Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.09.2020 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає біля позивачки. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини припинені. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивач не має змоги працевлаштуватись оскільки здійснює догляд за дитиною. Джерел доходу крім соціальних виплат не має, тому звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою судді від 31.03.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі разом з додатками надсилалася відповідачу за адресою місця реєстрації, що зареєстроване у встановленому законом порядку, які відповідач отримав 20.04.2021 року за фактичниммісцем проживання. Станом на 12.05.2021 року відповідач відзив до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи для надання додаткового часу для подачі відзиву, до суду не звертався. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно положень ч. 2 ст. 191 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Позивач вказала, що вони не проживають разом, шлюбні відносини припинено, син проживає біля позивачки, що підтверджується довідкою № 234 від 12.03.2021 року про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 10). Позивачка звільнена з роботи Кропивницького відділення АТ Перший Український міжнародний банк», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 11). На даний час позивачка доглядає за малолітньою дитиною, тому не має можливості отримувати дохід. Згідно копії повідомлення від 07.04.2021 року, виданого Управлінням соціального захисту населення Новоукраїнської РДА про надання державної допомоги сім`ям з дітьми позивачкі призначено допомогу при народжені дитини з 01.03.2021 по 31.03.2021 року в розмірі 10320, 00 грн та з 01.04.2021 по 31.03.2024 року в розмірі 860,00 грн ( а.с.23). Вказані обставини відповідачем не спростовано. Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Як вбачається з програми документообігу суду "Д3", 01.04.2021 року Новоукраїнськийм районним судом Кіровоградської області, винесено судовий наказ про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене вище, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в розмірі 1/6 частини доходу до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908.00 грн.

Outcome: partial