Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 7887.33 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000 грн., заподіяної внаслідок шахрайських дій. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.07.2012 р. між ним та [PERSON], який діяв як приватний підприємець, укладено договір №1 індивідуального замовлення про виготовлення металопластикових вікна та дверей та за що оплачено 5240 грн., для отримання яких він 11.07.2012 р. уклав із ПАТ «ОТП Банк» Договір про надання споживчого кредиту №2000104042, а також отримав від банку 1088 грн. на придбання послуг зі страхування у [PERSON] На виконання умов Договору про надання споживчого кредиту №2000104042 від 11.07.2012 р. та на вимогу ПАТ «ОТП Банк» він сплатив авансовий платіж 500 грн. на рахунок ПАТ «ОТП Банк». Після перерахування ПАТ «ОТП Банк» [PERSON] грошових коштів, зв»язок із відповідачем було втрачено, металопластикове вікно та двері виготовлено не було та коштів перерахованих банком в якості оплати за виготовлення зазначеного товару відповідач ні банку ні йому не повернув, незаконно заволодівши, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайством), грошовими коштами. Тому просить стягнути з відповідача 7387.33 грн. в якості заподіяної відповідачем матеріальної шкоди, так-як саме такий розмір заборгованості значиться за кредитним договором №2000104042 від 11.07.2012 р., а також 500 грн. сплачені позивачем на виконання зазначеного договору кредиту. Крім того, позивач вважає, що йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 30000 грн. яка полягає у емоційних та психологічних стражданнях, внаслідок вищевказаних протиправних дій відповідача та відмови правоохоронних органів у порушення кримінальної справи щодо останнього. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. 26.10.2009р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір індивідуального замовлення №1, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] зобов»язувався надати послуги індивідуального замовлення та передати замовнику товар, згідно додатку 1 до цього договору, а замовник зобо»язувався оплатити товар на умовах встановлених договором. Вартість товару без урахування доставки та монтажу становить 5240 грн. Крім того, відповідно до п.2.1 зазначеного договору, виконавець зобов»язувався в строк 14 днів з моменту підписання договору передати товар замовнику. Судом встановлено що 11.07.2012 р. [PERSON] уклав із ПАТ «ОТП Банк» Договір про надання споживчого кредиту №2000104042, відповідно до умов якого цільовим використанням кредиту є придбання товарів у продавця - ФОП [PERSON] та з метою контролю за цільовим використанням кредитних коштів, банк перераховує відповідну частину суми кредиту на користь продавця. Судом встановлено, що на виконання Договору про надання споживчого кредиту №2000104042 від 11.07.2012 р. , ПАТ «ОТП Банк» перерахував [PERSON] 5240 грн. Із повідомлень ПАТ «ОТП Банк» адресованих позивачу [PERSON] вбачається, що його заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2000104042 від 11.07.2012 р. складає 7387.33 грн. Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 18.03.2014 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.190 КК України у виді 2 років обмеження волі ; за ч.2 ст.190 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено [PERSON] остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Як зазначено у вироку Тернопільського міськрайонного суду від 18.03.2014 р. 11.07.2012 р. [PERSON] використовуючи невстановлених слідством найманих працівників, яким не було відомо про протиправні дії [PERSON], які перебували у офісному приміщенні по [ADDRESS], діючи від імені ФОП [PERSON], уклали із [PERSON] договір індивідуального замовлення, запевнивши його, що ФОП [PERSON] будуть виконанні умови договору та буде наданий товар (металопластикові вікно та двері), хоча [PERSON] не мав наміру та можливості виконати покладені на себе обов»язки та про що не було відомо найманим працівникам, а замовнику свою чергу повинен оплатити кошти у сумі 5240 грн. [PERSON] шляхом укладання договору про надання споживчого кредиту оплатив кошти у сумі 5240 грн. , які були перераховані на рахунок [PERSON] В результаті своїх злочинних дій, [PERSON] заволодів грошима [PERSON] в сумі 5240 грн., чим спричинив останньому шкоду на вказану суму. Із диспансерної карти дільниці 8 вбачається, що позивач [PERSON] хворіє на хронічний гастродуоденіт та хронічний панкреатит Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За нормами ст.1166 ч.1 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За нормами ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За наведених обставин суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача - 5240 грн. матеріальної шкоди та 2500 грн. моральної шкоди. Згідно положень п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач [PERSON] не отримавши замовленого та оплаченого за рахунок кредитних коштів, товару ( металопластикового вікна та дверей), додаткові незручності в організації його життя, що зумовлені шахрайськими діями відповідача по відношенню до позивача . Тому, з врахуванням викладених обставин, вимог розумності та справедливості, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, розмір якої слід визначити у сумі 2500 грн. Крім того, зважаючи на вимоги ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача в користь держави слід стягнути 487,20 гривень судового збору.

Outcome: partial