Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на наступне. 20.01.2014 року о 00.10 год. відповідач, керуючи автомобілем Міцубісі Галант, д.н. [NUMBER] по Білгородському шосе в районі заїзду до лижного курорту «Швейцарія», з урахуванням дорожніх обставин, не вірно обрав безпечну швидкість руху, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ЗАЗ Деу, д.н. [NUMBER], під керуванням позивача, чим порушив п.п. 11.4, 12.1 ПДР України. Зазначеними діями відповідач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Київського районного суду м. Харкова відповідача визнано винним та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Внаслідок ДТП позивач зазнав великий емоційний стрес, після зіткнення втратив свідомість на кілька хвилин, завдяки чому переніс страшний біль у грудній клітці, також зламав передній зуб і пробив нижню губу, після чого у позивача на обличчі виник шрам, тривалий час позивач не міг спокійно спати вночі. Все це спричинило виникнення пригніченого стану, що вплинуло на його стосунки з родиною. Відповідач на прохання позивача добровільно компенсувати збитки відмовляється. Завдяки автомобілю позивач мав змогу заробляти гроші, використовуючи автомобіль для роботи. Розмір заподіяної шкоди визначити важко, але позивач оцінює її в 20 000,00 грн. В судове засідання позивач з`явився, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання з`явився, проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, надав свої письмові заперечення. Суд, заслухавши пояснення пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного: Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2014 року відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Вказана постанова набула чинності 28.02.2014 року.(а.с. 3). Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу , автомобіль «DAEWOO», держ. номер [NUMBER] належить [PERSON] Право керування позивача вищевказаним автомобілем зазначено в особливих відмітках свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.(а.с.5). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини... Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, ст. 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальними правилами, зазначеними у вище вказаних нормах , тягар цивільної відповідальності у випадку завдання шкоди має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій транспортного засобу з вини якого сталась ДТП. Тобто твердження відповідача, що він не є власником транспортного засобу і тому не повинен відшкодовувати моральну шкоду є не обґрунтованим. Крім того, свідок [PERSON], яка є дружиною позивача, підтвердила в судовому засіданні, що позивач в зв`язку з виниклою дорожньо- транспортною пригодою її чоловік зазнав емоційного стресу, що призвело до розладів в родині. Але, автомобіль ЗАЗ ДЕУ не є власністю позивача, згідно матеріалів справи тілесні ушкодження внаслідок ДТП заподіяні тільки [PERSON], ніяких доказів на підтвердження заподіяння позивачу тілесних ушкоджень суду не надано. Крім того, твердження позивача, що автомобіль він використовує в роботі також ніякими доказами не підтверджено, та взагалі не доведено, що позивач має роботу. З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в 20 000 гривень є надмірним. Суд враховує обставини по справі, та вважає , що з виниклим ДТП позивачу були спричинені моральні страждання, стресова ситуація внаслідок ДТП, пасажир його автомобіля отримав тілесні ушкодження, тривалий час він позбавлений можливості використовувати автомобіль, повинен надавати пояснення в органах внутрішніх справ, страховій компанії, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм, що підтверджено показаннями свідка [PERSON], але інших доказів на підтвердження немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті ,тощо) не надано. Тому суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім розміром грошового відшкодування моральної шкоди, за вказаних обставин, є відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial