Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № BL279 від 24 березня 2008 року, а саме: інфляційні втрати - 246742,65 грн. та 3% річних - 11147,82 грн. а всього 257890 (двісті п'ятдесят сім тисяч вісімсот дев'яносто) грн.47 коп. за період з грудня 2014 року по липень 2015 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] 24 березня 2008 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL 2796. Відповідно до умов Генерального кредитного договору, Банк зобов'язується надавати Позичальнику кредитні послуги у валютах, що вказані в цьому договорі, в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 177 000,00 доларів США (п. 1.1.). 24 березня 2008 року між Банком та гр. [PERSON] укладено додаткову №BL2796/BL2796-K до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL2796 (Індивідуальна угода). Відповідно до п. 1 даної Індивідуальної угоди Банк зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти в сумі 50 000,00 дол. США, а позичальник зобов'язується прийняти, належними чином використовувати і повернути банку кредитні кошти та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даній Індивідуальній угоді. Згідно з п. 3.1. за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування цією додаткової угодою встановлюється процентна ставка у розмірі 14.00% річних. Згідно п. 3.2. за користування кредитними коштами понад строк кредитування, процентна ставка встановлюється в розмірі 28% річних. Вподальшому 22.06.2009 року, 25.03.2010 року між Банком та Позичальником було укладено додаткові угоди до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 2796 від 24 березня 2008 року, а саме: додаткова угода № 1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 2796 від 22 червня 2009 року; додаткова угода № 2 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 2796 від 22 червня 2009 року; додаткова угода № 3 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 2796 від 25 березня 2010 року; додаткова угода № 4 до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL2796 від 25 березня 2010 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав на адресу суду про розгляд справи у його відсутності, просить суд позов задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явивився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи за місцем реєстації. Відповідно до частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі представників сторін, суд відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів у справі. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № BL 2796 від 24 березня 2008 року відповідно до якого ПАТ «Універсал Банк» зобов'язується надавати Позичальнику кредитні послуги у валютах, вказані в цьому договорі, в рамках ліміту встановленого в базовій валюті, що дорівнює 177 000,00 доларів США (п. 1.1.). В подальшому між позивачем та відповідачем було укладено було укладено додаткові угоди до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 2796 від 24 березня 2008 року, а саме: додаткова угода № 1 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 2796 від 22 червня 2009 року; додаткова угода № 2 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 2796 від 22 червня 2009 року; додаткова угода № 3 до Генерального договору про надання кредитних послуг № BL 2796 від 25 березня 2010 року; додаткова угода № 4 до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL2796 від 25 березня 2010 року. Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2014 року у справі № 465/3103/14-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено та вирішено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 48688,84 доларів США, що еквівалентно в національній валюті становить 567497,29 грн.. та судові витрати у розмірі 5674,97 грн. судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, а всього разом 573172,26 грн.(п'ятсот сімдесят три тисячі сто сімдесят дві гривень 26 копійок). Відповідач не виконав своїх зобов'язань по кредитному договору, не здійснив повної та своєчасної оплати за кредитом. Відповідач не сплатив заборгованість згідно з рішенням Франківського районного суду м. Львова від 02 грудня 2012 року у справі позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на суму 48688,84 доларів США, що еквівалентно в національній валюті - 567497,29 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку, долученого позивачем до позовної заяви, залишок суми стягнення згідно рішення суду становить 567497,29 грн., сума інфляційних витрат за період з грудня 2014 року по липень 2015 року - 255373,78 грн. та 3 % річних - 11147,82 грн., разом 266521,60 грн. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ «Універсал Банк» є обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення, оскільки при проведенні розрахунку інфляційних витрат за період з грудня 2014 року по липень 2015 року, сума інфляційних втрат становить - 254920 грн. (567497,29 грн. х 1.4492 (коефіцієнт інфляції) - 567497,29 грн.), а отже з відповідача на корить позивача слід стягнути інфляційні втрати за період з грудня 2014 року по липень 2015 року - 254920 грн. та 3% річних за період з 02 грудня 2014 року по 29 липня 2015 року в сумі 11147,82 грн. а всього 266067,82 грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 2660,68 гривень судового збору.

Outcome: partial