Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, при цьому зазначає, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить ? частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем спадкового майна є позивач. Для отримання свідоцтва про право на спадщину він звернувся до Прилуцької міської державної нотаріальної контори Чернігівської області, де йому повідомили, що на нерухоме майно, яке за життя належало [PERSON] , [PERSON] накладено арешт. Згідно з відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна виявлено обтяження: арешт зареєстрований ВДВС Прилуцького МУЮ 10.04.2014, номер запису про обтяження: 5310511; підстава : постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42940789; об»єкт обтяження: квартира, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS], власники: [PERSON], [PERSON]. Арешт накладено в рамках виконавчого провадження №42940789 відкритого ВДВС Прилуцького МУЮ на виконання ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.04.2014 року про забезпечення позову СТОВ «Птахофабрика «Прилуцька»» до [PERSON] 30.07.2015 року рішенням Прилуцького міськрайонного суду відмовлено в задоволенні позову СТОВ «Птахофабрика «Прилуцька»» до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 27.10.2015 року вищевказане рішення залишено без змін. Заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна належного [PERSON] не було скасовано. Позивач вважає, що накладений арешт на ? частини вищевказаної квартири перешкоджає реалізувати його право на отримання спадщини, тому він звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, : [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з»явився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Представники третіх осіб в судове засідання не з»явились, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутністю осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного: 10 квітня 2014 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду частково задоволено заяву СТОВ «Птахофабрика «Прилуцька»» про забезпечення позову СТОВ «Птахофабрика «Прилуцька»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Накладено арешт на квартиру [ADDRESS](а.с.6) Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 30 липня 2016 року в задоволенні позовних вимог СТОВ «Птахофабрика «Прилуцька»» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2015 року рішення залишено без змін(а.с.7,8) Відповідно до листа Прилуцької міської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 01.03.2016 року №587/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1 / 2 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв»язу з тим, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна щодо суб»єкта та об»єкта нерухомого майна виявлено обтяження: арешт зареєстрований ВДВС Прилуцького МУЮ 10.04.2014, номер запису про обтяження: 5310511; підстава : постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №42940789; об»єкт обтяження: квартира, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS], власники: [PERSON], [PERSON] (а.с.5) Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Виходячи з вище викладеного суд вважає, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем спадкового майна, оскільки подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] Відповідно до ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». В силу ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі. Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet у. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Згідно статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 і 5 ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, і будь-яка заінтересована особа має право в порядку, визначеному законом, звернутися до суду про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна містяться відомості про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS], власники: [PERSON], [PERSON], даний арешт накладений на підставі ухвали Прилуцького міськрайонного суду з метою забезпечення позову у справі за позовом ТОВ «Птахофабрика Прилуцька» до [PERSON] про стягнення боргу. На даний час рішення суду в задоволенні позову ТОВ «Птахофабрика Прилуцька» до [PERSON] відмовлено, а арешт на майно не скасовано, хоча підстави для накладення арешту перестали існувати .За таких обставин позовні вимоги в частині скасування арешту накладеного на квартиру, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS] підлягають задоволенню. Щодо вимог про скасування заходів забезпечення позову то вони є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Outcome: partial