Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» [PERSON], який діє на підставі довіреності юридичної особи від 26 грудня 2016 року звернувся до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, на тих підставах, що відповідно до укладеного між закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приват Банк» та [PERSON] договору № КТХRRX03068944 від 13 травня 2008 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 9995,52 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк» (на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача із ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк»). Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно до Умов. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Договором також передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк. У порушення зазначених норм договору та закону, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим станом на 25.11.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 127858,54 гривень, яка складається з наступного: - 9995,52 грн. заборгованість за кредитом; - 1389,08 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2039,15 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 183110,22 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 127858,54, яка була присуджена до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2014 року. а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 3433,77 грн. штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить 72609,20 грн. За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по договору не виконує, а тому\~ просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом у розмірі 72609,20 грн. , а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином шляхом публікації оголошення про виклик у засобі масової інформації державної сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр», про причини неявки суду не повідомив. Згідно із ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 13 травня 2008 року юридична особа закрите акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», і [PERSON], [INFO], уклали договір № КТХRRX03068944, відповідно до умов якого, кредитор зобовязався надати позичальнику кредит у розмірі 9995,52 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, 13 травня 2010 року, а позичальник зі своєї сторони зобовязався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати відповідно до Умов. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві (а.с. 6,6 з.б.,7-9). Судом встановлено, що кредитний договір складається із підписаної відповідачем заяви та Умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обовязковим для виконання. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання або неналежне виконання сторонами договору своїх обовязків тягне правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України, зокрема: сплати неустойки (штраф, пеня) і відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON] кредитні ресурси. Відповідач же не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 25 листопада 2016 року має заборгованість, яка складається з наступного: - 9995,52 грн. заборгованість за кредитом; - 1389,08 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2039,15 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 183110,22 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 3433,77 грн. штраф (процентна складова), що стверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 37,37з.б.). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2014 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором № КТХRRX03068944 від 13 травня 2008 року станом на 31 жовтня 2013 року у розмірі 127858,54 грн., яка складається з наступного: - 9995,52 грн. заборгованість за кредитом; - 1389,08 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2039,15 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 107870,10 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 6064,69 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4,4з.б.). Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав\~ належних доказів, які спростовують доводи позивача. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за користування кредитом, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором. Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2014 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором № КТХRRX03068944 від 13 травня 2008 року станом на 31 жовтня 2013 року у розмірі 127858,54 грн. Таким чином, від суми заборгованість за кредитом - 9995,52 грн. віднімається сума заборгованості за кредитом стягнута за рішенням суду у розмірі 9995,52 грн. = 00 грн. 00 коп.; Від суми заборгованості по процентам за користування кредитом - 1389,08 грн. віднімається сума заборгованості по процентам за користування кредитом стягнута за рішенням суду у розмірі 1389,08 грн. = 00 грн. 00 коп.; Від суми заборгованості по комісії за користування кредитом - 2039,15 грн. віднімається сума заборгованості по комісії за користування кредитом стягнута за рішенням суду у розмірі - 2039,15 грн. = 00 грн. 00 коп. Розвязуючи спір в частині стягнення\~\~ пені та штрафів, суд виходить з наступного.\~ Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до ч.2\~ ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Як видно із наданої копії рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" було стягнуто штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. 00 коп., та штраф (процентна складова) у розмірі 6064 грн. 69 коп. Виходячи з аналізу чинного законодавства, а також п. 5.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, за яким передбачене одноразове стягнення штрафу при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, у\~ суду немає підстав для повторного стягнення штрафу, оскільки наведений штраф був стягнутий за рішенням суду від 05 березня 2014 року, та не нараховуюється на пеню по договору.\~ Крім того, вирішуючи питання щодо стягнення штрафу, суд також зазначає,що відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року з населених пунктів визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де провадилась антитерористична операція. [PERSON] проживає та зареєстрований у [INFO], яке згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», відноситься до таких населених пунктів (п.п. 23 п.1 Переліку). З врахуванням встановлених обставин та відповідних їм норм чинного законодавства, за спірними правовідносинами встановлений мораторій на стягнення пені та штрафів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення штрафів не підлягає задоволенню. Як видно із розрахунку заборгованості, станом на 25 листопада 2016 року загальна сума нарахованої пені становить 183110 грн. 22 коп. яка утворилась\~ за період з\~ 13 травня 2008 року по 25 листопада 2016 року. Як видно із рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2014 року, розмір пені, стягнутої з відповідача становить 107870 грн. 10 коп. 183110 грн. 22 коп. (пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором станом на 25 листопада 2016 року)\~ - 107870 грн. 10 коп. (пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, стягнута за рішенням суду від 05 березня 2014 року) = 75240 грн. 12 коп. Враховуючи наявність мораторію щодо нарахування пені та штрафів, щодо стягнення пені за період часу з 14 квітня 2014 року по 25 листопада 2016 року, суд відмовляє. Розвязуючи позов в частині стягнення пені, яка утворилася за період з 01 листопада 2013 року по\~ 14 квітня 2014 року, суд виходить з таких міркувань.\~\~ За наданими позивачем розрахунками, з якими погоджується суд, розмір пені станом на 14 квітня 2014 року становить 118696 грн. 10 коп. Таким чином, виходячи із розрахунку (118696 грн. 10 коп. 107870 грн. 10 коп. (розмір пені, стягнутої за рішенням суду від 05 березня 2014 року) = 11 099 грн. 00 коп.)\~ розмір пені за період часу з 01 листопада 2013 року по 14 квітня 2014 року становить 11 099 грн. 00 коп.\~ З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення пені з врахуванням принципу диспозитивності підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 11 099\~грн. 00 коп. Щодо стягнення пені за період з 14 квітня 2014 року по 25 листопада 2016 року та стягнення штрафів, то в цій частині у позові слід відмовити. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1544 грн. 00 коп. який на підставі положень ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до розяснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до\~статті 88\~ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 28 грн. 90 коп. + 420 грн. 00 коп.(Урядовий кур'єр) На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial