Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дати звернення до суду і до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем з 19.09.2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.08.2014 року шлюб з [PERSON] було розірвано. З березня 2014 року з відповідачем проживають окремо, з того часу дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання і утримання сина, лише влітку цього року ним було сплачено кошти за два місяці відвідування дитиною дитячого садочку. На сьогоднішній день [PERSON] не забезпечує дитину, як це передбачено чинним законодавством, хоч і є працездатною особою, має нерухоме майно - однокімнатну квартиру, яку здає в оренду та отримує прибуток, також має у власності автомобіль Мерседес Е класу, яким постійно користується. Вона не працює та не має самостійного заробітку, щоб належним чином задовольнити всі необхідні потреби малолітньої дитини, а на одяг, продукти харчування, канцелярські приналежності, розваги необхідні значні кошти. Син є досить хворобливою дитиною, тому вона постійно витрачає кошти на придбання ліків, відвідування лікарів та оздоровлення дитини, що є досить коштовним та ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач інших утриманців не має. В судовому засіданні позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини, додатково пояснила, що вона має непостійні доходи від реалізації оптових товарів через мережу Інтернет, в утриманні дитини їй також допомагає її матір, відповідач обмовляє її, шкідливих звичок і залежності від спиртного вона не мала та не має, за час спільного проживання відповідач постійно з неї знущався, принижував, через що вона мала нервові розлади, від часу окремого проживання стан її здоров'я відновився, перешкод у зустрічах з сином вона відповідачу не чинить, інших утриманців відповідач немає, своїй матері [PERSON]. будь-яку допомогу не надає та не утримує. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у грошовій формі, пояснив, що він сплачував надані позивачем йому квитанції за відвідування сином дитячого садка, самостійно купує дитині необхідне, позивач психічно хвора людина, схильна до суїциду, іноді вживає алкогольні напої, тому не має гарантії, що аліменти будуть витрачатися на дитину, квартиру в оренду він ніколи не здавав, постійної роботи він не має, позивач з її матір'ю обмежують йому спілкування з дитиною, він погоджується сплачувати аліменти у натуральній формі всім необхідним. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Як убачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2009 року (а.с. 3). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20.08.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с. 5) Від шлюбу позивач та відповідач мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим звернулася з даним позовом. Відповідач повідомив, що не погоджується сплачувати аліменти у грошовій сумі, допомогу надаватиме матеріальну, оскільки позивач кошти витрачатиме не за призначенням, на даний час він не працює, ще на утриманні має матір похилого віку. Судом безспірно встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір'ю. Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 15.07.2013 року № 381 визначено участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у формі спілкування з сином кожної суботи з 10-ї до 18-ї години в присутності матері. Відповідачем суду не надано доказів того, що він забезпечує сина всім необхідним, що слугувало б підставою для відмови у задоволенні позову. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі по 2000 грн. щомісячно. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач не має регулярного, стабільного доходу, так як не працює і не отримує заробітну плату, аліменти слід визначити, відповідно до положень ст. 184 СК України, у твердій грошовій сумі. При цьому суд бере до уваги наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Розмір прожиткового мінімуму законодавчо визначений Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік. З 01 вересня 2015 р. прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить в сумі 1167 грн. на одну особу з розрахунку на місяць. Обов»язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини. При визначені розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище сторін, розмір прожиткового мінімуму, та беручи до уваги ті обставини, що малолітня дитина знаходиться на утримання позивача, відповідач не працює, є особою працездатного віку, на його утриманні будь-які неповнолітні особи не перебувають, матір відповідача отримує пенсію, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі по 900 грн. щомісячно. В решті вимоги задоволенню не підлягають, так як вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов"язковому негайному виконанню.

Outcome: partial