Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що На підставі свідоцтва про право власності від 13 листопада 2004 року, виданого згідно наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 05.10.2004 року за №1826-С [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] В подальшому проспект [ADDRESS] Співвласниками сусідньої квартири [ADDRESS] є відповідачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Квартира [ADDRESS] належить відповідачам на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.1997 року, зареєстрованого, Київським міським БТІ 24 квітня 1997 року. 10 липня 2013 року, близько 02 год. 30 хв. в квартирі [ADDRESS] з вини відповідачів сталася пожежа. Факт виникнення пожежі підтверджується актом про пожежу від 10.07.2013 року, складеним комісією у складі Белозора Е.В. - провідного інспектора відділу ОЗНС та ЗУЗ у Святошинському район ГУ МВС України у м. Києві, капітана служби цивільного захисту, власниці квартири [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], власниці квартири [ADDRESS] - [PERSON]. Внаслідок пожежі було пошкоджено належне позивачу майно: віконні рами, підлога, стіни, стеля, двері, шафи та одяг. Через закопчення чадним димом, відновлювальних ремонтних робіт потребують ванна кімната, туалет, кухня та кімната з балконом. Наявність зазначених пошкоджень підтверджується актом про пожежу від 10.07.2013 року та актом обстеження ЖБК «Проладобудівник-3». В серпні 2010 року в квартирі позивача було здійснено поточний ремонт, вартість якого становила 185353,00 грн., що підтверджується договором підряду, квитанціями про оплату, довідкою про вартість виконаних робіт, актом приймання виконаних робіт. Однак, внаслідок пожежі квартира фактично стала непридатною для проживання і на даний час потребує здійснення комплексного ремонту. Для визначення дійсної вартості відновлювального ремонту квартири позивач звернулась до ФОП [PERSON], яка здійснювала ремонтні роботи в квартирі у 2010 році. Згідно зведеного кошторисного розрахунку від 05 вересня 2013 року вартість відновлювальних робіт у належній мені квартирі [ADDRESS] складає 225 498,00 грн.. Відповідачі завдану їй шкоду відшкодовувати не бажають. Як вбачається, з акту про пожежу від 10.07.2013 року та висновку Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 25.07.2012 року причиною пожежі стало коротке замикання електричного проводу. З довідки управління організації запобігання надзвичайним ситуаціям та заходів цивільного захисту у Святошинському районі ГУ ДСНС України у м. Києві від 18.07.2013 року за №914, а також з довідки Святошинського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві №23/1507 від 30.09.2013 року вбачається, що пожежа виникла саме у квартирі [ADDRESS]. Власниками квартири [ADDRESS] було здійснено самовільне підключення до електромережі. Відповідно до положень пункту 2 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357, самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил. За порушення обов'язку щодо оплати за користування електроенергією договір про постачання електроенергії до квартири відповідачів було розірвано та уповноваженими представниками ПАТ «Київенерго» припинено постачання електроенергії. Однак, відповідачі самовільно та без дотримання технічних норм здійснили підключення до електромережі та продовжували користуватись електроенергією без укладення відповідних договорів. Факт самовільного підключення до електромережі неодноразово встановлювався в ході обстеження житлового будинку працівниками ЖБК «Приладобудівник-3», про що було складено відповідні акти: акт №1 від 01 квітня 2006 року, акт №2 від 15 жовтня 2007 року, акт №3 від 30 червня 2008 року, акт №4 від 03 вересня 2009 року, акт №5 від 19 лютого 2010 року, акт №6 від 31 березня 2011 року, акт №7 від 01 листопада 2012 року. Однак, ні на звернення мешканців житлового будинку, ні на звернення ЖБК «Приладобудівник-3» власники квартири [ADDRESS] жодним чином не реагували. Отже, пожежа виникла внаслідок недотриманням власниками квартири [ADDRESS] Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільного підключення до електромережі, що призвело до псування електричного обладнання будинку та короткого замикання електричного проводу. Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45 (з відповідними змінами) власники квартир зобов'язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Пунктом 11 вказаних правил передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків за їх недотримання несуть відповідальність згідно із законодавством. Таким чином, неправомірні дії співвласників квартири [ADDRESS] призвели до наслідків, за яких позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 225 498,00 грн. Внаслідок пожежі значної шкоди було завдано належній позивачу квартирі, знищено частину меблів та одягу. В результаті цього, позивач тривалий час перебуває стресовому стані та зазнаю душевних переживань, окільки, порушено звичний для спосіб життя та створено дискомфортні умови проживання, які негативно відображаються на психологічному стані. Крім того, під час пожежі, для позивачки та її чоловіка існувала реальна загроза загибелі внаслідок отруєння чадним димом під час сну, оскільки пожежа сталася глибокої ночі. І тільки завдячуючи злагодженим та професійним діям пожежників вдалося уникнути трагічних наслідків пожежі. Отже, визначаючи розмір відшкодування, позивачка враховувала характер завданих душевних стаждань, яких зазнала внаслідок знищення майна та загрози загибелі, тривалість часу та обсяг зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану квартири, погіршення умов проживання, внаслідок пошкодження житла. Оцінивши всі наявні фактори, вважає, що розмір моральної шкоди, яка завдана відповідачами, становить 30 000 гривень. В судовому засіданні позивач та її представник обставини викладені в позовні заяві та позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, оскільки не згодний заявленою сумою для відшкодування, просив відмовити у його задоволенні. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання з'явились, без пред"явлення паспорта, оскільки документи згоріли при пожежі, іх особи підтвердили позивач, третя особа та [PERSON] В судове засідання не з"явився [PERSON], повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень не надавав. В судове засідання представник третьої особи з'явився, позов підтримав. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковомузадоволенню. В суді встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач у справі - [PERSON]. Квартира [ADDRESS] згідно з даними БТІ м. Києва, на праві власності зареєстрована за відповідачами - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З Акту про пожежу від 10 липня 2013 року складеного комісією у складі Белозора Е.В. - провідного інспектора відділу ОЗНС та ЗУЗ у Святошинському район ГУ МВС України у м. Києві, капітана служби цивільного захисту, власниці квартири [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON], власниці квартири [ADDRESS] - [PERSON], слідує, що 10 липня 2013 року близько 02 годин 30 хвилин сталася пожежа в квартирі [ADDRESS]. Причиною пожежі вказано - коротке замикання електричного проводу. (а.с.11) З довідки управління організації запобігання надзвичайним ситуаціям та заходів цивільного захисту у Святошинському районі ГУ ДСНС України у м. Києві від 18.07.2013 року за №914, а також з довідки Святошинського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві №23/1507 від 30.09.2013 року вбачається, що пожежа виникла саме у квартирі [ADDRESS]. Власниками квартири [ADDRESS] було здійснено самовільне підключення до електромережі. За порушення обов'язку щодо оплати за користування електроенергією договір про постачання електроенергії до квартири відповідачів було розірвано та уповноваженими представниками ПАТ «Київенерго» припинено постачання електроенергії. Однак, відповідачі самовільно та без дотримання технічних норм здійснили підключення до електромережі та продовжували користуватись електроенергією без укладення відповідних договорів. Факт самовільного підключення до електромережі неодноразово встановлювався в ході обстеження житлового будинку працівниками ЖБК «Приладобудівник-3», про що було складено відповідні акти: акт №1 від 01 квітня 2006 року, акт №2 від 15 жовтня 2007 року, акт №3 від 30 червня 2008 року, акт №4 від 03 вересня 2009 року, акт №5 від 19 лютого 2010 року, акт №6 від 31 березня 2011 року, акт №7 від 01 листопада 2012 року. (а.с. 18,19,20,21,22,23,24) Внаслідок пожежі було пошкоджено належне позивачу майно: віконні рами, підлога, стіни, стеля, двері, шафи та одяг. Через закопчення чадним димом, відновлювальних ремонтних робіт потребують ванна кімната, туалет, кухня та кімната з балконом. Наявність зазначених пошкоджень підтверджується актом про пожежу від 10.07.2013 року та актом обстеження ЖБК «Проладобудівник-3». (а.с. 12,13) Згідно зведеного кошторисного розрахунку від 05 вересня 2013 року вартість відновлювальних робіт у належній мені квартирі [ADDRESS] складає 225 498,00 грн.. (а.с. 58-59) Статею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо остання не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до статті 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа також має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Тому суд вважає за можливе стягнути на користь позивача з відповідачів солідарно 15 000,00 гривень моральної шкоди, заданої внаслідок пожежі з вини відповідачів. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням усіх доказів, які містяться в матеріалах справи, вина у знищенні майна квартири позивача з вини відповідачів є доведеною, а тому відповідачі мають нести відповідальність за завдану шкоду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2 405, 00 гривень, витрати пов'язані з відправленням телеграми відмовідачам 39,84 *4= 159, 36 гривень, 640 гривень - витрати пов'язані з публікацією оголошення в газеті. Дані кошти мають бути стягнуті з відповідачів на користь позивача солідарно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial