Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом та просять визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]; просять стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені збитки у розмірі 1000,00 гривень. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що житловий будинок [ADDRESS], на праві особистої власності в 16/25 частках належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15 жовтня 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори та в 9/25 частках належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області. У вказаному будинку зареєстрована [PERSON] та її повнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2007 року відповідачі в будинку [ADDRESS] не проживають, особистих речей за вищевказаною адресою не мають, бажання самостійного зняття з реєстрації за вищевказаною адресою не висловлюють, тому [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратили право на проживання у житловому будинку № 21 за вищевказаною адресою, що змусило позивачів звернутися до суду з позовом. Крім того, незважаючи на те, що відповідачі не проживають у будинку № 21 за вищевказаною адресою, позивачам доводиться оплачувати за них всі комунальні послуги, що є значною грошовою сумою для останніх та перешкоджає у оформленні субсидії. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи сповіщалися належним чином, тому суд за письмовою згодою позивачів ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності в 16/25 частках належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15 жовтня 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори, реєстр № 1-1571 та в 9/25 частках належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 серпня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Г.А, реєстр № 852, про що також свідчить витяг № 30926840, сформований Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 10 серпня 2011 року. Відповідно до записів у будинковій книзі, адреса будинку: [ADDRESS] є зареєстрованим місцем проживання: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про що також свідчать відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області від 30 жовтня 2014 ороку та від 12 листопада 2014 року. Відповідно до актів вуличного депутату Поливаного Д.А. від 09 квітня 2014 року; від 01 жовтня 2014 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON]протягом семи років не проживають за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS]; їх особистих речей у будинку № 21 за вищевказаною адресою не має. Також суду надані: копія паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на ім'я позивача [PERSON], технічний паспорт на будинок за адресою: [ADDRESS], виготовлений КП "ХРБТІ" станом на 05 травня 2011 року на ім'я [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, у судовому порядку особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені ст. 71 Житлового кодексу України строки, а саме понад шість місяців. Враховуючи, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають у житловому будинку [ADDRESS] більш ніж шість місяців, суд вважає, що вимоги позивачів в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою підлягають задоволенню та визнає [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В задоволенні вимог позивачів щодо стягнення з відповідачів на користь [PERSON], [PERSON] суми понесених збитків у розмірі 1000,00 гривень, суд відмовляє оскільки позивачами не вказано яких втрат вони зазнали, у зв'язку з якими діями відповідачів, які витрати були зроблені позивачами для відновлення свого порушеного права або які доходи не були ними одержані та не надано суду жодних доказів на підтвердження суми понесених збитків у розмірі 1000,00 гривень. Таким чином суд частково задовольняє вимоги позивачів та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягує з відповідачів на корить позивачів суму судових витрат.

Outcome: partial