Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 серпня 2019 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання. Позовну заяву обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON] , [INFO] , який навчається, є студентом Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», строк навчання по 30.06.2020. Позивач вказувала, що вартість освітньої послуги становить 21880 грн та 12012 грн, нею особисто сплачено загальну суму 16946 грн. Посилаючись на ту обставину, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, кошти на утримання сина не надає, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до закінчення навчання. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь у рахунок відшкодування 1/2 частини витрат, понесених у зв`язку з навчанням сина, 8473 грн. Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 3 вересня 2019 року відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26 листопада 2019 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні з розгляду справи по суті позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач в судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Суд, заслухавши позивача та представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить таких до висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 2 травня 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28 жовтня 2019 року в справі № 552/4136/19. Також встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є студентом Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», форма навчання денна, строк навчання по 30 червня 2020 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною першою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Повнолітній син відповідача навчається, не досяг 23 років і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] відповідного утримання. При визначенні розміру аліментів судом враховується, що відповідач [PERSON] має стабільний заробіток, в підготовчому судовому засіданні визнавав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина. З огляду на зазначене, враховуючи обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище сторін по справі, суд приходить до висновку, що у відповідача є можливість надавати допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання. Суд приходить до висновку про визначення розміру аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина підлягають задоволенню в повному обсязі. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. З огляду на зазначене аліменти на повнолітнього сина слід стягнути починаючи з 22 серпня 2019 року. При вирішенні позовних вимог про стягнення 8473 грн. витрат у зв`язку з навчанням сина суд виходить з такого. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~\~ Отже, виходячи з аналізу\~статті 185 СК України\~додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.\~\~Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим\~статтею 199 СК України\~передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила\~статті 185 СК України\~не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються\~статтею\~\~\~\~199 цього Кодексу. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року в справі № 6-1296цс15. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення витрат, пов`язаних з навчанням сина, заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Також з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial