Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із відповідачки [PERSON] в його користь завдану 5 350,00 грн матеріальної шкоди та 6\~000,00 грн моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2020р. близько 20.45 год. відповідачка в м. Калуші по вул. Ковжуна з хуліганських мотивів здійснила пошкодження його мобільного телефону модель Xiaomi МІ 9Т PRO. Згідно постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.09.2020р., яка набрала законної сили, відповідачку було визнано винуватою за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд згідно ст. 22 КУпАП звільнив [PERSON] від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Внаслідок дій відповідачки, позивачу було завдано матеріальну шкоду яку він оцінює в розмірі 5 350,00 грн, з яких 4980,00 грн вартість відновлюваного ремонту пошкодженого телефону Xiaomi МІ 9Т PRO, 300 грн вартість роботи та 70 грн за оплачений проїзд в сервісний центр до м. Івано-Франківська в обидві сторони. Крім цього, вказаними діями відповідачки [PERSON] було завдано позивачу моральної шкоди, оскільки він зазнав моральних страждань, які полягають в негативних змінах в його житті, переживаннях, тривозі, а також через відсутність мобільного телефону, його звичний життєвий побут було порушено. Так як зі сторони відповідачки відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди в добровільному порядку здійснено не було, він змушений звернутися в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь завдану 5 350,00 грн матеріальної шкоди та 6\~000,00 грн моральної шкоди. Представник позивача до судового засідання подав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Розгляд справи просив здійснювати у їх відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавала, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с.20). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 21.12.2020 відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання без виклику учасників справи в порядку спрощеного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 02.02.2021 представник позивача подав письмову заяву про проведення судового засідання у їх відсутності, позов підтримав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Як вбачається зі світлокопії постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.09.2020р. [PERSON] вчинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Так, 13.06.2020 близько 20.45 годин в м.Калуш по вул.Ковжуна гр. вона з хуліганських мотивів здійснила пошкодження майна, що належить гр. [PERSON] , чим порушила громадський порядок. Порушниця в судовому засіданні пояснила, що дійсно між нею та [PERSON] 13.06.2020 в м.Калуш по вул.Ковжуна стався конфлікт. У вчиненому розкаялась, просила суворо не карати. [PERSON] було визнано винуватою за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, суд обмежився усним зауваженням (а.с.5). Листом вих. №11370/108/59/2020 від 26.06.2020 Калуське ВП ГУНП в Івано-Франківській області повідомило [PERSON] про те, що його звернення, зареєстроване в журналі ЄО №5842 від 13.06.2020, для відшкодування завданої майнової шкоди, рекомендовано йому звернутися до суду з цивільним позовом (а.с.6). Відповідно до фотокопії Акту технічного стану №ІТ-01434 від 23.06.2020р. виданого Авторизованим сервісним центром Xiaomi, необхідна заміна модуля смартфона Xiaomi МІ 9Т PRO з корпусною рамкою (а.с.7). Згідно рахунку на оплату №ІТ-01434/1 від 15 липня 2020 року постачальника ФОП [PERSON] вартість відновлюваного ремонту пошкодженого телефону Xiaomi МІ 9Т PRO становить 4980,00 грн (а.с.8). Відповідно до долучених квитків на проїзд на приміському маршруті Калуш-Івано-Франківськ серія АААБ №009981, серія АААБ №009982 вартість проїзду в обидві сторони становить 70,12 грн (11,12). 23.11.2020р. представник позивача [PERSON] направляв на адресу відповідачки запит з вимогою відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 5 350,00 грн та моральної шкоди в розмірі 6\~000,00 грн (а.с.9). Відповідачка одержала запит 03.12.2020р. та засвідчила своїм підписом в рекомендованому повідомленні (а.с.15). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу відшкодування відповідачкою завданої позивачу матеріальної і моральної шкоди. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. За змістом ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81\~ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст.\~76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Власник, права якого порушені, згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У пункті 2 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27\~березня 1992\~року №\~6\~"Про\~практику розгляду\~судами цивільних\~справ за\~позовами про\~відшкодування шкоди" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст.\~1166\~ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи (неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії); б) наявність шкоди (під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом ст.1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі); в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди; г) вина заподіювача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх значених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. За правилами ч.ч. 4 та 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Під час розгляду справи №345/2262/20 встановлено, що 13.06.2020 близько 20.45 годин в м.Калуш по вул.Ковжуна гр. [PERSON] з хуліганських мотивів здійснила пошкодження майна, що належить гр. [PERSON] , чим порушила громадський порядок. Згідно з постановою суду від 15.09.2020 [PERSON] було визнано винуватою за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, суд обмежився усним зауваженням. Таким чином, вина [PERSON] у пошкодженні майна [PERSON] є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно рахунку на оплату №ІТ-01434/1 від 15 липня 2020 року постачальника ФОП [PERSON] вартість відновлюваного ремонту пошкодженого телефону Xiaomi МІ 9Т PRO становить 4980,00 грн. Відповідно до долучених квитків на проїзд на приміському маршруті Калуш-Івано-Франківськ серія АААБ №009981, серія АААБ №009982 вартість проїзду в обидві сторони становить 70,12 грн. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з моральної шкоди в розмірі 6000,00 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтями 16, 23, 1167\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п. 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Під час судового розгляду позивачем не доведено факт моральних страждань та заподіяння моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: partial