Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіславши суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. З позовної заяви вбачається, що сторони познайомилися 19 грудня 2017 року, після чого почали регулярно зустрічатися, та мати близькі стосунки. В березні 2018 року позивач відчула, що вона вагітна, про що вона повідомила відповідача, який не заперечував свого батьківства та запевнив [PERSON] , що вони будуть проживати разом та виховувати їх дитину. До народження дитини [PERSON] . весь час виявляв постійне піклування про позивача та надавав їй матеріальну допомогу. [INFO] в сторін народилася дочка [PERSON] , однак відповідач відмовився подати в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства. На момент народження дочки сторони проживали окремо, дитина була зареєстрована на підставі частини 1 статті 135 СК України у виконавчому комітеті Чугалівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області 21 грудня 2018 року та складено відповідний актовий запис № 6. Після народження дитини, відповідач не спілкується з позивачем, не цікавиться здоров`ям дочки, не бере участі в її вихованні, не надає їй матеріальної допомоги. Позивач просить суд встановити, що [PERSON] , [INFO] , уродженець та житель села Тетильківці, Шумського району, Тернопільської області, є батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків [NUMBER] , уродженця та жителя села Тетильківці , Шумського району , Тернопільської області , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків [NUMBER] , жительки [ADDRESS] , аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву в якій вказує, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 6, де зазначено матір`ю дитини - [PERSON] , а батьком дитини - [PERSON] . З довідки Чугалівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області № 114 від 25 лютого 2019 року слідує, що до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , входять слідуючі особи: дочка - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] . З результату генетичного ДНК дослідження на предмет встановлення батьківства, проведеного в лабораторії «Genorama LLC» (Естонія) слідує, що вірогідність біологічного батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , складає - 99,99 відсотка. Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , здійснена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Відповідач визнає батьківство повністю та вважає [PERSON] , [INFO] , своєю рідною дочкою. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями статті 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Виходячи з досліджених судом доказів, суд вважає батьківство [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , підлягають до задоволення. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 гривень, суд вважає, що останні не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що позивачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу саме у такому розмірі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial