Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

Виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] познайомилась із відповідачем [PERSON] у 2015 році. Сторони тривалий час зустрічались і їх зустрічі носили інтимний характер. У позивача була впевненість в укладені шлюбу з відповідачем, однак у 2016 році позивач дізналась, що [PERSON] перебуває у шлюбі та має дружину. Такі обставини стали перешкодою в подальшому підтримувати нормальні стосунки із відповідачем. На початку 2016 року позивач дізналася, що вона вагітна про що повідомила відповідача на що останній пояснив, що йому ця дитина непотрібна. [INFO] року позивач народила дитину, дочку [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON], який себе батьком дитини категорично не визнає. Позивач працює в ДНЗ «Дзіночок» в с. Велика Бушинка, Немирівського району на 0,5 ставки медичної сестри та 0,5 ставки машиніста по праню білизни, а також отримує матеріальну допомогу на дитину. Дитина перебуває на повному її утриманні, що потребує значних матеріальних витрат. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на неодноразові звернення матері дитини, духовним та фізичним розвитком дитини не цікавиться. Позивачу [PERSON] невідомий дохід відповідача, однак вона знає, що він офіційно працює та може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач не бажає утримувати дитину та повністю заперечує своє батьківство. Такі обставини й стали підставою для звернення до суду з позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 19.02.2018 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача До початку судового розгляду заяв та клопотань від учасників судового розгляду не надходило. В судовому засіданні від представника позивача адвоката [PERSON] надійшло клопотання про призначення по справі генетичної експертизи для визначення біологічного батьківства відповідача. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали судді від 19.02.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.03.2018 року. Ухвалою суду від 27.03.2018 року за клопотанням представника позивача по справі було призначено судово-генетичну експертизу, а справу провадженням зупинено до надходження висновку експертів. Ухвалою суду від 30.07.2018 року судом було відновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 11 год. 15.10.2018 року про що повідомлено усіх учасників. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази В судовому засіданні встановлено, що сторони підтримували між собою протягом 2015 року інтимні стосунки, у звязку з чим позивач завагітніла та [INFO] року народила дитину, дочку [PERSON], про що видано свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] від 05.10 2016 року (а.с.7). Батьком дитини є відповідач [PERSON], який себе батьком дитини категорично не визнає, що підтверджується висновком Вінницького науково дослідного - експертно криміналістичного центру, де згідно висновку експерта № 353 від 03.07.2018 року за результатами молекулярно-генетичного дослідження встановлено біологічне батьківство відповідача [PERSON] (а.с.20-35). Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великобушинецької сільської ради № 129 від 01.02.2018 року (а.с.11). Перешкод для пред`явлення позову про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Це положення ст. 121 СК України, звичайно ж, стосується як дітей, народжених у шлюбі, так і дітей, народжених особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі (народжені поза шлюбом). Отже, визначення походження дитини є підставою виникнення прав та обов'язків матері, батька і дитини (дітей). Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, може відбуватися у добровільному порядку, а саме: - за спільною заявою матері та батька дитини (ст. 126 СК України); - за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини (ст. 127 СК України) та у судовому порядку (ст. 128 СК України). Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак, одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. У разі, якщо чоловік не визнає себе батьком дитини і, навпаки, коли чоловік вважає себе батьком дитини, а цей факт оспорюється, визнання батьківства встановлюється у судовому порядку. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістомст.180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Висновки суду За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини сторін, причини позову про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини, матеріальне не забезпечення малолітньої дитини з боку батька відповідача по справі та інші обставини справи, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову і приходить до висновку, що оскільки відповідач є біологічним батьком дитини, є працездатною людиною, тому зобовязаний утримувати дитину та сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі від всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. а також витрати повязані із проведенням молекулярно-генетичного дослідження в сумі 7614 гривень.

Outcome: partial