Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

В березні 2016 року в Рівненський міський суд надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості коштів у розмірі 17\~850,58 грн. за кредитним договором № б/н від 21.10.2010 року, за яким вона отримала кредит в розмірі 10 000 грн. зі платою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та судових витрат в сумі 1 378 грн. 00 коп. В позовній заяві зазначається, що відповідачем умови договору та вимоги ст.ст. 526, 527, 530 ЦПК України не виконувались, що призвело до виникнення простроченої заборгованості станом на 29.02.2016 року на вказану позовом суму, що складалася із 10\~120,00 грн. заборгованості за кредитом, 5\~836,16 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 568,20 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 826,22 грн. штраф (процентна складова), згідно доданого розрахунку. Згідно наданих письмових заперечень, відповідач позовні вимоги не визнав за їх незаконністю, необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки згідно ч. 4 ст. 267 ЦКУ збіг строк позовної давності, так як заборгованість виникла з 19.03.2012 року . Зазначила, що позивач умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих за порушення зобовязання, або невжив заходів щодо їх зменшення. Представник позивача в судове засідання не зявився. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали подане заперечення, та додатково пояснили, що відповідач починаючи з 18.08.2011 року була звільнена з ПАТ Укртелеком та перебувала на обліку в Рівненському міському центрі зайнятості, по даний час ніде не працювала, оскільки доглядала двох неповнолітніх дітей, що в свою чергу стало перешкодою до працевлаштування. Не заперечувала, що дійсно отримала кредит у вищевказаному розмірі. З 19.03.2012 року утворилась заборгованість. В подальшому вона неодноразово зверталась до позивача із заявою про реструктуризацію боргу, однак до теперішнього часу жодної відповіді не отримала. Відповідно до умов договору п. 1.1.3.2.1 банк має право призупинити чи зупинити права клієнта у використанні платіжної картки у випадку порушення клієнтом умов користування платіжної картки. Однак позивач, знаючи про несплату кредиту відповідачем ще з 2012 року все одно нараховував пеню, проценти та штраф. Всі ці обставини слід вважати такими, що мають істотне значення, та такими через які відповідач не взмозі була сплачувати кошти за користування кредитним лімітом та нарахованими процентами та неустойку. Просить суд зменшити розмір неустойки. Оцінюючи пояснення, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за наступних підстав. Встановлено, що між сторонами на підставі заяви відповідача укладено кредитний договір № б/н від 21.10.2010 року, за яким вона отримала кредит в розмірі 10 000 грн. зі платою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Пат КБ Приватбанк свої зобовязання виконав в повному обсязі, а саме надав кредит відповідачу у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг,- позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг,- при порушенні позичальником строку платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Розрахунок заборгованості згідно кредитного договору № б/н від 21.10.2010 року свідчить про наявність заборгованості по кредиту наданому відповідачу станом на 29.02.2016 року на вказану позовом суму, що складалася із 10\~120,00 грн. заборгованості за кредитом, 5\~836,16 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 568,20 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 826,22 грн. штраф (процентна складова), згідно доданого розрахунку. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору, відшкодування збитків, сплата неустойки. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторі у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо\~\~предметом\~\~неустойки\~\~є\~\~грошова\~\~сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Частина 3 цієї статті\~\~надає суду право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій\~\~(неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки). Аналізуючи наведені норми ЦК України, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що за наявності збігу тяжких сімейних і матеріальних обставин, зокрема звільнення відповідача із роботи, відсутність джерела прибутків, розірвання шлюбу, утримання двох малолітніх дітей, які суд уважає істотними обставинами, та вважає достатніми підставами для відмови в задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до [PERSON]\~ в частині стягнення нарахованої\~ пені в розмірі 568,20 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, яка становить 17 282 /сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дві/ грн. 38 коп., в тому числі: 10 120, грн. заборгованості за кредитом; 5 836,16 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом; 500,00 грн. штраф /фіксована частина/; 826,22 грн. штраф /процентна складова/., підлягають стягненню, а в стягненні розміру неустойки слід відмовити у відповідності до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України до 2\~000 грн. 00 коп., та всього стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по Кредитному договору № б/н від 21.10.2010 року в розмірі 17 282 /сімнадцять тисяч двісті вісімдесят дві/ грн. 38 коп., яка підтверджена розрахунком позивача і не спростована відповідачем. Підтверджені належними допустимими письмовими доказами в справі судові витрати в сумі 1\~378 грн., в порядку ст. ст. 88, 89 ЦПК України, покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог та підлягають стягненню за рішенням суду. На підставі викладеного, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611 ЦК України,

Outcome: partial