Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в поданій суду позовній заяві просить стягнути з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» (надалі - ПрАТ АСК «ОМЕГА») на її користь матеріальну шкоду, завдану їй внаслідок ДТП, в сумі 5\~706 грн.21 коп. та моральну (немайнову) шкоду в сумі 281 грн. 31 коп.; стягнути солідарно із [PERSON] [PERSON] на її користь моральну шкоду, завдану їй внаслідок ДТП в сумі 24\~714, 69 грн. та стягнути з останніх солідарно на її користь витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5\~300 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07.03.2016 року близько 00 год.05 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення вимог п.п. 12.,12.3,13.1 ПДР не вибрав безпечної для руху швидкості та інтервалу, проявив неуважність, в результаті чого виїхав на правий по ходу руху бордюр, після чого втратив керованість та допустив зіткнення з нерухомим автомобілем [NUMBER] , який належить [PERSON] та яким розпоряджався [PERSON] В результаті ДТП вона (позивач), як пасажир автомобіля [NUMBER], отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забійної рани правої тімяно-потиличної ділянки, садна скроневої ділянки із забоєм головного мозку легкого ступені, множинні гематоми правого стегна та плеча, які згідно висновків комісійних судово-медичних експертиз № 84 та 436/16, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя - у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забійної рани правої тімяно-потиличної ділянки, та спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді множинних гематом правого плеча та стегна. За матеріалами кримінального провадження № 12016240270000286 від 07.03.2016 року за ч. 1 ст. 286 КК України по факту ДТП, яке постановою слідчого Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 07.08.2017 було закрите з підстав, передбачених п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки було встановлено, що в момент керування [PERSON] автомобілем з правої сторони від нього на пасажирському сидінні знаходилась пасажир [PERSON], яка по ходу руху автомобіля схопила кермо та потягнула його вправо, між ними відбулась боротьба, під час якої водій [PERSON] застосував гальма. Хоча швидкість автомобіля була в межах 55-56 км/год. транспортний засіб став некерованим, в результаті чого виїхав на правий по ходу руху бордюр та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП вона, (позивач), пасажир автомобіля під керуванням [PERSON] отримала зазначені вище тілесні ушкодження. Вважає, що [PERSON] також була учасником дорожнього руху, яка грубо порушила вимоги ПДР, що підтверджується висновком експерта від 30.06.2016 року за № 264-А, внаслідок чого їй, (позивачеві), були спричинені тілесні ушкодження, а обидва автомобілі було пошкоджено, а тому [PERSON], як і [PERSON], повинна нести відповідальність за вказані вище негативні наслідки. Вказує, що відповідно до постанови Шепетівського міськрайонного суду від 29.09.2017 року у справіза матеріалами адміністративної справи № 688/2458/17, № 3/688/808/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАПвинним у вчиненні ДТП визнаний [PERSON], який вину визнавав частково, а постановою старшого слідчого СВ Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області кримінальне провадження № 12016240270000286 від 07 березня 2016 року за фактом порушення правил дорожнього руху закрито у звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В результаті ДТП їй завдано матеріальну шкоду у звязку із витратами на лікування та моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю і стражданнях, яких зазнала через ушкодження здоровя. Турбують постійні головні болі, головокружіння, поганий сон і загальна слабкість, погіршився зір. З приводу отриманих тілесних ушкоджень та з діагнозом вегето-судинна дистонія перебувала на лікуванні в Хмельницькій обласній лікарні у нейрохірургічному відділенні з 07.03.2016 року по 18.03.2016 року та у вузловій лікарні ст. Шепетівка з 22.03.206 року по 01.04.2016 року. Лікування у вузловій лікарні проводилось на підставі страхового свідоцтва серії МП *(04)124 № 013014 від 28.03.2016 року, який вона придбала у «МОНОПОЛІС» на суму 2210,64 грн., що підтверджується довідкою Шепетівської вузлової лікарні ст. Шепетівка від 22.09.2016 року за № 284. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована страховим агентством ПрАТ АСК «ОМЕГА» на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс серії АЕ № 6289515 від 22.10.2015 року по 21.04.2016 року, який передбачає ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого, та шкоду заподіяну життю і здоровю потерпілого, тому останній має відшкодувати шкоду, повязану з ушкодженням здоровя. В добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодувати їй шкоду, повязану з ушкодженням здоровя, тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, вказані у позові. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 13.02.2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] Відповідачі [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в судові засідання не зявлялися, хоча повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи. Срахова компанія ПрАТ АСК «ОМЕГА» направила суду відзив на позовну заяву, в якому просила провести судовий розгляд за відсутності представників АСК «ОМЕГА» та зазначила, що розрахунок страхового відшкодування буде виплачено позивачу після набрання законної сили рішення суду і, крім цього, страхове відшкодування було зменшено на 2\~000 грн., оскільки таку суму сплатила [PERSON], мати [PERSON] Як повідомив представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON], на даний час [PERSON] перебуває в зоні АТО, а тому не має змоги зявитись до суду, позов не визнає, про що зазначено у відзиві, наданому суду 27 січня 2018 року за підписом представника відповідача [PERSON] [PERSON] Заслухавши позивача та представника відповідача [PERSON] адвокта [PERSON], які беруть участь у справі, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2016 року близько 00 год.05 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення вимог п.п. 12.,12.3,13.1 ПДР не вибрав безпечної для руху швидкості та інтервалу, проявив неуважність, в результаті чого виїхав на правий по ходу руху бордюр, після чого втратив керованість та допустив зіткнення з нерухомим автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON] та яким розпоряджався [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, пасажир переднього сидіння автомобіля [NUMBER], [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забійної рани правої тімяно-потиличної ділянки, садна скроневої ділянки із забоєм головного мозку легкого ступені, множинні гематоми правого стегна та плеча, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 436/16 від 25.05.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. 07 березня 2016 року даний факт дорожньо-транспортної пригоди працівниками поліції Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016240270000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до постанови слідчого від 07 серпня 2017 року за матеріалами досудового розслідування № 12016240270000286, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2017 року за фактом порушення правил дорожнього руху, старшим слідчим СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області [PERSON] була винесена постанова про закриття даного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у звязку із відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно постанови Шепетівського міськрайонного суду від 29 вересня 2017 року за матеріалами адміністративної справи № 688/2458/17, № 3/688/808/17 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на розгляд справи останній не зявився, однак надав суду заяву, в якій свою вину визнав частково; вказана справа про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП провадженням закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Статтею 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі наведеного згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України на [PERSON] покладається відповідальність за відшкодування шкоди, завданої потерпілій особі. Разом з тим, як було встановлено в процесі розслідування кримінального провадження № 12016240270000286, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07 березня 2017 року за фактом порушення правил дорожнього руху, автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON] рухався посередині проїжджої частини проспекту Миру зі сторони вул. [PERSON] в напрямку вул. Островського в м. Шепетівка. Перед перехрестям з вул. Чкалова пасажир автомобіля [PERSON] [PERSON], яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні з правої сторони від водія [PERSON], втрутилась в керування транспортного засобу, схопивши рукою кермо і потягнула його донизу, внаслідок чого автомобіль вїхав на правий по ходу руху бордюр, після чого втратив керованість, водій застосував екстрене гальмування та допустив зіткнення з нерухомим автомобілем [NUMBER], скоївши наїзд передньою частиною свого автомобіля на задню частину автомобіля [NUMBER], що стояв на правій смузі руху на відстані 5,8 м від дорожньої розмітки «Зебра» і здійснював посадку пасажира [PERSON] З врахуванням зазначених вище обставин, які підтверджені в судовому засіданні поясненнями позивача, представника відповідача, матеріалами оглянутих справ кримінального провадження та про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, останній не міг передбачити протиправну поведінку свого пасажира, яка раптово втрутилась в керування транспортним засобом, при цьому він намагався подолати дії пасажира та діяв в межах ПДР, що підтверджується висновком експерта № 264-А від 30.06.2016 року, відповідно до якої в заданій дорожній ситуації водій автомобіля [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2,12,3,124 Правил дорожнього руху; дії водія [PERSON] могли не суперечити вимогам п.п. 12.3,12.4, ПДР, а встановити відповідність його дій вимогам п. 12.2. не представилось можливим. В той самий час, в заданій дорожній ситуації, що підтверджується вказаним вище висновком експерта, пасажир автомобіля [NUMBER], [PERSON] повинна була діяти відповідно до вимог п.п.5.2 (г), 5.3 (а) Правил дорожнього руху України; дії пасажирки [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 5.2. (г- не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п. 5.3 (а-пасажиру забороняється під час руху відвертати увагу водія від керування транспортним засобом та заважати йому в цьому) ПДР. З наведених вище обставин суд приходить до висновку, що між діями [PERSON] та наслідками, які настали від її дій, є прямий причинний звязок, а тому позивач [PERSON] вірно вирішила залучити [PERSON] в якості відповідача в даній цивільній справі, з чим погоджується суд, а тому [PERSON] повинна нести цивільну відповідальність разом із [PERSON] Крім того, даний позов про стягнення матеріальної та моральної ( немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розглядався у відсутність відповідача [PERSON], і саме відсутність самого відповідача і відомостей про її місце перебування є підставою предявлення позову і може бути прийнятим судом, як доказ в підтримку вимог позивача. Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди; наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного звязку між ними. Разом з тим, суд бере до уваги положення статті 1188 ЦК України, якою передбачено, що шкода, завдана внаслідок зіткнення транспортних засобів відшкодовується на загальних підставах. При цьому наявність або відсутність вини кожного з володільців джерела підвищеної небезпеки встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, а ці дані відповідно до ч. 2 вказаної вище статті 76 ЦПК України встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 83 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадження, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. При цьому суд бере до уваги, що в адміністративній справі зясовуються обставини скоєння ДТП та вина сторін, внаслідок чого встановлюється наявність чи відсутність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому, розглядаючи справу у цивільному порядку, суд не має права перевіряти обставини ДТП і робити висновки про відповідальність осіб причетних до цієї ДТП. З наведених підстав, у відсутність заперечень позивача, ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 19.01.2018 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача водія транспортного засобу «Opel Askona», р.н. [NUMBER], [PERSON], оскільки відповідно до висновку експерта № 264 від 30.06.2016 року, який суд приймає до уваги, в діях водія [PERSON] вбачаються порушення правил дорожнього руху України, так як у вказаній дорожній обстановці останній повинен був діяти відповідно до вимог п.п.15,1,15.2,15,9 (г) ПДР; його дії могли не відповідати вимогам п. 15.9 (г зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків) ПДР. Разом з тим, незважаючи на наявність в діях водія [PERSON] порушень правил дорожнього руху України, на які вказав експерт у своєму висновку, та причинного звязку із наслідками у вигляді отримання [PERSON] тілесних ушкоджень, в діях водія все ж таки відсутній прямий причинний звязок з отриманими позивачем тілесними ушкодженнями, оскільки саме порушення правил дорожнього руху [PERSON] та [PERSON] призвели до вказаних негативних для позивача наслідків. Відповідно до висновку судово-медичної експертної комісії від 18.07.2016- 31.08.2016 року № 84 Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи, який не викликає у суду сумніву, станом на 06.03.2016 р. (на момент поступлення в Шепетівську ЦРЛ) до 18.03.2016 року (на момент виписки з Хмельницької обласної лікарні) у позивача [PERSON] мали місце тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою речовини головного мозку в правій лобній частці з двома мілкими внутрішньо-мозковими крововиливами з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді садна в правій лобно-скроневій ділянці, де при огляді судово-медичним експертом 19.04.2016 року була виявлена пігментна пляма рожевого кольору, також мали місце підшкірні гематоми тулуба. Враховуючи дані токсилогічного дослідження № 389/390 від 11.03.2016 року, при якому на момент поступлення в крові було виявлено 2,093‰ етанолу, що відповідає середній ступені алкогольного спяніння. Враховуючи задовільний стан потерпілої вранці 07.03.2016 року та на момент поступлення в Хмельницьку обласну лікарню 07.03.2016 року о 18 год.32 год., яка перебувала в свідомості за оцінкою за шкалою Глазго в 15 балів, можна говорити, що важкий стан гр. [PERSON] на момент поступлення в Шепетівську ЦРЛ був обумовлений закритою черепно-мозковою травмою, яка протікала на фоні алкогольного спяніння. Враховуючи неврологічну симптоматику, що спостерігалась у [PERSON] під час перебування у неврологічному відділенні Хмельницької обласної лікарні та дані компютерної томографії від 15.032016 року, згідно з якою на 9 добу від моменту травми вогнища забою розсмоктались, враховуючи на момент виписки 18.03.2016 року, тобто на 12 добу з моменту травми вогнищева неврологічна симптоматика регресувала, загальна мозкова симптоматика зменшилась, враховуючи неврологічну симптоматику, яка спостерігалась у [PERSON] з 1994 року до 2012 року, тобто до травми 06.03.2016 року, та наявність ангіопатії сітківки з 1994 року, комісія прийшла до висновку, що в даному випадку у позивача забій головного мозку був легкого ступеня. Комісія експертів прийшла до висновку, що закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою речовини головного мозку легкого ступеня в правій лобній частці з двома мілкими внутрішньо-мозковими крововиливами, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді садна в правій лобно-скроневій ділянці, в сукупності за своїм характером відносяться до ступені легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя - від 7 до 21 дня. Тривале лікування понад 21 день повязане не з характером отриманих тілесних ушкоджень, а з наявністю у гр. [PERSON] до травми 06.03.2016 року хронічних захворювань у вигляді хронічного церебрального арахноїдиту та хронічної вертебробазилярної недостатності з явищами вестибулопатії з помірним гіпертензійним синдромом, з правобічною пірамідною недостатністю, синдромом вегето-судинної дистонії. Наявність хворобливих змін речовини головного мозку до травми 06.03.2016 року підтверджується і даними компютерної томографії від 07.03.2016 року та даними консультативного висновку лікаря рентгенолога Хмельницької обласної лікарні від 30.08.2016 року, при якій була виявлена атрофія головного мозку з змішаною гідроцефалією. Тілесні ушкодження у вигляді підшкірних гематом тулуба за своїм характером відносяться до ступені легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки до 6 діб. Тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою речовини головного мозку легкого ступеня в правій лобній частці з двома мілкими внутрішньо-мозковими крововиливами з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді садна в правій лобно-скроневій ділянці та підшкірні гематоми тулуба могли утворитись від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі під час дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні двох легкових автомобілів, в одному з яких потерпіла перебувала в якості пасажира переднього сидіння при ударі об виступаючі частини салону автомобіля. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] поступила в травматологічне відділення Шепетівської ЦРЛ 06.03.2016 року о 23 год. 45 хв., яка була доставлена бригадою швидкої допомоги з місця ДТП з встановленим під час огляду діагнозом: ЗЧМТ. Забійне садно скроневої ділянки голови справа. Струс головного мозку". 07.03.2016 року [PERSON] поступила в нейрохірургічне відділення Хмельницької обласної лікарні та відповідно до довідки Хмельницької обласної лікарні від 30.08.2017 року за № 70 [PERSON] знаходилась на лікуванні з 07.03.2016 року по 18.03.2016 року; затрати лікарні склали: 2\~882 грн. Під час лікування хвора отримувала ліки, куплені за власний рахунок. Суд враховує обставини перебування позивача на лікуванні у Шепетівській центральній районній лікарні та у нейрохірургічному відділенні Хмельницької обласної лікарні з приводу отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень. Під час лікування [PERSON], як стверджує позивач, на придбання ліків та проходження медичного обстеження було витрачено грошових коштів в розмірі 5 706 грн. 21 к., вказані витрати підтверджені накладними і фіскальними чеками (а.с.12-15). Суд вважає, що позивач надала належні докази на підтвердження розміру і способу відшкодування матеріальної шкоди, разом з тим позивач придбала ліки, які не входили до переліку препаратів, зазначених у вищевказаній виписці з історії хвороби на а.с. 12, а саме: магній сульфат на суму 5,80 грн. (чек від 15.03.2016 року); магній сульфат на суму 5,80 грн.(чек від 16.03.2016 року); фурасемид на суму 5,23 грн. (чек від 07.03.2016 року); магній сульфат на суму 3,16 грн. (чек від 03.04.2016 року); ); фурасемид на суму 1,74 грн. (чек від 07.03.2016 року); магній сульфат на суму 17,25 грн. (чек від 14.03.2016 року); ); фурасемид, новокаін на суму 6,83 грн. (чек від 07.03.2016 року), а всього на суму 45,81 грн. Таким чином, витрачено на лікування у період з 07.03.2016 року по 18.03.2016 року -2\~899,76 грн. разом із витратами на мультизрізовану компютерну томографію в сумі 550 грн. (а.с.9), які підлягають відшкодуванню. Щодо витрат на лікування у Шепетівській вузловій лікарні ст. Шепетівка в сумі 2\~210,64 грн. у період з 22.03.2016 року по 01.04.2016 року, в якій за твердженнями позивача вона продовжувала курс лікування, повязаного з отриманими травмами при ДТП, то суд їх до уваги не бере, оскільки позивач не надала належних доказів на підтвердження настання подальших негативних наслідків для здоровя внаслідок отримання нею тілесних ушкоджень, причинного звязку між отриманими під час ДТП тілесними ушкодженнями і негативними наслідками. Як зазначалось вище у висновку комісії експертів від 18.07.2016 - 31.08.2016 року № 84 Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи, тривале лікування позивача понад 21 день повязане не з характером отриманих тілесних ушкоджень, а з наявністю у [PERSON] до травми 06.03.2016 року хронічних захворювань у вигляді хронічного церебрального арахноїдиту та хронічної вертебробазилярної недостатності з явищами вестибулопатії з помірним гіпертензійним синдромом, з правобічною пірамідною недостатністю, синдромом вегето-судинної дистонії. Наявність хворобливих змін речовини головного мозку до травми 06.03.2016 року підтверджується і даними компютерної томографії від 07.03.2016 року та даними консультативного висновку лікаря рентгенолога Хмельницької обласної лікарні від 30.08.2016 року, при якій була виявлена атрофія головного мозку з змішаною гідроцефалією. Щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, спричинену позивачу неправомірними діями відповідачів внаслідок вчинення останніми ДТП, то розмір такого відшкодування підлягає частковому задоволенню. До вимог \~ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч.3 розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 3, 9 постанови № 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із відповідними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності виваженості та справедливості. Вчиненням дорожно-транспортної пригоди, внаслідок якої потерпіла отримала тілесні ушкодження, що спричинило фізичний біль, потерпілій завдано страждання, що змінило звичний спосіб її життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. Потерпіла лікувалася та продовжує лікування, втратила частину здоров`я, до цих пір не веде повноцінний спосіб життя, відчуває дискомфорт і незручності, вимушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя, витрачає власний час у зв'язку із систематичними зверненням за допомогою до медичних закладів. З урахуванням ступеню вини [PERSON] та [PERSON], наслідків, що настали, понесених [PERSON] фізичних та моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння осіб, що заподіяли шкоду, розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити в 4000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати. В судовому засіданні зясовано, про що підтвердила позивач [PERSON], родичами відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування останнім шкоди сплачено 2\~000 грн. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 2\~000 грн. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована в ПрАТ АСК «ОМЕГА» на підставі Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АЕ/6289515 від 21 жовтня 2015 року. Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються, зокрема,\~Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». \~\~\~\~ Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової дповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 16-1 вказаного Закону, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження\~\~здоровя\~\~під\~\~час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Стаття 979 ЦК України зобов`язує виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З урахуванням наведеного, вказаних у страховому полісі лімітів відповідальності страховика, в силу зазначених вище норм чинного законодавства України, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, на відшкодування позивачу [PERSON] матеріальної шкоди з ПрАТ АСК «ОМЕГА» на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 2\~899 грн. 76 коп. Отже, розмір відшкодування моральної шкоди страховою компанією становить 144 грн. 99 к. ( 2899 грн. 76 к. х 5%), а відповідно зПрАТ АСК «ОМЕГА» на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 144 грн. 99 к. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача [PERSON]: з відповідача [PERSON] моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 2\~000 грн.; з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» 2 899 грн. 76 к. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяною здоровю позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 144 грн. 99 к. в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати в сумі 1762 грн. 00 к. та з приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА»» на користь держави 704 грн. 80 к.; з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у виді оплати за надання правової допомоги в розмірі 2\~600 грн.( по 1\~300 грн. з кожного). На підставі ст.ст. 1167,1187, 1192 ЦК України,

Outcome: partial