Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в якій просить: стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання - у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подання даної позовної заяви та до закінчення навчання, але не більш як до досягненням двадцяти трьох річного віку; стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання - у розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг починаючи з моменту подання даної позовної заяви та до закінчення навчання, але не більш як до досягненням двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у липні 2000 року позивач уклала шлюб з [PERSON] . За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . 11 травня 2010 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідно до рішення Дебальцевського районного суду Донецької області з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини до його повноліття. [INFO] жовтня [INFO] року сину виповнилося 18 років та стягнення аліментів за рішенням Дебальцевського районного суду Донецької області з цього часу припинено. На даний час дитина є повнолітньою, продовжує проживати разом із позивачем. У серпні 2019 року син зарахований у Навчально-науковий професійно-педагогічний інститут Української інженерно-педагогічної академії (м. Бахмут) Донецької області на денне відділення, на контрактній основі, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Оскільки син навчатиметься на денній формі, то він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та сплачувати за своє навчання. Відповідно до договору про навчання, укладеного між позивачем та навчальним закладом,за надання освітньої послуги вона зобов`язана сплачувати поетапно, а саме за: 1-2 курс у розмірі 10 370,00 грн., 3 курс у розмірі 11 840,00 грн., 4 курс у розмірі 12 890,00 грн., а всього 45 470,00 грн. Зазначає, що після закриття виконавчого провадження про стягнення аліментів, відповідно до рішення Дебальцевського суду у зв`язку з настанням сину повноліття, відповідач добровільно матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, не надає. Відповідач має постійне місце роботи та займає посаду слюсаря в хімічному цеху Вуглегірської ТЄС у місті Світлодарськ Бахмутського району Донецької області. Як відомо позивачу, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей на утриманні немає. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. \~ \~ \~ \~ Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати сина, якій продовжує навчання, але добровільно матеріальної допомоги не надає, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2019 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (шляхом направлення судових викликів за адресою реєстрації). Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Представник відповідача Гуревич проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві на позов. Зокрема, зазначає, що при ухваленні рішення суд має врахувати ст. 182 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, у відповідача незадовільний стан здоров`я, він потребує санаторно-курортного лікування. Крім того, він уклав шлюб з іншою жінкою і всі ці обставини свідчать про те, що він не може надавати повнолітньому сину допомогу. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №84 від 18.10.2000 року. Батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Світлодарським міськвиконкомом Донецької області (а.с.8). 11 травня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] виданим 11.05.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області (а.с.12). 19 жовтня 2013 року Виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцеве Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно довідки №3196 виданої 17.07.2019 року Начальником відділу реєстрації місця проживання Світлодарської міської ради, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , має наступний склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~абз.\~1\~п.\~20\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів"\~від 15.05.2006\~р.\~обов`язок\~батьків утримувати\~повнолітніх дочку,\~сина,\~які продовжують\~навчатися після\~досягнення повноліття\~(незалежно\~від форми\~навчання),\~виникає за\~обов`язкової\~сукупності таких\~юридичних фактів:\~1)\~досягнення дочкою,\~сином віку,\~який перевищує\~18,\~але є\~меншим 23\~років;\~2)\~продовження ними\~навчання;\~3)\~потреба у\~зв`язку\~з цим\~у матеріальній\~допомозі;\~4)\~наявність у\~батьків можливості\~надавати таку\~допомогу. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі. Сімейним кодексом\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Однак відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання, тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Як свідчать матеріали справи, 14 серпня 2019 року між позивачем [PERSON] та Українською інженерно-педагогічною академією укладено договір № 19.031 про надання освітньої послуги [PERSON] . Відповідно до укладеного договору [PERSON] навчатиметься у вказаному навчальному закладі з 2019/2020 по 2022-2023 навчального року на денній формі навчання, за спеціальністю 015.10 Професійна освіта (Комп`ютерні технології). Загальна вартість освітньої послуги 45470,00 гривень, а саме: 1-2 курс у розмірі 10 370,00 грн., 3 курс у розмірі 11 840,00 грн., 4 курс у розмірі 12 890,00 грн. (а.с.28). Згідно довідки від 14.11.2019 року № 452 [PERSON] працює з 19.10.1998 року на підприємстві Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» на посаді машиніста технологічних насосів 3 розряду та її заробіток з травня 2019 року по жовтень 2019 року складає 68481,69 грн., що в середньому на місяць складає 11413 грн. (арк.с.58). 08.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (арк.с.63). Згідно довідки № 509/1 від 05.10.2019 року [PERSON] потребує санаторно-курортного лікування з приводу остеохондрозу поперекового відділу хребта (арк.с.65-67). Актом від 17.10.2019 року встановлено, що з 01.09.2019 року [PERSON] навчається в Навчально- науковому професійно-педагогічному інституті Української інженерно-педагогічної академії (м.Бахмут) за денною формою навчання. На вихідні приїжджає додому в [ADDRESS] . Акт складено сусідами [PERSON] , [PERSON] та депутатом Світлодарської міської ради Афоніним В.В. (арк.с.69). Проте, з яких підстав та на виконання яких повноважень депутата місцевої ради складено такий акт стосовно повнолітньої особи [PERSON] суду документів не надано. Незрозуміл з яких джерел сусіди та депутат дізналися про місце навчання [PERSON] , якщо при складанні акту не були присутніми а ні [PERSON] , ні його матір. Крім того, в акті, вочевидь, помилково зазначено про те, що [PERSON] приїжджає додому в [ADDRESS] (за місцем проживання сусідів), тоді як останній зареєстрований в [ADDRESS] . Суд вважає, що даний акт не може слугувати доказом непроживання [PERSON] за адресою реєстрації його матері (позивача у справі) та його самого: [ADDRESS] , на що звертає увагу представник відповідача як на підставу згідно ст. 199 СК України щодо звернення до суду з позовом. Згідно наданих суду документів та відповіді на відзив позивач також має певні захворювання та потребує лікування (арк.с.70-89). [PERSON] потребує лікування з приводу гострого дуоденіту (арк.с.16) За даними довідки від 11.01.2020 року № 13 [PERSON] працює з 14.09.1998 року на підприємстві Вуглегірська ТЕС ПАТ «Центренерго» на посаді слюсаря з обслуговування устаткування електростанцій та його заробіток в період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року складає 172621,92 грн., що в середньому на місяць становить 14385 грн. (арк.с.108). З аданими довідки від 11.01.2020 року № 14 заробіток [PERSON] в період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року складає 140008,00 грн., що в середньому на місяць становить 11667 грн., що майже на 2700 грн. менше ніж у [PERSON] В період з жовтня 2018 року по червень 2019 року [PERSON] отримано аліменти в сумі 21593,10 грн., що в середньому становить 2399 грн. Суду не надано належних доказів звернення відповідача з приводу зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи все вищевикладене, а саме те, що син відповідача [PERSON] , [INFO] , досягнувши повноліття, дійсно навчається на денній формі навчання за договором, стипендію не отримує, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, на також наявність певних захворювань у відповідача, що потребують лікування, суд, вважає що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання такими, що підлягають задоволенню частково, присудивши з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23-річного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, суд приходить до наступного. Так,\~в якості\~обґрунтування стягнення\~з відповідача\~додаткових витрат,\~а саме\~1/2\~витрат на\~навчання,\~згідно договору\~про надання\~освітніх послуг, позивач наводить те, що згідно укладеного договору [PERSON] навчатиметься в Українській інженерно-педагогічній академії з 2019/2020 по 2022-2023 навчального року на денній формі навчання. Загальна вартість освітньої послуги 45470,00 гривень, а саме: 1-2 курс у розмірі 10 370,00 грн., 3 курс у розмірі 11 840,00 грн., 4 курс у розмірі 12 890,00 грн. Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Суд вище вжеи вказував на те, що статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199, 200, 201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України\~(додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються\~статтею 199 цього Кодексу\~(утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України\~викладені в постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 № 622/373/16-ц. Представник позивача вказував, що метою вступу до навчального закладу є не розвиток здібностей дитини, а отримання професійної освіти повнолітньою особою. Оплата навчання в даному випадку у звичайному закладі після закінчення школи не може розцінюватися як додаткові витрати, викликані особливими обставинами. Згідно ст. 53 Конституції України повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. В судовому засіданні встановлено, що отримання [PERSON] вищої освіти не є безоплатним. [PERSON] не має доходів, щоб сплачувати вартість навчання. Його навчання оплачує матір [PERSON] . Позивач пояснила суду, що за усною домоленістю з керівництвом навчального закладу, де навчається її син, вона щомісячно здійснює оплату за навчання в сумі 1037 грн., оскільки одразу в неї не було можливості заплатити за все навчання 45470 грн. і навіть 10370 грн. за один рік навчання. Син потребує постічного лікування за діагнозом Осгуда-Шліттера, в неї також ендокринне та інші захворювання. З урахуванням того, що відповідно до Закону України «Про вищу освіту» вища освіта - сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти, а компетентність - здатність особи успішно соціалізуватися, навчатися, провадити професійну діяльність, яка виникає на основі динамічної комбінації знань, умінь, навичок, способів мислення, поглядів, цінностей, інших особистих якостей, виходячи з інтересів повнолітного сина відповідача, який навчається, суд вважає за можливе стягнути одноразово 1/3 частину сплаченої [PERSON] за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року вартості навчання за контрактом [PERSON] , виходячи з суми 1037*6 = 6222 грн., що становить 2074 грн. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача частково, у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial