Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з вини відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту складає 15 446,93 грн. Також вказує, що нею понесені затрати у зв'язку із поїздками на дачу - 3400,00 грн., на поштовий обіг - 59,16 грн., ксерокопіювання - 16 грн. Моральну шкоду оцінює в 3500,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача, представника відповідача суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. 18 липня 2013 року на Харківській площі в місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Дарницького районного суду міста Києва від 12 серпня 2013 року винною у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] (а.с.6). Відповідно до звіту вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 14/09/13 вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу та ВТВ автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] складає 15 446,93 грн. Також позивач просить стягнути вартість послуг з проведення оцінки у розмірі 500,00 грн., понесені затрати у зв'язку із поїздками на дачу - 3400,00 грн., на поштовий обіг - 59,16 грн., ксерокопіювання - 16 грн., моральну шкоду в розмірі 3 500,00 грн. Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Представник відповідача заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказав, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована відповідно до полісу № АЕ/0690560 від 18 січня 2013 року ПАТ «Страхова компанія «ЛАФОРТ» (а.с.38). Крім того, ним додано до матеріалів справи заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 7 листопада 2013 року у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», третя особа [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Вказаним рішенням суду стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Лафорт» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди суму в розмірі 15 446,93 грн. та витрати, пов'язані зі складанням звіту в розмірі 500,00 грн. (а.с.65-67). Дане рішення суду набрало законної сили 6 січня 2014 року. Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушені права [PERSON] захищені рішенням суду, яке набрало законної про стягнення на користь в рахунок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 15 946,93 грн. Тому суд вважає, що з цих підстав позовні вимоги про стягнення суми відновлювального ремонту з урахуванням зносу в розмірі 15 446,93 грн. та витрати, пов'язані зі складанням звіту в розмірі 500,00 грн. задоволенню не підлягають. Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Частинами першою та другою статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема на підставі письмових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (статті 58, 59 ЦПК України). Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження витрат пов'язаних із поїздками на дачу, ксерокопіювання. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Натомість позивачем додано до суду копії чеків, які свідчать про відправку поштової кореспонденції [PERSON] (а.с.7-9). Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 1 частини другої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя цієї ж статті). Внаслідок ДТП та пошкодження Автомобіля, Позивач зазнав душевних страждань та хвилювань; через пошкодження Автомобіля Позивач не міг у звичний спосіб ним користуватися, змінився звичайний уклад життя Позивача; довелося багато часу витрачати на здійснення заходів, спрямованих на врегулювання страхового випадку. Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди частково, а саме, стягнути з [PERSON] на користь Позивача суму завданої моральної шкоди у розмірі 1 000, 00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок). Суд не погоджується із позицію, висловленою представником відповідача стосовно того, що заявлення позовних вимог про стягнення моральної шкоди не є збільшенням позовним вимог, а є зміною підстав і предмету позову. Збільшуючи свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підстави такої вимоги залишились незмінними - це наявність вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеної частини позовних вимог у розмірі 10, 60 грн. Враховуючи викладене вище та беручи до уваги положення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", статтями 16, 23, 1166, 1167, 1188 ЦК України, статтями 57, 60, 88, 212 - 218 ЦПК України суд, -

Outcome: partial