Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованості за договором №б/н від 23.03.2011 року, а також понесені судові витрати - судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн+5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Правил користування платіжною карткою» боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку» позичальник зобов`язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Згідно п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. 2.1.1.12.11 «Умов та Правил надання банківських послуг» Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та /або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною з моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим Договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, Відповідач станом на 31.07.2015 року має заборгованість 18087,25 грн., яка складається з наступного:6249,67 грн. - заборгованість за кредитом; 8812,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;1687,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією;а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 837,49 грн. - штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 18087,25 грн. за кредитним договором б/н від 23.03.2011 року, а також судовий збір в сумі 1218,00 грн. 27 квітня 2016 року по справі було ухвалене заочне рішення. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 09 квітня 2020 року було скасоване заочне рішення Сватівського районного суду Луганської області від 27 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 06 січня 2021 року цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до провадження судді Сватівського районного суду Луганської області Просіної Я.В. та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 29 січня 2021 року о 09 год. 30 хв. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на електрону адресу суду надав заяву в якій просить розгляд справи, призначений на 09.03.2021 року без участі представника банку, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити, відповідь на заперечення , додаткові письмові пояснення та письмові докази просять врахувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. У відзиві на позовну заяву від 04 травня 2020 року, відповідач зазначив, що не погоджується з вказаним позовом та вважає його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, з позовних вимог банку навіть не вбачається конкретна сума кредиту, який був наданий відповідачу банком, а наданий позивачем розрахунок заборгованості не є таким доказом, а тому не може беззаперечно свідчити про існування у позичальника заборгованості. Поряд з цим, надана позивачем довідка про умови кредитування не є допустимим доказом на підтвердження укладення кредитного договору. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданими позивачем до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг ознайомилась відповідач, підписуючи анкету-заяву, та що саме зазначені документи містили умови щодо кредиту, процентам, пені та штрафу і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому розрахунку заборгованості, у зв`язку з чим заява не може розцінюватися як форма кредитного договору. Вказана позиція відображена в Постанові ВП ВС по справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року. Крім того, в відзиві відповідач заявляє про застосування позовної давності до вимог позивача, який знаходиться за межами трирічного строку з дати звернення до суду, оскільки до заяви доданий розрахунок за період з 23.03.2011 до 31.07.2015. Також відповідач зазначає, що відповідно до ст.258 ЦК України до вимог про стягнення пені (неустойки, штрафу) застосовується позовна давність у вигляді одного року. Пеня в розмірі 1687, 00 гривень, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 837,49 грн. - штраф (процентна складова) не можуть бути стягнуті по причині пропуску позовної давності, про що відповідач також заявляє. У зв`язку з чим, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. (а.с.110-113) Також разом з відзивом, відповідач [PERSON] надіслав заяву в якій просить розгляд справи №426/6287/15-ц провести без його участі, викладені у відзиві обставини підтверджує в повному обсязі. (а.с.119) Позивачем 30 липня 2020 року надіслав до суду письмові пояснення, в яких позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити та врахувати, що відповідач [PERSON] 23.03.2011підписав Анкету-заяву та додатково підписав Довідку про умови кредитування, лише після письмового узгодження кредитного договору на встановлених умовах - сплата відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2,5% щомісячно, що відповідає вимогам ст. ст. 633, 634 ЦК України. Щодо заяви про застосування строків позовної давності, позивач зазначає, що жодних підстав для застосування строків позовної давності не існує, оскільки відповідач в межах спірного кредитного договору, отримав картку № [NUMBER] , строк дії якої був до останнього дня 01/2015. Факт отримання картки підтверджується активними діями відповідача з використанням грошових коштів за допомогою картки - зняття готівки з банкомату, сплата за послуги у терміналах, тощо. Початок перебігу строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто з 01 лютого 2015 року та складає 3 роки. Позивач звернувся з чинним позовом до суду у 2015 році, тобто в межах строку позовної давності. У зв`язку з чим, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с. 136-139) Також 29.01.2021 року позивач надіслав до суду заяву, в якій додатково повідомив, що 24 жовтня 2012 року відповідачем для часткового погашення заборгованості за спірними кредитними правовідносинами сплачено 1000 гривень, що з урахуванням ст. 264 ЦК України є дією, що свідчить про визнання відповідачем свого боргу, та перериває позовну давність. (а.с.179) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] ознайомився та погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді, надав свою згоду, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають договір, укладений між ним та банком. Дану згоду відповідач особисто засвідчив своїм підписом на заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг 23.03.2011 року (а.с. 9), на довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду за кредитним договором SAMDN50000042797443, базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи із розрахунку 360 днів у році) складає 2,5% та відповідно на рік складає 30% річних(а.с. 10), що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору та узгодили умови договору щодо розміру процентів за користування кредитними коштами. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано 23.03.2011 року кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії 01/15 (а.с. 146). З наданої банком виписки з рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що останній з карткового рахунку не лише знімав кошти, але й частково погашав заборгованість по кредиту через термінал (а.