Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернулося Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості солідарно. У позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 10.04.2007 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/9559/82/107489. Згідно з умовами кредитного договору, [PERSON] був наданий кредит в сумі 20 400,00 дол. США до 10.04.2017 р. зі сплатою процентів 13,75 % річних за користування кредитними коштами. Виконання зобов'язань забезпечено порукою - Договір поруки № 1 від 10.04.2007 р. укладений [PERSON], за яким поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати солідарно з позивальником по його борговим зобов'язанням, що виникають з кредитного договору. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором не виконує і станом на 25.03.2015 р., борг становить 7 459, 21 доларів США/екв. 175 716, 76 грн., що складається з: 5 770, 43 доларів США/екв. 135 934, 14 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі, прострочена заборгованість за кредитом - 961,75 дол. США); 401,89 доларів США/екв. 9 467, 33 грн. - заборгованість за відсотками; 1 286,89 доларів США/екв. 30 315,29 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] борг по кредитному договору № 014/9559/82/107489 який становить 7 459, 21 доларів США/екв. 175 716, 76 грн., що складається з: 5 770, 43 доларів США/екв. 135 934, 14 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі, прострочена заборгованість за кредитом - 961,75 дол. США); 401,89 доларів США/екв. 9 467, 33 грн. - заборгованість за відсотками; 1 286,89 доларів США/екв. 30 315,29 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків та суму судового збору. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог обґрунтовуючи їх викладеними у позові фактами. Представник відповідача погодився з позовними вимогами частково в той частині, що не заперечував проти стягнення заборгованості по кредиту з [PERSON] але заперечував проти стягнення заборгованості з [PERSON], так як вона як поручитель не була поставлена до відома про зміну кредитного договору. Суд вважає, що в справі є достатньо відомостей про права та обов'язки сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення відповідачів, що не з'явилися до суду. Судом встановлено. Згідно паспорта громадянина України [PERSON], [INFO]. зареєстрований у [ADDRESS] з 04.11.1993 р. (а. с. 14-15). Згідно паспорта громадянина України [PERSON], [INFO]. зареєстрована у [ADDRESS] з 09.07.1975 р. (а. с. 16-18). Згідно умов кредитного договору № 014/9559/82/107489 від 10.04.2007 р. укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], [PERSON] був наданий кредит в сумі 20 400,00 дол. США зі строком погашення 10.04.2017 р. зі сплатою процентів 13,75 % річних за користування кредитними коштами. (а. с. 19-23). Виконання зобов'язань по кредитному договору № 014/9559/82/107489 від 10.04.2007 р. забезпечено Договором поруки № 1 від 10.04.2007 р. укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], за якою поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати солідарно з позивальником по його борговим зобов'язанням, що виникають з кредитного договору. (а. с. 26-28). 10.04.2009 р. до Кредитного договору укладено Додаткову угоду № 1, якою тимчасово зменшено розмір щомісячного платежу, у зв'язку з чим графік погашення було викладено у новій редакції у Додатку до зазначеної угоди. (а. с. 26-28). Суд погоджується з позицією представника відповідача [PERSON] щодо солідарного стягнення заборгованості по кредиту з поручителя з огляду на наступне. «Відповідно до п. п. 5.4, 5.5., розділу 5 Кредитного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання його умов Позичальником. Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів. Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, - що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з моменту отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Банку. В цьому випадку Позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений заново термін, в повному обсязі. У зв'язку з невиконанням Відповідачем умов Кредитного договору, 10.04.2009 р. між Відповідачем та позивачем було укладено додаткову угоду №1, якою було змінено умови викання договору в бік збільшення загальної суми кредитної заборгованості, а також відповідальності поручителя . Дані збільшення викладені у додатках до додаткової угоди №1,2. Із повним змістом додаткової угоди поручитель не був ознайомлений та взагалі дізнався про його існування тільки отримавши позовну заяву з додатками. Так, в силу ст. 559 ч. 1 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності Встановлено, що як вбачається із змісту позову банку строк виконання зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором настав 10.04.2009 р. Банк звернувся до суду з вищезазначеним позовом до поручителя лише у червні 2015 р., тобто поза межами 6-місячного строку від дня настання строку основного зобов'язання за кредитним договором. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. З чого можна зробити висновок, що договір поруки припинений позовні вимоги позивача до поручителя є безпідставними. Пунктом 24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Виходячи з позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5, суд повинен враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 17.09.2014 р. ухвалив постанову у справі № 6-53цс14 предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення ч. 4 ст. 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення ч. 4 ст. 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення ч. 4 ст. 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч. 4 ст. 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. При цьому зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення ч. 4 ст. 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Outcome: partial