Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Позивачка вказала, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області 11 лютого 2013 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач самоусунувся від матеріального утримання і виховання дитини, зовсім не цікавиться матеріальним станом дитини і ніякої матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Вона ж ніде не працює, проживає у будинку своєї матері і основним джерелом доходу є соціальні виплати та пенсія її матері. Дитина навчається у 2-му класі і потребує індивідуального навчання, лікування і періодичного огляду, що потребує значних затрат. Зазначила, що у відповідача нікого на утриманні немає, він є працездатним та неофіційно працює на різних роботах, а тому має змогу виплачувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно з часу подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, подавши суду письмову заяву, в якій збільшила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1500 грн., оскільки дитина хворіє. Просить слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки ніде не працює, підробляє. З 2005 року живе у цивільному шлюбі з іншою жінкою, з якою має спільну дитину, однак не оформив своє батьківство. Пояснив, що добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON], купляв дитині необхідний одяг, цукерки. Провідує дитину. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2013 року між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 190687, виданим повторно відділом ДРАЦС Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області 21.01.2014 року. За даними свідоцтва про народження дитини, батьком дитини являється [PERSON], який 30 травня 2014 року змінив прізвище на [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №32 (свідоцтво про зміну імені серії І-ИД №009540. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 грудня 2012 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], місце проживання матері дитини [PERSON] Дитина [PERSON] проживає з позивачкою в с.Горошова по вул.Тополі,28, що підтверджується довідкою Мельнице-Подільської селищної ради №858 від 09.12.2016 року. За даними довідки Борщівської районної поліклініки від 25.05.2017 року [PERSON] перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Борщівської районної поліклініки з діагнозом : розлади психологічного розвитку. Потребує тривалого лікування і реабілітації. Наведене також підтверджується випискою з медичної карти № 313279, витягом з історії хвороби №3294 та випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.11.2013 року. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що\~ домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто. За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).\~ \~ Відповідно до ч. 1\~ст. 184 СК України,\~ якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів повинні враховуватися стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інше. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що відповідач відповідно до свого майнового становища має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 1500 грн. в місяць. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 500,00 грн. щомісячно. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Законом України "Пpo Державний бюджет на 2017 рік" з 01 травня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 1777 грн. Враховуючи що малолітня дитина сторін потребує матеріальної допомоги і відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати її, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі - 950,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини. Згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. та судові витрати в користь позивачку понесені нею на оплату послуг адвоката в сумі 300,00 грн. На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та

Outcome: partial