Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому вказувала на те, що рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2002 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини усіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку держаного виконавця заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01 травня 2013 року становить 26893,34 гривень. Оскільки заборгованість виникла із вини відповідача, а тому вона просила суд стягнути із нього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період із 01 травня 2012 року до 01 травня 2013 року у сумі 98159,45 гривень. Відповідач подав зустрічну позовну заяву відповідно до якої зазначив, що з грудня 2002 року по травень 2010 року донька та дружина були на повному його утриманні, виключенням є період проходження військової служби із 13 листопада 2003 року по 14 квітня 2005 року, але за цей період заборгованість виникла також з поважної, не залежної від нього причини. Крім цього зазначив, що [PERSON] добровільно у кінці листопада 2002 року зупинила виконавче провадження, а після розлучення поновила, але не зазначила обставини, що протягом 2002 - 2010 року вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство та що весь свій заробіток [PERSON] віддавав їй. Тому [PERSON] просив скасувати заборгованість по аліментах за період із грудня 2002 року по травень 2012 року у сумі 26931,17 грн. та зобов'язати ВДВС Синельниківського МУЮ зробити розрахунок по аліментах за період із червня 2010 року по теперішній час із врахуванням проведених виплат. А також стягнути з нього аліменти за період з червня 2010 року по теперішній час на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку до її повноліття. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2014 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 01 травня 2013 року у сумі 11091,93 гривень. В іншій частині позовних вимог та в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено. Додатковим рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року стягнуто судові витрати. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2014 року внесено виправлення у додаткове рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2014 року щодо розрахунку суми пені та розміру судових витрат. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду в частині розміру стягнення пені змінити із наступних підстав. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що 05 грудня 2002 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-572, виданим Синельниківським міським судом від 07 листопада 2002 року про стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини, до досягнення нею повноліття, у розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до довідки-розрахунку Синельниківського ВДВС від 20 червня 2013 року № 7711 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, яка утворилась станом на 01 травня 2013 року в сумі 26893,34 гривень (а.с.3). Посилаючись на вимоги ст. 196 СК України, та проаналізувавши надані відповідачем докази, якими останній обґрунтовував оплату аліментів на утримання дитини та доводів про безпідставність заявленого позову, суд вказав, що відповідачем не надані докази належного виконання своїх зобов'язань по сплаті аліментів. А тому стягнув пеню у розмірі 11091,93 гривні за період із 2004 року до 01 травня 2013 року. Стосовно вимог відповідача скасувати заборгованість по аліментах за період з грудня 2002 року по травень 2012 року у сумі 26391 гривня 17 копійок та стягнути з нього аліменти за період з червня 2010 року по теперішній час на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття суд відмовив у задоволенні зустрічного позову. Суд виходив із того, що відповідач не надав доказів про те, що з грудня 2002 року по травень 2010 року донька та дружина перебували на його повному утриманні. Крім того відповідач посилається на проходження ним військової служби у період з 13 листопада 2003 року по 14 квітня 2005 року, у зв'язку з чим за цей період виникла заборгованість. Посилаючись на вимоги ст. 60 ЦПК України та ст. 614 ЦК України, суд зазначив, що відповідач зобов'язаний довести проходження ним в період нарахування заборгованості по аліментних платежах строкової військової служби у складі Збройних Сил України, належне повідомлення про це державного виконавця та неможливість виконання рішення суду про стягнення аліментів у його відсутність. Як вбачається з матеріалів справи будь-яких повідомлень від боржника про зупинення виконавчого провадження у зв'язку з призовом для проходження строкової військової служби до ВДВС не надходило. Тому суд вважав, що саме із вини відповідача, який ухиляється від виконання батьківського обов'язку по утриманню своєї дитини до її повноліття, виникла заборгованість по аліментам, а відповідно, він повинен відповідати за прострочення сплати аліментів перед позивачем і сплатити їй пеню. Доводи апеляційної скарги про відсутність заборгованості по сплаті аліментів є безпідставними, оскільки сума боргу виникла в процесі виконання виконавчого листа № 2-572, виданого Синельниківським міським судом від 07 листопада 2002 року. Відповідач не вжив у повній мірі необхідних заходів для погашення всієї суми боргу, та не надав належних та достовірних доказів про погашення цієї суми. Відповідач був обізнаний із рішенням суду першої інстанції про стягнення аліментів. Але із висновками суду першої інстанції в частині стягнення розміру пені погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам у справі та вимогам законодавства. Як вбачається із позову [PERSON] вона просила стягнути пеню лише за період із 01 травня 2012 року до 01 травня 2013 року. Але суд першої інстанції взяв для обчислення весь період заборгованості, вийшовши за межі заявлених позивачкою вимог, чим порушив приписи ч.1 ст.11 ЦПК України. Також суд у своєму розрахунку неправильно зазначив кількість днів прострочення за кожен місяць сплати аліментів. Відповідно до роз'яснень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. В матеріалах справи наявна довідка державного виконавця Синельниківського ВДВС щодо розміру заборгованості по аліментах за період із 01 травня 2012 року до 01 травня 2013 року, згідно якої заборгованість по аліментах складає 7833,36 грн. (а.с.3). Враховуючи помісячно розмір заборгованості відповідача за вказаний період, кількість днів прострочення заборгованості станом на 01.05.2013 року, розмір пені за цей період необхідно провести у наступному розрахунку: період нарахування аліментівРозмір нарахованих аліментів (грн.)Розмір сплачених аліментів (грн.)Розмір заборгованості (грн.)Період прострочення (дні)Пеня 1% від суми боргу грнТравень 2012 рік631-----6313342107,54червень631----6313041918,24липен ь631----6312731722,63серпень631----6312421527,02вересень 631---6312121337,72жовтень631----6311811142,11листопад631 ---631151952,81грудень535,6---535,6120643,2 січень 2013 рік894,9200694,989618,55лютий886,28200686,2861418,46березе нь922,61300622,9130186,9квітень876,97----876,9700Розраху нок станом на 01.05.2013 року Всього сума пені складає 12575,18 грн. Таким чином, із врахуванням розміру заборгованості по аліментах за період із 01 травня 2012 року до 01 травня 2013 року, який складає 7833,36 гривень, необхідно знизити розмір стягнутої пені, відповідно до вимог ст.ст.196-197 СК України до 5000 гривень. Тому наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків місцевого суду повністю не спростовують, а із матеріалів справи вбачається, що наявні лише підстави для зміни судового рішення, передбачені ст.309 ЦПК України, а саме в частині розміру стягнутої пені.

Outcome: partial