Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 54799,67 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 23\~024,39 грн., 8045,48 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 23729,80 грн. нарахованої пені, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.,\~вказуючи,\~що 26.12.2011 між сторонами було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит на картковий рахунок у вигляді кредитного ліміту, який в подальшому збільшувався. [PERSON] \~ підтвердила свою \~згоду на\~ те,\~ що підписана\~ анкета -\~заява разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг»,\~а також\~«Тарифами Банку»,\~складає між\~нею та\~ банком Договір\~ про надання\~банківських послуг,\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~ АТ КБ \~ПриватБанк свої \~зобов`язання\~ за Договором\~ виконав у \~повному обсязі,\~ а саме \~надав відповідачу\~можливість розпоряджатися\~ кредитними коштами\~ на умовах,\~передбачених Договором. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 14.09.2020 у відповідача перед банком виникла заборгованість у вищезазначеному розмірі, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою суду від 05.11.2020 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою надав суду клопотання, в якому зазначив, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Суд у зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з`явилася, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26.12.2011 [PERSON] було заповнено та підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». З тексту даної анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку, яка неодноразово перевипускалась, строк дії останньої серпень 2018 року. [PERSON] встановлено кредитний ліміт на картковому рахунку, який в подальшому неодноразово збільшувався. АТ КБ \~ПриватБанк свої \~зобов`язання\~ за Договором\~виконав у\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~можливість розпоряджатися\~кредитними коштами. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує. Згідно з наданим банком розрахунком, у [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 14.09.2020 виникла заборгованість у сумі 54799,67 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 23\~024,39 грн., 8045,48 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 23729,80 грн. нарахованої пені. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна контракт», «Універсальна Голд» та Витяг з Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті\~https://privatbank.ua/terms. Вказаний Витяг з Тарифів та Умов не містить підпису [PERSON] про її ознайомлення з ними станом на день укладення кредитного договору. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У даному випадку в заяві від 26.12.2011, підписаній сторонами, відсутні умови про встановлення відсотків за користування кредитом, а також відповідальності у вигляді пені та її розмір. Позивач з посиланням на положення ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З цього приводу суд вказує таке. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків та відповідальності у вигляді пені, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника [PERSON] про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили розмір процентів за користування кредитом та відповідальність у вигляді пені та її розмір. Тому позовні вимоги в частині стягнення 23729,80 грн. нарахованої пені задоволенню не підлягають, у зв`язку з відсутністю доказів обізнаності відповідача з такими умовами договору. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, на підставі частини другої\~статті 530 ЦК України\~\~АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Наявність заборгованості з повернення простроченого тіла кредиту підтверджується розрахунком представника, а також випискою з особового рахунку [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 23\~024,39 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків в розмірі 8045,48 грн., нараховані згідно зі\~статтею 625 ЦК України, то суд зазначає наступне. Як судом встановлено вище, сторонами в договорі не визначено сплату відсотків за користування кредитом, тому у даному випадку підлягає застосуванню положення ч.2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення відсотків, встановлених законом. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625\~ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625\~ЦК України. Таким чином, якщо строк кредитування закінчився або кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, то з цього моменту припиняється нарахування процентів за кредитом і позичальник зобов`язаний сплатити неустойку та суми передбачені статтею 625\~ЦК України. Встановлено, що [PERSON] було відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт та видана кредитна картка. В подальшому картка неодноразово перевипускалася Банком, остання картка видана строком дії до останнього дня 08/18 року. З огляду на те, що Банк звернувся до суду з позовом у листопаді 2020 року, тобто після спливу строку кредитування, тому має право на стягнення\~відсотків нарахованих на прострочений кредит відповідно до\~ст.625 ЦК України. Однак, суд вважає розмір таких відсотків, нарахованих представником позивача на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 8045,48 грн., виходячи зі ставки 84%, завищеними та такими, що не відповідають положенням ч.2 ст. 625 ЦК України, а тому стягує відсотки згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, виходячи із власного розрахунку. Розмір відсотків складається із розрахунку 3% річних від простроченої суми, відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України, за період з 01.09.2018 (наступний день після спливу строку картки) по 02.11.2020 (дата звернення до суду) за наступною формулою: 3% ? 794 (кількість днів прострочення) / 365 ? 23 024,39 грн. (борг за простроченим тілом кредиту) = 1502,58 грн. А тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 1502,58 грн. Таким чином, позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості з простроченого тіла кредиту у розмірі 23024,39 грн., відсотків, нарахований на прострочений кредит згідно ч.2 ст. 625 ЦК України в розмірі 1502,58 грн., в задоволенні решти вимог суд відмовляє. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 44,76%, тому стягненню з відповідача пропорційно частці задоволених вимог підлягає 940,86 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial