Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 02.01.1968 року по 16.06.1998 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. МВ.Фрунзе» і звільнений з роботи за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 31 від 20.07.2013 р. [PERSON] встановлені наступні професійні захворювання: - основний діагноз : Пневмоконіоз (І/І, 1/1, рі. со), ЛН І ст. Захворювання професійне. - супутний: ІХС, дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. СН І ст. Ризик 3. Церебральний атеросклероз. Люмбоішалгія. Хронічний гастрит. Хронічний холецистит. Порушення жирового обміну ПІ. Початкова вікова катаракта. Ангіопатія сітківки. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем (4 ст.) зниження слуху. У акті зазначено, що роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Сан.гіг. вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Держ.сан. норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку», «Інструкції по утриманню виробничих приміщень» № 653-66, яким підтверджено наявність вини відповідача і що не створив здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст. 7 Закону України «Про охорону праці» у редакції від 14.10.1992 року №2694-ХП. Відповідно до довідки Фтизіатричної МСЕК м. Суми від 05.10.2011 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 20 %. Встановлено необхідність медикаментозного санаторного лікування, лікування у реабілітаційному центрі органів дихання. Рекомендовано «Д» нагляд терапевта, невропатолога, ЛОР. Отримані працівником професійні захворювання потягли за собою спричинення йому моральної шкоди, яка оцінюється у сумі 6 000 грн. і обґрунтовується перенесеними [PERSON] як фізичними, так і моральними стражданнями, втратою здоров»я, порушенням нормального способу життя, неможливістю задовольняти у повному обсязі свої життєві потреби та яка / шкода / повинна бути відшкодована у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗПП України . Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - стягнути з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої профзахворюваннями. У судове засіданні представник позивача - [PERSON] не прибув, що не перешкоджає розгляду справи по наявним матеріалам. Представник відповідача - ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» Грек В.В. позов не визнала з тих підстав, що [PERSON] знаючи про шкідливі фактори своєї роботи продовжував на протязі довгого часу працювати у товаристві та був обізнаний про можливі негативні наслідки щодо стану свого здоров'я, йому проводились відповідні доплати за роботу у шкідливих умовах. Також зазначає, що не надано суду доказів спричинення працівнику моральної шкоди. У зв'язку з чим просить суд у задоволені позову відмовити. Суд, вислухавши доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи і надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступних обставин. Судом встановлено, що з 02.01.1968 року по 16.06.1998 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе», що вбачається з копії його трудової книжки / а.с. 5,6,7 /. Як вбачається з повідомлення Форми П-3 від 11.05.2011 р. ХНДІ ГТ і ПЗ , під час медичного обстеження [PERSON] у нього виявлено ряд захворювань професійного характеру / а.с. 8 /. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання за № 47 від 06.07.2011 р. форми П-4 і складеного ПАТ « Сумське МНВО ім. Фрунзе « у зв»язку з находженням повідомлення форми П-3 щодо [PERSON], працівнику встановлені такі професійні захворювання: - основний діагноз : Пневмоконіоз (І/І, 1/1, рі), ЛН 0-1 ст. Захворювання професійне. - супутний: ІХС, дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. СН 0 ст.. Церебральний атеросклероз. Люмбоішалгія. Порушення жирового обміну ПІ. Початкова вікова катаракта. Ангіопатія сітківки. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість зі значним ступенем (4 ст.) зниження слуху. / а.с. 9 /. Відповідно до довідки Зарічної МСЕК м. Суми від 05.10.2011 р. за № 021157 серії 10 ААА про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності працівника [PERSON] склала 20 % , безтерміново /а.с. 11 /. Відповідачем не надано суду доказів того, що професійні захворювання отримані працівником з його вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці. Тому зазначені вище професійні захворювання [PERSON] пов'язані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний зв'язок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками - погіршенням стану здоров'я працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди. Умови праці і внаслідок яких [PERSON] отримав професійні захворювання ,заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає у втраті здоров'я працівником, що потягло окремі життєві обмеження, госпіталізацію в медичних установах та необхідність лікування , позбавлення можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань . Ушкодження здоров'я призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частини 1 і ч. 2 ст. 153 КЗпП України зазначають, що на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частина 1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних плат. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди», з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоров'я потерпілої особи, характеру та тяжкості захворювань, його наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності, виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Так як роботодавець не забезпечив працівнику безпечних умов праці і що призвело до цілого ряду професійних захворювань і встановленню 20 % втрати працездатності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача - ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» 4000 грн. на користь останнього в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої працівнику професійними захворюваннями у зв'язку з не забезпеченням роботодавцем безпечних умов праці. Так як права [PERSON] порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial