Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача, в порядку регресу, витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 7774,32 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. При цьому, позивач вказує на те, що 18.08.2010 року на вулиці Пастера в м. Одеса з вини відповідача сталася ДТП за участю автомобіля «Нісан», д.н. [NUMBER], під його керуванням, та автомобіля «КІА», д.н. [NUMBER], яким під час ДТП керувала [PERSON]. В результаті даної ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до Висновку № 4388 від 10.09.2010 року, складеного СПД ФО [PERSON], матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «КІА», д.н. [NUMBER], складає 16223 грн. 01 коп., у т.ч. ВТВ -6893,83 грн. та ПДВ -1554,85 грн. Як вказує позивач, на дату скоєння 18.08.2010 року дорожньо-транспортної пригоди, водій [PERSON] не мав чинного Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. З метою отримання відшкодування матеріального збитку, особа, яка має право на отримання відшкодування пошкодженого автомобіля ««КІА», д.н. [NUMBER], [PERSON] звернулася до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/1113648, терміном дії з 07.01.2010 року по 06.01.2011 року, включно. Як зазначає позивач, договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало, а визначений матеріальний збиток особисто винуватцем ДТП потерпілій особі відшкодований не був. Враховуючи вказані обставини, позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 7774,32 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у справі у розмірі 200 грн. Посилаючись на викладені обставини, Моторне (транспортне) страхове бюро України просить задовольнити його позовні вимоги та стягнути з відповідача в порядку регресу відшкодування витрат на здійснення страхового відшкодування в сумі 7774,32 грн., витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 200 грн., понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., а також витрати за юридичні послуги в розмірі 750,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника банку, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. За цих обставин, суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на заяву позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18.08.2010 року о 15.15 год. на вулиці Пастера в м. Одеса відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки «Нісан», д.н. [NUMBER], порушивши п. 14,6 (а) ПДР України, здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «КІА», д.н. [NUMBER], яким під час ДТП керувала [PERSON]. Вина [PERSON] в даному ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2010 року, згідно якої відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В результаті ДТП автомобіль «КІА», д.н. [NUMBER], що належить [PERSON], було пошкоджено. Відповідно до Висновку № 4388 від 10.09.2010 року, складеного СПД ФО [PERSON], матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «КІА», д.н. [NUMBER], складає 16223 грн. 01 коп., у т.ч. ВТВ -6893,83 грн. та ПДВ -1554,85 грн. На підставі заяви [PERSON] від 14.03.2011 року та Наказу МТСБУ № 1009 від 12.04.2011 року, Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило [PERSON] страхове відшкодування в сумі 7774,32 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок останнього, відкритий у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в м. Києві, що підтверджується платіжним дорученням № 1546 від 12.04.2011 року. Крім того, за послуги аварійних комісарів, позивачем було сплачено 200 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт за дорученням МТСБУ № 13730 від 10.03.2011 року по справі МТСБУ № 13730, рахунком № 12/03-11 від 12.03.2011 року та платіжним дорученням № 1209 від 23.03.2011 року. Суд вважає, що страхове відшкодування проведене позивачем в розмірі, що відповідає вимогам п.п. 9.1, 9.2 та п. 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно з ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, у судовому засіданні доведена вина відповідача у скоєнні ДТП, яке відбулось 18.08.2010 року, та понесення позивачем витрат на страхове відшкодування. Таким чином, позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо відшкодування витрат позивача, пов'язаних з оплатою правової допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. В матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про те, що СПД [PERSON], на рахунок якої позивач сплатив кошти за надання правової допомоги, є фахівцям у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення судових витрат на оплату правової допомоги, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази про понесення позивачем таких витрат.

Outcome: partial