Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06.06.2017 року шлюб між сторонами розірвано, вказаних дітей залишено проживати з позивачем. На утримання вказаних дітей згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.09.2018 року присуджено з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1 200 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Однак, на даний час присуджених аліментів на утримання дітей недостатньо. На даний час у позивача змінилось матеріальне становище, їй важко самостійно утримувати вказаних дітей, оскільки останні підросли та потребують більших витрат на покращене харчування, забезпечення Відповідач офіційно не працевлаштований, однак, є здоровим, працездатним чоловіком, інших осіб на утриманні не має, працює на різних будівельних роботах за кордоном (Республіка Польща). Вказані обставини дають відповідачу можливість сплачувати аліменти в розмірі 3 000 грн. на кожну дитину. Тому позивач просить збільшити присуджений з відповідача розмір аліментів до 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, 06.04.2020 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 25). Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Орешко Л.Л. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, не погодившись із запропонованим позивачем розміром аліментів. 27.02.2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, оскільки позивачем не надано доказів про погіршення її чи покращення його матеріального стану. Відповідач офіційно не працевлаштований, в 2013 році у зв`язку з травмою грудного відділу хребта був прооперований і йому протипоказана важка фізична праця, на його утриманні перебуває непрацездатна мати. Стан його здоров`я з того часу не покращився, однак, від щорічного проходження переогляду після встановлення групи інвалідності відповідач відмовився. Тому він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину. Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2 218 грн., а розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки розмір аліментів на утримання вказаних дітей, визначений рішенням суду, повністю відповідає вимогам закону, то представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 4, 5). Судом встановлено, що згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.06.2017 року шлюб між сторонами розірвано, місце проживання неповнолітніх дітей сторін визначено з позивачем (а. с. 3). Згідно з рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12.09.2018 року, яке набрало законної сили 15.10.2018 року, з відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання вказаних дітей в твердій грошовій сумі, по 1 200 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення цими дітьми повноліття (а. с. 7-9). Даними довідки № 78, виданої 24.02.2020 року старостою с. Слобода Печеніжинської селищної ради ОТГ, стверджується, що до складу сім`ї відповідача входить його мати, [INFO] (а.с.18). Відповідно до виписки з карти стаціонарного хворого № 2393 , відповідач з 24.02.2014 року по 07.03.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділі Коломийської ЦРЛ з діагнозом: закрита травма грудного відділу хребта; консолідуючий перелом; Тп.11; стан після операції 31.12.2013 року у виді нижньої мієлопатії по «Франкель» «Д» (а.с. 21). Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено, або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. В п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Вирішуючи спір, суд враховує вік дітей сторін та пов`язані з цим витрати на їх харчування, навчання, забезпечення найбільш необхідними речами, відсутність відомостей про місце роботи та розмір заробітку відповідача, майновий стан платника аліментів. Тому суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів явно недостатній для забезпечення навіть найбільш необхідних потреб дітей сторін, в зв`язку з чим цей розмір слід збільшити до 1 800 грн. на кожну дитину, оскільки саме такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому, суд враховує, що відповідач є працездатним чоловіком, інших утриманців не має, а за місцем проживання його матері зареєстровані ще двоє дітей, які є братом і сестрою відповідача. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивач. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України та,

Outcome: partial