Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника - адвоката Ярошенка Р.В. 05.11.2018 звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ ГТУЮ у м.Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та зобов`язання вчинити дії. Свою позовну заяву мотивує тим, що 21.01.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис нотаріуса щодо примусового стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 13 791, 45 грн. Виконавчий напис нотаріуса вчинено на нібито укладеному між позивачем та відповідачем договорі без номера та без зазначення дати його укладання. Строк, за який проводиться стягнення становить п`ять років дев`ятнадцять днів, а саме 20.10.2011 року по 08.11.2016 р. Як видно з виконавчого напису нотаріуса заборгованість стягується за певний період часу, а саме з 20.10.2011 р. по 08.11.2016 р., в той час як фактично кредитний ліміт по картці було збільшено, а кредитні кошти знято -22.12.2015 р. Таким чином, як видно з викладеного вище, заборгованість у [PERSON] перед банком не виникла, оскільки остання не знімала кредитні кошти та не використовувала їх. А сама заборгованість підлягає стягненню з осіб, винних у шахрайському заволодінні коштами стягувача, в порядку кримінального судочинства. В будь-якому разі заборгованість не є безспірною та не підлягає стягненню на підставі виконавчого напису нотаріуса. На думку позивача, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому, як видно з виписки з рахунку позивача, заборгованість обчислюється за період з 22.12.2015 року, проте виконавчий напис вчинено за період з 05.08.2011 по 27.09.2015. Отже, нотаріусом не було перевірено розрахунок заборгованості, що надав відповідач. Ухвалою судді від 09.11.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою судді від 09.11.2018 року було частково задоволено заяву представника позивача та зупинено стягнення за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.27.01.2017, зареєстрованого в реєстрі за №422 щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів в сумі 13791,45 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», яке здійснюється в рамках виконавчого провадження №54440141, та перебуває на виконанні в Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21.12.2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача Ярошенко Р.В . позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив про її задоволення. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, від представника надійшов відзив, згідно якого представник заперечував проти даного позову в повному обсязі. Представник Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в ході розгляду справи подавав до суду посвідчені копії матеріалів виконавчого провадження. Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, на адресу суду подавала заяву згідно якої просила проводити розгляд справи у її відсутності. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як встановлено судом 27.01.2017 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис нотаріуса, щодо примусового стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 10 791, 45 грн. та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 3000 грн.. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 422 (а.с.26). Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного ТУЮ у м. Києві було відкрите виконавче провадження №54440141 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Згідно відзиву, який надійшов від АТ КБ «ПриватБанк» представник просив відмовити в позові посилаючись на те, що з виконавчого напису вбачається, що період, за який провадиться стягнення, є з 20 жовтня 2011року по 08 листопада 2017 року, а виконавчий напис вчинено - 27 січня 2017 року, отже в межах трирічного строку, передбаченого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Крім того вказував на те, що на даний час кредитні правовідносини не припинені, строки не пропущені відповідно до довідки про видачу кредитних карток з терміном по 09/20, а також відповідно до виписки по руху коштів за весь період часу, таким чином у зв`язку з порушенням строків, зазначених у п.п. 3.1, 3.3, 3.4, глави 16 розділу 2 вищезазначеного Порядку з моменту настання права вимоги, тобто направлення боржнику вимоги про усунення порушень. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В матеріалах справи міститься витяг з ЄРДР № 12015100030015320 згідно якого міститься інформація, що 22.12.2015 року невідома боржнику особа, перебуваючи по вул. Сосюри, 6 у м. Києві, шахрайським способом заволоділа коштами [PERSON] Зазначена невідома особа заволоділа персональними даними банківської картки [PERSON] , яку було емітовано Приватбанком, підвищила кредитний ліміт на ній та зняла всі доступні кошти через банкомат. З вказаних коштів 1 100 грн. були коштами [PERSON] та близько 4 780 грн. -кредитні кошти. За фактом заволодіння коштами 23.12.2015 року [PERSON] було подано заяву про вчинення злочину до Деснянського УП ГУНП України у м. Києві, подію кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України. З огляду на правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, викладену у постанові від 23.01.2018 у справі №310/9293/15, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або перебування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Позивач у поданому нею позові зазначає, що жодних вимог про усунення порушень від відповідача не отримувала. А про існування виконавчого напису нотаріуса дізналась, випадково перевіривши наявність свою імені в Єдиному реєстрі боржників (https://erb.miniust.gov.Ua/#/search-debtors І, в жовтні 2018 року. Відповідно до п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03. 03. 2004 року № 20/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Як викладено у правовій позиції Судової палати у цивільних справах Верховного суду України № 6-141цс14, відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Пунктом 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашений заборгованості. Таким чином, враховуючи викладені позивачем та її представником обставини, той факт, що подані нотаріусу документи не підтверджували безспірність вимог, крім того наразі та на момент вчинення спірного виконавчого напису відбувається розслідування кримінального провадження, а тому доводи позивача знайли своє підтвердження і вимоги [PERSON] щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, 27.01.2017, зареєстрований в реєстрі за № 422 підлягають задоволенню судом. Разом з тим, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині зобов`язання Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві закрити виконавче провадження № 54440141 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 27.01.2017р., зареєстрований в реєстрі за № 422 та виключити відомості про [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , з Єдиного реєстру боржників, є передчасними, оскільки позивач не позбавлена права самостійно звернутись до виконавчої служби з даною вимогою, а у випадку порушення її прав з боку Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві має право оскаржити неправомірність дій чи бездіяльності посадових осіб відділу. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial