Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано, згідно до рішення Чигиринського районного суду від 31.03.2017 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дитина хвороблива, дитячий садочок відвідувати не може, у зв`язку з чим вона весь свій час присвячує вихованню і догляду за нею та отримує лише щомісячну одноразову допомогу в розмірі 860 гривень, а відповідач працює і має можливість надавати матеріальну допомогу кожного місяця, позивачка прохала стягнути з нього аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та прохала їх задовольнити, пояснивши суду, що працювати вона не в змозі, оскільки має маленьку дитину, а відповідач допомоги їй не надає. В неї ж іншого доходу, окрім допомоги, яку вона отримує по догляду за дитиною в розмірі 860 гривень, немає. Відповідач позов визнав частково та пояснив суду, що він згідний сплачувати аліменти на утримання позивачки в розмірі 500 гривень, оскільки сплачує аліменти ще й на утримання дочки, але заперечує проти відшкодування їй витрат на правову допомогу. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про шлюб № [NUMBER]), сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2015 року, який, згідно до рішення Чигиринського районного суду від 31.03.2017 року розірвано. Також судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER], що відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Як передбачено ч.2 ст.75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. А згідно з ч.4 ст.75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як встановлено судом і підтверджується довідкою № 299 від 22.05.2017 року, виданою Новоселицькою сільською радою, дочка сторін проживає з позивачкою, при цьому остання дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки допомога, яку вона отримує в розмірі 860грн., що підтверджується довідкою № 627/04-05 від 04.05.2017 року, не забезпечує прожиткового мінімуму, встановленого законом, який, згідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" становить з 01.05.2017 року 1426 гривень, а з 1 грудня - 1492 гривні, до того ж інших доходів вона не має. Також в судовому засіданні встановлено та слідує з довідки від 16.05.2017 року, виданої ТОВ «Компанія Авіатехсервіс», що відповідач працює та має стабільний заробіток, тобто в нього є можливість надавати матеріальну допомогу позивачці. Як зазначено в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Виходячи з цього, суд, оцінюючи докази в їх сукупності та, враховуючи матеріальний стан позивачки та відповідача, який сплачує аліменти ще й на утримання дочки, що підтверджується платіжним дорученням № 508 від 24.04.2017 року, вважає можливим на даний час стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку - [INFO] року, не вбачаючи підстав для їх стягнення протягом трьох років від дня розірвання шлюбу, оскільки позивачка не надала жодних доказів в підтвердження цих вимог, при цьому в їх обгрунтування посилалася на ч.2 ст.84 СК України, з чого суд і виходив, приймаючи рішення по справі. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640грн, а на користь позивачки - витрати за надання правової допомоги в розмірі 300грн. На підставі викладеного та,

Outcome: partial