Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення\~\~заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору\~\~№ МКВ1AG04520030 від 14.04.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній\~\~отримав кредит у розмірі\~10952,08 долари США з кінцевим терміном повернення до 13.04.2013 року та відповідач зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором. Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої обовязки за договором виконав, надавши відповідачу кошти, однак відповідач порушив свої зобов`язання не надавав своєчасно Банку кошти для погашення заборгованості за Кредитом, та станом на 15.07.2015 року\~\~допустив заборгованість перед банком в сумі 18010,79 доларів США, яка складається з наступного:\~4043,64 долари США - заборгованість за кредитом; 2914,25 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;\~461,76 долар США заборгованість по комісії та 10591,14 долар США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Враховуючи наведене, представник позивача у своєму позові просить суд винести рішення, яким стягнути з\~\~відповідача вищевказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, [PERSON] у заяві від 26.10.2015 року просив дану справу розглянути у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що дійсно [PERSON] не сплачував кредит, через відсутність коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком, однак, у відповідності до ст.258 ЦК України, просить засосувати строк позовної давності, яка встановлена в один рік до вимоги про стягнення з відповідача пені. Заслухавши відповідача, вивчивши обставини справи та дослідивши докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № МКВ1AG04520030 від 14.04.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останній\~\~отримав кредит у розмірі\~ 10952,08 долари США з кінцевим терміном повернення до 13.04.2013 року. Відповідач зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених договором та Додатком №1 до договору - Графіком погашення кредиту від 14.04.2006 року. Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором Відповідач сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Зазначений договір був підписаний відповідачем особисто. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом та за відсотками, сплачувати комісію у розімір та в строки, встановлені договором, а також інші витрати згідно Умов. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що [PERSON] порушив свої зобов`язання за умовами вищевказаного договору та станом на 15.07.2015 року допустив заборгованість перед банком в сумі 18010,79 доларів США, яка складається з наступного: 4043,64 долари США - заборгованість за кредитом; 2914,25 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом;\~461,76 долар США заборгованість по комісії та 10591,14 долар США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено умови кредитного договору, зокрема він прострочив свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, отже, в даному випадку, має місце порушення строків виконання зобов'язання відповідачем. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з нього боргу за кредитом в сумі 4043,64 долари США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 461,76 долари США та заборгованості по комісії за користування кредитом є підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4\~статті 267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності загальна і спеціальна. Згідно вимог\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями\~ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені). З договору, який є предметом позову вбачається, що останньою датою внесення платежів на погашення заборгованості, тобто термін дії договору, є дата 13.04.2013 року. Відповідно до вимог ч.3\~ст. 267 ЦК України \~позовна давність застосовується судом лише за заявою стороні у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідача - [PERSON] заявив про застосування строку позовної давності при вирішенні спору, про що зазначив у наданій суду письмовій заяві. За таких обставин, враховуючи, що відповідачем в судовому засіданні заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, де особа втрачає право на позов саме в матеріальному розумінні, тому суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості пені на суму 10591,14 долар США. У відповідності до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено\~\~рішення, суд присуджує з другої сторонни, понесені нею і документально підтверджені\~\~судові витрати. Якщо\~\~позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи те, що позовні вимоги позивача судом задоволено лише частково, тобто всього на загальну суму 7419,65 доларів США, що еквівалентно станом на 15.07.2015 року (курс долара США 2199,5345) 163197,76 гривень, то\~\~судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеного позову, а саме 2447,96 грн. а решту суми судових витрат слід залишити за позивачем. \~\~\~\~\~\~

Outcome: partial