Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що [INFO] року помела [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, площею 2,96 га, розташована на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення сесії Яблунівської сільської Ради народних депутатів від 17.10.2002 року. В управління спадковим майном вступив її син [PERSON], але не оформив свої спадкові права помер [INFO] року. Позивачка, будучи спадкоємицею до майна померлого [PERSON] за законом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про оформлення своїх спадкових прав, проте їй у цьому було відмовлено із тих підстав, що право власності на дану земельну ділянку у спадкодавця [PERSON] не виникло, тому позивачка просила задовольнити її позов. В судове засідання позивачка не з'явилася, заявивши клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в яких вимоги позову визнали у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Яблунівською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення сесії Яблунівської сільської Ради народних депутатів від 17.10.2002 року, [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 2,96 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області. В управління спадковим майном вступив її син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від [INFO] року. Однак, встановлено, що [PERSON] не зареєстрував вказану земельну ділянку на своє ім»я, оскільки помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого Яблунівською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області. Судом встановлено, що [PERSON] був зареєстрований і проживав [ADDRESS]. На день його смерті разом із ним проживали дружина [PERSON] та син [PERSON], що підтверджується довідкою виданою Летичівською селищною радою Летичівського району Хмельницької області №417 від 11.10.2017 року. [PERSON] та [PERSON] не претендують на вказане спадкове майно, що вбачається із їхніх письмових заяв. Із архівної довідки виданої Хмельницьким державним нотаріальним архівом вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім»я [PERSON] Позивачка є спадкоємицею до майна померлого [PERSON], за законом, що підтверджується свідоцтвом про її народження в якому [PERSON] вказаний її батьком. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]». Разом із цим, згідно з письмовим повідомленням державного нотаріуса Летичівської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із тих підстав, що право власності на дану земельну ділянку у спадкодавця [PERSON] не виникло. Із довідки виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02.11.2017 року вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім»я [PERSON] не видавався. Відповідно до ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 цього Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 125 Земельного кодексу України, передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 Земельного кодексу України, встановлено що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ". Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності на підставі ст. 118, 186-1 Земельного кодексу України, а саме: - ухвалення рішення компетентного органу про надання дозволу на передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та його погодження; - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю ; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування. Встановлено, що спадкодавець [PERSON] не набув право власності на вказану земельну ділянку, проте згідно згаданого вище свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцем майна [PERSON] є її син [PERSON]. Спадкове майно на яке видано свідоцтво в тому числі складається із земельної ділянки площею 2,96 га. Тому вимога позивача щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], набула право на спадкування прав та обов'язків, що йому належали, у тому числі право на земельну ділянку яку він успадкував після смерті [PERSON], але не оформив спадщину. Таким чином, позовні вимоги про визнання в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 2,9606 га розташованої на території Яблунівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial