Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON] , вказуючи, що позивач здійснює постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . За даною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . У період часу з серпня 2007 року за вказаним особовим рахунком утворилася заборгованість у зв`язку з недостатньою оплатою за використаний природний газ та у зв`язку із донарахуванням за несанкціоноване відновлення газопостачання, 27 червня 2018 року був складений акт про порушення № 338 (порушення опломбування), 12 липня 2018 року поштою було направлено повідомлення про донарахування. Постачання газу було припинено 18 листопада 2011 року акт № 011336, повторне відключення - 27 червня 2018 року. Станом на 01 жовтня 2020 року сума заборгованості за природний газ складає 26 173 грн 61 коп. Також у зв`язку із невиконанням обов`язку зі сплати заборгованості відповідачу нараховано три проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 2938,00 грн, та інфляційні нарахування у розмірі 6790,56 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, суму індексу інфляції, 3 % річних та витрати по сплаті судового розміру в розмірі 2102,00 гривень. Представник позивача Василенко Г.В. у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не подав. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВКК/794550 від 21 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського МНО Ізмайловою В.Б., р/№ 2581, дата прийняття рішення про державну реєстрацію, дата внесення запису - 21 травня 2008 року, що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 3-5) У відповідності до витягу з особистого рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , позивач здійснював постачання природного газу до кв. [ADDRESS] . Актом про самовільне підключення до мережі газопостачання від 18 листопада 2011 року у квартирі [ADDRESS] встановлено самовільне без відповідного оформлення підключення до газової мережі газоспоживаюче обладнання шляхом зняття пломби з вводу, відкриття крану та споживання газу (а.с. 12). Подачу газу припинено шляхом повторного опломбування, про що складено акт на відключення споживача від газопостачання від 18 листопада 2011 року, згідно позначки в акті, зняття пломби без представника ПАТ «Донецькоблгаз» забороняється (а.с. 11). Згідно акту про порушення № 338 від 27 червня 2018 року року за адресою: [ADDRESS] , виявлено порушення Кодексу газорозподільних систем: пломба відсутня, газ на газові прилади надходить. Акт складено у присутності та за підписом квартиранта [PERSON] (а.с. 10). Згідно довідки позивача (а.с. 9), розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с. 7-8) з серпня 2007 року за зазначеною вище адресою виникла заборгованість за спожитий природний газ, яка до теперішнього часу не погашена та станом на жовтень 2020 року включно її розмір складає 26 173,61 грн. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення: 1) надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; 2) комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; 3) доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу); 4) доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); 5) механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу, визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕ від 30.09.2015р. за №2494. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Відповідно до п.1 Правил постачання природного газу, що затверджені Постановою НКРЕП № 2496 від 30 вересня 2015 року, ці Правила розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Судом встановлено, що позивачем здійснювалося постачання природного газу до квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку, оскільки постачальник фактично надавав споживачу послугу з постачання газу, а споживач користувався ними. Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. У відповідності до вимог п. 13 розділу ІІ Правил постачання природного газу, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі, зокрема: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором. Газопостачання споживачу може бути припинено (обмежено) в інших випадках, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газотранспортної системи, Кодексом газорозподільних систем, Правилами безпеки систем газопостачання. Главою 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що: у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу; акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення; акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення; при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Відповідно до п.2 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Відповідно до п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного гаду з ГРМ та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу належить несанкціоноване відновлення газоспоживання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Звертаючись до суду з даним позовом представником ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» надано розрахунок, перевірений судом, згідно якого сума трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості складає 2938 гривень, інфляційні нарахування на основну суму богу за період з березня 2008 року по жовтень 2020 року включно складають 6790,56 (а.с. 6). Надані позивачем розрахунки заборгованості повністю або частково не спростовано відповідачем. З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз». При цьому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з урахуванням часу набуття відповідачем [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] згідно відомостей Державного реєстру прав власності на нерухоме майно - 21 травня 2008 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожитий та неоплачений природний газ за період часу з травня 2008 року по жовтень 2020 року включно у сумі (26 173,61 грн - 493,27 грн) 25 680 грн 34 коп., а також три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 2936 (2938 грн - 6 грн) гривень, інфляційні нарахування за період з травня 2008 року по жовтень 2020 року включно у розмірі (6790,56 грн - 15,29 грн) 6775,27 грн., відмовивши в іншій частині позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с.18-19).

Outcome: partial