Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей та поставити відповідну відмітку про це в актовому записі про їх народження. Як на підставу звернення до суду з даною заявою та в її обґрунтування представник позивача вказав, що відповідач самоусунулась від утримання та виховання дітей, зловживає спиртними напоями, ніде не працює та веде аморальний спосіб життя. Сторони в судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача та представника третьої особи суду невідомі, хоча вони були завчасно та належним чином повідомлені про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про такий розгляд, та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Відповідач є матір'ю малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 20 листопада 2014 року (а.с.9) та наказу служби у справах дітей Житомирської РДА від 8 грудня 2014 року (а.с.10) діти взяті на облік, як такі, що опинились в складних життєвих обставинах. Висновком органу опіки та піклування Житомирської РДА (а.с.5-6) визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Зазначені правовідносини врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. ч. 2-3 ст. 150 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. У відповідності до абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи та аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідач вихованням та утриманням дітей не займається, не проявляє батьківської турботи та піклування про них, на даний час проживає окремо від дітей, а отже свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками. Відтак є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її двох малолітніх дітей. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про проставлення судом відповідної відмітки у актових записах про народження дітей про позбавлення відповідача батьківських прав, адже суд такими повноваженнями не наділений. Крім цього, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 102,40 гривні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial