Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, з тих підстав, що 25 листопада 2004 року він уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований виконкомом Тур'є-Полянської сільської ради Перечинського району Закарпатської області за актовим записом № 11. У цьому шлюбі в них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 26.09.2014 року, яке набрало законної сили 14.11.2014 року, шлюб між ним і відповідачкою було розірвано, а їх малолітніх дітей залишено проживати з ним. З цього часу відповідачка участі у вихованні дітей не бере, коштів на їх утримання не надає. Державну допомогу на дітей він не отримує, сини повністю знаходяться на його утриманні та на утриманні його батьків. За таких обставин, просить стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.09.2014 року й до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилася без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, тому суд розглянув справу без її участі в порядку заочного провадження, на підставі доказів, що є в ній. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 26 вересня 2014 року заочним рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, яке набрало законної сили 14.11.2014 року, розірвано шлюб між сторонами. Даним рішенням суду підтверджується той факт, що під час перебування сторін у шлюбі в них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], місце проживання яких визначено при батькові (позивачеві) за адресою: [ADDRESS]. Так, згідно довідки, виданої виконкомом Солянської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за № 548 від 01.12.2014 року, малолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають в [ADDRESS] з татом (позивачем) і знаходяться на його утриманні. Відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків і не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей, а оскільки обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як батька так і матері, суд вважає, що з неї слід утримувати аліменти. Враховуючи ту обставину, що розмір заробітку (доходу) відповідачки не відомий (остання в судове засідання не з'явилася), розмір аліментів слід встановити у твердій грошовій сумі, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч.1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В той же час, ч.2 даної статті передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі сторони позивача суду не подано доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачки, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останньої від їх сплати, тому суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх дітей з часу подання позову до суду. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Позивача відповідно до п.3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674 звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, тому ці судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial