Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

У березні 2016 року Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення з нього заборгованості за договором позики з урахуванням штрафних санкцій, інфляційних втрат та моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначив, що 11 вересня 2013 року [PERSON] отримав у нього позику в розмірі 500 доларів США строком до 11 жовтня 2013 року, про що ним було написано розписку. Позивач зазначає, що не зважаючи на взяті на себе зобов'язання з повернення позики, Відповідач кошти не повернув у повному обсязі, у зв'язку з чим Позивач в 2014 році звернувся до суду з вимогами про стягнення зазначеної заборгованості. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12.09.2014р. позовні вимоги [PERSON] були задоволені, з відповідача стягнуто заборгованість в еквіваленті на національну валюту в розмірі 5692,30 гривень а також компенсацію за спричинену моральну в розмірі 3000 гривень. Позивач зазначає, що процедура примусового виконання зазначеного рішення не дала результатів, заборгованість досі не погашена. У зв'язку з цим Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 500 доларів США в еквіваленті на національну валюту за актуальним курсом НБУ (13545 грн), а також: -3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 267,57 гривень; -інфляційні втрати в розмірі 3793,32 гривень; -пеню в розмірі 4003,29 гривень; -компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. У судовому засіданні Позивач позов підтримав, просив суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення у засобах масової інформації Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] отримав у позику суму в розмірі 500 доларів США до 11.10.2013р., що підтвердив відповідною розпискою. (а.с. 12) Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним договором позики та штрафними санкціями за прострочення виконання зобов'язання в еквіваленті на національну валюту за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення в розмірі 5692 гривень. Виконавче провадження з примусового виконання зазначеного судового рішення було завершене постановою від 22.12.2015р. про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому стягувачу роз'яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 22.12.2016р. Таким чином, враховуючи, що заборгованість за договором позики вже стягнута на підставі судового рішення, яке набрало чинності, підстав для її повторного стягнення немає. В той же час, враховуючи, що зобов'язання Відповідачем досі залишаються невиконаними, вимоги про стягнення у зв'язку з цим штрафних санкцій є частково обгрунтованими. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В той же час, враховуючи, що зобов'язання Відповідача за розпискою виражені в іноземній валюті, індекс інфляції на такі зобов'язання не може бути нарахований, і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вимоги про стягнення з Відповідача 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання є обгрунтованими, і суд розраховує їх наступним чином: Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів 50012.10.2013 - 02.01.20168133 %33.41 З урахуванням офіційного курсу валют НБУ станом на день вирішення справи, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає сума в розмірі 889,71 гривень (еквівалент 33,41 доларів США). Не підлягають задоволенню вимоги Позивача про стягнення з [PERSON] неустойки у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, оскільки така відповідальність позичальника не передбачена ані нормами Цивільного кодексу України, ані змістом розписки від 11.09.2013р. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Встановлено, що правовідносини між сторонами є договірними відносинами банківського вкладу. Правовими нормами Цивільного кодексу України, що регулюють зазначені правовідносини, не передбачена відповідальність сторін договору у вигляді відшкодування моральної шкоди. Не передбачений такий вид відповідальності і в укладеному сторонами договорі позики, оформленому розпискою від 11.09.2013р. Відтак немає підстав для стягнення з Відповідача компенсації за спричинену моральну шкоду. Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню і понесенні ним судові витрати, в тому числі щодо розміщення оголошення про виклик відповідача у засобах масової інформації.

Outcome: partial