Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ТОВ "Завод Автоштамп" на його її заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати в сумі 10132,57 грн., середній заробіток за затримку розрахунку, який на 31.07.2019 року складає суму 15889,32 грн., та 10000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2 травня 2018 року по 9 січня 2019 року вона працювала на ТОВ Завод Автоштамп. У вересні 2018 року - січні 2019 року підприємство перестало нараховувати позивачу заробітну плату. Згідно із довідкою ТОВ Завод Автоштамп їй нарахована, але не виплачена заробітна плата на загальну суму 10132,57 грн. Також позивач просить стягнути на її користь середній заробіток, з розрахунку: середньоденний заробіток становить 115,14 грн., з 9 січня 2019 року по 31 липня 2019 року було 138 робочих днів, 115,14-138=15889,32 грн. Крім того, позивач просить стягнути моральну шкоду, яка було їй заподіяна, внаслідок своєчасної виплати заробітної плати. Позивач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У письмовому клопотанні від 19 вересня 2019 року позивач просила проводити у її відсутність. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Середній заробіток просить стягнути по день винесення судом рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Відповідно до відомостей, внесених до трудової книжки [PERSON] 9 січня 2019 року вона була звільнена з посади прибиральник службових приміщень за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України на підставі Наказу № 02- к. Це також підтверджується Наказом (розпорядженням) № 02-К про припинення трудового договору від 9 січня 2019 року. Відповідно до довідки про заробітну плату до видачі, виданої ТОВ Завод Автоштамп загальна сума заборгованості за період з вересня 2018 року по січень 2019 року за винятком відрахувань становить 10132,57 грн. Відповідно до індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України форма ОК-7 заробітня плата за останні два повні місяці перед звільненням [PERSON] з ТОВ Завод Автоштамп становила: листопад 2018 року - 2622,68 грн., за грудень 2018 року - 1093,22 грн. З огляду на вищезазначене, середньоденний заробіток [PERSON] за час затримки розрахунку становить: (2622,68+1093,22)/42=88,47 грн. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому, провадиться в день звільнення, або якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП. Ч. 1 ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Також суд враховує, що відповідно до положень ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що відповідач не провів із позивачем повного розрахунку в строк, визначений ст. 116 КЗпП, суд приходить до висновку, що з ТОВ Завод Авташтамп слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 9 січня 2019 року по 19 вересня 2019 року становить: 88,47 грн. (середньоденна заробітна плата [PERSON] ) * 217 робочий день = 19197,99 грн. Відповідно до ст 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно роз`яснень постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 р під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При застосуванні норм КЗпП щодо порядку розгляду трудових спорів у справах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові у зв`язку з виконанням трудових обов`язків, суди повинні виходити з того, що за змістом ст. 124 Конституції потерпілий має право звернутися з такими вимогами до суду безпосередньо. Суддя не вправі відмовити особі у прийнятті заяви з такими вимогами лише з тієї підстави, що вона не розглядалася комісією по трудових спорах. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Оцінюючи надані суду докази в доводи позивача щодо завдання моральної шкоди, оскільки невиплата розрахунку відповідачем поставила її у скрутне матеріальне становище,

Outcome: partial