Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та встановлення способу участі у вихованні дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує про те, що є батьком доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю - відповідачкою [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області [PERSON] було визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з донькою, проте, відповідачка дане рішення не виконує, таким чином створюючи перешкоди для спілкування з дитиною. В ході судового розгляду позивач [PERSON] уточнив свої вимоги, в частині вимог про способи участі у спілкуванні та вихованні дитини, та просить суд дозволити забирати доньку на декілька днів з ночівлею. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений позов з підстав, зазначених в позовній заяві, просить суд встановити систематичні побачення з донькою щомісячно у суботу та неділю з 11 години до 17 години та в день народження доньки з 11 години до 17 години. Крім того, дозволити забирати доньку на вихідні дні з ночівлею. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, хоча фактично вказує, що не проти спілкування батька з дитиною, ніяких перешкод у їх спілкуванні вона не чинить, навпаки батько дитини не цікавиться життям доньки, донька його не знає, оскільки позивач сам не приїздить до дитини та не спілкується з нею. Між сторонами існує конфлікт з приводу будинку, позивач веде себе агресивно, в зв'язку з чим відповідачка неодноразово зверталася до правоохоронних органів, а тому просить суд визначити зустрічі батька й дитини в її присутності. Враховуючи малолітній вік дитини та її звичні умови життя, без ночівлі, оскільки донька засинає з матір'ю або бабусею. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області [PERSON] у судовому засіданні підтримала рішення виконавчого комітету з даного питання, крім того, вказує на те, що в зв'язку з відсутністю домовленості сторін з приводу виховання дитини, просить суд встановити такі способи участі для батька, які будуть відповідати інтересам дитини, при цьому не порушуючи права кожного з батьків. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено даними копії свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Малолітня дитина проживає разом із матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], що сторонами не заперечується. Під час досудового врегулювання спору щодо участі батька у вихованні дитини рішенням виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області № 397 від 21 листопада 2013 року було встановлено дні зустрічі та особистого спілкування батька з донькою щомісячно у суботу або неділю за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, немає права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Враховуючи зазначені норми, відповідачка [PERSON] не має права перешкоджати батькові [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини - [PERSON]. Проте, як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідачка проживають окремо, шлюб між ними розірвано, між батьками дитини існує майновий спір, в зв'язку з чим сторони не можуть досягнути між собою спільної згоди з приводу способу участі батька у вихованні дитини. Відповідно до ст. 159 СК України суд вирішує спори щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, а саме визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. При встановленні способу спілкування батька з дитиною та участі у її вихованні, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини постійно та характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною винен існувати систематичний контакт. Враховуючи малолітній вік дитини суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, в частині зобов'язання відповідачки не чинити перешкоди у спілкуванні батька з донькою, та визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, надавши їм наступний час: щомісячно у суботу та неділю з 11 до 17 години та у день народження дитини щороку з 12 до 15 години в присутності [PERSON], що буде повністю відповідати інтересам дитини та не порушуватиме прав батьків. Вимога позивача [PERSON] щодо можливості забирати малолітню дитину з ночівлею не підлягає задоволенню, враховуючи, що позивач змінив постійне місце проживання у [ADDRESS], фактично у судовому засіданні вказує, що додому приїжджає рідко, тому суд позбавлений можливості дослідити умови проживання позивача та вирішити питання про можливість спілкування батька й трирічної дитини тривалістю кілька днів та ночівлею, а тому в задоволенні даної вимоги слід відмовити. Позивач не порушує питання про стягнення на його користь судових витрат.

Outcome: partial