Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач 30.11.2017 року звернувся до суду з цим позовом та просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 22.02.2011 року в сумі 15133,17 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що 22.02.2011 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до таких умов та отримав кредитну карту «Універсальна». Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір. Відповідно до умов зазначеного договору позивач свої зобов'язання перед відповідачем [PERSON] виконав в повному обсязі. Останній, в свою чергу, своєчасно не повертає ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитні кошти, своєчасно не сплачує відсотки за його користування та ухиляється від виконання зобов'язань по кредитному договору. Станом на 05.11.2017 року заборгованість становила 15133,17 грн. з яких: поточна заборгованість по кредиту - 3039,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2599,49 грн., заборгованість по пені 8297,07 грн., по штрафам 500,00 грн. (фіксована частина), 696,82 грн. (процентна складова). З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Розгляд справи проводиться в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надійшло. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. 22.02.2011 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримав кредитну карту зі встановленим кредитним лімітом. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку [PERSON] висловив свою згоду, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами та пам'яткою клієнта складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 9). Відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки по кредитному договору № б/н від 22.02.2011 року і станом на 05.11.2017 року заборгованість становила 15133,17 грн. з яких: поточна заборгованість по кредиту - 3039,79 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2599,49 грн., заборгованість по пені 8297,07 грн., по штрафам 500,00 грн. (фіксована частина), 696,82 грн. (процентна складова). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525-526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] по вказаному кредитному договору банк не отримав 3039,79 грн. заборгованості по тілу кредиту та 2599,49 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом (фактичний розмір збитків). Встановлено, що розмір неустойки (пені) 8297,07 грн. у два рази перевищує розмір збитків банку, тому з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п'ятої статті 12 ЦПК України щодо сприяння суду сторонам у реалізації їхніх прав суд зменшує розмір неустойки (пені) до 5 000 грн. (Правова позиція Верховного Суду України, викладена у справі № 6-100цс14). Також зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення - несвоєчасне виконання зобов'язань. Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 696,82 грн. - штраф (процентна складова) за таке ж саме порушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15). З огляду на наведене судом не встановлено підстав для стягнення штрафів - фіксованої частини (500грн.) та процентної складової (696,82грн.), оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial