Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом до суду до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 71060 грн. 53 коп., вказуючи, що відповідно до договору № б/н, укладеного 19 листопада 2008 року відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 8000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] неналежним чином виконував взяті на себе зобов*язання з повернення кредиту, у зв*язку з чим виникла заборгованість. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 19 листопада 2008 року, станом на 31 липня 2017 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7450грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 56550 грн. 30 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3200 грн. 70 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 3360 грн. 03 коп., а всього 71060 грн. 53 коп., а також відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору, в сумі 1600 грн. У судове засідання представник позивача не з*явився, просив у позовній заяві розглянути справу за його відсутності (а.с. 3 зворот), також надав письмові пояснення з додатками (а.с. 42-66), згідно яких позивач позов підтримав в повному обсязі, зазначив, що при підписанні договору відповідач погодився з його умовами, з якими був ознайомлений. Кредитний договір згідно його умов автоматично лонгується кожні 12 місяців та є діючим. Проценти за користування кредитними коштами нараховані банком за фактично використані в рахунок кредиту кошти, оскільки сторони погодили, що проценти нараховуються до дня коли зобов*язання за договором буде виконане належним чином. Вказав, що позивач в даному випадку звернувся до суду в межах трирічного строку позовної давності. Просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON], її представник [PERSON] в судове засідання не з*явилися, при цьому представник звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно письмових заперечень (а.с. 36) вважає, що позивач не мав права нараховувати відсотки за користування кредитом після 01 травня 2016 року (строк дії картки) та нарахована сума процентів за користування кредитними коштами має бути перерахована за базовою процентною ставкою. Зазначив, що умови кредитування, додані до позову, не підписані відповідачем та не є частиною кредитного договору. Просив застосувати позовну давність та врахувати, що пеня та штрафи нараховані позивачем без дотримання вимог діючого законодавства, оскільки відповідач зареєстрована та проживає в зоні проведення антитерористичної операції. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON]був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви від 19 листопада 2008 року (а.с. 6), та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 7-12), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків у розмірі 3% за користування кредитом на залишок заборгованості та сплатою інших платежів на умовах договору (а.с. 7). Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт; підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Згідно п.п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов*язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов*язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов*язань за договором, на вимогу банку виконати зобов*язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту чи овердафту), сплати винагороди банку. Сторони узгодили, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов*язань, передбачених договором, більше, ніж на 120 днів, клієнт зобов*язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову (п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг). Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 4-5) станом на 31 липня 2017 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 19 листопада 2008 року складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 7450 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 56550 грн. 30 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3200 грн. 79 коп., фіксованої частини штрафу у розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 3360 грн. 03 коп., а всього 71 060 грн. 53 коп. Судом встановлено, що у заяві, підписаній відповідачем, остання підтвердила факт ознайомлення і згоди з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку (а.с. 6 зворот), зазначене свідчить про обізнаність відповідача з умовами кредитування за даним договором. Фактично одержання від позивача у справі кредитних коштів на підставі укладеного договору, користування кредитними коштами та невиконання належним чином зобов*язань з погашення кредитної заборгованості та сплати відсотків стороною відповідача не оспорювалося, що також підтверджується матеріалами справи (а.с. 54-59). Так, згідно розрахунку відповідачем вчинялися дії, що свідчать про визнання боргу та переривання строку позовної давності, останній платіж у рахунок погашення заборгованості було внесено 24 грудня 2014 року у розмірі 560 грн. (а.с. 5). При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 квітня 2015 року проценти за кредитною заборгованістю відповідача нараховувались позивачем у збільшеному розмірі, а саме у розмірі більше ніж 3 % на місяць. В той же час, довідка про умови кредитування, яка б містила узгоджені сторонами умови такого збільшення та з якою був би ознайомлений позичальник, докази у підтвердження поінформування відповідача про збільшення процентної ставки, у матеріалах позову відсутні. Таким чином, при визначенні розміру заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом суд виходить з погодженої сторонами процентної ставки по кредиту 3 % на місяць (0,1 % на день) на залишок заборгованості за довідкою про умови кредитування: за період з 01 квітня 2015 року по 31 липня 2017 року включно, сума процентів за цей період - 810 днів х 0,1 % х 7450,20 грн. / 100 % = 6034,67 грн., а також сума процентів, нарахована позивачем виходячи із процентної ставки 3% на місяць до 01 квітня 2015 року у розмірі 2271 грн. 97 коп., загальний розмір процентів за користування кредитом складає - 8306,63 грн. Також, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-14, 24-25). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка Донецької області було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області. При цьому, як вбачається з позовної заяви позивач зазначає, що по кредитному договору відповідача утворилася заборгованість з пені та комісії в сумі 3200 грн. У розрахунку заборгованості (а.с. 4-5) позивачем вказану суму розміщено у колонці «сума пені та комісії», в т.ч. накопичувальним підсумком, однак серед матеріалів позову відсутній документ, який містить розрахунок даних сум із розмежуванням складових, а так само підтверджує підстави їх нарахування. Наведене унеможливлює перевірку судом правильності розрахунку заборгованості в цій частині, тому підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією з відповідача у розмірі 3200 грн. у суду відсутні. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 31 липня 2017 року без врахування нарахованих штрафних санкцій складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі 7450 грн. 20 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом за базовою процентною ставкою у розмірі 8306 грн. 63 коп., а всього 15 756 грн. 83 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: partial