Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Акцент - Банк" (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного з банком договору від 06 вересня 2016 року відповідачу було відкрито кредитний рахунок з кредитним лімітом та видано кредитну картку. Відповідач при користуванні кредитними коштами, зобов`язався здійснювати погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та оплачувати комісії. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти, чим порушив зобов`язання за кредитним договором, станом на 21.11.2020 року має заборгованість в сумі 38827,05 грн., яка складається з: 26419,70 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12257,35 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 150,00 грн. нарахована пеня. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 29 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 27.01.2021 року. Позивач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином; представник позивача в судове засідання не з`явився; в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином в судове засідання не прибув; надав на електронну адресу суду заяву у якій повідомив про відсутність можливості прибути до суду оскільки перебуває за межами території України. Погоджується повернути банку борг щодо тіла кредиту, натомість зі стягненням з нього відсотків за користування кредитними коштами та пені не погоджується. Згідно з ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим ним підписано заяву-анкету б/н від 06 вересня 2016 року, на підставі якої банк відкрив відповідачу кредитний рахунок з кредитним лімітом та видав кредитну картку. У заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.а-bank.com.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Будь - якої інформації щодо відсоткової ставки, за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, заява анкета не містить. Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, надані позивачем до позову, підпису відповідача не містять. Згідно з підпунктами 2.1.1.2.1, 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта і Заяві, підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішення банку, і Клієнт надає право Банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з розрахунком позивача, за кредитним договором відповідач станом на 21.11.2020 року має заборгованість в сумі 38827,05 грн., яка складається з: 26419,70 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12257,35 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 150,00 грн. нарахована пеня. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, відповідно. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між банком та відповідачем укладений кредитний договір від 06 вересня 2016 року, згідно з яким відповідач отримав кредитну картку, якою в подальшому користувався. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання по погашенню кредитних коштів, у зв`язку з чим станом на 21.11.2020 року має заборгованість перед банком по тілу кредиту у розмірі 26419,70 грн. Разом з тим, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Суд не вбачає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Такого висновку суд дійшов з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17, які є обов`язковими для застосування у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відтак, у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитними коштами та нарахованої пені необхідно відмовити. Ураховуючи зазначене, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання умов кредитного договору становить 26419,70 грн. заборгованість за тілом кредиту. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно з частино 1 статі 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 50 відсотків від документально підтвердженої сплаченої суми судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог що складає 715,10 грн. (сума, заявлена позивачем до стягнення 38827,05 грн.; сума, яку має бути стягнуто за рішенням суду 26419,70 грн.; позов задоволено на 68,04 %, що становить 1430,20 грн.), з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 715,10 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №1134969011 від 21 листопада 2020 року.

Outcome: partial