Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

На підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2019 року, до Дзержинського районного суду м. Харкова, за підсудністю, 27 січня 2020 року, надійшов позов ОСББ «ЕЛЕФАНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, в якому позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «ЕЛЕФАНТ» суму заборгованості з оплати житлово-комунальних та інших послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 23\~629,85 грн. Позов обґрунтований тим, що на балансі і утриманні ОСББ «ЕЛЕФАНТ»\~перебуває житловий будинок [ADDRESS] . У період з 22.10.2012 року по 16.11.2018 року відповідачка була власницею квартири [ADDRESS] . З січня 2015 року відповідачка припинила виконання свого зобов`язання з оплати житлово-комунальних та інших послуг з утримання будинку та прибудинкової території. 26 грудня 2018 року згідно платіжного доручення № 67632475 відповідачка сплатила 2500,00 грн., які, у зв`язку із тим, що призначення платежу не було конкретизоване, а умовами договору між сторонами не врегульований порядок зарахування коштів у разі незазначення періоду, за який здійснюється оплата, були спрямовані позивачем у першу чергу на погашення боргу, який виник раніше, а саме за: грудень 2014 року, січень 2015 року, і частково за березень 2015 року. Із нарахованої до сплати заборгованості за березень 2015 року у сумі 743,09 грн. непогашеними залишились 639,25 грн. Отже, непогашеним залишився період заборгованості з березня 2015 року по грудень 2016 року включно на загальну суму 21\~130,11 грн. Крім того, частково непогашеною залишилась заборгованість за січень 2017 року у сумі 2\~499,74 грн. Отже, до стягнення з відповідачки підлягає сума заборгованості за березень 2015 року по січень 2017 року включно, у сумі - 23\~629,85 грн. Зазначено, що оскільки даний позов поданий до суду у листопаді 2019 року, то трирічний строк позовної давності про стягнення заборгованості за листопад, грудень 2016 року та січень 2017 року, у сумі 8296,45 грн. позивачем не пропущений, та означена сума заборгованості є безспірною. Стосовно решти періоду заборгованості з березня 2015 року по жовтень 2016 року, позивачем зазначено про те, що оскільки відповідачкою була прострочена сплата першого періодичного платежу за березень 2015 року, то строк позовної давності почав обраховуватись з 01 квітня 2015 року, коли повинна була бути здійснена періодична оплата, і цей строк обраховується щодо кожного подальшого періодичного платежу (щомісячного платежу). Отже, за кожним періодичним платежем строк позовної давності почав спливати починаючи з квітня 2018 року, водночас під час розгляду у судовому порядку попереднього спору між сторонами, з листа відповідачки від 18 липня 2016 року слідує визнання нею заборгованості перед позивачем, а отже 18 липня 2016 року строк позовної давності також перервався. У поданому до суду відзиві на позовну заяву, відповідачка заперечила проти задоволення позовних вимог про стягнення з неї вищевказаної суми заборгованості за період 2015-2017 роки, посилаючись на те, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, та починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Вчинення платежів за межами позовної давності не може свідчити про її переривання. Посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів того, що сплачуючи у лютому, вересні, грудні 2018 року, червні-липні 2019 року, відповідачка вчиняла дії, що свідчать про визнання нею всієї заборгованості у розумінні ч. 1 ст. 264 ЦК України, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на обставини, аналогічні наведеним у позові. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка та її представник, у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки та їх поважність суду не повідомили. Суд зазначає, що за правилами ч. 1 ст. 275 ЦПК України ,\~суд розглядає\~справи у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~протягом розумного\~строку,\~але не\~більше шістдесяти\~днів з\~дня відкриття\~провадження у\~справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться (ч. 3 ст. 279 ЦПК України). Також, суд враховує, що відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Клопотань про відкладення судового засідання чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом №\~731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду також не надходило. Водночас суд також наголошує, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, участь учасників справи в судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, та відповідачкою не повідомлено беззаперечних причин, які безпосередньо перешкоджають розгляду даної справи за наявними у ній доказами. Враховуючи вищезазначене,\~та зважаючи\~на те,\~що заяв\~від учасників\~справи про\~поновлення/продовження процесуальних строків, для вчинення процесуальних дій, у відповідності до положень ЦПК України, до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд приходить до переконання про проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому суд також зазначає, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (п. 109 рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів (за наявними матеріалами). