Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

У липні 2016 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свою позовну заяву [PERSON] обґрунтовувала тим, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2014 року, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. Після державної реєстрації шлюбу, [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON]. Оскільки вона зі своїм чоловіком створили нову сім'ю, вони змінили прізвище її сина [INFO] на [INFO] З моменту ухвалення Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2014 року, матеріальний стан відповідача суттєво змінився в бік збільшення одержуваних доходів. Грошова сума, що була присуджена відповідачу для стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] є замала для забезпечення їхньої дитини, а будь-якої іншої матеріальної допомоги [PERSON] не надає. На підставі викладеного, [PERSON] просила суд, ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2014 року, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., та стягувати їх з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] 29 липня 2016 року, під час судового засідання, відповідач [PERSON] заявив клопотання про залучення в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - [PERSON], оскільки крім спільної дитини з позивачем [PERSON], він має інших малолітніх дітей від [PERSON]: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Ухвалою суду, від 29 липня 2016 року, [PERSON] було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Цього ж дня, представник [PERSON] - [PERSON] надав суду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи її тим, що 07 березня 2014 року, між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Під час шлюбу в них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день, [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, діти знаходяться на її утриманні. [PERSON] добровільної допомоги не надає, участь у додаткових витратах на утримання дітей не приймає, вихованням не займається та від обов'язку щодо утримання дітей ухиляється. На підставі викладеного, просив суд, стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), на кожну дитину, щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Її інтереси в суді представляв [PERSON], який позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суду їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2014 року, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. [PERSON] одружилася з [PERSON], внаслідок чого позивач змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31 жовтня 2014 року, видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Оскільки вона зі своїм чоловіком створили нову сім'ю, вони змінили прізвище її сина [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 16 березня 2015 року, видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції у Полтавській області. З моменту ухвалення Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19.11.2014 року, матеріальний стан відповідача суттєво змінився в бік збільшення одержуваних доходів, що підтверджується довідкою про доходи від 07.06.2016 року № 409, виданої по адвокатському запиту представника позивача [PERSON]. Грошова сума, що була присуджена відповідачу для стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] є замала для забезпечення їхньої дитини, а будь-якої іншої матеріальної допомоги [PERSON] не надає. Щодо позовних вимог третьої особи встановлено, що 07 березня 2014 року, між нею, [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] від 07 березня 2014 року, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області У [PERSON] та [PERSON] є спільні діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 травня 2014 року, видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 січня 2015 року, видане Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області На сьогоднішній день, [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 5367 від 21.07.2016 року, виданої ТОВ «Житлобудсервіс», діти знаходяться на її утриманні. [PERSON] добровільної допомоги не надає, участь у додаткових витратах на утримання дітей не приймає, вихованням не займається та від обов'язку щодо утримання дітей ухиляється. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ). Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. На підставі вищевикладеного, суд, враховуючи матеріальне становище відповідача [PERSON], те, що в нього є три дитини: одна від позивача [PERSON] та дві від третьої особи [PERSON], виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, конституційного права особи на прожитковий мінімум, приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частки від його заробітків (доходів) є завищеним, тому підлягають частковому задоволенню і суд зменшує розмір аліментів до 1/6 частки, в той час вимоги третьої особи [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: partial