Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом (з урахуванням зменшених позовних вимог) про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08.04.2011року був укладений Кредитний договір №005-29023-080411 з відповідачем. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі не виконує, до цього часу відповідач кошти не повернула у зв'язку з невиконанням умов договору, боржник зобов'язаний сплатити суму боргу, відсотки, тому має заборгованість у сумі 7659,74грн, тому просить стягнути суму боргу та сплачені судові витрати з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника, зменшені позовні вимоги підтримують з викладених в позові підстав, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала заборгованість, зазначила, що поступово її погашає, надала суду в підтвердження цього копії квитанцій про часткове погашення кредиту. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши відповідача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 08.04.2011року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-29023-080411, на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000грн та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3900грн. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод до цього договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач свої зобов'язання за договором частково не виконала у зв'язку з чим має заборгованість у сумі 7659,74грн, що не заперечувалось відповідачем. Проте, відповідно до квитанції № 64889977 від 13.11.2015р. відповідач [PERSON] сплатила в рахунок погашення кредиту № 005-29023-080411 від 08.04.2011року суму 400грн та в розмірі 3000грн, що підтверджується квитанцією №66367214 від 07.12.2015року. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст.ст. 24 та 129). Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Банка про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач частково погасила заборгованість по кредитному договору №005-29023-080411 від 08.04.2011року в розмірі 3400грн, які відповідно до доданого розрахунку заборгованості за кредитним договором, Банком не зараховані. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в стягненні коштів на його користь з відповідача в розмірі 4259,74грн засновані на законі та підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60грн судового збору у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене і

Outcome: partial