Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] в її користь на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09.08.2016 року, справа № 606/1280/16. Зокрема, вона просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. на одну неповнолітню дитину, врахувавши її матеріальне становище, яке змінилось після прийняття вказаного судового рішення. У судове засідання [PERSON] не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала із мотивів, викладених у позові та, обґрунтовуючи їх, зазначила, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача в її користь на утримання дитини не є достатнім для гармонійного розвитку дитини. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Рішенням Теребовлянського районного суду від 9 серпня 2016 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] . Із змісту позовної заяви, вбачається, що на даний час дитина сторін [PERSON] відвідує садок «Сонечко» в с. Ілавче, а тому він потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку із чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку. Батько [PERSON] розділити витрати на харчування, навчання і лікування дитини не бажає. Крім цього, позивач [PERSON] зазначила, що офіційно працює, одержує заробітну плату у розмірі 4700 грн., однак цих коштів недостатньо для забезпечення гармонійного, повноцінного і всебічного розвитку їхньої дитини. Відповідач офіційно не працює, однак має нерегулярні доходи. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня складає 1921 гривня. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище одержувача аліментів, платника аліментів, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 1700 грн. на одну неповнолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial