Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 12 серпня 1994 р. зареєструвала шлюб з відповідачем, мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Після розірвання шлюбу, відповідач сплачував аліменти на утримання сина. З 01 вересня 2012 р. син навчається на денному відділенні в Лебединському медичному училищі, строк навчання до 30.06.2016 р. Оскільки позивачка має скрутне матеріальне становище, просить суд щомісячно стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, до закінчення дитиною навчання 30.06.2016 р. Згідно письмової заяви, позивачка просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач відповідно поданої письмової заяви, позовні вимоги визнає частково, та просить судове засідання проводити у його відсутність. Третя особа будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не зявився, заяв та клопотань не надавав. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги задовольнити частково. Згідно свідоцтва про народження серії І-БП № 037116 від 07.11.2001 р. [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина, [PERSON], [INFO] /а.с.7/. 23 серпня 2005 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 911 /а.с.8/. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На теперішній час [PERSON] є повнолітнім і навчається на четвертому курсі Лебединського медичного училища імені професора [PERSON], термін навчання з 01.09.2012 р. по 30.06.2016 р. /а.с.6/. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Перевіривши наявність вищевказаних фактів, суд вважає, що аліменти підлягають стягненню у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 183 СК України, якщо платник аліментів працює, частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~

Outcome: partial