Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було укладено 25 січня 2007 року та зареєстровано у виконкомі Краснянської сільської ради за актовим записом №03. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Причиною розпаду сімї стало те, що відповідач матеріально сім'ю не забезпечував та не займається вихованням сина. Відповідач зловживає спиртними напоями, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено остаточно. Вважає, що шлюб носить тільки формальний характер. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітнього сина просить залишити проживати разом з нею та стягувати з відповідача аліменти на утримання\~\~сина в розмірі по 1000 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що збереження сім'ї є неможливим наполягає на розірванні шлюбу та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання\~\~сина в розмірі по 1000 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 25 січня 2007 року та зареєстрували шлюб у виконкомі Краснянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом №03 (а.с.8). Від подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Це стверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.9) актом обстеження матеріально-побутових умов, з якого вбачається, що відповідач разом з сімєю не проживає, вихованням дитини не займається, матеріально не підтримує та довідкою виконкому Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, з якої вбачається, що дитина проживає разом з позивачкою (а.с.10,11). Позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та, беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, стало неможливим, то шлюб слід розірвати. Крім цього сторони проживають окремими сім'ями, позивачка виховує і утримує дітей, відповідач не приймає участь в утриманні дітей, добровільно кошти не надає, а тому позивач довела своє право на стягнення аліментів із відповідача на їх спільних дітей. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка сама виховує дитину, відсутність у відповідача інших аліментних зобовязань та відсутність істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти. Тому, суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання сина по 800 гривень у місяць до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що згідно Закону "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6-ти до 18-ти років з 1 січня 2016 року, становить 1455 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати, також з відповідача [PERSON] слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі по 800 (вісімсот) гривень, щомісячно і до досягнення ним повноліття. Доказів того, що між сторонами виник спір щодо виховання та утримання сина в позові не зазначено та суду не представлено. Тому

Outcome: partial