Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивач у березні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання дочки, [PERSON], [INFO] року, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання. В позові посилалася на те, що 29 лютого 1992 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. 29 серпня 2000 року їх шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилися проживати разом з нею. З 1 вересня 2003 року дочка навчається в загальноосвітній школі №11. Вона сама працює на державній службі, має регулярний, але невеликий дохід. На проживання, харчування, лікування, одяг та додаткове навчання в школі з художнього малювання потрібні гроші. Відповідач працює, отримує пенсію і може надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, однак добровільно цього не робить. Аліменти нікому не платить. У судовому засіданні позивач підтримала позов із зазначених у ньому підстав, додатково пояснивши, що на даний час дочка [PERSON] навчається у випускному класі. Йде підготовка до зовнішнього незалежного оцінювання, на що потрібні додаткові кошти на придбання відповідних посібників, на додаткові заняття з викладачами. На її звернення до відповідача про надання у зв'язку з цим матеріальної підтримки останній відповів відмовою, що змусило її звернутися до суду з цим позовом. Відповідач на даний час з свою цивільною дружиною разом не проживають, а крім цього здає житло. Відповідач позов не визнав та пояснив, що два роки тому він переніс інфаркт та потребує проведення операції в м.Запоріжжя, яка коштуватиме в залежності від її виду від 3 до 9 тисяч гривень. У березні 2014 року з його зарплати та пенсії ще утримувалися аліменти до повноліття дочки. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 29.08.2000 року, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про її народження.. Згідно довідки ОСББ «Весна» №582 від 07.03.2014 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом із матір'ю [PERSON] Дочка сторін навчається в 11-А класі Бердянської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №11 Бердянської міської ради Запорізької області, строк навчання з 01.09.2003 року по 31.05.2014 року, що вбачається з довідки №165 від 07.04.2014 року. Позивач [PERSON] працює в управлінні ПФУ в м.Бердянську та Бердянському районі Запорізької області на посаді головного спеціаліста, її середньомісячна заробітна плата становить 3165,34 грн. без утримання єдиного соціального внеску. Відповідач [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності 3 гр. загальне захворювання після утримання з неї аліментів в розмірі 480,92 грн., що підтверджується копією пенсійного посвідчення, довідкою управління ПФУ в м. Бердянську та Бердянському районі №870 від 14.04.2014 року. Крім цього, відповідач працює сторожем в Бердянському МВ ГУМВС України в Запорізькій області, за період з жовтня 2013 року по 31 березня 2014 року загальна сума його доходу становила 10349,29 грн., причому з заробітної плати утримувалися аліменти по березень 2014 року в розмірі 385,80 грн., як вбачається з довідки Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області №32/8-13357 від 15.04.2014 року. Також судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дочки, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до копії виписки з історії хвороби №2939 кардіологічного відділення КУ «Бердянська міськлікарня», відповідач [PERSON] поступив до відділення 17.03.2012 року з діагнозом: ІБС, гострий інфаркт, кардіосклероз, а після виписки 11.04.2012 року йому було рекомендовано амбулаторне лікування (стаціонар на дому) та прийняття ліків. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Встановивши матеріальне становище кожного із батьків, дочка яких продовжує навчання в 11 класі Бердянської загальноосвітньої школи №11, та врахувавши, що відповідач має не мінливий, а постійний дохід у виді заробітної плати та пенсії, а також наявність у нього неповнолітньої дитини та хвороби серця, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на період навчання, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст. 7 СК України, і з урахуванням інтересів дочки - випускниці школи, а також, беручи до уваги вимоги ст.ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України і доводи відповідача, - у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця до закінчення навчання. На переконання суду, відповідач, отримуючи і заробітну плату, і пенсію, має можливість надавати матеріальну допомогу до закінчення дочкою загальноосвітньої школи, фактично на 2 місяці 10 днів, до 31 травня 2014 року, що не буде для нього занадто обтяжливим тягарем, враховуючи, що аліменти до її повноліття перестануть утримуватися з квітня 2014 року. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на необхідність проведення коштовної операції в м.Запоріжжі за відсутності у підтвердження цього належних доказів: направлення лікаря-кардіолога, довідки щодо вартості операції. Як вбачається з штампу реєстрації позовної заяви, позивач звернулася до суду 19.03.2014 року та просила стягнути аліменти саме з часу звернення до суду, втім, відповідно до постанови суду від 06.03.2000 року, аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] були стягнуті з 06.03.2000 року до її повноліття, якого вона досягла саме [INFO] року, тому аліменти підлягають стягненню не з 19.03.2014 року, а з 20.03.2014 року для уникнення подвійного стягнення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти на період навчання повнолітньої дочки, починаючи стягнення з 20.03.2014 року по 31.05.2014 року, в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), в іншій частині позову відмовити. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати при поданні позову до суду.

Outcome: partial