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного. Не є спірною обставиною у справі, що на балансі і утриманні ОСББ «ЕЛЕФАНТ»\~знаходиться житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується Статутом ОСББ « ЕЛЕФАНТ»\~та актом приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс. Також, не є спірною обставиною, що у період з 22.10.2012 року по 16.11.2018 року відповідачка [PERSON] була власницею квартири [ADDRESS] . Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, зокрема: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі об`єднання)\~це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна (стаття 1); управитель\~юридична особа, яка здійснює управління неподільним та загальним майном житлового комплексу за дорученням власника (власників) майна і забезпечує його належну експлуатацію (стаття 1); відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов`язковим і не залежить від членства в об`єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (стаття 13); співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Отже, в залежності від обрання ОСББ форми управління об`єднанням та залежно від цивільно-правових угод, ОСББ може мати відповідні правові підстави, зокрема: на укладення з теплопостачальним підприємством договору на постачання теплової енергії як споживач такої енергії; на укладення з кожним окремим власником приміщення ОСББ договорів, які передбачені Законами України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», «; Прожитлово-комунальні послуги» та іншим законодавством України; на забезпечення укладення кожним окремим власником приміщення (членом ОСББ) договорів з теплопостачальним підприємством, як з виконавцем відповідних комунальних послуг. Відповідно до п. 1-2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених\~постановою КМУ № 572 від 08.10.1992\~(в редакції постанови від 24 січня 2006 р. № 45) власник та наймач (орендар) квартири, серед іншого,\~зобов`язаний\~оплачувати надані\~житлово-комунальні\~послуги\~у\~строки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно довідки ОСББ «ЕЛЕФАНТ» про наявність заборгованості по особовому рахунку В182 по квартирі [ADDRESS] (власник [PERSON] до 16.11.2018 р.) № 06/12-1 від 06.12.2019 року, за даними обліку грошових коштів по особовому рахунку [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] , заборгованість за комунальні послуги (квартира, опалення, опалення місць загального користування, постачання холодної води, відведення холодної води) за період з 01.03.2015 року по 31.12.2016 року складає 21\~130,11 грн. (а.с. 92). Згідно довідки ОСББ «ЕЛЕФАНТ» № 06/12-2 від 06.12.2019 року, повідомлено про те, що сплачені [PERSON] 26 грудня 2018 року на банківський рахунок ОСББ ЕЛЕФАНТ за платіжним дорученням №67632475 кошти на суму 2 500 грн. 00 коп. були зараховані в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед ОСББ ЕЛЕФАНТ за найдавніший період її прострочення, оскільки у призначенні вказаного платежу не був зазначений період нарахувань, в рахунок якого сплачуються кошти. Вказана сума грошових коштів була зарахована в рахунок погашення нарахувань з оплати житлово-комунальних та інших послуг, нарахованих ОСББ ЕЛЕФАНТ [PERSON] у грудні 2014 року, січні 2015 року, лютому 2015 року. Залишок коштів в сумі 103 грн. 84 коп. був зарахований в рахунок часткового погашення нарахувань з оплати житлово-комунальних та інших послуг, нарахованих ОСББ ЕЛЕФАНТ [PERSON] у березні 2015 року. [PERSON] частково залишається непогашеними нарахування за січень 2017 року на суму - 2 499 грн. 74 коп. Загальна сума заборгованості [PERSON] перед ОСББ ЕЛЕФАНТ за період з березня 2015 року по січень 2017 року включно складає - 23 629 грн. 85 коп. (а.с. 93). Згідно із платіжним дорученням № 67632475 від 26 грудня 2018 року, в ньому містяться відомості про те, що платником [PERSON] . Код:2410009572, на рахунок ОСББ «ЕЛЕФАНТ» були сплачені грошові кошти у сумі 2500,00 грн. із зазначенням Призначення платежу: р/рах № ( [NUMBER] ), [PERSON] , за комун. послуги ( а.с. 34). Отже, з представленого позивачем вищевказаного платіжного доручення № 67632475 від 26 грудня 2018 року вбачається, що сплата грошових коштів у сумі 2500,00 грн. із зазначенням призначення платежу: р/рах № ( [NUMBER] ), [PERSON] , за комун. послуги., на рахунок ОСББ «ЕЛЕФАНТ» була здійснена платником - [PERSON] (Код: [NUMBER] ), а не [PERSON] (Код: [NUMBER] ). Разом з тим, позивачем зазначено про врахування ним вищевказаних грошових коштів у сумі- 2500,00 грн., в рахунок сплати заборгованості позивачкою [PERSON] , які у зв`язку із неконкретизацією призначення платежу та за відсутності між сторонами договору щодо порядку зарахування коштів у разі не зазначення періоду за який здійснюється оплата, були спрямовані позивачем на погашення боргу, який виник раніше, а саме за: грудень 2014 року, січень 2015 року, і частково за березень 2015 року. Позивачем зазначено, що з нарахованої до сплати заборгованості за березень 2015 року у сумі 743,09 грн. непогашеними залишились 639,25 грн. Також зазначено, що частково непогашеною залишилась заборгованість за січень 2017 року у сумі 2\~499,74 грн. Як вбачається з представленої позивачем Довідки про рух грошових коштів за особовим рахунком В182 по кв. 182 (власник [PERSON] до 16.11.2018р.) за період з 01.11.2014 10.08.2019 р. заборгованість по нарахуванню за особовим рахункам за період: 31 березня 2015 року по 31 грудня 2016 року включно становить 21\~233,96 грн., та з вирахуванням врахованих позивачем сум грошових коштів в рахунок оплати частини заборгованості за березень 2015 року, загальна сума заборгованості за вказаний з березня 2015 року по грудень 2016 року включно має складати 21\~130,11 грн. З вказаної довідки також слідує, що з вирахуванням врахованих позивачем сум грошових коштів в рахунок оплати частини заборгованості за січень 2017 року, сума заборгованості за січень 2017 року, має складати 2499,74 грн. (а.с. 28-29). З матеріалів справи вбачається, що з вищевказаним позовом позивач ОСББ «ЕЛЕФАНТ» звернувся до суду 29 листопада 2019 року, що підтверджується відомостями поштового конверта в якому позовна заява надійшла до суду (а.с. 75). Згідно ч.\~1\~ст.\~256\~ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.\~259\~ЦК України,\~позовна давність,\~встановлена законом,\~може бути\~збільшена за\~домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі . Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Відповідно до\~ст.\~260\~ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255\~цього Кодексу . Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. За правилами ст. 261 ЦК України , перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.\~1\~ст.\~264\~ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідно ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, враховуючи, що з даним позовом позивач звернувся до суду 29 листопада 2019 року, то суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за період з грудня 2016 року по січень 2017 року включно (в межах заявлених позовних вимог), тобто в межах трирічного строку, - яка згідно представленої позивачем Довідки про рух грошових коштів за особовим рахунком В182 по кв. 182 (а.с. 28-29)(за відсутності будь-яких інших детальних розрахунків заборгованості) за означений період становить 5738,07 грн. (3\~238,33 грн. за грудень 2016 року + 2 499,74 грн. за січень 2017 року = 5 738,07 грн.). При цьому суд критично ставиться до врахування позивачем, сплачених на підставі платіжного доручення № 67632475 від 26 грудня 2018 року, грошових коштів у сумі - 2500,00 грн., в рахунок сплати заборгованості позивачкою [PERSON] , за грудень 2014 року, січень 2015 року, і частково за березень 2015 року, та посилання на вказане доручення як на доказ визнання позивачкою заборгованості за певний період, оскільки як вже було зазначено судом вище, означене платіжне доручення № 67632475 від 26 грудня 2018 року містить відомості про здійснення сплати на рахунок позивача грошових коштів платником - [PERSON] із зазначенням коду особи: 2410009572, а не позивачкою [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), що не може беззаперечно свідчити про вчинення позивачкою дій які свідчать про визнання нею заборгованості. Крім того, суд погоджується, що вчинення платежів за межами позовної давності не може свідчити про її переривання. Аналогічний висновок був наведений у постанові Верховного Суду від 27.12.2018 року у справі № 127/8837/16-ц; провадження № 61-5098св17. У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСББ «ЕЛЕФАНТ». Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов судом задоволений частково, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 466,42 грн. Так, сума задоволених позовних вимог у розмірі 5 738,07 грн. від загальної суми вимог позивача у розмірі 23\~629,85 грн. становить 24,28 %, отже 466,42 грн. становить 24,28 % від суми сплаченого позивачем при зверненні до суду із даним позовом судового збору у розмірі 1 921,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: partial