Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

В лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування, в обґрунтування якого вказує, що [INFO] року помер його дядька [PERSON], який за життя залишив на його користь заповіт на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS]. Вказане домоволодіння було придбано [PERSON] в період його шлюбу з [PERSON], яка померла [INFO] року, після смерті якої залишився заповіт на користь [PERSON] Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки невідомо, яка частка належить спадкодавцю і це не підтверджено жодним документом, крім того відсутній документ про реєстрацію відповідних прав з органів державної реєстрації. Просив суд виділити та визнати за ним права власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON] та на 1/2 частину того ж домоволодіння після смерті [PERSON] Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що спадкове домоволодіння було придбане [PERSON] в період шлюбу з її тіткою [PERSON], а тому після його смерті [PERSON] згідно ст. 1241 ЦК України є спадкоємцем обов'язкової частки спадщини. Її тітка [PERSON] після смерті свого чоловіка не встигла вступити в спадщину, оскільки померла [INFO] року, залишивши заповіт на її ім*я. Наполягає на тому, що за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частину домоволодіння. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Старо-Кримської селищної ради Іллічівського району м. Маріуполя 12 лютого 2008 року. Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 24 січня 2008 року [PERSON] усе своє майно заповів позивачеві. 09 вересня 1975 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом від 09 вересня 1975 року. Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 16 листопада 1989 року під час шлюбу ними було придбано домоволодіння [ADDRESS], яке було спільною сумісною власністю подружжя. Згідно із свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським ВРАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 21 липня 2008 року, [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до нотаріально посвідченого заповіту від 05 березня 2008 року [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON] Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 15 травня 2014 року [PERSON] визначено додатковий строк в три місяці для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Постановою державного нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії від 27 червня 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частку майна [PERSON] Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтею 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином, [PERSON] мала у спільній сумісній власності ? частину домоволодіння [ADDRESS], а після смерті свого чоловіка її обов'язкова частка в його частці майна складала 1/2 частину, тобто всього 3/4 частки домоволодіння. За таких обставин, частка позивача у спадщині за заповітом, залишеним [PERSON], буде складати 1/4 частину, на яку слід визнати право власності за позивачем. Вимоги позивача про визнання права власності на 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, задоволенню не підлягають, оскільки вони не ґрунтуються на законі, так як позивач [PERSON] не є спадкоємцем після смерті [PERSON] ані за законом, ані за заповітом.

Outcome: partial