Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай). Позивач в позові посилається на те, що 18.11.1986 року був прийнятий в члени колгоспу «Прогрес» на посаду механізатора де не виходив із членства по 24.01.1998 року. 02.03.1989 року позивач отримав трудову книжку колгоспника під № [NUMBER] єдиного зразка. Колгосп «Прогрес» реорганізований в КДСП «Прогрес», а потім в СК «Очеретуватівський». 31.07.1995 року КДСП «Прогрес» Магдалинівського району Дніпропетровської області отримав державний акт на право колективної власності на землю, що розташована на території Очеретуватської сільської ради Магдалинівського району та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за МД № 287. 31.07.1995 року відбулося розпаювання КДСП «Прогрес», де розмір земельної частки (паю) становить 6,50 умовних кадастрових гектарів. На даний період позивач був членом КДСП «Прогрес». Працюючи механізатором по внесенню мінеральних добрив та ядів тяжко захворів та змушений був лікуватись в різни регіонах України. В грудні 2019 року позивачеві стало відомо, що він має право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки він був членом КДСП «Проргрес», на період отримання господарством державного акту на землю. На звернення позивача, Магдалинівською районною державною адміністрацією надана інформація, що в протоколі №1 загальних зборів колгоспу «Прогрес» Магдалинівського району від 10.02.1990 р. є записи про прийом в члени колгоспу та звільнення із КДСП «Прогрес», де самих протоколів не збереглося. Позивачем отримано архівну довідку за №414/01-25 від 29.10.2019 року, де він помилково записаний як на російській так і на українській мовах по імені і по батькові то як [PERSON] ; то як по батькові [PERSON] .... Дана архівна довідка, є доказом та підтвердженням співпраці та членства у господарстві «Прогрес». На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає встановити факт, що довідка № 414/01-25 від 29.10.2019 року надана трудовим архівом Магдалинівського району при Магдалинівській районній раді належить позивачеві та визнати за ним право на отримання земельної частки (пай) на території Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області розміром 6.50 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без їхньої участі. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що Головне управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області має право розпоряджатися земельними ділянками державної форми власності та не має права на виділення земельних часток (паїв). Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] не внесений до списку громадян - членів колективного дольового сільськогосподарського підприємства «Прогрес» та земельної частки (паю) не отримував (а. с. 17, 32-37). Державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Прогрес» було видано 31 липня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за Мд № 287 (а. с. 29-31). [PERSON] працював в КДСП «Прогрес» та був членом підприємства у період з 18 листопада 1986 року по 24 січня 1998 року, згідно записів у трудовій книжці позивача та довідки Магдалинівської райдержадміністрації від 01.10.2020 року (а. с. 18, 33-37). Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з пунктом 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ`визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Отже, з огляду на вищенаведені положення, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Згідно ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Судом встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Прогрес» виданий 31 липня 1995 року, позивач була членом КДСП «Прогрес», однак не включений до списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), який додано до Державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Прогрес» та не отримував відповідний сертифікат, у зв`язку із чим вказане право підлягає захисту в судовому порядку. Розглядаючи вимогу позивача щодо встановлення факту, що архівна довідка № 414/01-25 від 29.10.2019 року надана трудовим архівом Магдалинівського району при Магдалинівській районній раді належить позивачеві, суд виходить з наступних обставин. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні заявником не підтверджено, що факт, який прохає встановити заявник безпосередньо породжує юридичні наслідки, у зв`язку із помилками, які містяться у книгах обліку по оплаті праці та відображені в архівній довідці № 414/01-25 від 29.10.2019 року. У зв`язку із чим вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial