Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Виноградівської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що з відповідачем по справі [PERSON], позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] року у сторін народилася донька [PERSON], яка проживає із позивачкою. Рішенням Виноградівського районного суду у справі № 299/765/13-ц від 26 березня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. З 2013 року відповідач [PERSON], взагалі не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться її навчанням, її життям. Матеріальної допомоги на утримання доньки він не надає. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання. Він не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Відповідач є працездатною, фізично здоровою людиною, інших непрацездатних осіб чи утриманців немає, батьківські обов'язкине виконує в добровільному порядку, кошти на утримання доньки не надає, а тому, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивачка просить вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1800,00 грн. щомісячно до досягнення дититною повноліття. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, представником позивачки - адвокатом [PERSON] подано до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, підтримують позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Заяв та клопотань не надходило. Представник Органу опіки та піклування в судове засіданні не з'явився, однак надав заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував, про що свідчить відповідний висновок, який долучений до матеріалів справи. Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд, приходить до наступного висновку. Розглядаючи дану справу в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів, суд констатує, що дані правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України. У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] року у сторін народилася донька [PERSON], яка проживає із позивачкою. З 2013 року відповідач [PERSON], взагалі не приймає участі у вихованні доньки, не цікавиться її навчанням, її життям. Матеріальної допомоги на утримання доньки він не надає. Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно своєї малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], наданого Виноградівською районною державною адміністрацією Закарпатської області, відповідач проживає окремо від дитини, повністю самоусунувся від виконання своїх обов'язків по її вихованню, що свідчить про невиконання ними своїх батьківських обов'язків відносно доньки. Згідно ст. 164 СК України батьки, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. На підставі вищевикладеного, у зв'язку з тим, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з метою захисту законних прав і інтересів малолітньої [PERSON] суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. При вирішенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини суд керувався наступним. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку щодо утримання малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей, керується принципами законності, справедливості та розумності, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. . Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 704,80 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак із відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial