Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] в інтересах якого звернувся 10.10.2018 року до суду його представник [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» , просив суд стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 64435,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. В обґрунтування позову, посилався на те, що перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» (далі\~ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг») з 27.03.2000 по 01.11.2012 рр. Працюючи вогнетривником цеху ремонту металургійних печей , підпадав під дію важкості праці, показники якої перевищували нормативні значення, у звязку з чим йому первинно 20.12.2016 року встановлено 35% втрати професійної працездатності , при переогляді 28.11.2017 року повторно визначено 35% втрати професійної працездатності та встановлено третю групу інвалідності. В результаті професійного захворювання йому спричинена моральна шкода, яка виражається у тому, що він проходити численні курси лікування, медичні огляди та обстеження; порушено нормальні життєві звязки, позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у звязку з загальною втомою, слабкістю, болями тощо. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч.13\~ст.7 ЦПК України\~судове засідання не проводиться. Відповідач -ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» надав відзив на позов, в якому заперечував проти позову, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки робота у шкідливих умовах є обєктивним явищем, підприємством приймаються заходи для максимальної нейтралізації шкідливих чинників, тому будь-які порушення законодавства про працю відповідачем, які б знаходилися в причинному звязку з настанням профзахворювання, відсутні; сума заявленої моральної шкоди завищена і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу здоровю шкоди. Дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності докази, подані в обґрунтування позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] працював у ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» з 27.03.2000 року по 01.11.2012 року вогнетривником цеху ремонту металургійних печей, що підтверджується записами в трудовій книжці /а.с.19-27/. Згідно з Актом №35 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 04.11.2016 року причиною професійного захворювання є фізичне перенавантаження, фактори важкості праці: потужність зовнішньої роботи при роботі за участю мязів плечового поясу 0 46.5 Вт при Н 23-23 Вт; статичне навантаження при утриманні вантажу (кг/с): утримання вантажу двома руками -192000 при СН до 70000; нахили корпуса 170-200 разів при СН 51-100 разів; робоча поза: перебування в вимушеній позі 25-50% при СН до 10%, згідно з вимогами ДСН та П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» за №248 від 08.04.2014 ( п.17 Акту) /а.с.14/. Первинним МСЕК від 20.12.2016 року [PERSON] встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 35% з наступним переоглядом 01.12.2017 року\~у звязку з професійним захворюванням (радикулопатія) ; встановлено третю групу інвалідності /а.с.7/. Висновком МСЕК від 28.11.2017 року повторно підтверджено втрату професійної працездатності(радикулопатія) в розмірі 35% з 01.01.2018 року по 01.01.2021 року , третя група інвалідності з 01.01.2018 року по 01.01.2021 року. Рекомендовано забезпечення лікарськими засобами, ВМП, санаторно-курортне лікування, носіння жорсткого поперекового корсету /а.с.9/. У звязку з професійним захворюванням, позивач перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками-епікризами із медичної карти стаціонарного хворого, перебуванні на лікуванні в санаторії-профілакторії /а.с.28-36/. Відповідно до медичних документів позивачу рекомендовано: спостереження лікарів, амбулаторне та стаціонарне лікування, оздоровлення в профілакторіях, санаторно-курортне лікування. Відповідно до\~ст. 23 Цивільного кодексу України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статею 173 КЗпП України\~закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті ( ч.1\~ст.1167 ЦК України). Статею 237-1 КЗпП України\~передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя . У пункті 13Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1\~КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин,зокрема,виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах,яке призвело до його моральних страждань,втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя,обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової)покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності,виду діяльності чи галузевої належності. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008\~громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності до\~ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Суд вважає, що в даному випадку відповідач ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, оскільки актом розслідування профзахворювання встановлено звязок профзахворювання позивача з виробництвом. Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у звязку з професійним захворюванням встановлений, оскільки позивач зазнав зменшення обсягу трудової діяльності, змушений проходити численні курси лікування, переносить фізичні страждання, позбавлених нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації життя. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»(із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням вказаних фактичних даних у справі, правових норм, які підлягають застосуванню, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: ступінь втрати працездатності\~35%, характер, інтенсивність і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідність прикладати значні зусилля для продовження активного життя , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 17000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переносить у звязку з профзахворюванням. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» в дохід держави. Враховуючи викладене,

Outcome: partial