Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги, викладені в позові підтримали та просять суд визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року, на ? частку будинку [ADDRESS] Позовні вимоги [PERSON] та її представника [PERSON] визнали частково, а саме в частині визнання за [PERSON]. права власності на ? частину вказаного будинку, що залишилася після смерті [PERSON]. Позивачка [PERSON] та її представник - [PERSON] в судовому засіданні вимоги, висловлені в позові, підтримали та просять суд визнати Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] Орджонікідзевською державною нотаріальною конторою частково недійсним; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування першої черги за законом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, на нерухоме майно у розмірі 3/8 частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 47,3 кв. м. та житловою площею 33,9 кв. м. Позовні вимоги [PERSON] та його представника [PERSON] визнали частково. Представник відповідача - Територіальна громада м. Покров в особі Покровської міської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, не заперечує проти позовних вимог позивача. Представник третьої особи - Орджонікідзевської державної нотаріальної контори в судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений, про важливість своєї відсутності суд не повідомив. Суд, вислухавши позивачів та їх представників, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені [PERSON] та його представником позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі; заявлені [PERSON] та її представником позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Факт їхнього споріднення підтверджується свідоцтвом про народження позивача. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку по [ADDRESS] Згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України позивач зі своєю сестрою [PERSON] являються єдиними спадкоємцем першої черги усього майна, яке залишилось після смерті їхнього батька, оскільки його мати померла, а більше нікого з першої черги спадкоємців немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України законодавець визначив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в установлений час подав разом зі своєю сестрою [PERSON] заяви про прийняття спадщини за законом. Зразу після смерті батька позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим вищевказаним будинком, оскільки після смерті батька проживав, утримував та користувався будинком та прибудинковою землею до теперішнього часу. У липні 2016 року позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину на ? вищевказаного будинку і надав усі необхідні документи. Але нотаріус повідомив, що на ? частину будинку позивачу не видасть свідоцтва про право на спадщину і надав йому листа-роз'яснення від 22.04.2016 року, оскільки сестра позивача [PERSON] звернулася на оформлення права власності ще у квітні 2016 року та отримала такого листа, а позивач не звертався до липня 2016 року і тому цей лист отримав тільки в кінці липня 2016 року, де зазначив, що спадкове майно складається з ? частки житлового будинку по вул. Лермонтова в м. Покров Дніпропетровської області. Свідоцтва про право на спадщину за законом можуть бути видані (по ? частці кожному) тільки після надання правовстановлюючого документу на будинок, зареєстрованого належним чином. У випадку відсутності правовстановлюючого документу на ? частку житлового будинку, або якщо документ не зареєстрований при життя спадкоємця належним чином то позивачу необхідно звернутися до суду. При чому позивачу пояснили, що його батько - [PERSON], а також позивач 27.08.2012 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом по ? на будинок [ADDRESS] При чому позивач зареєстрував своє право власності в БТІ, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав, де вказано, що позивач є власником ? вищевказаного будинку. А батько не встиг зареєструвати своє право власності в БТІ та реєстраційній службі. Чому батько цього не зробив - позивач не знає, можливо, йому ніхто про це не казав, хоча він був дуже акуратним в документах, можливо не було грошей, але позивач цього не знав і батько йому не казав, що він не перереєстрував своє право власності на ? спірного будинку і власницею ? спірного будинку залишилась його дружина - мати позивача [PERSON], яка померла [INFO] року і після якої позивач та його батько вступали у спадок у 2012 році. Оскільки батько позивача не зареєстрував у відповідних державних органах своє право власності на ? вищезазначеного будинку, а мав тільки свідоцтво про право на спадщину за законом на ? будинку [ADDRESS] що видане державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Панченко В.В. № 579 від 27.08.2012 року, то позивач може тільки через суд визнати за собою право власності на ? частку будинку, що і послужило приводом для його звернення до суду. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (власності) від спадкодавця до спадкоємців. То ж в порядку спадкування до позивача перейшли усі права та обов'язки, що належали його батькові на момент відкриття спадщини і в тому числі і право на ? частку будинку [ADDRESS], що належав його батькові і залишилось після його смерті. У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Зустрічна позовна заява [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є єдиними дітьми у своїх батьків. Мати - [PERSON] померла [INFO] року, батько - [PERSON] помер [INFO] року. За час шлюбу батьками сторін було придбано будинок [ADDRESS]. Після смерті матері [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. Нотаріус Орджонікідзевської державної нотаріальної контори видав свідоцтво про право на спадщину за законом брату [PERSON] - [PERSON] та їхньому батьку у рівних частинах, вказавши, що спадщина належала [PERSON], яка померла [INFO] року, на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.06.2012 року. Позивач [PERSON] зазначає про те, що видаючи свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус Орджонікідзевської державної нотаріальної контори не врахував обов'язкову долю у спільному майні подружжя, що призвело до неправильного розподілу часток у спадковому майні. Так, будинок [ADDRESS] був придбаний у шлюбі і є спільним майном подружжя. Спадкування частки у праві спільної сумісної власності (згідно ст. 1226 ЦК України), спадкується на загальних підставах. Так, за законом батько сторін мав право на ? частину спірного домоволодіння як на майно, набуте під час шлюбу. Інша ? частина спадкується між спадкоємцями першої черги у рівних частинах, ? чоловіку померлої [PERSON] та ? частина сину [PERSON]. Стаття 1261 Цивільного кодексу України встановлює першу чергу спадкоємців за законом. Так у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1300 Цивільного кодексу України встановлює порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину: 1. За згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. 2. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (ст. 1301 ЦК України). Позивач [PERSON] вважає, що помилка нотаріуса призвела до неправильного розподілу часток у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки у добровільному порядку внести зміни до свідоцтва про право на спадщину неможливо у зв'язку зі смертю батька, тому [PERSON] не має іншого виходу як звернутися до суду про захист свого порушеного права. Батько [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті до сплину шестимісячного строку [PERSON] та її брат звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після його смерті залишилось спадкове майно а саме ? частини будинку [ADDRESS] Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ? частину будинку [ADDRESS] видане нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори 27.08.2012 року, батько сторін у відповідності до вимог ст. 1299 Цивільного кодексу України не зареєстрував, оскільки дуже хворів і не виходив з дому. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову в зв'язку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на будинок і нотаріус запропонував їй звернутися до суду. Не оформленням права власності за [PERSON] на спадкове майно позбавляє її права реалізувати своє право власності на вказане майно і тому вона вимушена звернутися за судовим захистом на підставі вимог ст. 55 Конституції України, яка гарантує їй право на судовий захист в будь-якому випадку. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на 3/8 частини спадкового майна задоволенню підлягають частково та вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності лише на ? частину спірного житлового будинку виходячи з наступного. По перше, позивач [PERSON] не довела суду та не надала до суду належних достатніх та допустимих доказів про те, що свідоцтво про право на спадщину, яке видано 27 серпня 2012 року державним нотаріусом Орджонікідзевської державної нотаріальної контори Панченко В.В. видано з порушенням вимог діючого законодавства України, зокрема вимог Цивільного кодексу України щодо розділу спадкування. Відповідно до вимог ст.. 1301 Цивільного кодексу України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Позивач [PERSON] просить суд визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, що не передбачено вимогами ст.. 1301 ЦК України, оскільки не зазначено про те, в якій саме частині свідоцтво повинно бути визнано недійсним. Суд вважає, що позивач [PERSON] та його батько [PERSON] мали законне право на спадкування та прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. По друге, позивач [PERSON] ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не зазначила про те, яке саме свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню частково недійсним та які саме випадки передбачені ст.. 1301 ЦК України слід застосувати судом у вказаних правовідносинах. Судом встановлено, що дійсно нотаріусом 27 серпня 2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] на ім'я позивача [PERSON] та його батька [PERSON] в рівних частках. Вказане свідоцтво було видано нотаріусом на підставі письмових заяв вказаних осіб після надання ними всіх необхідних документів, які після їх перевірки нотаріусом дали йому законне право на оформлення спадщини та видачі відповідного свідоцтва. Слід звернути увагу на те, що [PERSON] не зверталася до нотаріуса протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини або з завою про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті її матері [PERSON], відповідно до ст.. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщини [PERSON] не має. По третє, відповідно до ст.. 1301 ЦК України свідоцтво може бути визнане недійсним "також в інших випадках, встановлених законом", що дозволяє стверджувати про те, що перелік підстав визнання свідоцтва недійсним не є вичерпним і може бути розширений шляхом аналізу й тлумачення інших норм спадкового права. Зокрема, підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути оформлення його неуповноваженою на те посадовою особою; оформлення не за місцем відкриття спадщини; недодержання встановленої законом форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо серед імовірних спадкоємців за законом або заповітом є ненароджена дитина спадкодавця, зачата за його життя тощо. Як передбачено Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Однак жодних вищезазначених випадків позивачем [PERSON] та її представником всупереч вимогам ст.. 57, 60 ЦПК України не надано, а також безпосередньо судом не встановлено, що дає суду законні та обґрунтовані підстави для відмови в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] в цій частині. Однак при цьому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на ? частину спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], а не на 3/8 частин спадкового майна, як про це зазначає позивач, в зв'язку з чим [PERSON] отримає законне право на належну їй частку спадкового майна. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року, на ? частку будинку [ADDRESS] Позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування першої черги за законом після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, на нерухоме майно у розмірі ? частини житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 47,3 кв. м. та житловою площею 33,9 кв. м. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовити.

Outcome: partial