Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], 2003 року народження, та сина [PERSON], 2008 року народження в розмірі 1500 грн. на кожну дитину , стягнути витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 21.07.2015 року з нього на утримання дітей стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даний час змінився майновий стан відповідача, він працює неофіційно, отримує дохід в сумі понад 10000 грн., інших утриманців не має, стягнень по виконавчим листам не проводиться, має можливість сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що позивач з жовтня 2015 року перебуває у Польщі з робочою візою, працює, має значні доходи, але його мати переказує їй аліменти на двох дітей в розмірі 1000 грн. в місяць. Вона не працює, з 31.05.2016 року перебуває на обліку в центрі зайнятості, допомогу по безробіттю ще не отримувала. Діти навчаються у школі, син [PERSON] займається спортом, на це також потрібні витрати. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, в розмірі аліментів 766 грн. на кожну дитину, не заперечив, що відповідач перебуває у Польщі, однак роботи та заробітків не має, співмешкає з жінкою, яка надає йому матеріальну допомогу доки він не працевлаштується. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2003 року.(а.с.5) Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. (а.с.6,7,8) Рішенням Бердичівського міськрайсуду від 21.07.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно з 15.05.2015 року.(а.с.11) Як вбачається з мотивувальної частини рішення відповідач на день розгляду справи працював в ТОВ „Інко-Фуд Бердичів", мав регулярний заробіток, був згідний сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини свого заробітку. Згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось з них. Розмір аліментів було визначено судом в частці від заробітку (доходу) відповідача, проте в даний час він не працює в Україні, перебуває за кордоном, даних про його офіційні заробітки немає, сторони згідні на зміну способу стягнення аліментів з частки від заробітку (доходів) відповідача на тверду грошову суму. Суд може визначити аліменти в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі,(ст.184 СК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог і заперечень. Обставини, що визнаються стороною, не підлягають доказуванню. Відповідач згідний сплачувати аліменти на дітей в твердій грошовій сумі по 766 грн. на кожну дитину, виходячи із встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на 2016 рік.( з травня 2016 року прожитковий мінімум становить 1531 грн.) Діти проживають з матір'ю, яка в даний час не працює, перебуває на обліку як безробітна, з її слів отримує матеріальну допомогу від своєї матері. Мати відповідача переказує аліменти в сумі 1000 грн. на двох дітей, доказів про доходи сім'ї суду не надано. Діти навчаються у школі, зі слів позивачки син [PERSON] займається спортом, має певні досягнення, отримує нагороди, у зв'язку з цим потребує додаткових витрат. Доказів про доходи відповідача суду не надано. Факт його перебування за кордоном не заперечується. Відповіді з Прикордонної служби України з цього приводу не отримано, але позивачка на цьому не наполягає. Визначаючи тверду грошову суму аліментів, суд враховує майновий стан сторін, встановлений державою прожитковий мінімум для дитини віком від 6 років до 18 років станом на 2016 рік, який мають забезпечити батьки дитини. Суд враховує, що відповідач є молодою, здоровою людиною працездатного віку, він 1980 року народження, інших утриманців чи інших фінансових зобов'язань не має, перебуває за кордоном з робочою візою. Проте, позивачкою суду не надано належних переконливих доказів на підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів в сумі 1500 грн. на кожну дитину. Суд враховує вимоги сімейного законодавства України та Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно яких „діти мають право на особливе піклування і допомогу; першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; дитині необхідно забезпечити такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, і з цією метою вживати всі відповідні заходи; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини." Отже, з урахуванням наведеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, в сумі 1000 грн. на кожну дитину. Суд не вважає можливим стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката в сумі 500 грн., оскільки надана позивачкою квитанція не є фінансовим документом, який свідчить про внесення коштів клієнтом на рахунок адвоката. Належним документом може бути квитанція банківської установи, прибутковий касовий ордер тощо. На підставі викладеного та

Outcome: partial