Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач ТОВ «Фундамент» звернулось до суду з позовом до відповідачів ВАТ НАСК «Оранта», [PERSON], в якому просило стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» суму страхового відшкодування - матеріальну шкоду, заподіяну пошкодженням автобусу БАЗ А079.23, держаний номер [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.01.2012 р., у розмірі 49 490 грн., а також стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну пошкодженням автобусу БАЗ А079.23, держаний номер [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 16.01.2012 р., у розмірі 33 865 грн. 02 коп. Вимоги мотивовані тим, що 16.01.2012 р. о 10 год. 00 хв. на автодорозі Сімферополь - Євпаторія, 31 км + 126 м, сталася ДТП, яка полягала у зіткненні автобусу БАЗ А079.23, держаний номер [NUMBER] з автомобілем «Опель» державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Винуватцем вказаної пригоди є відповідач [PERSON] згідно вироку Сакського міськрайонного суду АР Крим від 05.07.2013р. Внаслідок пошкодження транспортного засобу позивачу завдана матеріальна шкода у сумі 79 500,02 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача ВАТ НАСК «Оранта», страховику 18.01.2012р. була подана заява про страхове відшкодування, проте, відповідач до теперішнього часу не виплатив позивачу страхове відшкодування, яке, з урахуванням ліміту відповідальності страховика та франшизи, повинно становити 49 490 грн. Відповідач [PERSON], на думку позивача, зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду у тій частині, що не підлягає відшкодуванню страховою компанією у сумі 33 865,02 грн., з урахуванням 850 грн. - вартості проведення дослідження з визначення завданої позивачу матеріальної шкоди. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги по тих же підставах, просив суд про задоволення позову. Представники відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, згідно письмової заяви просив про відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю можливості підготуватися до розгляду справи. Повідомлена представником відповідача причина неявки у судове засідання не визнана судом поважною, у зв'язку з чим, враховуючі необхідність розгляду цивільних справ протягом розумних строків, розгляд даної справи проведено у відсутність представника відповідача. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково по наступних підставах. Судом встановлено, що 16.01.2012 року близько 09 год. 50 хвил. на автодорозі Сімферополь - Євпаторія, на 31 км + 126 м сталася ДТП за участю автомобілю «Опель» держ. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автобусу БАЗ А079.23, держаний номер [NUMBER]. Вина [PERSON] у вказаній ДТП підтверджується вироком Сакського міськрайонного суду АР Крим від 05.07.2013р. (а.с.24-26). Як слідує з матеріалів справи автомобіль «Опель» держ. номер [NUMBER] належав [PERSON], автобус БАЗ А079.23, держаний номер [NUMBER] належить ТОВ «Фундамент» (а.с.8). Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ / 0622733 [PERSON] уклав із страховиком ВАТ НАСК «Оранта» договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу «Опель» держ. номер [NUMBER], ліміт відповідальності становить 50 000 грн., франшиза 510 грн. (а.с.13). 18 січня 2012р. позивачем до ВАТ НАСК «Оранта» подана заява про страхове відшкодування, до заяви додані копії техпаспорту, довідки ДАІ, водійського посвідчення [PERSON] (водій автобусу), страхового полісу, путьового листа, наказів про прийняття на роботу та про закріплення транспортного засобу за водієм. У заяві також зазначені банківські реквізити заявника (а.с.14). З метою визначення завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивач звернулось до ПП «Експертна компанія «Укравтоекспертиза», оцінщиком якої 31.01.2012р. за участю представника ВАТ НАСК «Оранта» проведений огляд пошкодженого транспортного засобу, після чого, оцінщиком складений відповідний звіт серії SL №16773 від 16.02.2012р., згідно якого розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу БАЗ А079.23, держаний номер [NUMBER] становить 79 500,02 грн. (а.с.43-70,71-72). Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] - оцінщик, який проводив оцінку матеріальної шкоди, завданої позивачу, підтримав висновки вищенаведеного дослідження, також у судовому засіданні пояснив, що при проведенні дослідження та визначенні розміру матеріальної шкоди ним враховувалися попередні пошкодження, які отримав автобус у ДТП, що мала місце 17.08.2011р. Вироком Сакського міськрайонного суду АР Крим від 05.07.2013р. за наслідком розгляду кримінального провадження відносно [PERSON], встановлена вина останнього у вчиненні ДТП, яка мала місце 16.01.2012р., вирок набрав законної сили (а.с.24-26). Позивач листом від 17.08.2013р. повторно звернувся до страховика із заявою, в якій просив прийняти рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 49 490 грн. (а.с.15). ВАТ НАСК «Оранта» листом від 10.09.2013р. повідомило позивачу, що наданий висновок експертного автотоварознавчого дослідження серії SL №16773 складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи на оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом від 24.07.2009р. №1335/5/1159, а саме відсутні копії документів, що підтверджують наявність пошкоджених деталей, які були замінені новими у вересні 2011 року (а.с.17). У відповіді на даний лист позивач зазначив, що на момент ДТП 16.01.2012р. автобус використовувався у міжміських пасажирських перевезеннях і був повністю у належному технічному стані, на підтвердження чого надав відповідні фотоматеріали, договір про ремонт автобусу від 01.11.2011р., калькуляцію вартості робіт до договору віл 01.11.2011р. (а.с.16). З матеріалів справи вбачається, що належний позивачу автобус було пошкоджено у ДТП, що сталася за п'ять місяців до даної ДТП - 17.08.2011р. Згідно укладеного між ТОВ «Фундамент» та ПП «Сюїта-Плюс» договору від 01.11.2011р., ПП «Сюїта-Плюс» прийняло на себе обов'язок з проведення ремонту автобусу БАЗ А079.23, держаний номер [NUMBER], а ТОВ «Фундамент» зобов'язалося оплатити вказані роботи, вартість ремонту згідно калькуляції визначена в 134 872,19 грн. (а.с.19,20). Після отримання наданих позивачем документів, ВАТ НАСК «Оранта» листом від 16.10.2013р. повідомило позивача, що надані документи з ПП «Сюїта-Плюс» не підвереджують факту заміни пошкоджених деталей автобусу на нові в 2011 році, тому для прийняття рішення просило надати акти виконаних робіт та документи, що підтверджують понесені витрати (а.с.18). Актом здачі-прийняття виконаних робіт, затвердженим 16.12.2011р., ТОВ «Фундамент» та ПП «Сюїта-Плюс» підтвердили факт виконання ремонтних робіт автобусу БАЗ А079.23, держаний номер [NUMBER] (а.с.21). Платіжними дорученнями від 01.02.2012р., 02.02.2012р., 06.02.2012р., 14.02.2012р. та 26.03.2012р. ТОВ «Фундамент» на користь ПП «Сюїта-Плюс» оплатило 134 872,19 грн. за ремонт автобусу згідно рахунку від 16.12.2011р. (а.с.22-23). Статтею 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до вимог п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Отже, після набрання вироком у кримінальній справі законної сили (з 06.08.2013р.), протягом строку, встановленого діючим законодавством, але не пізніше 90 діб з дня отримання заяви, страховик зобов'язаний був прийняти рішення про здійснення або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. У пункті 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Отже, закон пов'язує обов'язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком, а не з наданням певних доказів страхувальником або іншою особою. В даному випадку, якщо страховик вважав, що позивачем не надані всі необхідні документи на підтвердження розміру заявленої шкоди, відповідач ВАТ НАСК «Оранта», відповідно до вимог п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», могло самостійно оцінити завдану шкоду та здійснити виплату страхового відшкодування. Відповідач ВАТ НАСК «Оранта» не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності своєї бездіяльності з невиплати страхового відшкодування. Судом також не приймаються до уваги доводи представника відповідача [PERSON], який вважав неналежним доказом на підтвердження розміру завданої позивачу шкоди наданий останнім звіт про оцінку розміру завданої матеріальної шкоди серії SL №16773. Так, згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Позивач для підтвердження розміру шкоди надав судові висновок спеціаліста, а відповідачі, фактично заперечуючи проти цього розміру, не надали ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. З огляду на зазначене, суд вважає, що зі страховика на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у сумі 49 490 грн., виходячи із встановленого судом під час розгляду справи розміру завданої позивачу матеріальної шкоди у сумі 79 500,02 грн., з урахуванням ліміту відповідальності страховика в 50 000 грн. та франшизи у розмірі 510 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки суми страхового відшкодування, стягнутої зі страховика, недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у сумі 30 010,02 грн., а також понесені позивачем витрати за проведення оцінки завданої матеріальної шкоди у розмірі 850 грн. (а.с.10,11,12), а всього у сумі 30 860, 02 грн. Підстав для стягнення з відповідача [PERSON] суми у розмірі 33 865,02 грн., про стягнення якої просить позивач, суд не вбачає, оскільки стороною позивача належним чином не підтверджені вимоги про стягнення з відповідача саме цієї суми. З відповідачів, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню понесенні позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 1187,1188,1194 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial