Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки, [PERSON] , на її користь аліменти на її утримання як непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня подання позовної заяві і довічно. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що є матір`ю відповідачки, яка наразі проживає окремо та жодної допомоги позивачці не надає. Наразі позивачка є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок загального захворювання, перебуває на обліку у сімейного лікаря та систематично проходить курс стаціонарного лікування; отримує пенсію по інвалідності в сумі 2 100,00 грн, іншого доходу не має, внаслідок чого отримуваної пенсії не вистачає на проживання, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. [PERSON] також зазначила, що її донька є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, а тому має можливість надавати допомогу непрацездатній матері. Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, надавши заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просила суд розглянути справу без її участі. Суд, заслухавши думку позивачки та її представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Зноб-Трубчевської сільської ради Середино-Будського району Сумської області від 21.11.1988, позивачка, [PERSON] , є матір`ю відповідачки, [PERSON] , [INFO] /а.с.4/. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок загального захворювання, через що останній протипоказана важка фізична праця з дією високих та низьких температур, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №754069 від 12.03.2020 /а.с.5/. Згідно з довідкою про доходи №8203315792224218 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Шосткинському об`єднаному управлінні ПФУ в Сумській області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2100,00 грн щомісячно /а.с.7/. Відповідно до акта встановлення фактичного місця проживання громадян за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована та проживає сама /а.с.6/. З довідки сімейного лікаря КНП «Зноб-Новгородська амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» від 03.07.2020 вбачається, що позивачка перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря з діагнозом бронхіальна астма ІІІ ступеня /а.с.8/. Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (ч.8 ст.7 СК України). Згідно із ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст.204 СК України. Статтею 205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст.7 Зaкoну України «Про Державний бюджет нa 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для непрацездатних осіб з 01 січня 2021 року - 1769 грн. Судом встановлено, що позивачка є непрацездатною особою, а саме, особою з інвалідністю ІІІ групи, має незадовільний стан здоров`я, отримує пенсію в розмірі 2100,00 грн на місяць, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність. Інших доказів, які б підтвердили понесення позивачкою витрат на лікування, які перевищують її дохід, що поставило б останню у скрутне матеріальне становище суду не надано, а сам факт перебування [PERSON] на обліку у лікаря не свідчить про витрати на лікування, про які зазначається в позовній заяві. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачка, яка працездатною особою (зворотного не встановлено), відомості про доходи якої відсутні, має змогу надавати матеріальну допомогу непрацездатній матері, яка потребує матеріальної допомоги, а тому, враховуючи те, що позивачка отримує дохід лише у вигляді пенсії по інвалідності в розмірі, якій забезпечує її прожитковий мінімум, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки від її заробітку (доходу) на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги, починаючи з дня подачі позову та довічно. За ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позовна вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судового збору за цією позовною вимогою за п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 908,00 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial