Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТОВ «Укр-агро-груп», ТОВ «Фактор» та державного нотаріуса [PERSON] лубенської Державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. У позові вказав, що він являється сином [PERSON], який помер 18 грудня 2009 року. 17.03.2010 року він у встановленому законом порядку звернувся до Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області з відповідною заявою про прийняття спадщини, згідно закону, оскільки батько заповіту не залишив. На дату смерті [PERSON] був співвласником (учасником) ТОВ «Укр-Агро-Груп» та ТОВ «Фактор». Його частка в статутному капіталі вказаних товариств складала відповідно 60% та 80 %, решта в рівних частинах належала [PERSON] та [PERSON] Всього спадкоємців за законом, що віднесені до першої черги є три особи: він, мати померлого [PERSON] та син померлого [PERSON]. Мати померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, таким чином він та його брат [PERSON] мають право успадкувати в рівних частках, а саме по ? частині частки батька у майні ТОВ «Укр-Агро-Груп» та ТОВ «Фактор» пропорційну його частці у статутному капіталі зазначених товариств. 16.10.2012 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було винесено рішення у справі №2-1206/11 за позовом [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] до ТОВ «Фактор» та ТОВ «Укр-Агро-Груп» про визнання права власності котрим, визнано за [PERSON], [INFO] в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на ? частину частки останнього у майні вищевказаних товариств, пропорційну частці у статутному їх капіталі. Рішення набрало законної сили 18.12.2012 року. Однак, при його зверненні до державного нотаріуса [PERSON] лубенської держнотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину отримав дві постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки неможливо встановити частки померлого у вказаних товариствах. Позивач стверджує, що ТОВ «Укр-Агро-Груп» та ТОВ «Фактор» на даний момент зареєстровані та здійснюють господарську діяльність, мають певне майно та активи. Крім того вищевказаним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] за законом прийняли його діти [PERSON] та [PERSON]. У рівних частинах по ? частині. Відповідно до статуту ТОВ «Фактор», що був чинний на день смерті [PERSON] та як встановлено рішенням Лубенського міськрайонного суду від 16.10.2012 року у створенні статутного фонду товариства беруть участь своїми внесками: [PERSON] і його внесок складав 14800,00 грн., що становить 80% від загального розміру статутного фонду товариства; [PERSON], його внесок складав 1850,00 грн., що становить 10% від загального розміру статутного фонду товариства; [PERSON], його внесок складав 1850,00 грн., що становить 10% від загального розміру статутного фонду товариства. Відповідно до статуту ТОВ «Укр-Агро-Груп» що був чинний на день смерті [PERSON] та як встановлено рішенням Лубенського міськрайонного суду від 16.10.2012 року у створенні статутного фонду товариства беруть участь своїми внесками: [PERSON] і його внесок складав 56400,00 грн., що становило 60% від загального розміру статутного фонду товариства; [PERSON], його внесок складав 18800,00 грн., що становить 20% від загального розміру статутного фонду товариства; [PERSON], його внесок складав 18800 грн., що становить 20% від загального розміру статутного фонду товариства. Разом з тим, з невідомих йому причин, на даний час, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в графі перелік засновників ТОВ «Укр-Агро-Груп» та ТОВ «Фактор», значаться невідомі йому особи. На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування після померлого [PERSON], який помер 18.12.2009 року право власності на ? частину частки [PERSON] у майні ТОВ «Фактор» та ? частину частки [PERSON] у майні ТОВ «Укр-Агро-Груп», пропорційні частці у їх статутному капіталі. Судові витрати покласти на відповідачів. В судовому засідання позивач та його представник за довіреністю від 27.02.2017 року (а.с.61). [PERSON], позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохають їх задовольнити. Відповідач ТОВ «Укр-Агро-Груп» направив до суду письмове заперечення в якому прохає в задоволенні позову [PERSON] відмовити з підстав порушення строку позовної давності (а.с.66-68). Відповідач ТОВ «Фактор» в жодне з судових засідань свого представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлялось шляхом направлення відповідної судової кореспонденції за офіційними юридичними адресами зазначеними у витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.91,92, 114,115). Відповідач [PERSON] лубенська державна нотаріальна контора проти позову заперечувала, а її представник в судовому засідання згідно довіреності від 14.02.2017 року [PERSON] прохала замінити нотконтору як неналежного відповідача належним, оскільки вважає, що Друга лубенська державна нотаріальна контора по даній справі не є відповідачем так як це суперечить нормам чинного законодавства України, оскільки у п. 24 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано перелік осіб, які можуть бути відповідачами по даних справах та залучити Другу лубенську державну нотаріальну до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог (а.с.104,116). Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи та письмові заперечення відповідачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що 18 грудня 2009 року помер батько позивача [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Факт родинних відносин між ними підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, оскільки він заповіту не залишив. Відповідно до ст. ст. 1216-1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги майна [PERSON] є позивач, його малолітній син [PERSON], [INFO], та мати померлого - [PERSON], яка в подальшому відмовилась від прийняття спадщини, про що звернулася з відповідною заявою до [PERSON] лубенської ДНК. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.10.2012 року, яке набрало законної сили 18.12.2012 року було задоволено позов [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] до ТОВ «Фактор» та ТОВ «Укр-Агро-Груп» про визнання права власності котрим, визнано за [PERSON], [INFO] в порядку спадкування після померлого [PERSON] право власності на ? частину частки останнього у майні вищевказаних товариств, пропорційну частці у статутному їх капіталі. При цьому в рішенні також було встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] за законом прийняли його діти [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах, по ? частині (а.с.30-33). Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до редакції Статуту ТОВ «Фактор», що був чинний на день смерті [PERSON], у створенні статутного фонду товариства беруть участь своїми внесками: [PERSON] і його внесок складає 14800,00 грн., що становить 80 % від загального розміру статутного фонду товариства; [PERSON] і його внесок складає 1850,00 грн., що становить 10 % від загального розміру статутного фонду товариства; [PERSON] і його внесок складає 1850,00 грн., що становить 10 % від загального розміру статутного фонду товариства. (п. 4.4 Статуту). (а.с.11-17). Відповідно до редакції Статуту ТОВ «Укр-Агро-Груп», що був чинний на день смерті [PERSON], у створенні статутного фонду товариства беруть участь своїми внесками : [PERSON] і його внесок складає 56400,00,00 грн., що становить 60 % від загального розміру статутного фонду товариства; [PERSON] і його внесок складає 18800,00 грн. , що становить 20 % від загального розміру статутного фонду товариства; [PERSON] і його внесок складає 18800,00 грн., що становить 20 % від загального розміру статутного фонду товариства. (а.с.18-25). Відповідно до ст. 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний капітал якої поділений на частки між учасниками. Статтею 115 ЦК України визначено, що господарське товариство є власником : 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність; 2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; 3) одержаних доходів; 4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 140 ЦК України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. Згідно ч. 5 ст. 147 ЦК України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки із спадкоємцями учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень ст. 148 ЦК України. Відповідно до ст. 148 ЦК України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом. У відповідності зі статтею 55 Закону України "Про господарські товариства" в зв'язку зі смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, вартість якої визначається на день смерті учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу підлягає зменшенню. На даний час в статутних документах ТОВ «Фактор» та ТОВ «Укр-Агро-Груп» відсутні відомості про наявність внеску [PERSON] у ТОВ «Фактор» у розмірі 80% від загального розміру статутного фонду товариства, а у ТОВ «Укр-Агро-Груп» у розмірі 60% від загального розміру статутного фонду товариства. Разом з тим, вартість частки у майні ТОВ «Фактор» та ТОВ «Укр-Агро-Груп», яка належала [PERSON] встановлена рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16.10.2012 року відповідно до висновку судово-економічної експертизи №267 від 30.03.2012 року. Так, вартість частки у майні ТОВ «Фактор», яка належала [PERSON] станом на 31.12.2009 року пропорційно розміру його частки в статутному капіталі ТОВ «Фактор», складає 1 444 000 грн.; вартість частки у майні ТОВ «Укр-Агро-Груп», яка належала [PERSON] станом на 31.12.2009 року пропорційно розміру його частки в статутному капіталі ТОВ «Укр-Агро-Груп», складає 597 000 грн. Таким чином, вартість ? частини частки [PERSON] станом на 31.12.2009 року пропорційно розміру його частки в статутному капіталі ТОВ «Фактор», складає 722 000 грн. (1 444 000 грн. /2), а вартість ? частини частки [PERSON] станом на 31.12.2009 року пропорційно розміру його частки в статутному капіталі ТОВ «Укр-Агро-Груп», складає 298 500 грн. (597 000 грн. /2). Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті його батька [PERSON] (а.с.26,27). Однак, отримав постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки неможливо встановити частки померлого у вказаних товариствах (а.с.28,29). Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Посилання представника відповідача на порушення строку позовної давності не може бути взято судом до уваги, оскільки позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене те, що позивач є спадкоємцем після смерті свого батька, який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що позов [PERSON] до ТОВ «Фактор» та ТОВ «Укр-Агро-Груп» підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні позову в частині вимог до [PERSON] лубенської державної нотаріальної контори слід відмовити , оскільки по суті ніяких вимог до даного відповідача немає. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягнення з відповідачів ТОВ «Фактор» та ТОВ «Укр-Агро-Груп» на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial