Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що рішенням першотравневого районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2011 було розірвано шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21 липня 2006 року у Чернівецькому відділі РАГС, актовий запис 991. Стверджує, що вона з відповідачем являються батьками [PERSON], [INFO]. Додає, що на сьогоднішній день проживає разом із своєю донькою [PERSON], 2008 року народження, яка перебуває на її утриманні в с. Стрілецький Кут. Стверджує, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, тому вважає що відповідач повинен сплачувати їй аліменти в твердій сумі. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень до повноліття [PERSON]. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила суд позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказав, що не згідний з розміром аліментів, просив стягувати з нього аліменти в розмірі 400 (чотириста) грн., оскільки на даний час перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі, дружина вагітна, тобто матиме на утриманні другу дитину. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного: Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ст.180 СК України, згідно якої батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; - ч.3 ст. 181 СК України, відповідно до якої за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; - ст. 182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення; - ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України - якщо платник податків має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; - роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"- за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом дослідженні матеріали справи, а саме: - Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 09.02.2011 року про розірвання шлюбу між сторонами /а.с. 3/; - Свідоцтво про народження [PERSON]./а.с.5/; - Акт обстеження житлово -побутових умов /а.с.6/; - /Довідка з місця роботи [PERSON]./а.с. 21-22/; - Довідка з місця роботи [PERSON]./а.с.23/. - Свідоцтво про шлюб . укладений між [PERSON] та [PERSON]./а.с.24/ Враховуючи зазначені вище вимоги закону з урахуванням матеріального становища сторін та їх неповнолітньої доньки, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки , підлягають задоволенню частково, а саме слід стягнути з відповідача аліменти в розмірі 450 гривень, щомісячно. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітнього доньки, загального обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України) та реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню,

Outcome: partial