Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

ПАТ «Кредобанк» звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON] [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що відповідно до укладеного договору № 094 від 23.06.2008 року [PERSON] отримав кредит у сумі 27155 доларів США строком до 01.06.2015 року. Відповідно до Договору за користування Кредитом відповідач сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 11,3 % в рік. Позивач свої зобов'язання до Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі 27155 доларів США, про що свідчить меморіальний ордер №673918 від 23.06.2008 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконує , що є порушенням п. 4.1 кредитного договору. 03.02.2014р [PERSON] банком направлялися вимоги про погашення простроченої заборгованості та про дострокове повернення кредиту і погашення простроченої заборгованості. Зазначені вимоги [PERSON] отримані , але залишені без реагування. Таким чином, станом на 19.05.2014 року [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитним договором в сумі 8738 доларів США 61 цент, а саме: заборгованість за сумою кредиту - 7917 доларів США 48 центів, заборгованість за відсотками - 655 доларів США 94 центи, пеня - 165 доларів США 68 центів. В забезпечення своєчасного та належного виконання [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, укладено Договір поруки від 22.12.2009 року між ВАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON], [PERSON] У зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору 23.06.2008 року та 03.02.2014 року [PERSON], [PERSON] банком направлені вимоги про погашення заборгованості та про дострокове повернення кредиту і погашення простроченої заборгованості, які були нею отримані та залишені без реагування. Заборгованість по кредитному договору відповідачами добровільно не погашена. До початку судового розгляду відповідачами [PERSON], [PERSON] подано зустрічний позов до публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання договору поруки припиненим. Свій позов мотивують тим, що 23.06.2008 року між ВАТ «КРЕДОБАНК», правонаступником якого є ПАТ Кредобанк», та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 094, згідно з яким Банк зобов'язався надати кредит у сумі 27 155 дол. США на строк до 01.06.2015 року, а Відповідач зобов'язався повернути Банку кредит у повному обсязі і в терміни, передбачені цим Договором та додатками до нього. Для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки від 22.12.2009 р., відповідно до якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань в повному обсязі за Кредитним договором. Також для забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки від 23.06.2008 р., відповідно до якого [PERSON] взяла на себе зобов'язання відповідати перед Банком за виконання [PERSON] зобов'язань в повному обсязі за Кредитним договором. Відповідно до п. 4.3 Договору поруки всі зміни і доповнення до цього Договору вносяться за взаємною згодою сторін і складаються в письмовій формі. Тобто сторони дійшли згоди, що будь-які зміни до Договору поруки повинні оформлятися в письмовій формі. 22 грудня 2009 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №094 від 23.06.2008 року. Відповідно до п. 2 вказаного Додаткового договору за внесення змін до Кредитного договору Позичальник сплачує Банку, в порядку та строки, визначені тарифами Банку, комісію в розмірі 0,4% від суми залишку заборгованості (але не більше 500,00 грн.) за внесення змін в умови кредитування. Таким чином, вказаним Додатковим договором було змінено зобов'язання без згоди [PERSON], внаслідок чого збільшено зобов'язання за Кредитним договором. 30 жовтня 2013 року між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору №094 від 23.06.2008 року. Відповідно до п. 2 вказаного Додаткового договору за внесення змін до Кредитного договору Позичальник сплачує Банку, в порядку та строки, визначені тарифами Банку, комісію в розмірі 0,2% від суми залишку заборгованості по кредиту на дату укладання Додаткового договору №2. За даною додатковою угодою було збільшено залишок суми кредиту за рахунок відсотків, які були додані до суми кредиту (тіла кредиту). Додатковим договором №2 було змінено зобов'язання без згоди [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого збільшено зобов'язання за Кредитним договором. Крім того, Позивач пред'явив вимогу до [PERSON] лише 12 серпня 2014 року, коли звернувся з позовом до суду. Відповідно до п.4.9 Кредитного договору Банк у випадках, передбачених п. 2.9. цього Договору, вправі вимагати дострокового припинення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Згідно з п. 