Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача застосувати до договору кредиту, укладеного між ним та АТ «Кредобанк» № CL-159887 від 27 грудня 2018 року, положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» шляхом списання нарахованих відсотків за користування кредитом, починаючи з 8 жовтня 2019 року до закінчення особливого періоду; зобов`язати відповідача зарахувати сплачені 23 жовтня 2019 року та 20 листопада 2019 року відсотки за користування кредитними коштами в сумі 8613,60 грн в рахунок дострокового часткового погашення основного боргу (тіла кредиту). В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що між ним та АТ «Кредобанк» був укладений кредитний договір № CL-159887 від 27 грудня 2018 року. Починаючи з 8 жовтня 2019 року по 10 грудня 2019 року він як старшина тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Рівненській області брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та отримав статус учасника бойових дій. 24 червня 2020 року звернувся із заявою до відповідача та просив відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зарахувати сплачені ним відсотки за користування кредитними коштами за період з 8 жовтня 2019 року по 10 грудня 2019 року у рахунок дострокового часткового погашення основного боргу (тіла кредиту). Відповідач відмовив у задоволенні заяви, оскільки подані ним документи не підтверджують статус військовослужбовця. Вважає відмову банку в зарахуванні сплачених відсотків в рахунок погашення основного боргу неправомірною. Листи НБУ та Міністерства оборони України, що стали підставою відмови АТ «Кредобанк» у задоволенні його заяви, не є нормативно-правовим актом, а носять лише інформаційний характер. Датою початку дії пільг, передбачених п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є день, коли він безпосередньо приступив до виконання дій, спрямованих на захист Батьківщини, - 8 жовтня 2019 року. Пільги діють до закінчення особливого періоду, який триває дотепер. Після 8 жовтня 2019 року ним погашалася основна сума кредиту та сума відсотків за користування кредитом, а саме 23 жовтня 2019 року було сплачено 5000 грн, з яких відсотки становлять 4249,19 грн, та 20 листопада 2019 року сплачено 5000 грн, з яких відсотки становлять 4364,41 грн. Загальна сума сплачених відсотків за жовтень-листопад 2019 року становить 8613,60 грн. Ухвалою від 11 вересня 2020 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 12 жовтня 2020 року суд продовжив відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 12 жовтня 2020 року суд здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. 3 листопада 2020 року суд отримав відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що під дію Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підпадають військовослужбовці Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення. До категорії осіб, на яких поширюється дія вказаного закону, можна віднести також військовослужбовців, які проходять військову службу в Державній прикордонній службі України; Національній гвардії України; Службі безпеки України; Управлінні охорони Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації. Однак, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги поширюються не на усіх без виключення працівників вказаних органів, а лише на військовослужбовців, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Національний банк України у листі від 2 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальника повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року. Відповідно до листа Міністерства оборони України від 1 лютого 2019 року документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток. Також такими документами можуть бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які надаються військовою частиною. Позивачем не було надано належного документального підтвердження його статусу військовослужбовця. Крім того, позивачем не надано належного розрахунку розміру сплачених у період з 8 жовтня 2019 року по 10 грудня 2019 року відсотків за користування кредитом у розмірі 8613,60 грн. 25 листопада 2020 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій вказує, що оборона України, її незалежності та територіальної цілісності є характерною ознакою військовослужбовця. Позивач є учасником бойових дій, брав і продовжує брати участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони. Законодавство до учасників бойових дій відносить також осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції без статусу військовослужбовця. Відсотки за користування кредитом за відповідні періоди сплачені згідно з додатком до кредитного договору. Ні Національний Банк України, ні Міністерство оборони України не є органами, які наділені повноваженнями щодо офіційного тлумачення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Ухвалою від 22 січня 2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснив, що проходить службу в Національній поліції, але вже двічі відряджався до зони проведення ООС і чекає третьої ротації. Із працівників Головного управління Національної поліції в Рівненській області формується спеціальний зведений загін. Представник позивача додатково зазначив, що позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони в складі об`єднаних сил Збройних Сил України, які безпосередньо підпорядковані Генеральному штабу Збройних Сил України. Він був мобілізований з 8 жовтня 2019 року до 10 грудня 2019 року та з 19 вересня 2020 року по 3 грудня 2020 року. Вказані факти підтверджуються наданими довідками про участь позивача в таких заходах, які видані відповідними військовими частинами. Підставами видачі довідок були накази Генерального штабу Збройних Сил України, що свідчить про виконання позивачем свого обов`язку по захисту Батьківщини на рівні з іншими військовослужбовцями. Просять позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач не є військовослужбовцем та не проходить службу в правоохоронних органах спеціального призначення, а тому на нього не поширюються норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Постанова Верховного Суду у справі № 554/10264/17 не може бути застосована у спірних правовідносинах, оскільки у вказаній справі позивач проходив службу в складі правоохоронних органів спеціального призначення. Доказів, що позивач проходить службу в правоохоронному органі спеціального призначення, не надано. Статус учасника бойових дій не є однозначним підтвердженням того, що особа являється військовослужбовцем. Розрахунку розміру відсотків, які мають бути зараховані в рахунок дострокового часткового погашення боргу, позивач не надав. Посилання на розмір процентів, вказаний у додатку до кредитного договору, безпідставне, оскільки період нарахування процентів з огляду на періоди перебування позивача в зоні проведення ООС буде зовсім інший. Крім того, позивачем для звільнення від нарахування відсотків за користування кредитом не було надано банку переліку документів, що передбачені листами Національного Банку України та Міністерства оборони України, які підтверджують призов під час мобілізації та проходження військової служби. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 27 грудня 2018 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладений кредитний договір № CL-159887, за умовами якого банк надав у власність позичальника грошові кошти на поточні потреби в сумі 100000 грн із строком кредитування 60 місяців терміном до 26 грудня 2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 52,99 % річних. Пунктом 6.3 вказаного кредитного договору визначено, що повернення суми заборгованості за кредитом та сплата процентів за користування кредитом здійснюються позичальником щомісячно у вигляді рівних сум - ануїтентного платежу, розмір якого визначається п.6.2 кредитного договору. Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 26 лютого 2020 року Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області. З 9 жовтня 2017 року позивач проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області, про що свідчить довідка № 2084/116/12/01-2020 від 24 липня 2020 року, видана Управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Рівненській області. Сержант поліції [PERSON] , старшина тренінгового центру Головного управління Національної поліції в Рівненській області, в період з 8 жовтня 2019 року по 10 грудня 2019 року та з 19 вересня 2020 року по 3 грудня 2020 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідкою № 2621 від 5 грудня 2019 року, виданою військовою частиною [NUMBER] , довідкою № 21105/201/09-19 від 10 грудня 2019 року, виданою Бахмутським відділом поліції ГУ НП в Донецькій області, довідкою № 264/01/12-2020 від 15 січня 2020 року, виданою ГУ НП в Рівненській області, та довідкою № 531/01/12-2021 від 27 січня 2021 року, виданою ГУ НП в Рівненській області. 24 червня 2020, року позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування сплачених ним відсотків за період з 8 жовтня 2019 року по 10 грудня 2019 року у погашення тіла кредиту. До заяви позивачем додано посвідчення учасника бойових дій та довідки про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. Листом № 186-27383/20 від 23 липня 2020 року відповідач повідомив [PERSON] про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки надані ним до банку документи не підтверджують статус військовослужбовця. Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. Згідно зі ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» \~до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01 березня 2014 року, яке введене в дію Указом Президента України № 189/2014 від 2 березня 2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи. Законом України від 20 травня 2014 року № 1275-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»\~внесено зміни до ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 такого змісту:\~\~військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»\~особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер. Крім того, Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Факт участі позивача у здійсненні \~заходів \~із \~забезпечення \~національної \~безпеки \~і \~оборони,\~ відсічі\~ і\~ стримування\~ збройної\~ агресії\~ Російської\~ Федерації\~ в\~ Донецькій\~ та\~ Луганській\~ областях,\~ забезпеченні\~ їх\~ здійснення,\~та наявності у нього статусу учасника бойових дій підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Отже, безпосередня участь [PERSON] у бойових діях, спрямованих на захист Батьківщини, під час дії в державі особливого періоду\~дає підстави для висновку, що на спірні правовідносини поширюється дія п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».\~ Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі № 554/10264/17 (провадження № 61-42778св18). Суд звертає увагу, що підставою викладеного у вказаній постанові Верховного Суду висновку про поширення на спірні правовідносини дії п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є саме безпосередня участь особи у бойових діях, спрямованих на захист Батьківщини, під час дії в держави особливого періоду, а не проходження особою служби у правоохоронних органах спеціального призначення. Щодо покликання представника відповідача на відсутність доказів проходження позивачем служби в правоохоронних органах спеціального призначення, то суд зазначає таке. Відповідно до ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (ч.3 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»). Серед переліку видів військової служби, вказаного в ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зазначено військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Національна поліція є складовою системи правоохоронних органів держави. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону України "Про Національну поліцію"). Беручи до уваги участь позивача під час особливого періоду на території Донецької та Луганської областей у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, які не передбачені в переліку основних повноважень поліції, визначеному ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», можна дійти висновку про здійснення в цей період позивачем діяльності, пов`язаної із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, що є ознакою військової служби. На думку суду, визначальним є не законодавче визначення правоохоронного органу як правоохоронного органу спеціального призначення, а саме використання працівника такого органу під час особливого періоду за спеціальним призначенням та покладання на нього виконання спеціальної діяльності, пов`язаної із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності, що не є прямим призначенням поліції з огляду на передбачені ст.2 Закону України «Про Національну поліцію» завдання. Разом з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача про зобов`язання відповідача застосовувати положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до закінчення особливого періоду, оскільки участь позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації не є постійною і підтверджується лише в період з 8 жовтня 2019 року по 10 грудня 2019 року та з 19 вересня 2020 року до 3 грудня 2020 року, відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати сплачені ним 23 жовтня 2019 року та 20 листопада 2019 року відсотки за користування кредитними коштами в сумі 8613,60 грн у рахунок дострокового часткового погашення основного боргу, то позивач не надав суду розрахунку періоду та розміру нарахування таких відсотків, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вказану позовну вимогу частково, без визначення конкретної суми відсотків, які мають бути зараховані в рахунок погашення тіла кредиту. За правилами ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнений. На підставі наведеного та

Outcome: partial