Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору №97232/363/к2 від 17.04.2013 року, укладеного між банком та [PERSON], перший надав останньому кредит в сумі 15 000 гривень строком на 24 місяці з 17.04.2013 року по 17.04.2015 року зі сплатою 23 % річних. Однак в порушення вимог договору [PERSON] своєчасно не проводив погашення суми кредиту та процентів за користування кредитом. Станом на 16.02.2016 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 11697 гривень 06 копійок, яку відповідач відмовляється добровільно сплатити, що спонукало ПАТ "АБ Експрес-Банк" звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи . Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, поважних причин своєї неявки, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав . З огляду на вказане суд вважає можливим провести заочний розгляд справи . Дослідивши письмові докази суд вважає встановленими наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 17.04.2013 року між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Експрес Банк( кредитодавець ) та [PERSON] ( позичальник ) укладено кредитний договір № 97232/363/к2. Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 договору позивач надав відповідачеві грошовий кредит в сумі 15 000 гривень, строком на 24 місяці з 17.04.2013 року по 17.04.2015 року з датою повернення кредиту не пізніше 17.04.2015 року. Згідно п. 1.4 договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 23 % річних. Відповідно до п.5.2.1 договору позичальник зобовязується використати кредит на зазначені в договорі цілі, сплачувати проценти за користування ним та інші платежі за договором та повернути його кредитодавцеві в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 6.2 кредитного договору за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі визначеному договором, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Відповідно до п. 6.3 кредитного договору за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати нарахованої комісії в розмірі визначеному договором, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Відповідно до п. 6.4 кредитного договору за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту (в тому числі дострокове повернення кредиту визначеного кредитодавцем) , в розмірі визначеному договором, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Відповідно до п.6.5 договору за невиконання або неналежне виконання позичальником будь-якої умови договору, зазначеної в п.п. 5.2.3,5.2.4 договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 10 % (десяти) процентів від суми отриманого кредиту за кожен випадок такого невиконання або неналежного виконання (а.с.8-10). Наявні в матеріалах справи меморіальні ордери № 771, 772 від 17.04.2013 року підтверджують факт виконання позивачем взятих на себе зобов'язань ( а.с. 11,12 ) . З розрахунку суми заборгованості позичальника [PERSON] згідно кредитного договору № 97232/363/к2 від 17.04.2013 року, встановлено, що заборгованість відповідача перед банком станом на 16.02.2016 року загалом становить 11697 гривень 06 копійок, із них : сума боргу за простроченим кредитом 4158 гривень 17 копійок ; сума боргу за простроченими відсотками 78 гривень 66 копійок ; сума боргу по простроченій комісії - 150 гривень 00 копійок ; сума пені за кредитом - 2616 гривень 83 копійки ; сума пені за відсотками - 113 гривень 97 копійок; сума пені за комісією - 66 гривень 91 копійка, інфляційні нарахування за простроченим кредитом 2578 гривень 60 копійок; інфляційні нарахування за простроченими відсотками- 219 гривень 48 копійок ; інфляційні нарахування за простроченою комісією - 214 гривень 44 копійки ; сума штрафу за порушення умов кредитного договору - 1500 гривень(а.с.18) . Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення боргу за кредитом, відсотками, комісіями та пені, а також інфляційних на вказані суми ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору укладеного між публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Експрес-Банк та [PERSON], оскільки останній не виконав взяте на себе зобовязання згідно з умовами договору, щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача : суми боргу за простроченим кредитом 4158 гривень 17 копійок ; суми боргу за простроченими відсотками 78 гривень 66 копійок ; суми боргу по простроченій комісії - 150 гривень00 копійок ; суми пені за кредитом - 2616 гривень 83 копійки ; суми пені за відсотками - 113 гривень 97 копійок; суми пені за комісією - 66 гривень 91 копійка, інфляційних нарахувань за простроченим кредитом 2578 гривень 60 копійок; інфляційних нарахувань за простроченими відсотками- 219 гривень 48 копійок ; інфляційних нарахувань за простроченою комісією - 214 гривень 44 копійки є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі . Вирішуючи вимогу в частині стягнення з відповідача штрафів суд виходить з наступного : Позивач у позовній заяві, як на підставу стягнення штрафів посилається на порушення відповідачем вимог п. 5.2.3 договору ( будь-яке невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, а саме не повернення кредиту та не сплата відсотків). Проте відповідно до п. 6.2.,6.3,6.4 договору за прострочення позичальником строків повернення кредиту, сплати процентів та комісії відповідачеві нараховано пеню . Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання Таким чином пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання ( прострочення виконання грошового зобовязання ), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже в задоволенні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу слід відмовити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1201 гривню 29 копійок . На підставі викладеного, ст.ст. 526,610,611,615,1054 ЦК України,

Outcome: partial