відповідний кадастровий номер земельної ділянки за фактичним користуванням, що відповідало діючому на той час законодавству. Даний акт підписано суміжним користувачем земельної ділянки № 77 по вул. Кавказькій у м. Маріуполі без заперечень. Підставою видачі Державного акту на земельну ділянку по вул. Кавказькій 75 у м. Маріуполі стало рішення міської ради про передачу земельної ділянки у власність відповідачки, акт встановлення меж земельної ділянки , присвоєння кадастрового номеру та з цього моменту земельна ділянка вважається сформованою. Ні Державний акт на земельну ділянку по вул.. Кавказькій, 75 у м. Маріуполі, ані рішення міської ради позивачем не оскаржувалось, технічну документацію та проект відведення визнано недійсною не було, крім того, внатуру межі земельної ділнки не виносились, таким чином, суд не можу погодитись з позицією позивача, яки вважає, що відповідач зобов,язаний перемістити південно-західну межу між ділянками, що проходять по точках Г-В, згідно Плану встановлення меж, на 0,21 м, чим привести у відповідність з технічною документацією. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про переміщення південно-західної межи між ділянками № 75, 77 по вул.. Кавказькій у м. Маріуполі, , що проходять по точках Г-В, згідно Плану встановлення меж, на 0,21 м, слід відмовити. Судом також встановлено, що перед будинком відповідачки знаходиться зливна яма. Позивач, як доказ того, що знаходження даної зливної ями в аварійному стані, надав постанову адмінкомісії від 26.09.2012 року. Згідно постанови №1745 від 26.09.2012 року АК ВК Маріупольської міської ради, 07.09.2012 о 08-30 годині встановлено самовільне обладнання вигрібної ями на міській території на зеленій зоні біля приватного домоволодіння №75 по вул.Кавказька. Фекальні стоки з вигрібної ями підтоплюють міську територію тротуар, що є порушенням ст.152 КУпАП та п.25 п.15.1 Розділу 15 Правил благоустрою території м.Маріуполя затверджених рішенням Маріупольської міської ради від 21.06.2011 року №6/8-616. [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 340 грн. (а.с.172). Представник відповідача пояснював, що дана зливна яма не використовується, є заптампонованаю . Позивач вважає, що дана зливна яма знаходиться в аварійному стані, тому повинна бути ліквідована, але належних та допустимих доказів цього суду не надав. Експерт не заперечував, що ліквідувати зливну яму можна, але не зазначив, що вона знаходиться в аварійному стані. Крім того, в разі самовільно збудованої зливної ями, якщо вона знаходиться на землях територіальної громади, з такими вимогами щодо приведення земельної ділянки міської ради у відповідний стан повинен звернутися до суду орган місцевого самоврядування, який контролює стан земель територіальної громади, приймає заходи щодо осіб, які самовільно використовують земельні ділянки, які належитать територіальній громаді, ставлять питання про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у відповідний стан. Таким чином, з врахуванням того, що дана зливна яма не знаходиться на земельній ділянці позивача, суд приходить до висновку, що його позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Судом встановлено, підтверджено висновком судової будівельно-технічної експертизи, частково представником відповідача, що дійсно стіна будинку по вул.. Кавказькій, 75 у м. Маріуполі знаходиться в аварійному стані а фундамент та сарай Г знаходиться від межі земельної діняки на відстані, яка менш 1 метру. Дані висновки суду підтверджені об,єктивними доказами по справі висновком судової будівельно-технічної експертизи №12, складеної 04.08.2014 року та №30 складеного 12.02.2015 року, крім того, порушення прав позивача доведено і вищенаведеними доказами по справі, тому порушене право підлягає відновленню шляхом усунення перешкод з боку відповідача [PERSON] та покладення на неї обов,язку знести фундамент та перемістити сарай Г, який знаходиться у межах 1 метру від південно-західного кордону ділянку № 77 по вул. Кавказькій у м. Маріуполі та привести у відповідності до державних будівельних норм стіну будинку, розташовану уздовж південно-західного кордону ділянки № 77 та ділянки № 75 по вул. Кавказькій у м. Маріуполі. Позивач в судовому засіданні просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, які складаються із витрат на оплату та проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3500 гривень, а також витрат на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на сплату судового збору, витрати на правову допомогу, а також витрати на проведення судових експертиз. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Судом частково задоволено позовні вимоги [PERSON], а саме задоволено дві позовні вимоги із чотирьох заявлених, тобто вимоги задоволені на 50%, таким чином з врахуванням цієї частки судом будуть стягнути судові витрати з відповідача. Згідно товарного чеку №30 від 23.11.2014 року судового експерта [PERSON] вартість експертизи складає 1500 грн, а згідно товарного чеку №12 від 10.04.2014 року судового експерта [PERSON] вартість експертизи 3000 грн, а всього 4500 гривень. Таким чином на користь позивача з відповідачки підлягає частковому стягненню судові витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2250 гривень. Позивачем при подачу позову було сплачено судовий збір у розмірі 214,60 гривень ( а.с.1) Таким чином на користь позивача з відповідачки підлягає частковому стягненню судовий збір у розмірі 107, 30 гривень. Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-УІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-УІ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З врахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. 84, ст. 88 ЦПК України, а також роз'яснень у п.п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014р., позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача понесені витрати на оплату правової допомоги, підтверджені документально переліком видів адвокатських послуг (надання правової консультації, складання позовної заяви, заяв про забезпечення позову і доказів тощо), хронометражем використання робочого часу адвоката, залученого за договором для участі в розгляді даної конкретної справи Позивачем, на підтвердження понесених судових витрат надано суду надано суду договір про надання юридичних послуг, укладений між позивачем та адвокатом [PERSON]без дати та номеру. Згідно даного договору адвокат [PERSON] як виконавець представляє інтереси позивача в судах з переліком прав, передбачених ст.. 27 ЦПК України( а.с.38) Згідно наданого позивачем акту виконаних робіт від 17 квітня 2015 року, складеного між позивачем та адвокатом [PERSON], консультації, підготовка документів та складання позовної заяви складає 1000 гривень, представництво інтересів [PERSON] в суді та консультації, складання додаткових процесуальних документів( клопотань та уточнень) складає 2000 гривень, а всього оплачено 3000 гривень. 31 березня 2015 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладено угода про надання правової допомоги № 27 щодо представництва позивача в суді по даній справі.( а.с. 206). Згідно квитанції від 31.03.2015 року адвоката [PERSON] правова допомога для [PERSON] по цивільній справі за його позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою складає 2000 грн. Адвокатом [PERSON], який виступав представником позивача , надано суду довідку про проведення роботи по даній угоди: вироблення позиції по справі та проведення опитування -300 гривень, виїзд на місце та огляд будинку та земельної ділянки на місцевості 300 гривень, ознайомлення з матеріалами справи 300 гривень, прийняття участі в судових засіданнях 10, 17 та 24 квітня 2015 року 600 гривень, складання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи 200 гривень, уточнення позиції по справі після ознайомлення з матеріалами справи 500 гривень. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», розмір місячної мінімальної заробітної плати на 2014 рік становить 1218,00 гривень. Отже, вимога про стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню, в сумі 487,2 гривень за надання правової допомоги адвокатом [PERSON] та в сумі 487, 20 гривень за надання правової допомоги адвокатом [PERSON], що є 40% від мінімальної заробітної плати, оскільки в акті виконаних робіт, наданої адвокатом [PERSON] та в довідці, наданій адвокатом [PERSON],не вказано, який час вони затратили на надання правової допомоги, тому суд стягує витрати на правову допомогу в мінімальному розмірі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial