Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до Світловодського міськрайонного суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2545,80 грн., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., витрати по оплаті автотоварознавчого дослідження у розмірі 350,00 грн. та судові витрати у сумі 243,60 грн. Позов обґрунтований тим, що 08.06.2014 року о 13 год. 10 хв. [PERSON] в м. Світловодську на території міського кладовища керуючи автомобілем ВАЗ 21112, державний номерний знак [NUMBER], не дотримавшись безпечного інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем ВАЗ 217130, державний номерний знак [NUMBER] в результаті чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Постановою Світловодського міськрайонного суду від 01.07.2014 року [PERSON] визнано винним у ДТП. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження автомобілю позивача завдано матеріальну шкоду на суму 2545,80 грн. Позивачу також заподіяно моральну шкоду, котра виражена в стресовому стані, втрати спокою та витрачанням додаткових зусиль на виділення коштів на ремонт автомобіля, яку позивач оцінюю в сумі 2000 грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. В судовому засіданні відповідач повідомив, що в дійсності 08.06.2014 року трапилось зіткнення транспортних засобів. Свою вину в скоєному ДТП він визнав повністю, за адміністративне правопорушення штраф сплатив. Але він не згодний, що розмір матеріальної шкоди становить у розмірі 2545,80 грн. Висновки експерта не обґрунтовуються на фактичних затратах робіт, покраски автомобіля. Сума збитків завищена у два рази. За його підрахунками сума збитків становить 943 грн., яку він згідний відшкодувати, а також судовий збір. В інших позовних вимогах просить відмовити. Своїми діями позивач йому спричинив моральні страждання. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 08 червня 2014 року о 13 год. 10 хв. [PERSON] в м. Світловодську на території міського кладовища керуючи автомобілем ВАЗ 21112, державний номерний знак [NUMBER], недотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим автомобілем ВАЗ 217130, державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого автомобілі зазнали механічних ушкоджень, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АВ2 № 082693 від 08 червня 2014 року, схемою місця ДТП від 08 червня 2014 року, поясненнями [PERSON], [PERSON] від 08 червня 2014 року. Постановою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л. від 01.07.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) грн. (а.с. 5, 6). Згідно заключення експертного автотоварознавчого дослідження № 104-14 від 16.06.2014 року вартість матеріальних збитків становить 2545,80 грн. (а.с. 7-9). Підстав для недовіри висновку автотоварознавчого дослідження від 16.06.2014 року у суду не має. Висновки експерта-автотехніка являються технічно обґрунтованими. Відповідач не визнаючи суму матеріальних збитків, не надав суду фактичних доказів, що вартість матеріальної шкоди становить 943 грн. За проведену експертизу позивач сплатив 350,00 грн., що підтверджується квитанцією № 104 (а.с. 10). Згідно ч. 1 ст. 1166 УК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктами 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи норми ППВСУ № 4 від 31.03.1995 року суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500,00 грн. з урахуванням моральних страждань заподіяних позивачу при пошкодженні його майна (автомобіля). Таким чином, суд приходить до висновку стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної матеріальної шкоди в сумі 2545,80 грн., витрат по оплаті автотоварознавчого дослідження в сумі 350,00 грн. та моральної шкоди в сумі 500,00 грн., а не в сумі 2000 грн. Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому, належить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 33,96 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а судові витрати в сумі 209,64 грн. віднести за рахунок позивача.

Outcome: partial