Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 22.07.2011 року був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 15 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що боржник не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2018 року становить 37 164 грн. 41 коп. з яких 14 635 грн. 75 коп. - тіло кредиту; 18085 грн. 01 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2197 грн. 73 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1745,92 грн. - штраф (процентна складова), просить задовольнити позов. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 квітня 2019 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, судовою повісткою. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 22.07.2011 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 30,00% річних, які мали нараховуватися на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 календарних днів у році. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] уклали кредитний договір шляхом приєднання останнього до запропонованих позивачем Умов і Правил надання банківських послуг, затверджених наказом правління банку від 06.03.2010 року №СП-210-256, які разом із заявою від 22.07.2011 року, Пам`яткою клієнта і Тарифами становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач зобов`язався повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, вносячи їх на рахунок у банку до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. Укладаючи цей договір, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] визначили право банку змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунку. Позивач встановив позичальнику кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» базова процентна ставка складає 2,5% в місяць, що становить 30,00% на рік, що нараховується на залишок заборгованості, з розрахунку 360 календарних днів на рік . Із розрахунку заборгованості за договором станом на 30 вересня 2018 року вбачається, що позивачем було збільшено процентну ставку за користування кредитом:, з 1 вересня 2014 року до 2,9% на місяць або 34,8 % річних, а з 1 квітня 2015 року до 3,6% на місяць, що становить 43,2% річних. Для здійснення грошових операцій за кредитним договором банк видав [PERSON] кредитні картки № [NUMBER] з терміном дії до 05/15, № [NUMBER] з терміном дії до 05/15, № [NUMBER] з терміном дії до 07/16, № [NUMBER] з терміном дії до 10/14. Сторони домовилися, що у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. відповідач сплачує АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пеню, яка нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн одноразово. У випадку порушення відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, останній зобов`язався сплатити банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих процентів (п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 Умов та Правил). АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] визначили, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же строк. У разі порушення позичальником зобов`язань з погашення заборгованості перед банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень останній вправі змінити умови кредиту, встановити термін повернення кредиту на 91 день з моменту порушення зобов`язання та вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі (п.п. 1.1.7.12, 2.1.1.4.6 Умов та Правил). Встановлено, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, наданого банком та не спростованого відповідачем, станом на на 30.09.2018 року становить 37 164 грн. 41 коп. з яких 14 635 грн. 75 коп. - тіло кредиту; 18085 грн. 01 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 2197 грн. 73 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1745,92 грн. - штраф (процентна складова). Випискою по особовому рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що відповідач активно користувався коштами з кредитних карток № [NUMBER] з терміном дії до 10/14, № [NUMBER] з терміном дії до 07/16. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами у справі. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно п. 1 ст. 611 вказаного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач користувався кредитними коштами, поповнював картковий рахунок, останній платіж на поповнення картки відповідач вніс 21.01.2015 р. в сумі 149,17 грн. Активне користування карткою відповідачем свідчить про визнання зобов`язаною особою боргу. За таких обставин вимоги позивача в частині заборгованості по кредиту є доведеними та підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У вказаних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання( правовий висновок Великої Палати Верховного Суду по справі №444/9519/12, провадження №14-10 цс 18 від 28 березня 2018 року). З наявної в матеріалах справи довідки Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 22.07.2011 року отримав картку № № [NUMBER] з терміном дії до 10/14, № [NUMBER] з терміном дії до 07/16. За умовами договору сторони погодили щомісячну (до 25 числа) сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 31 липня 2016 року включно. Відтак, у межах строку кредитування до 31 липня 2016 року відповідач мав повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця, а також неустойку. З наданого банком розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувалися банком за період з 31.12.2012 року по 30.09.2018 року, що суперечить вимогам чинного законодавства. З урахуванням зазначеного правового висновку суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, відсоткам за період до 31 липня 2016 року. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 22.07.2011 р. в розмірі 23 073,36 грн. яка складається із заборгованості за кредитом - 14 635 грн. 75 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8437 грн. 61 коп. Що стосується позовних вимог про стягнення пені та штрафів, то в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Умовами і правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного між сторонами договору, передбачено право кредитора у разі прострочення позичальником виконання зобов`язань нарахування пені та штрафу. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення-строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі 6-2003цс15. Зважаючи на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за пенею та штраф, суд вважає, що стягненню підлягає лише штраф у його фіксованій частині та процентній складовій, що з одного боку забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів сторін, а з іншого дозволить реалізувати забезпечувальну функцію неустойки. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 727грн. 03 коп. з яких 14 635 грн. 75 коп.- тіло кредиту; 8437 грн. 61 коп.- заборгованості з процентів за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1153,67 грн. (14 635,75 + 8437,61 х 5 : 100) - штраф (процентна складова). У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог в розмірі 1278,04 грн.

Outcome: partial