Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 25.11.2010 року у розмірі 18 269,20 грн. та судовий збір в сумі 1 762,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 25.11.2010 року був укладений кредитний договір б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 1000,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач своїм підписом у анкеті-заяві від 25.11.2010 року підтвердив, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» умовами та правилами, тарифами складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. У зв'язку з тим, що позичальник не виконує свої зобов'язання по договору, виникла прострочена заборгованість, яка станом на 08.07.2018 року складає 18 269,20 грн., із них; 4033,27 грн. заборгованість за кредитом, 1 771,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 11 117,97 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 846,15 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначено про розгляд справи без участі представника Банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає частково та просить відмовити банку в нарахуванні та стягненні пені та здійснити перерахунок відсотків у розмірі 30%, оскільки згоди на підвищення не надавав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва ПАТ КБ «Приватбанк») змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва АТ КБ «Приватбанк»). Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомосте про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов'язаних зі зміною назви. Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку розмірі 1000,00 грн. Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Про ознайомлення із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що 25.11.2010 року розписався у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Отже, подавши Анкету-заяву заяву від 25.11.2010 року, відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Наявність угоди між сторонами підтверджується Анкетою-заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 08.07.2018 року. У зв'язку з неналежним виконанням боржником договірних зобов'язань, станом на 08.07.2018 року у відповідача виникла заборгованість, яка складає 18 269,20 грн., із них: 4033,27 грн. заборгованість за кредитом, 1771,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 11117,97 грн. заборгованість за пенею, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 846,15 грн. штраф (процентна складова). Зокрема, судом встановлено, що пунктом 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг сторони погодили, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт надає Банку право у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Також пункт 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою Клієнта стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно п 1.1.2.16 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний підтримувати в актуальному стані номер свого мобільного телефону та інші контактні дані, які перебувають у банка. У випадку їх зміни інформувати про це банк в строк не пізніше 15 днів з моменту їх зміни. Таким чином, рішення про розмір кредитного ліміту банк приймає вже після підписання заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У разі порушення боржником зобов'язання він, відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України, зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже, за таких обставин нарахування Банком одночасно пені і штрафу здійснено з недотриманням положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної відповідальності за одне і те саме порушення, а тому вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають. Окрім цього, невірним є також розрахунок позивача щодо розміру штрафу (процентна складова), який має становити 5 % від суми позову, тобто в даному випадку 290,25 грн. (Розрахунок 5805,08 грн. (з них заборгованість за кредитом 4033,27 грн. + заборгованість по процентам 1771,81 грн.) х 5 % = 290,25 грн.). Таким чином, суд вважає встановленим, що станом на 08.07.2018 року утворилась заборгованість за кредитним договором б/н від 25.11.2010 року в загальній сумі 6595,33 грн., із них: заборгованість за кредитом 4033,27 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 1771,81 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 290,25 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 636,10 грн. Відповідно до пп.15.5 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: partial