Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05.09.2011 року в сумі 87786,20 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] \~звернувся до\~АТ КБ\~«ПриватБанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписав заяву\~б/н\~від 05.09.2011\~року згідно\~якої отримав\~кредит у\~розмірі 26500,00\~грн.\~у вигляді\~встановленого кредитного\~ліміту на\~картковий рахунок.\~Відповідач підтвердив\~свою згоду\~на те,\~що підписана\~заява разом\~з Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг та\~Тарифами\~\~банку складає\~між ним\~та банком\~договір.\~Відповідно до\~умов зазначеного\~договору позивач\~свої зобов`язання\~перед відповідачем\~виконав в\~повному обсязі.\~Останній,\~в свою\~чергу,\~своєчасно не\~повертає АТ\~КБ "ПриватБанк"\~кредитні кошти,\~своєчасно не\~сплачує відсотки\~за його\~користування та\~ухиляється від\~виконання зобов`язань\~по кредитному\~договору. Станом на 26.08.2019 року заборгованість за кредитним договором становить 87786,20 грн., яка складається з наступного: - 38299,42 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 20827,89 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; - 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; - 23272,03 грн. нараховано пені за прострочене зобов`язання; - 730,37 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 4156,49 грн. штраф (процентна складова). З метою захисту своїх прав позивач змушений звернутись до суду. 30.09.2019 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 31.10.2019 року було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, а тому вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З-за таких обставин, враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України\~визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Як слідує з матеріалів справи, 05.09.2011 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» і отримав кредит у розмірі 26500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до ч.1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В\~ст. 530 ЦК України\~вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 цього Кодексу\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як підтверджується матеріалами справи, банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість.\~\~ Позивач визначив розмір заборгованості, виходячи з вказаного вище розрахунку, який станом на 26.08.2019 складає 87786,20 грн., з яких: 38299,42 грн. заборгованість за тілом кредиту, 20827,89 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 23272,03 грн. нараховано пені за прострочене зобов`язання, 730,37 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 4156,49 грн. штраф (процентна складова). Позивач, з посиланням на положення ч. 1\~ст. 634 ЦК України, зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З цього приводу суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Укладений між сторонами кредитний договір від 05.09.2011 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить умов про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, процентна ставка не зазначена. Дана заява-анкета не містить і строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2\~ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 20827,89 грн., заборгованості за пенею в сумі 23272,03 грн., заборгованості по нарахованій пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 730,37 грн., а також штрафів в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 4156,49 грн. (процентна складова), у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу. Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з боржника отриманого ним та непогашеного тіла кредиту в розмірі 38299,42 грн., а в решті вимог позову слід відмовити. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог, згідно вимог ст. 141 ЦПК України. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» суд задовольняє на 43,63% із розрахунку 38299,42:87786,20х100%=43,63% Враховуючи наведене сума судового збору, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 838 грн. 13 коп. (1921,00 х 43,63% = 838 грн. 13 коп.).

Outcome: partial