Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона з перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано 22.02.2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач працює тому в змозі сплачувати аліменти. Просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засідання на задоволенні позову наполягала з підстав викладених у позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Суду пояснила, що дійсно відповідач щомісяця сплачував аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн, але він має роботу та може платити більше, але у неї не має доказів працевлаштування відповідача. Відповідач та представник відповідача [PERSON], яка діє за договором про надання правової допомоги в судовому засіданні позов визнали частково, суду пояснили, що аліменти сплачував відповідач у добровільному порядку щомісяця у розмірі 500 грн. і згоден платити аліменти в розмірі 500 гривень, оскільки постійної роботи не має, має мінливий характер роботи та нерегулярні заробітки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково із наступних підстав: Відповідно до ст.10 ч. 2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє у здійсненні їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Згідно ст. 10-11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та суд вирішує справу в межах заявлених вимог та підставі наданих йому доказів. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини Основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своїх дітей. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Шлюб між сторонами розірвано 22.02.2011 року, про що свідчить копія рішення суду (а.с. 2).Згідно наданої довідки з місця проживання на утриманні позивачки знаходяться неповнолітня дитина (а.с. 4). Згідно з вимогами cт. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому суд вважає, що відповідач має виконувати свої зобов»язання щодо утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації (п. 2 cт. 184 Сімейного кодексу). Індексація проводиться згідно із Законом «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідач офіційно не працює, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей немає, батьки на його утриманні не перебувають. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, але оскільки відповідач по справі регулярно, щомісяця сплачував аліменти позивачці у сумі 500 грн. щомісячно, про що не заперечувала позивачка у судовому засіданні та даний факт підтверджується квитанціями, які надав відповідач суду, то суд вважає, саме сума 500 грн. щомісячно, яку відповідач реально може сплачувати підлягає стягненню з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з часу набрання рішення суду, законної сили . Суд також вважає, що виконавчий лист №647/545/14-ц виданий на підставі заочного рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 25.03.2014 року по справі №647/545/14-ц про стягнення з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] у розмірі 1000 гривень щомісячно для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, яке скасовано судом, є таким, що не підлягає подальшому виконанню. Відповідно до розяснень, які містяться у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial