Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, під час якого у них 07.01.2007 року народилася донька - [PERSON]. Вказує на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина навчається у школі-гімназії №2 м. Чернівці. Окрім цього, займається в Центральному палаці культури м. Чернівці в секції бальних танців та відвідує навчальний гурток з робототехніки «Ботеон». Додає, що дитина часто хворіє гострими распіраторними захворюваннями, що потребує додаткових витрат. На підставі викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON] в розмірі 1700 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала доводи викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на доводи , викладені у запереченні . Крім того вказав, що його середньомісячна зарплата становить менше 3500 грн. З нарахованої заробітної плати він сплачує податок з доходів фізичної особи та військовий збір. Крім того, вказує, що має на повному утриманні ще одну дитину [PERSON] , [INFO], оскільки мати дитини виїхала за кордон. На підставі наведеного, просить суд визначити аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 всіх доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково , виходячи з наступного: Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, судом встановлено, що 07 січня 2007 року народилася [PERSON] та відповідно до копії свідоцтва про народження її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а/с 4). Відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.08.2017 шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» \~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.8\~ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1\~ст. 184 СК України, та роз'яснень, викладених в п. 17\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України ( в редакції від 08.07.2017 року)\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Відповідач по справі не надає достатньої регулярної допомоги для належного утримання неповнолітньої доньки у зв'язку з чим порушуються її інтереси. Згідно до\~ст. 184 СК України\~ ( в редакції від 08.07.2017 року)- суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуює відповідно до\~ст. 182 СК України\~матеріальне становище платника аліментів та те, що відповідач перебуває в працездатному віці, і може працювати, хоча обтяжений турботами щодо утримання іншої дитини . Також приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує допомоги та матеріальне становище відповідача, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., щомісячно на дитину і до її повноліття. Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати її майнові права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 900грн., щомісячно , до досягнення нею повноліття. При цьому згідно зі ч. 2\~ст. 184 СК України\~розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2\~ст.184 СК України, підлягає індексації\~\~\~у порядку, передбаченому\~Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". У відповідності до ч. 2\~ст. 182 СК України\~( в редакції від 08.07.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Таким чином враховуючи те, що на утриманні відповідача перебуває інша дитина та однаковий обовязок обох батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в сумі 900 грн. щомісячно на утримання їх спільної доньки [PERSON], але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 04 серпня 2017 року. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial