Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач 13.06.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а.с.2-4). В обґрунтування позову посилається на наступні обставини.\~\~\~\~\~ Він 20.11.1996 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу у них склались різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, з жовтня 2016 року шлюбні відносини між ними фактично припинені. Під час шлюбу, 29.01.1997 року, на підставі договору купівлі-продажу ААЕ №278412, зареєстрованому у реєстрі за № 1-623, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], ними була придбана квартира [ADDRESS] загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м. Договір було оформлено на дружину [PERSON] Вважає, що має право на 1/2 частку спільного майна подружжя, яким є вищевказана квартира. Він звертався до своєї дружини з пропозицією поділу спільного майна, але згоди вони не дійшли. 08.06.2017 року було проведено оцінку спірної квартири, отримано Звіт № 080617-7 «Про оцінку майна», виконаний ТОВ «Наукова технічна компанія», згідно якого встановлена ринкова вартість квартири станом на 08.06.2017 року - 200917 грн. 00 коп. Таким чином, йому належить 1/2 частина спірної квартири, що становить 100\~458 грн. 50 коп. Він згоден на те, щоб відповідач сплатила йому грошову компенсацію у вигляді половини ринкової вартості квартири, а саме 100458 грн. 50 коп. Враховуючи викладене просить здійснити поділ спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON], а саме квартири [ADDRESS] загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м., яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ААЕ №278412, зареєстрованому у реєстрі за № 1-623, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]; виділити йому у власність 1/2 частину спірної квартири вартістю 100458 грн. 50 коп.; виділити у власність [PERSON] 1/2 частину спірної квартири вартістю 100458 грн. 50 коп.; у разі згоди відповідача, вирішити питання про стягнення з неї компенсації у розмірі 100\~458 грн. 50 коп., що становить 1/2 вартості квартири [ADDRESS]; відшкодувати понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 05.07.2017 року (а.с.25), провадження по справі було відкрито у відповідності до ст.122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на той час). Ухвалою суду від 02.10.2017 року (а.с.41,42) заяву [PERSON]\~ про забезпечення позову задоволено частково; накладено арешт на квартиру [ADDRESS], зареєстровану за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29.01.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-623; в іншому відмовлено. Постановою старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 09.10.2017 року накладено арешт на спірну квартиру (а.с.62). 15.12.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким\~ЦПК України\~викладено у новій редакції. У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХШ\~Перехідних Положень\~ЦПК України (в новій редакції), справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні обставини викладені в позові та вимоги позову підтримав. Суду пояснив, що спірну квартиру вони з відповідачем купили 29.01.1997 року, він був присутнім під час укладення угоди у нотаріуса [PERSON], частина грошей на придбання квартири була у відповідача (в якому розмірі він не памятає), а частину вони заробили під час проживання без реєстрації шлюбу та займання підприємницькою діяльністю. Вказав, що у дружини була однокімнатна квартира, після продажу якої частина грошей пішла на придбання спірної квартири. Розмір сум, які були внесені ним, він не памятає. На придбання однокімнатної квартири він також давав відповідачу гроші. Бюджет у них був спільний, разом вели спільне господарство, підприємницькою діяльністю займалися разом. До шлюбу у нього були особисті кошти, які він надав відповідачу. Представник позивача\~[PERSON]\~ [PERSON]\~у судовому\~засіданні обставини\~позову та\~позовні вимоги\~підтримав,\~просив їх\~задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги частково визнав, не заперечував проти визнання за позивачем права власності на 1/4 частину спірної квартири. В обґрунтування чого послався на наступне. Відповідач до 1993 року перебувала в іншому шлюбі. З 1994 року вона займалася підприємницькою діяльністю, проживала з дитиною в гуртожитку. У березні 1996 року за кошти від зайняття підприємницькою діяльністю придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Шлюб з позивачем зареєструвала 20.11.1996 року. Після цього вирішила придбати трикімнатну квартиру. Для цього через два місяця після укладення шлюбу з позивачем, вона продала свою однокімнатну та придбала спірну квартиру. Дві угоди уклали в один день 29.01.1997 року. Трикімнатна квартира була придбана за 6542,00 грн., а належну їй однокімнатну квартиру продала за 2599,00 грн. Спільного майна за два місяці сторонами не було набуто, проте відповідач не заперечує визнати за позивачем право на 1/4 частину спірної квартири, адже половина спірної квартири була придбана за її власні кошти. У матеріалах справи наявні письмові пояснення представника відповідача [PERSON] [PERSON] подані до суду 13.06.2018 року (а.с.129-131). Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6170,00 грн. та витрати повязані з направленням поштової кореспонденції в сумі 24,00 грн. Суд, вислухавши позивача, представників сторін, допитавши свідків, заявлених позивачем [PERSON],\~[PERSON], [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON], [PERSON],\~[PERSON], та свідків, заявлених відповідачем - [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. [PERSON] зі\~ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 20.05.1989 року [PERSON] міським відділом ЗАГС було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після чого останній присвоєно прізвище «Кулачко») (а.с.45), який 25.03.1993 року - розірвано (а.с.46). [PERSON] довідки № 4472 від 11.08.2017 року, виданої ТОВ «КК «ДомКомНікополь», [PERSON] в період з 31.08.1992 року по 23.04.1996 року мешкала за адресою: м. Нікополь, вул. 50р. НЗФ, буд. 1-А, кімн. 240 (а.с.55). 20.11.1996 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого остання змінила прізвище на «Остахова», що підтверджується копією повторного свідоцтва про одруження (а.с.8,47). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року, постановленому по справі № 182/4755/17, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище залишено «Остахов», [PERSON] - «Остахова». Вказаним рішенням встановлено, що сумісне життя сторін припинено у січні 2006 року, сумісне господарство не ведеться. Рішення набуло чинності 27.11.2017 року (а.с.101). Як вбачається з Договору купівлі-продажу, укладеного 29.03.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 748, [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.50). Право власності на вказану квартиру було зареєстровано 10.04.1996 року в [PERSON] МБТІ за [PERSON], в реєстрову книгу №29 за реєстровим за № 2 (а.с.50-на звороті). [PERSON] довідки про реєстрацію місця проживання особи № 2108, за відомостями картотеки відділу реєстрації та обліку громадян [PERSON] міської ради, [PERSON], [INFO], в період з 04.07.1996 року по 23.01.1997 року була зареєстрована за адресою: [INFO] ( а.с.53). Як вбачається з довідки від 13.03.2017 року, виданої продавцю за договором [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], 29.01.1997 року, ним, приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], було посвідчено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] «Б» в м. Нікополі, Дніпропетровської області, житловою площею 15,9 кв.м., за реєстровим №1-620. Ціна продажу вищевказаної квартири по договору склала 2\~599 грн. 00 коп. (а.с.51). Як вбачається з Договору купівлі-продажу [PERSON] ААЕ №278412 (а.с.9,52), укладеного 29.01.1997 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 1-623, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], житловою площею 40,2 кв.м. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано в [PERSON] МБТІ за [PERSON] в реєстрову книгу №6 за реєстровим № 225 (а.с.9,52-на звороті). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна № 91628532 від 11.07.2017 року, відомості стосовно права власності, інших речових прав, іпотек та обтяжень щодо квартири [ADDRESS] відсутні (а.с.27). [PERSON] відповіді КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» № 701 від 25.07.2017 року (а.с.28), станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.1997 року, р.№ 1-623. На імя [PERSON] виготовлений технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с.10-12). Зі звіту № 080617-7 «Про оцінку майна», виконаного ТОВ «Наукова технічна компанія «Оцінка» вбачається, що ринкова вартість обєкта оцінки (житлової трикімнатної квартири, загальною площею 57 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]) складає без ПДВ 200917 грн. 00 коп. (а.с.13-21). [PERSON] довідки №712 ОСББ «МИР» від 08.08.2017 року (а.с.54), у квартирі № 35, розташованої в буд. 10-В по пр. Трубників в м. Нікополь, мешкають та зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. [PERSON] № 763, посвідченого 04.09.2017 року керівником ОСББ «МИР», у квартирі № 35, розташованої в буд. 10-В по пр. Трубників в м. Нікополь, зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; зі слів сусідів з червня 2017 року за вказаною адресою не зареєстрована, але проживає [PERSON], [INFO] (а.с.56). [PERSON] записів трудової книжки відповідача, вона в період з 17.04.1989 року по 12.08.1993 року була офіційно працевлаштована (а.с.48). 15.08.2017 року [PERSON] обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області [PERSON] була видана довідка № 005775 з якої вбачається, що відповідач перебувала на податковому обліку в управлінні як фізична особа підприємець з 14.12.1994 року по квітень 1998 року, отримувала дохід; з квітня 1998 року по жовтень 1998 року включно здійснювала підприємницьку діяльність за умовами фіксованої сплати фіксованого розміру прибуткового податку, використовувала працю найманих працівників (а.с.49). Викладене підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.79-94). Як вбачається з закордонного паспорту відповідача, в період з 1995 року по 1997 рік неодноразово здійснювала поїздки за кордон (а.с.72-76). 06.09.1996 року між підприємцем [PERSON] та [PERSON] був укладений трудовий договір, згідно якого позивач був працевлаштований реалізатором товару на ринок (а.с.77). З матеріалів справи (а.с.79-94) вбачається що, [PERSON] нараховувалася заробітна плата та було виплачено у вересні місяці 1996 року 11,85, у жовтні місяці 1996 року 3,95 , у листопаді місяці 1996 року 2,75 , у грудні місяці 1996 року 2,29. Вказаний вище трудовий договір був розірваний 16.02.1997 року. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що ним були вкладені гроші на придбання однокімнатної квартири [ADDRESS], так як жодних допустимих доказів на підтвердження цього позивач суду не представив. Показання свідків [PERSON],\~[PERSON], [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON], [PERSON], [PERSON] на підтвердження\~цих обставин\~суд не\~може покласти\~в основу\~рішення,\~так як\~зазначені обставини\~не можуть\~бути підтвердженні\~показаннями свідків.\~У відповідності\~до ч.2\~ст.78\~ЦПК України,\~обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтвердженні\~певними засобами\~доказування,\~не можуть\~підтверджуватися іншими\~засобами доказування.\~З цих\~же підстав\~суд не\~приймає до\~уваги і\~показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], заявлених представником відповідача на підтвердження придбання відповідачем за власні кошти квартири [ADDRESS] та щодо придбання спірної квартири. Посилання позивача на ст.60,63,68,69,70,71 СК України суд вважає помилковим, так як норми СК України не розповсюджуються на правовідносини, що виникли до їх прийняття. Оскільки [PERSON] було придбано у власність квартиру [ADDRESS] 29.01.1997 року, на 1/2 якої претендує позивач, тому до спірних правовідносин слід застосовувати норми законодавства, що діяло на час придбання спірної квартири. На час укладення Договору купівлі-продажу [PERSON] ААЕ №278412 від 29.01.1997 року діяв Кодекс про шлюб та сімю України від\~20.06.1969\~року №\~2006-VII, тому застосуванню підлягають саме норми Кодексу про шлюб та сімю України. [PERSON] ст.22 Кодексу про шлюб та сімю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. [PERSON] ст.24 Кодексу про шлюб та сімю України, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном. З огляду на наведені положення діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ними за час шлюбу, визнання ж такого майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка потребує доведення. 29.01.1997 року відповідач [PERSON] продала однокімнатну квартиру № 30 по пр. Трубників в будинку №10Б в м. Нікополі, Дніпропетровської області, яку придбала до одруження (29.03.1996 року). Договір купівлі-продажу однокімнатної квартири був посвідчений нотаріусом 29.01.1997 року, за реєстровим № 1-620. Ціна продажу вищевказаної квартири по договору склала 2\~599 грн. 00 коп. Викладене підтверджується довідкою (а.с.51). Того ж дня - 29.01.1997 року [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] (у період шлюбу з [PERSON]О.), що підтверджується Договором купівлі-продажу від 29.01.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 1-623 (а.с.9,52). Відповідно до п.2 вказаного Договору, продаж було вчинено за 6542 гривні. Тобто, в один день, 29.01.1997 року [PERSON] продала належну їй до одруження квартиру та придбала спірну квартиру. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем дійсно було внесено на придбання спірної квартири власні кошти в розмірі 2\~599 грн. 00 коп. від продажу квартири, що належала їй до одруження з відповідачем. Сума внеску відповідача фактично дорівнює половині суми, за яку була придбана спірна квартира. Тому суд вважає доведеним той факт, що 1/2 частину спірної квартири придбано за кошти від продажу відповідачем належної їй до одруження квартири, а тому 1/2 частина квартири [ADDRESS] є\~власністю відповідача\~та не\~підлягає розподілу. Посилання позивача на те, що спірна квартира була придбана за спільні кошти, заощадження позивача, які він надав відповідачу на купівлю квартири, суд до уваги не приймає, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем всупереч ч.3 ст.12 ЦПК України надано не було. Враховуючи викладене, суд вважає, що інша 1/2 частина квартири [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами. У відповідності до ч.1 ст.28 Кодексу про шлюб та сімю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх часки визнаються рівними. Тому незалежно від того, що квартира [ADDRESS] була зареєстрована за відповідачем, 1/2 її частина належить сторонам у рівних частках. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, поділити між [PERSON] та [PERSON] квартиру, що придбана у період шлюбу, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-623, таким чином: визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину спірної квартири; визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частини спірної квартири. Вимоги позову щодо стягнення грошової компенсації з відповідача на користь позивача за частину квартири задоволенню не підлягають, так як відповідач згоди на отримання компенсації не надала. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи,\~що позовні\~вимоги позивача\~задоволені частково,\~у відповідності\~до ст.141\~ЦПК України,\~з позивача\~на користь\~відповідача підлягають\~стягненню судові\~витрати в розмірі 6194 грн. 00 коп., які складаються з витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 6170,00 грн. (а.с.134-138), витрат повязаних з направленням позивачу кореспонденції в розмірі 24,00 грн. (а.с.132,133).

Outcome: partial