Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину. В обґрунтування вимог позивач вказала, що з 15 березня 2008 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2013 року. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON] та дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу діти перебувають на її утриманні. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2014 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи із 05 лютого 2014 року, до досягнення дітьми повноліття. На даний час визначений судом розмір аліментів не є достатнім для утримання дітей. Крім того, змінився її матеріальний стан, збільшився вік дітей та їх потреби. Вона самостійно дбає про їх навчання, лікування, розвиток та відпочинок, самостійно орендує житло. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засідання позивач позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у ньому. Відповідач позов визнав частково, не заперечив щодо визначення розміру аліментів в мінімальному розмірі. Судом встановлено, що сторони з 15 березня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 квітня 2013 року. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 травня 2019 року, та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 травня 2019 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи із 05 лютого 2014 року, до досягнення дітьми повноліття. Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем. Як слідує з довідки про доходи за №8/1 від 04 червня 2021 року, виданої ФОП [PERSON] , розмір доходу позивача [PERSON] за період з 01 грудня 2020 року по 31 травня 2021 року становить 35 000 грн. Як вбачається з довідки про доходи, виданої ФОП [PERSON] , розмір доходу відповідача [PERSON] за період з липня 2020 року по липень 2021 року становить 66 677,41 грн. Відповідач проживає окремо, інших утриманців крім дітей немає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Пред`являючи даний позов, позивач посилається на те, що змінилось її матеріальне становище, оскільки збільшився вік дітей, їх потреби та витрати. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей вікомом від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 липня 2021 року - 2510 гривень. Таким чином, з врахуванням положень ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину вік від 6 до 18 років не може бути меншим 1255 грн. (2510*50%/100). Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час змінилось матеріальне становище дітей, останні підросли, а відтак збільшились їх потреби та витрати. Відповідач є особою молодого віку, доказів не задовільного стану здоров`я судом не встановлено, інших утриманців крім дітей не має. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, стан здоров`я задовільний, інших утриманців, крім сина [PERSON] та дочки [PERSON] , не має, приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку, суд приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі по 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. Таким чином, суд вважає, що визначений розмір аліментів забезпечить потреби та нормальні умови життя дітей. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Outcome: partial