с. 140-145). Таким чином, суд не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву щодо відсутності підстав вважати, щобудь-якого кредитного договору між ним та позивачем укладено не було, оскільки [PERSON] ознайомився та погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді, надав свою згоду, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають договір, укладений між ним та банком, дану згоду відповідач особисто засвідчив своїм підписом на заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг 23.03.2011 року та на довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на місяць, відповідно на рік складає 30% річних. Крім того з наданої банком виписки з рахунку відповідача [PERSON] вбачається, що останній систематично користувався кредитними коштами, які він отримав в межах зазначеного кредитного договору та не лише знімав кошти, але й частково погашав заборгованість по кредиту через термінал, а також здійснював перекази з картки на картку. В статті 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої-четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Відповідно до заяви позичальника сторони погодили плату за користування кредитними коштами у розмірі 2,5 % на місяць, тобто 30 % річних, що позичальник підтвердив власним підписом. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року, передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22 вересня 2011 року було зокрема визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Цей закон набрав чинності з 16 жовтня 2011 року. В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, згідно розрахунку позивача, станом на 31.07.2015 року має заборгованість 18 087,25 грн., яка складається з наступного: 6249,67 грн. - заборгованість за кредитом; 8812,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1687,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 837,49 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.7-8) У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Верховний Суд в постанові від 06.03.2018 року по справі № 2120/12694/12, постанові від 21.03.2018 року № 441/569/17 та постанові від 28.03.2018 року по справі №332/3802/14-ц зазначив, що перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс 14. Таким чином, суд враховуючи, що строк дії останньої картки в межах даного кредитного договору встановлено до січня 2015 року, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом підлягають задоволенню до січня 2015 року включно. Враховуючи те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, виходячи із зазначених банком вихідних даних та погодженого сторонами розміру відсотків за користування кредитом 30% річних, погоджується з нарахованим банком розміром заборгованості за тілом кредиту 6249, 67 гривень та процентам до січня 2015 року включно у розмірі 6554, 16 гривень, що підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Суд вважає, що оскільки право позивача нараховувати проценти за користування кредитом припинилося після січня 2015 року, то вимога банку про стягнення з відповідача заборгованості по процентами за користування кредитом за період з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2015 року не підлягає задоволенню за необґрунтованістю. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості 1687, 50 грн. за пенею та комісією, 500 грн. фіксованої частини штрафу та 837, 49 грн. процентної складової штрафу, то вказані вимоги є необґрунтованими з огляду на їх нарахування під час пред`явлення позову, оскільки згідно ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції"від 02.09.2014№ 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з14 квітня 2014р.з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ № 1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і № 1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає застосуванню на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум штрафів, та включає с. Куземівка Сватівського району Луганської області, в якому зареєстрований відповідач. Слід зазначити, що в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією в сумі 1687, 50 грн. В розрахунку заборгованості також окремою графою не виділено яка сума заборгованості є комісією, а яка сума пенею. Наведене свідчить про безпідставність нарахування відповідачу штрафів станом на час звернення до суду та необґрунтованість позову саме з цих підстав. Щодо тверджень відповідача про сплив строку звернення позивача до суду з даним позовом, суд зазначає наступне. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року). Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги: вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції; право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства). Згідно зі ст.ст.526, 530, ч. 1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ( стаття 610ЦПК України). Відповідно до статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у пунктах 34-35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Також, у пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Верховний Суд в постанові від 06.03.2018 року по справі № 2120/12694/12, постанові від 21.03.2018 року № 441/569/17 та постанові від 28.03.2018 року по справі №332/3802/14-ц зазначив, що перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Аналогічна позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс 14. Таким чином, суд враховуючи, що відповідачу була надана 23.03.2011 року (дата відкриття) кредитна картка № [NUMBER] з терміном дії 01/15 (а.с.146), а отже позивач, який направив до суду відповідно до штампу на конверті позов з додатками - 13.09.2015 (а.с.41), до суду позов з додатками надійшов, відповідно до штампу суду - 01.12.2015 року (а.с.5), звернувся до суду в межах трирічного строку звернення. Відповідно до ст. 264 ЦК України - ч. 1 перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Ч. 2. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.Ч.3 Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Позивач до суду із вимогою про стягнення з відповідача заборгованості по процентами за користування кредитом звернувся 13.09.2015 року, відповідно до штампу на конверті, відповідачем вчинялися дії, які свідчать про переривання строку позовної давності щодо погашення процентів, а саме 24 жовтня 2012 року, останнім сплачено 1000 гривень через термінал самообслуговування - сума погашення за наданим кредитом. (а.с.142), то такі вимоги підлягають задоволенню в межах трирічного строку позовної давності. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 803, 83 грн. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням № PROM5BRZE2 від 25.08.2015 року при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1218 грн. Так як позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частки позовних вимог в сумі 862, 21 грн. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк». На підставі викладеного та

Outcome: partial