Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в сумі 4 000,00 грн. щомісячно до закінчення навчання. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач є її батьком, вона досягла повноліття, але продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в суді позов визнав частково, не заперечував проти сплати аліментів на користь позивача в сумі 1 000,00 грн. щомісячно. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є донькою відповідача [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ониськівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївської області 19 квітня 2002 року. Згідно даних довідки Одеської національної академії зв`язку ім.О.С.Попова №11-33/172 від 30 червня 2020 року, додаткової угоди №/КП/ДУ -20 27 про зміну Договору про надання освітніх послуг П/Е-039 від 07 серпня 2019 року [PERSON] з 01 вересня 2019 року навчається в Одеській національній академії зв`язку ім.О.С.Попова за денною формою навчання, термін закінчення навчання, загальна вартість навчання становить 78 756,00 грн., вартість послуг зі строкового користування житловим приміщенням у гуртожитку навчального закладу становить 5 340, 00 грн. на рік. Вказані обставини сторони не оспорюються. Відповідно до положень ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно до положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є повнолітнім, навчається на денній формі навчання, а відтак факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Саме по собі перебування на денній формі навчання свідчить про неможливість її працевлаштування впродовж часу навчання. Навчання в учбовому закладі потребує витрат на оплату освітніх послуг, проїзд до місця навчання, на проживання, одяг, харчування та придбання канцелярських предметів. Згідно положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи документи, надані відповідачем на обґрунтування своїх заперечень щодо розміру аліментів, заявлених позивачем, суд констатує наступне. За положеннями ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідачем доведено факт наявності в нього непрацездатних за віком батьків 1955 і 1958 року народження, разом з тим [PERSON] не підтвердив належними та допустимими доказами наявність у нього статусу безробітнього, свій дохід, дохід батьків, також не надав докази, матеріальної участі в утриманні дитини жінки, з якою він співмешкає однією сім`єю. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є працездатним, платоспроможним і може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим вона потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання та її потребу в отримані матеріальної допомоги, враховуючи інтереси останньої, можливість відповідача надавати таку допомогу, а також обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, суд дійшов до висновку, що для задоволення позовних вимог наявні правові підстави, передбачені законом, а тому, позов підлягає частковому задоволенню. В зв`язку з цим суд вважає можливим призначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 13 липня 2020 року та до закінчення [PERSON] навчання чи до досягнення нею 23 років в залежності від того яка подія настане раніше. На підставі викладеного та

Outcome: partial