Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивач 24.07.2020 року звернувся до суду з позовною заявою вказуючи, що відповідно до Свідоцтво №1121, від 16.11.1994 року про право власності на квартиру виданого Госпрозрахунковим бюро "Альтернатива" він разом з відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] . На даний час позивач не може реалізувати свої права власника, так як в Свідоцтві на право власності на житло № [NUMBER] від 16.11.1994 року, в тому місце де зазначено напис «керівник органу приватизації» , стоїть печатка госпрозрахункового бюро «Альтернатива» а не радгосп «РККП» , а тому свідоцтво є недійсним. Просить суд визнати Свідоцтво про право власності на житло за № 1121 від 16 листопада 1994 року, видане Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», яке посвідчує, що житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та членам його сімї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не дійсним та визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] за [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] . В судове засідання позивач не з`явився, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи в його відсутність, заявлений позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява відповідача, в якій він просить розглядати справу в його відсутності, заявлений позов визнає в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, до суду надійшли заяви відповідачів, в якій вони просять розглядати справу в їх відсутності, заявлений позов визнають в повному обсязі Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи по суті та задовольнити позов частково виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 16.11.1994 року позивачем та відповідачами було отримано свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] виготовленого Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива». Згідно даного свідоцтва будинок, який знаходиться по [ADDRESS] , належить на праві спільної приватної власності [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дане свідоцтво в подальшому було зареєстроване в органах БТІ. На даний час позивач не може реалізувати свої права власника, так як в Свідоцтві на право власності на житло № [NUMBER] від 16.11.1994 року, в тому місце де зазначено напис «керівник органу приватизації» , стоїть печатка госпрозрахункового бюро «Альтернатива» а не радгосп «РККП» , а тому свідоцтво є недійсним. Таким чином вимога про визнання зазначеного Свідоцтві на право власності на житло № [NUMBER] від 16.11.1994 року, є мотивованою та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положення статті 321 Цивільного кодексу України передбачають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок законності набуття права власності встановлений статтею 328 Цивільного кодексу України, в якій вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Порядок захисту права власності встановлений статтею 392 Цивільного кодексу України в якій вказано, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивач не надав суду доказів того, що він є власником житла чи є будь які інші зваконні підстави виникнення у нього права власності на даний будинок. За таких обставин суд вважає, що зазначена вимога позивачем не доведена та не підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial