Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В позові вказав, що його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано. Його батько [PERSON] сплачував аліменти на його утримання до досягнення 18 років на користь матері, в даний час виплати припинено у зв`язку з повноліттям. З 01 вересня 2020 року він є студентом Київського національного університету технологій та дизайну, навчається на 1 курсі денної форми навчання факультету економіки та бізнесу, термін навчання до 30 червня 2024 року. Навчання в університеті платне, а також необхідно сплачувати кошти за проживання в гуртожитку і зазначені витрати повністю несе його мати. Він вважає, що батько має можливість сплачувати аліменти на період його навчання. Позивач прохає суд стягнути з [PERSON] на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягали. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Коряк А.В. позов визнали частково, обґрунтовуючи це тим, що аліменти відповідач сплачувати згоден, однак, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, оскільки він не має постійного стабільного заробітку. Крім цього, в рахунок сплати аліментів за даним позовом до розгляду справи в судовому засіданні, він сплачував аліменти на користь позивача по грудень 2020 року включно, а тому вважає, що стягнення слід проводити з січня 2021 року. Третя особа [PERSON] позов підтримала. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до норм ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічні роз`яснення містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та паспортом (а.с.3,6). На даний час позивач є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету економіки та бізнесу Київського національного університету технологій та дизайну, термін навчання до 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою університету від 15.10.2020 року (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, а саме Договору №БПУА-20/2, вартість освітньої послуги за весь строк навчання позивача становить 72000 гривні (а.с.10). Крім цього, вартість проживання у гуртожитку за один навчальний рік позивача становить 5200 гривень, згідно Договору №ст43/110-20 (а.с.11). Суд погоджується з доводами позивача про те, що проживання в іншому місті потребує додаткових витрат на проїзд, харчування та придбання канцелярських приладів. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року передбачено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи дані норми законодавства та з огляду на те, що позивач довів, що він є повнолітнім, однак навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивача на період навчання останнього. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальний стан відповідача, наявність інших стягувачів. В даному випадку, суд бере до уваги факт часткового визнання відповідачем позову на сплату аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно з 01.01.2021 року та позицію позивача, який не заперечив проти задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач звернувся до суду 29.10.2020 року, разом з тим, як вбачається з наданих відповідачем квитанцій, останній, починаючи з жовтня по грудень 2020 року аліменти на користь позивача сплачував, відповідно, суд вважає справедливим розпочати стягнення аліментів з січня 2021 року, отже позов слід задовольнити частково. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, пропорційно до задоволення позовних вимог, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial