Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачапро визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] районну Київської області. Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично, з початку 2016 року та по теперішній час в зазначенній квартирі не проживає та не з'являється. Відповідно договору про поділ майна, придбаного як спільна сумісна власність подружжя від 18.04.2017 року, вищезазначена квартира була поділена у добровільному порядку, до особистої приватної власності позивача перейшла квартира а відповідачу грошові кошти. Після розірвання шлюбу відповідач переїхав жити за кордон, а отже фактично втратив право на користування житловим приміщенням, проте добровільно знятись із місця реєстрації не хоче. Оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає, в позивача виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, позивач не може вільно розпоряджатися своєю власністю, що порушує її права, тому вона звернулася до суду для захисту своїх прав. Позивач в судове засідання не з'явилася, направивши до суду клопотання в якому просить позов задовольнити в повному обсязі, розглядати справу в її відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Згідно ст. 224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 11.10.2016 року рішенням Обухівського районного суду Київської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON].(а.с. 13). 11.06.2009 року позивач придбала квартиру в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно « 27425328 від 23.09.2010 року (а.с. 14, 15). 18.04.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ майна, придбаного як спільна сумісна власність подружжя, який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Дідківською Ю.В.(а.с. 16-17). Згідно п.5.1 договору про поділ майна, придбаного як спільна сумісна власність подружжя, до особистої приватної власності [PERSON] переходить квартира під №184, що розташована в будинку [ADDRESS]. Подальше володіння, розпорядження та користування вищеназваним майном здійснюється [PERSON] самостійно, на власний розсуд і не потребує будь-якого погодження зі сторони [PERSON] Згідно п.5.2 договору про поділ майна, придбаного як спільна сумісна власність подружжя, до особистої приватної власності [PERSON] переходить грошові кошти у готівковій формі в сумі 268 120 грн. 00 коп., що є еквівалентом 10 000, 00 доларів. Подальше володіння, розпорядження та користування вказаними грошовими коштами здійснюється [PERSON] самостійно, на власний розсуд і не потребує будь-якого погодження зі сторони [PERSON] Відповідно до довідки про склад сім'ї виданої підприємством по обслуговуванню житла Виконкому Української міської ради, відповідача зареєстровано 25.12.2013 року за адресою: [ADDRESS].(а.с.20). Відповідно до актів складених Підприємством по обслуговуванню житла Виконкому Української міської ради та підписаних сусідами, та депутатом Української міської ради в квартирі за адресою [ADDRESS], [PERSON] не проживає з квітня 2017 року. Таким чином, відповідач не проживає у вказаній квартирі більше ніж пів року, що підтверджується актами про його не проживання. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності членів сім'ї наймача за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (ч.1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"). Відповідно до ст.11 цього ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач не знятий з реєстрації, що позбавляє позивача як власника в повній мірі користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном. Таким чином, враховуючи викладені обставини по справі, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, є законними та обґрунтованими у зв'язку з чим вони підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial