Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що на обліку Служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві з 13.11.2014 року перебувають діти, які опинилися в складних життевих обставинах: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Діти проживали разом з матір'ю, [PERSON] та [PERSON], який є батьком меншої дитини. Мати дітей, [PERSON] разом із співмешканцем не виконують свої батьківські обов'язки, зловживають спиртнини напоями, влаштовують бійки та сварки, що створює загрозу життю та здоров'ю дітей, внаслідок чого Оболонська РДА у м. Києві просить відібрати малолітніх дітей у батьків та передати їх Органу опіки та піклування Оболонської РДА у м. Києві для вжиття відповідних заходів щодо подальшого влаштування дітей. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. [PERSON] після оголошення перерви, в судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належни чином. Причини неявки суду не повідомила. [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову. Пояснюючи свою позицію тим, що робить все можливе для того, щоб виправити сімейне становище. Надав до суду довідку про те, що він офіційно працює з 18.03.2016 року, на посаді вантажника складу столярних виробів ТОВ «А.М.Союз» і зарекомендував себе як відповідальний, стараний працівник, що має авторитет та повагу з боку інших коллег по роботі. У зв'язку з наполегливістю та бажанням повернути дітей, домігся у Служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві дозволу на його побачення з дітьми. Третя особа, Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на висновок Органу опіки та піклування від 17.02.2016 року №104-1146, про доцільність відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав у їх батьків терміном на 1 рік. З'ясувавши позицію сторін, суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Суд дослідивши матеріали справи, надані суду докази, встановив наступне. [PERSON] являється матір'ю двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 02.12.2005 року та [NUMBER] від 16.10.2014 року. Діти проживають разом з матір'ю та [PERSON], який є батьком молодшої дитини. Батьком старшої доньки, згідно свідоцтва про народження [NUMBER] є [PERSON], який за словами [PERSON] з сім'єю не проживає та не приймає участь у вихованні дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Згідно наказу Служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві від 13.11.2014 року № 48 [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO], що проживають за адресою: [ADDRESS], поставлено на профілактичний облік дітей, що опинилися в складних життєвих ситуаціях, у зв'язку з тим, що їх батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків (а.с. 7). У відповідності до Принципу 2 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвинутися фізично, розумово, духовно, морально та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. За твердженням позивача, [PERSON] разом із співмешканцем зловживають алкогольними напоями, влаштовують сварки і бійки у присутності дітей, не займаються їх вихованням, не піклуються про здоров'я та розвиток дітей. Ці обставини також підтверджуються показами свідка, [PERSON], яка була допитана у судовому засіданні. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 року № 2342-VІ, органом опіки та піклування Оболонського району м. Києва є Оболонська районна у м. Києві державна адімінстрація, якій надане право та покладено обов'язок забезпечення вирішення питань щодо соціального захисту і захисту особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей, для чого надається право подання заяв, клопотань, позовів. У відповідь на запит Служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві щодо надання інформації про стан здоров'я та розвиток дітей, Комунальне некомерціне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Оболонського району м. Києва повідомили, що обоє дітей від народження спостерігаються лікарями філії № 1 КНП «ЦПМСД № 1» Оболонського району. При цьому, [PERSON], [INFO], на диспансерному обліку не перебуває, діагноз - здорова, а [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: гіпотрофія І-ІІ ст. (дефіцит ваги - 18%) (а.с. 32). Згідно довідки наданої СЗШ № 170, де навчається [PERSON] у 4-Г класі, батьки дитини успіхами доньки цікавляться епізодично, домашні завдання дитина виконує не систематично, приходить в школу в брудному одязі, з неприємним запахом. Відповідно до ч.4 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. У відповідь на неодноразові звернення дідуся дітей [PERSON], Службою у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві направлялись листи до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо проведення відповідної роботи з батьками та притягнення їх до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків по догляду за дітьми. Відреагувавши на дані звернення працівниками Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві неодноразово відвідувалась адреса за якою проживає сім'я: [ADDRESS], в ході перевірки було вжито заходи адміністративного впливу стосовно [PERSON] та притягнуто до адміністративної відповідальності, за ухилення від виконання батьківських обов'язків за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 30). Згідно норм ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ (789-12) від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З метою захисту прав дітей та збереження сім'ї з [PERSON] та [PERSON] неодноразово проводилися профілактично-виховні бесіди по відношенню до дітей. Однак, проведена робота жодним чином не покращила становище в сім'ї. У зв'язку з вище зазначеними подіями та проведенням профілактичного рейду «Діти вулиці», 10.12.2015 року комісією було відвідано сім'ю [PERSON] для обстеження житлово-побутових умов. Внаслідок обстеження Управління праці та соціального захиту насення повідомленням від 17.07.2015 року № 1616/15-2827 просило Службу у справах дітей відреагувати на те, що [PERSON], на утриманні якої знаходить двоє неповнолітніх дітей, забороняла проводити огляд у категоричній формі та поводила себе неадекватно (а.с.29). В ході неодноразової перевірки комісією зазначено той факт, що мати часто знаходилася у стані алкогольного сп'яніння, діти залишалися вдома самі без догляду батьків та належного забезпечення харчовими продуктами, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов (а.с. 13-24). На підставі вище викладеного, Оболонська РДА у м. Києві винесла розпорядження від 14.09.2015 року № 471 «Про негайне відібрання дітей», на підставі якого [PERSON], [INFO], було направлено до Центру допомоги дітям, з метою проходження соціально-психологічної реабілітації, а [PERSON], [INFO], - до дитячої лікарні, з метою медичного обстеження з подальшим влаштуванням її до дитячого будинку (а.с. 8). 14.12.2015 року до служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві звернулися батько [PERSON], гр. [PERSON], та дідусь [PERSON], які повідомили, що брали участь у вихованні та утриманні дівчинки, але мати заперечувала проти їх спілкування. На час подання позовної заяви батько бажав забрати доньку на виховання в свою родину. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У ході судового розгляду справи позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог. В якій зазначено, що на даний час малолітня [PERSON] проживає разом із рідним батьком - [PERSON], який створив всі належні умови проживання, навчання та виховання дитини. У зв'язку з цим просили суд передати малолітню [PERSON], [INFO], на виховання батьку, [PERSON] З положень ст. 170 СК України вбачається у разі задоволення позову дитина, відібрана від одного з батьків, передається другому з батьків чи іншим родичам, за умови, що хтось із них не лише виявив бажання взяти дитину до себе, а й має можливість забезпечити дитину сімейним вихованням. Однак, суд вважає за неможливе задовольнити заявлену позовну вимогу з огляду на те, що гр. [PERSON] не є стороною у справі та не заявляв клопотання щодо вступу у судовий процес, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо його батьківських прав та обов'язків. За нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 3 ст. 45 ЦПК України, органу опіки та піклування - Оболонській районній у м. Києві державній адміністрації, як органу державної влади, надане право звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів неповнолітніх дітей, які самостійно не можуть здійснювати захист своїх прав. Стаття 170 Сімейного кодексу України, законодавчо визначає, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, не позбавляючи їх батьківських прав. Якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також і інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для життя, здоров'я та морального виховання дитини. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи і надані суду докази, встановив, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання належним чином своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей, що полягає у не забезпеченні ними необхідних умов проживання та виховання. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд в даному випадку з огляду на винну поведінку батьків, а також інших конкретних обставин справи не позбавляє відповідачів батьківських прав. Однак, при цьому попереджає їх про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладає на орган опіки та піклування контроль за виконанням ними своїх батьківських обов'язків. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню в дохід держави судові витрати у розмірі 275 грн. 60 коп. з кожного. На підставі ст. 150, 155, 164, 170 Сімейного кодексу України, та

Outcome: partial