2.9 Кредитного договору Банк вправі відмовити у виплаті Позичальнику кредиту або його частини, зокрема, у випадку: несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту). Таким чином, у Позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та комісій та інших належних до сплати платежів 31 жовтня 2013 року, коли [PERSON] вперше не сплатив черговий платіж по поверненню кредиту (п.4.1 Кредитного договору) та сплати відсотків (п. 3.4 Кредитного договору) за жовтень місяць 2013 року, чим не виконав зобов'язання, передбачені Кредитним договором. Тому Позивач пропустив шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON], передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, адже мав звернутися з відповідною вимогою до 30 квітня 2014 року. В матеріалах справи є лише повідомлення-вимога представника Позивача до [PERSON] про погашення заборгованості за Кредитним договором. Проте немає доказів направлення та вручення цього повідомлення [PERSON] Просять суд визнати припиненим договір поруки від 23.06.2008 р., укладений між ВАТ «КРЕДОБАК», [PERSON] та [PERSON]. Визнати припиненим договір поруки від 22.12.2009 р., укладений між ВАТ «Кредобанк», [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача Кузнецов І.В. який діє на підставі довіреності від 06.05.2014р. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд спарви за його відсутності. Позовні вимоги первісного позову підтримав та просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредобанк» в заборгованість за кредитним договором № 094 від 23.06.2008 року в сумі 8738 доларів США 61 цент, що в еквіваленті в гривні складає 102 187 гривень 68 копійок та судові витрати по справі понесені позивачем при подачі позову до суду, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. В задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Відповідачі [PERSON] [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності в присутності їх представника [PERSON] (а.с. 89-90). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що між ВАТ «КРЕДОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір № 094 від 23.06.2008 року про отримання кредиту на придбання майна в сумі 27155 доларів США. (а.с.13-16). 22.12.2009р. (а.с.17) між ВАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до Кредитного договору №094 від 23.06.2008 року. Крім цього, 30.10.2013 року між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору №094 від 23.06.2008 року. (а.с.19). Відповідно до ст. 509 ЦК України одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору згідно ст.526 ЦК України. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статті 526, 527 ЦК України зобов'язують боржника належним чином виконувати свої зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно розрахунку заборгованості від 19.05.2014р. вбачається, що загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити [PERSON] становить 8738 доларів США 61 цент, а саме: - заборгованість за сумою кредиту - 7917 доларів США 48 центів, - заборгованість за відсотками - 655 доларів США 94 центи, -пеня - 165 доларів США 68 центів (а.с.4), Згідно з курсу НБУ станом на 19.05.2014 року еквівалент в гривні складає 102 187 (сто дві тисячі сто вісімдесят сім) гривень 68 копійок. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних йому процентів. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що права позивача порушені Відповідачем - [PERSON], оскільки ним неналежно виконуються зобов'язання за Кредитним Договором, а тому позов в частині стягнення з останнього заборгованості за Кредитним договором №094 від 23.06.2008р. підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в забезпечення своєчасного та належного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, укладено договір поруки від 23.06.2008 року між ВАТ "КРЕДОБАНК» та [PERSON] (а.с.21) Крім цього, в забезпечення своєчасного та належного виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору, укладено договір поруки від 22.12.2009 року між ВАТ "КРЕДОБАНК» та [PERSON] (а.с.20). Судом встановлено, що поручитель [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Чобану», про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.74). Відповідно до п. 1.1 Договорів поруки поручитель зобов'язується солідарно з боржником відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором. Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, поручитель зобов'язується сплатити заборгованість боржника в семиденний строк з дати пред'явлення кредитором вимоги. Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (частина друга статті 555 цього Кодексу). 22.12.2009р. (а.с.17) між ВАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено додатковий договір №1 до Кредитного договору №094 від 23.06.2008 року. Відповідно до п. 2 вказаного Додаткового договору за внесення змін до Кредитного договору Позичальник сплачує Банку, в порядку та строки, визначені тарифами Банку, комісію в розмірі 0,4% від суми залишку заборгованості (але не більше 500,00 грн.) за внесення змін в умови кредитування. Таким чином, суд приходить до висновку, що за вказаним Додатковим договором було змінено зобов'язання без згоди поручителя [PERSON], внаслідок чого збільшено зобов'язання за Кредитним договором. Крім цього, 30.10.2013 року між Банком та [PERSON] було укладено Додатковий договір №2 до Кредитного договору №094 від 23.06.2008 року. (а.с.19). Відповідно до п.1 вказаного Додаткового Договору п.4.1. Кредитного Договору внесено зміни до п.4.1. Кредитного договору: « Позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором (п.2.1.,3.9) та/або додатками до нього. При цьому, заборгованість (в тому числі і прострочена) з моменту внесення змін погашається згідно графіку погашення кредитної заборгованості, а саме: - з вересня 2013р. по червень 2014р. - по 190,00доларів США (10 траншів); -з липня 2014р. по 530,00 доларів США щомісячно, рівними частинами, шляхом внесення готівки в касу Банку, або шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Позичальника, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим Договором та/або додатками до нього. В останній місяць кредитування платіж дорівнює залишку кредитної заборгованості». Відповідно до п. 2 вказаного Додаткового договору за внесення змін до Кредитного договору Позичальник сплачує Банку, в порядку та строки, визначені тарифами Банку, комісію в розмірі 0,2% від суми залишку заборгованості по кредиту на дату укладання Додаткового договору №2. Судом встановлено, що відповідно до п. 4.3 Договорів поруки всі зміни і доповнення до цього Договору вносяться за взаємною згодою сторін і складаються в письмовій формі. Тобто сторони дійшли згоди, що будь-які зміни до Договору поруки повинні оформлятися в письмовій формі. За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Аналізуючи зміст додаткової угоди від 30.10.2013р. суд приходить до висновку, що її умовами було змінено графік погашення та збільшено залишок суми кредиту за рахунок відсотків, які були додані до суми кредиту (тіла кредиту) і змінено зобов'язання без згоди поручителів [PERSON] та [PERSON], внаслідок чого збільшено їх зобов'язання за Кредитним договором. Ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: - протягом строку, установленого договором поруки; -протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя; - протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя. Відповідно до п.4.9 Кредитного договору Банк у випадках, передбачених п. 2.9. цього Договору, вправі вимагати дострокового припинення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє Позичальника. Згідно з п. 2.9 Кредитного договору Банк вправі відмовити у виплаті Позичальнику кредиту або його частини, зокрема, у випадку: несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту). Таким чином, суд приходить до висновку, що у Позивача виникло право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів та комісій та інших належних до сплати платежів 31 жовтня 2013 року, коли [PERSON] вперше не сплатив черговий платіж по поверненню кредиту (п.4.1 Кредитного договору) та сплати відсотків (п. 3.4 Кредитного договору) за жовтень місяць 2013 року, чим не виконав зобов'язання, передбачені Кредитним договором. Судом встановлено, що поручителям [PERSON] та [PERSON] банком були направлені повідомлення-вимога про погашення заборгованості за Кредитним договором (а.с.28-29), але вони не були вручені останнім та повернуті Банку за закінченням терміну зберігання.(а.с.105-110), а тому суд приходить до висновку, що поручителям не пред'явлено належним чином повідомлення-вимога про необхідність погашення ними кредитного зобов'язання [PERSON] Суд вважає, що Банк пропустив шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до поручителя [PERSON], передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки мав звернутися з відповідною вимогою до 30 квітня 2014 року, таким чином позовні вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позовні вимоги первісного позову підлягають частковому задоволенню, а зустрічного позову - повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача за первісним позовом [PERSON] сплату судових витрат по справі у вигляді судового збору в сумі 1021,88 грн., які сплачені позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: partial