Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач звернувся із указаним позовом, який мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.11.2013 [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею заява від 05.11.2013 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору та продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим станом на 21.12.2018 має заборгованість у розмірі 15652,08 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2683,31 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 10047,24 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1700,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 721,53 грн. Посилаючись на норми ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 15652,08 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову в сумі 1921,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.44). Відповідач, будучи належним чином повідомленою, у судове засідання повторно не з`явилася, причина її неявки суду не відома (а.с.81). За таких обставин, ураховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Розділу ІІ Глави 11 ЦПК України та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Матеріалами справи установлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.11.2013 [PERSON] отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою б/н від 05.11.2013 (а.с.9). Підписавши указану анкету-заяву відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», розміщеними на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між відповідачем та банком договір (а.с.9-34). Крім того, відповідач зобов`язувалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися із їх змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві (а.с.9). Зазначеною заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення у письмовій формі. При укладенні кредитного договору сторони керувались ст.634 ч.1 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов`язуєтьcя погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Отже, акцептуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг разом із Тарифами визнала та погодилася на запропоновані Банком умови користування послугами банку. За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Позивач посилався у позові на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала внаслідок чого утворилася заборгованість та надав розрахунок заборгованості станом на 21.12.2018. Згідно указаного розрахунку позивача [PERSON] має заборгованість у розмірі 15652,08 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2683,31 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 10047,24 грн., заборгованості за пенею та комісією - 1700,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 721,53 грн. (а.с.7-8). Суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати тіла кредиту у розмірі 2683,31 грн. позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Оцінюючи обґрунтованість вимог позивача про стягнення 10047,24 грн. боргу з відсотків суд виходить з такого. Під час укладення кредитного договору сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, кінцевий термін повернення кредиту, який відповідає строку дії картки. За ухвалою суду від 31.05.2019 (а.с.67), позивачем було надано виписку по кредитній картці [PERSON] за період з 05.11.2013 по 09.06.2019 та інформацію про усі видані [PERSON] кредитні картки, термін їх дії. Як убачається із довідки АТ КБ "ПРИВАТБАНК", за договором б/н від 05.11.2013, укладеного між сторонами, [PERSON] було надано такі кредитні картки: -№ [NUMBER] із датою відкриття 05.11.2013, терміном дії до 08/17; -№ [NUMBER] із датою відкриття 19.05.2016, терміном дії до 05/20; -№ [NUMBER] із датою відкриття 08.12.2016, терміном дії до 05/20; -№ [NUMBER] із датою відкриття 13.02.2017, терміном дії до 05/20 (а.с75). Отже, кредитна картка від 05.11.2013 перевипускалася тричі та є діючою на час розгляду справи. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідача убачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, вносила кошти на погашення заборгованості, знімала готівку (а.с.7-8, 75-79). За умовами кредитного договору відповідач отримала кредитну картку «Універсальну, 55 днів пільгового періоду», базова ставка за кредитом становила 30,00% річних, за тратами здійсненими з 01.09.2014 - 34,80 %, з 01.04.2015 - 43,20% (а.с.10). Оскільки за указаним розрахунком заборгованості та виписки про рух коштів установлено, що позивачем застосовано змінювану відсоткову ставку, як і передбачалося умовами договору. Також установлено, що відповідач користувалася кредитними коштами, знімала готівку з кредитної картки у період зміни базової ставки за кредитом, а отже, відповідач погоджувалася на указану змінювану ставку. Таким чином установлено, що змінювана відсоткова ставка сторонами була узгоджена. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суд вважає, що факт порушення відповідачем, взятих на себе зобов`язань, щодо своєчасної сплати кредиту у розмірі 12730,55 грн. (2683,31 грн. заборгованості за кредитом + 10047,24 - заборгованість по процентам за користування кредитом) позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. При цьому, позивач має право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача 1700,00 грн. пені та штрафів- 500 грн. фіксована частина, 721,53 грн. процентна складова суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України та п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15). АТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. У зв`язку з цим суд із урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу в розмірі 1136,53 грн., який складається із фіксованої частини - 500,00 грн. та процентної складової 636,53 грн. (5% від суми заборгованості за кредитом х 12730,55 грн. (2683,31 грн. заборгованості за кредитом + 10047,24 - заборгованість по процентам за користування кредитом)), а вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення пені задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача заборгованості на загальну суму у розмірі 13867,08 грн. та з відмовою у іншій частині заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у сумі 13867,08 грн., тобто на 88,6%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1702,00 грн. (1921,00 грн. х 88,6%) судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial