Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко Олександр Олександрович, про зняття арешту і заборони відчуження майна. В обгрнутування позовних вимог позивач в позові зазначила, що їй та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить чотирьохкімнатана квартира [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса по питанню оформлення угоди щодо продажу даної квартири, останнім було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії з тих підстав, що на вказану квартиру накладено арешт та заборону на відчуження на підставі постанови АА №469816 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.02.2007 року, винесеної Державною виконавчою службою у Жовтневому районі, а саме державним виконавцем Белев`ят Д.М., затверджену начальником відділу ДВС Вергелес О.Ю. При зверненні до Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (правонаступник відділу Державної виконавчої служби у Жовтневому районі), позивачем отримано відповідь про неможливість ідентифікувати виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт постановою АА №469816 від 09.02.2007 року. На думку позивача відсутні належні докази щодо правомірності існування арешту на все належне їй майно, а наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт порушує її право власності, оскільки вона не має можливості розпорядитися своїм майном. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить зняти арешт і заборону відчуження майна та скасувати (виключити) відповідний запис про обтяження арештом майна, внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №4486355 від 13.02.2007 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, просили розглянути справу на підставі наявних в ній доказів. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко Олександр Олександрович не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі матеріали (Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів не рухомого майна щодо суб`єкта від 07.08.2020 року; копію повідомлення Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є співвласником чотирьохкімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів не рухомого майна щодо суб`єкта від 07.08.2020 року за №219404526 (а.с.7,8). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження №4486355, зареєстрованим 13.02.2007 року Баштанською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови АА №469816 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.02.2007 року, винесеної Державною виконавчою службою у Жовтневому районі, а саме державним виконавцем Белев`ят Д.М., затверджену начальником відділу ДВС Вергелес О.Ю., на майно [PERSON] накладено обтяження - арешт нерухомого майна (а.с.8). В свою чергу, з повідомлення Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) від 07.08.2020 року вбачається, що перевіркою даних за АСВП за критерієм пошуку боржника зазначення прізвища, імені, по-батькові, РНОКПП, ідентифікувати виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт постановою АА №469816 від 09.02.2007 року виявилось неможливим (а.с.9). Згідно ст.16 ЦК України, загальним способом захисту порушених цивільних прав є припинення дій, які порушують право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі, від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно дост. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 ЦК передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом не встановлено законних підстав перебування майна позивача під арештом на підставі вище вказаної постанови державного виконавця, при цьому беручи до уваги той факт, що арешт майна створює перешкоди позивачу в реалізації свого права на вільне розпорядження своїм майном, суд вважає позовні вимоги позивача в частині зняття арешту і заборони відчуження майна обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В свою чергу, позов в частині скасування (виключення) запису про арешт майна не підлягає задоволенню, оскільки ч.3 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесенні до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. Крім того, на думку суду, знятя арешту з майна позивача в даному випадку є достатньо ефективним способом захисту порушеного права позивача та застосування інших способів за даниу умов не є необхідним. З урахуванням наведеного, позов підлягає частковому задоволенню. На підстав викладеного та

Outcome: partial