Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області звернулася з позовом до [PERSON], у якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини заробітку (прибутку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь опікуна, прийомних батьків або закладу, де будуть виховуватися діти. Крім того, позивач просить відібрати дітей: [PERSON] і [PERSON] із сім'ї бабусі [PERSON] та передати органу опіки і піклування для подальшого влаштування дітей. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є матір'ю неповнолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як стало відомо з пояснень мешканців села і клопотання директора школи, де навчаються діти, [PERSON] не займається вихованням своїх дітей, з ними не проживає. У зв'язку з цим директор Розівської загальноосвітньої школи звернувся до комісії з питань захисту прав дитини з клопотанням про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей. Відповідно до пояснення бабусі дітей [PERSON], наданого начальнику КМСД, її донька [PERSON] не займається вихованням дітей, проживає в місті Мелітополі і приїздить в гості, вихованням займається вона - бабуся. Малолітня [PERSON] з 25.11.2013 року за заявою бабусі влаштована до ДП «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» ТОВ «ЕММАУС», де проживає на повному утриманні інтернату. На засіданні опікунської ради Приазовської райдержадміністрації прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] відносно її малолітніх дітей, у зв'язку з тим, що ухилення матір'ю від обов'язків по вихованню дітей шкодить їх інтересам та порушує законні права малолітніх, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітніх дітей і одночасно вирішити питання про стягнення аліментів на їх утримання. В судовому засіданні представник позивача Нарбекова О.А. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Прокурор Кулак С.М. в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, з підстав зазначених в позові. Відповідач [PERSON], яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибула по невідомій причині, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьком малолітніх [PERSON] та [PERSON] є [PERSON]. Відомості про батька малолітньої [PERSON] внесені за вказівкою матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. 25.11.2013 року директор Розівської загальноосвітньої школи звернувся до комісії з питань захисту прав дітей із заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки вона не займається вихованням дітей і не цікавиться їх навчанням, проживає окремо від них у м. Мелітополі, дітей залишила на виховання своїй матері. Актом обстеження умов проживання, складеного комісією служби у справах дітей Приазовської районної державної адміністрації 25.11.2013 року встановлено, що в будинку проживає [PERSON] разом з малолітніми онуками. Мати дітей - [PERSON] з дітьми не проживає, лише відвідує по вихідним дням. В кімнатах брудно, одяг на дітях потребує прання і ремонту. Згідно пояснень [PERSON] від 25.11.2013 року на ім'я начальника СКМДД Приазовського РВ ГУ МВС України в Запорізькій області, з січня 2013 року вона сама займається вихованням онуків, так як мати [PERSON] проживає в місті Мелітополі і лише іноді приїжджає в гості. Згідно довідки ДП «Загальноосвітня школа-інтернат з дошкільним відділенням «Надія» ТОВ «ЕММАУС» від 26.11.2013 року № 167 та наданої інформації від 03.12.2013 року за № 173, малолітня [PERSON] проживає в школі-інтернат з 25.11.2013 року як дитина, яка залишилася без батьківського піклування і опинилася в складних життєвих умовах, утримується за рахунок інтернату. При первинному медичному обстеженні виявлено, що стан здоров'я дівчинки є незадовільним, пригнічений психічний стан, а також виявлені рани на голові, вирване волосся, їй було призначене лікування. З 02.12.2013 року дитина відвідує Приазовську ЗОШ № 2. Раніше, з 21.12.2011 року по 27.12.2012 року, малолітня [PERSON] вже перебувала в інтернаті за заявою її матері і бабусі, які посилались на важке становище в сім'ї. З 16.01.2012 року по 27.12.2012 року в інтернаті перебувала також молодша сестра [PERSON] - [PERSON], яку привезла бабуся. Відповідно до наданої характеристики, за місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, так як вона взагалі не займається вихованням дітей, фактично проживає в місті Мелітополі, залишила дітей на виховання бабусі (своїй матері) і до них приїжджає рідко. На підставі висновку Приазовської районної державної адміністрації, складеного 13.12.2013 року, визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обов'язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено ухилення відповідачем [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей, а також не забезпечення дітей належними умовами для їх фізичного, духовного і морального розвитку. Ухилення відповідача від виховання дітей ставить під загрозу їх здоров'я і суперечить інтересам дітей, перешкоджає їх нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім'ї. Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інте ре сами батьків (справа «Хант проти України», п. 54). З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітніх дітей шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дітей. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За таких умов, позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги позивача про відібрання дітей, так як, згідно заяви [PERSON] від 27.01.2014р. та пояснення у суді представника органу опіки Нарбекової О.А., за заявою бабусі неповнолітні [PERSON] та [PERSON] також влаштовані до інтернату "Надія". У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн. - щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав та 243,60 грн. - щодо вимог про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: partial