Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивачка звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ГУ ДМС України в Харківській області про надання дозволу на здійснення багаторазових короткострокових поїздок за кордон України та виготовлення проїзних документів на право виїзду за межі України без згоди батька збільшення розміру аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що вона є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Батьки в шлюбі не перебувають, дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.11.2014 року позовні вимоги було задоволено частково та присуджено стягнення з відповідача 1/4 частку від доходів. Дитина - Кирил навчається в спеціалізованій школі № 109 м.. Харкові, з поглибленим вивченням французької мови, відвідує тренування з великого тенісу, отримує додаткові уроки на дому з математики та англійської мови, що потребує додаткових, у порівнянні зі звичайними (харчування, одягання, лікування, сплата комунальних витрат та ін..), витрат. Також, дитина має особливі медичні потреби: у зв'язку з поганим зором дитині рекомендовано щорічне комплексне обстеження та носіння лінз, вживання спеціальних вітамінних комплексів, а також періодично проходити курси не хірургічної корекції зору. Всебічний розвиток дитини, здорове харчування, щорічне оздоровлення потребує значних витрат. Позивач отримує дохід в середньому біля трьох тисяч гривен, яких не достатньо для задоволення потреб дитини в повному обсязі. Також, на утриманні позивача перебуває мати-пенсіонерка. Відповідач натомість є працездатним, працює на посаді в Міністерстві фінансів України, отримує дохід у сумі приблизно 20 тис. грн. на місяць, інших утриманців, неповнолітніх дітей немає. Вихованням дитини, після розлучення, займається виключно позивач. Спілкування батька з дитиною взагалі відсутнє. Він не цікавиться життям дитини, вихованням, навчанням та відпочинком, нічого не знає про його прагнення. Позивач має намір вивозити сина за кордон для оздоровлення та всебічного його розвитку. Дитина часто хворіє простудними захворюваннями, з таких підстав лікарі щорічно рекомендують тривале перебування дитини в морському або гірському кліматі. На теперішній час відпочинок та оздоровлення дитини можливе лише за кордоном. Крім того,дитина проявляє неабияку цікавість до подорожей та вивченню нових кран та місцевостей. Позивач має можливість та бажання забезпечити сину поїздки за межі України на оздоровлення, з метою всебічного розвитку, вивчення культури інших народів, екскурсійними цілями, поширення його кругозору. Позивач багато разів зверталась до відповідача з проханням надати нотаріальну згоду на виїзд їхньої дитини [PERSON] за кордон для оздоровлення, відпочинку та всебічного розвитку разом з нею. Відповідач усі прохання позивача ігнорував, перешкоджаючи в такий спосіб виїзду дитини за кордон. Своєю бездіяльністю відповідач не тільки не створює умови необхідні для всебічного розвитку дитини, не забезпечує її інтереси, не піклується про її здоров'я, а навпаки чинить перешкоди в цьому, не надаючи їй можливості отримувати фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. В зв'язку з цим позивачка просить змінити розмір встановлених аліментів, надати дозвіл на виготовлення проїзного документа без згоди батька та надати дозвіл на тимчасовий багаторазовий виїзд дитини без згоди батька до [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явились. Від позивачки надійшла заява з проханням розгляд справи за її відсутності, а також прохання розгляду справи в заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлявся про час та дату судового розгляду, проте в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Від ГУДМС України в Харківській області надійшов лист з письмовими поясненнями. Суд вважає можливим розглядати справу за їх відсутності. Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Позивач [PERSON] є матір'ю, а відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова. Батьки в шлюбі не перебувають, дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та перебуває на її утриманні. Судом достовірно встановлено, що батько не надає відповідні дозволи на вивіз дитини. Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України "Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України" № 3858-Х11 від 21.01.1994 року. Частиною 2 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Додатково оформлення документів регулюється «Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення», затвердженого постановою КМУ від 7 травня 2014 р. № 152, передбачено: Відповідно до п. 2, вказаного порядку, кожен громадянин України має право на отримання паспорта для виїзду за кордон. Пунктом 22, вказаного порядку, передбачено, що для оформлення паспорта для виїзду за кордон особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку серед інших документів батьки подають підписану ними заяву-анкету та інше. Підпунктом 5) п. 22 передбачено, що заява від другого з батьків не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства. Тобто законом передбачено, що якщо батько дитини живий, не позбавлений батьківських прав, не визнаний безвісно відсутнім та не визнаний недієздатним, то він повинен надати свою згоду для оформлення паспорта для виїзду за кордон своїй дитині. Крім того, згідно з п. 2 ч. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, виїзд за межі України громадян України, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється в разі пред'явлення оригіналу або нотаріально посвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16- річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно вимог ст. 152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. На підставі вимог до ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з ч.2 ст. 4 Закону України « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У зв'язку з тим, що в судовому засіданні достовірно встановлено, [PERSON] зловживає своїм правом надання дозволу на вивіз дитини за межі України, суд вважає можним задовольнити позовні вимоги щодо надання дозволу на вивіз дитини за межі України та виготовлення проїздних документів. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стороною відповідача не надано достатньо доказів того, що він надавав чи має намір надати відповідні дозволи на вивіз дитини, тобто вирішення питання в позасудовому порядку. Виходячи з вищевикладеного суд вважає позовні вимоги такими, які підлягають в цій частині задоволенню. Разом з тим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Сторона позивача не довела та не надала доказів цих позовних вимог. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача. На підставі ст.ст. 158,159СК України, ст. 6 Закону України « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»,

Outcome: partial