Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

В серпні 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про скасування державного акту на право приватної вла-сності на землю, виданий [PERSON] на підставі рішення від 16 березня 1995 року Стуфчинецької сільської ради на земельну ділянку в розмірі 0.11 га в садівничому товаристві „Ранкові зорі, а також просить анулювати дер-жавну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки, кадастровий номер та ка-дастровий план; виділити [PERSON] в користування для ведення саді-вництва земельну ділянку розміром 0.10 га. в садовому товаристві „Ранкові зорі на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; виділити [PERSON] в користування для ве-дення садівництва приватизовану земельну ділянку розміром 0.084 га. в са-довому товаристві „Ранкові зорі на території Стуфчинецької сільської ра-ди Хмельницького району Хмельницької області; відновити і встановити тверді межі із встановленням межових знаків між земельною ділянкою [PERSON] та [PERSON]; зобовязати [PERSON] не чинити позивачу перешкод в користуванні їй належною на праві власності земельною ділянкою. В квітні 2015 року позивачка збільшила позовні вимоги та окрім попере-дньо заявлених просила також: скасувати державну реєстрацію Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції належну [PERSON] на праві власності земельної ділянки; зобовязати Хмельницьку Регіональну філію ДП „Центр державного земельного кадастру внести зміни в технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на належну позивачу земельну ділянку для ведення садівниц-тва, провести повторні заміри і виправити розмір земельної ділянки з 0.0137 га. на 0.018 га. відповідно до виданого Державного акту на право приватної власності на землю. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що разом з відповідач-кою є суміжними співвласниками земельних ділянок в садовому товаристві „Ранкові зорі на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, однак відповідачка при приватизації своєї земельної ділянки збільшила розмір з 0.10 га. до 0.11 га. за рахунок земельної ділянки позивачки, чим порушено її права. Також відповідачкою було захоплено частину дороги загального користування. Крім того, [PERSON] вказує, що працівник Хмельницької Регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру невірно виготовив технічну документацію на належну позивачу земельну ділянку, а відповідно Реєстраційна служба Хмельницького міськрайон-ного управління юстиції неправильно здійснила реєстрацію земельної ділянки, зареєструвавши земельну ділянку в зменшеному розмірі. В судовому засіданні позивач та її представники підтримали позовні вимо-ги. Відповідачка та її представник просили відмовити в задоволенні позову посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Представники Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції та Хмельницької Регіональної філії ДП „Центр державного земельного кадастру в судове засідання не зявились, хоча про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. В свою чергу, третя особа Садівниче товариство „Ранкові зорі зверну-лось до суду із самостійними вимогами до [PERSON] в яких просили: скасувати державний акт на право приватної власності на землю, виданий [PERSON] на підставі рішення від 16 березня 1995 року Стуфчинецької сільської ради на земельну ділянку в розмірі 0.11 га в садівничому товаристві „Ранкові зорі, а також анулювати державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки, кадастровий номер та кадастровий план; виділити [PERSON] в користування для ведення садівництва земельну ділянку розміром 0.10 га. в садовому товаристві „Ранкові зорі на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; відновити і встановити тверді межі із встановленням межових знаків між земельною ділянкою [PERSON] та дорогою загального користування шириною 6 м. у садівничому товаристві „Ранкові зорі на території Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; зобовязати [PERSON]. не чинити членам садового товариства перешкод у користуванні земельними ділянками. В судовому засіданні [PERSON] та її представники підтримали позов третьої особи з самостійними вимогами. [PERSON] та її представника заперечили проти задоволення позо-ву третьої особи посилаючись на відсутність доказів на підтвердження вимог. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Стуфчинецької сільської ради Хмельницького району Хме-льницької області в судове засідання не зявились, хоча про час та місце слу-хання справи повідомлялись належним чином. Представник третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Садівниче товариство „Ранкові зорі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд при-ходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити част-ково, а в задоволенні позову Садівничого товариства „Ранкові зорі слід від-мовити. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ді-лянки площею 0.084 га., цільове призначення якої для ведення садівництва, що складається з двох наділів площею 0.066 га. та 0.018 га., що підтверджу-ється державним актом на право приватної власності на землю від 6 травня 1996 року. [PERSON] є суміжним із [PERSON] землевласником ді-лянки площею 0.1100 га., цільове призначення якої - для ведення садівницт-ва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 14 червня 2012 року. Підставою для набуття у власність земельних ділянок обома власника-ми стало рішення Стуфчинецької сільської ради народних депутатів №2 від 16 березня 1995 року. Як слідує з висновку експерта судової будівельно технічної експерти-зи від 28 жовтня 2015 року частина земельної ділянки, що належить [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯМ №601740, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 682508841007181 від 14 червня 2012 року накладається на земельну ділянку, що перебуває у власності [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХМ б/н від 6 травня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №770 та знаходиться на території Стуфчи-нецької сільської ради Хмельницького району в товаристві „Ранкові зорі. Площа накладення земельних ділянок становить 0.0040 га. (40 кв.м.). Перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку ви-значений ст. 140 ЗК України. Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ді-лянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчу-ження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на зе-мельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Указаний перелік є вичерпним. Враховуючи, що право власності [PERSON] на частину належної їй земельної ділянки площею 0.0040 га. згідно державного акту на право власності, що в часі виданий раніше, аніж [PERSON] не припинялось та яка увійшла до складу земельної ділянки [PERSON], за таких обставин слід скасувати державний акт на право приватної власності на землю, виданий [PERSON] на підставі рішення від 16 березня 1995 року Стуфчинецької сільської ради на земельну ділянку в розмірі 0.11 га в садівничому товаристві „Ранкові зорі, а також анулювати державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки, кадастровий номер та кадастровий план Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повнова-жень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищ-ні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право ви-магати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються централь-ним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних діля-нок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Процедура встановлення та відновлення меж земельних ділянок регламен-тується ст. 55 ЗУ "Про землеустрій", а також Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджена наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376. Безпосередньо встановлення та відновлення меж покладається на землевпорядні організації, які мають ліцензію на здійснення такого виду діяльності. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позива-ча щодо виділення їй в користування земельної ділянки площею 0.084 га. та відновлення і встановлення твердих меж із встановленням межових знаків не можуть бути задоволені, оскільки суд не наділений повноваженнями щодо виділення земельних ділянок та встановлення межових знаків, оскільки такі функції покладені на спеціально уповноважені органи, а суд своїм рішенням не вправі підміняти їх функції. Щодо вимог про зобовязання [PERSON] не чинити перешкод позива-чу в користуванні нею належною земельною ділянкою, суд приходить до висновку, що дані вимоги також не можуть бути задоволені, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів в підтвердження цьому. Вимога [PERSON] про скасування державної реєстрації Ре-єстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області належної їй земельної ділянки розміром 0.18 га. також не підлягає до задоволення зважаючи на таке. З 01.01.2013 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно про-водиться органами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та нотаріусами, як спеціальними субєктами, на яких покладено функції держа-вного реєстратора прав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстра-цію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених за-коном; Частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру ре-чових прав на нерухоме майно на підставі рішення про скасування записів Державного реєстру прав, що може бути прийняте державним реєстратором у разі подання заінтересованою особою рішення суду про скасування рішен-ня державного реєстратора про державну реєстрацію прав. Як слідує з державного акту на право приватної власності на землю ви-даного [PERSON] розмір земельної ділянки, яким володіє остання складає 0.084 га., що складається з двох наділів площею 0.066 га. та 0.018 га., відповідно державний реєстратор на підставі даного акту та розмірів повинен був зареєструвати право власності [PERSON] на обєкт нерухомого майна. Як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 6556207, за [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, ви-даного 6 травня 1996 року зареєстровано право власності на земельну ділян-ку, що знаходиться в садівничому товаристві „Ранкові зорі Стуфчинецька сільська рада Хмельницького району площею 0.0137 га. Суду не надано належних та допустимих доказів порушення вимог чинного законодавства при реєстрації права власності [PERSON] на належну земельну ділянку та документів, що стали підставою для реєстрації обєкта нерухомості в такому розмірі, а тому в задоволенні позову в цій час-тині слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Проте позивачка не позбавлена права скористатись передбаченим ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правом на виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором. Відповідно до ст. 1 Закону України „Про землеустрій документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установлено-му порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється викори-стання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського на-гляду за виконанням проектів тощо. Згідно з ч.1 цього ж Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Статтею 22 Закону України „Про землеустрій передбачено, що землеустрій здійснюється на підставі укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою. Згідно з ч. 3 ст. 26 вищевказаного Закону взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Частиною 1 ст. 31 Закону України „Про землеустрій передбачено, що Змі-ни до документації із землеустрою вносяться особою, яка відповідно до вимог цього Закону може бути розробником документації із землеустрою за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою. З урахуванням викладеного суд не вбачає в цій частині спору між сторона-ми, оскільки позивачка відповідно до вимог закону та договору, що укладався між нею та землевпорядною організацією вправі ініціювати внесення змін до документації із землеустрою. Що стосується позовних вимог третьої особи, що заявляє самостійні вимо-ги на предмет спору - Садівниче товариство „Ранкові зорі Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму ВСУ „Про судове рішення оскіль-ки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК) , то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суду не надано належних та допустимих доказів тому, що [PERSON] порушені будь-які права Садівничого товариства „Ранкові зорі, або щодо того, що відповідачкою чиняться будь-які перешкоди членам садового товариства у користуванні ними земельними ділянками, а тому в задоволенні позову слід відмовити з цих підстав. Більше того, суд не наділений повноваженнями щодо виділення громадянам земельних ділянок та встановлення меж, а тому не може підміняти своїми рішеннями повноваження уповноважених органів. Частина проїзду, що увійшла до складу земельної ділянки [PERSON] та якою користується остання, не може вважатись діями, щодо перешкоджання членам садівничого товариства у користуванні ними земельними ділянками, оскільки ширина проїзду дозволяє використовувати його за призначенням, та [PERSON] не здійснювався самозахват земельною ділянкою і користувалась вона землею в розмірі та промірах, що вказані в державному акті на право власності на земельну ділянку, що є чинним та не скасованим. Судові витрати слід розподілити у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК Укра-їни.

Outcome: partial