Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки він продовжує навчання у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 25.12.1999 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. 08.12.2004 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 2004 року вони з відповідачем спільно не проживають. Їх спільний з відповідачем повнолітній син [PERSON] , [INFO] на даний час навчається в Вищому професійному училищі № 75 Ордена «Знак Пошани». У зв`язку з тим, що їх син навчається на денній формі навчання, він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та сплачувати за проживання в с. Олександрівка на час навчання. Зараз її матеріальне становище є незадовільним, оскільки вона офіційно непрацевлаштована, не перебуває на обліку в Покровському РЦ Дніпропетровського ОЦЗ з питань безробіття. Соціальної допомоги в УСЗН Покровської РДА не отримує. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів у судовому порядку. У відповідача іншої сім`ї на утриманні немає, він цілком здоровий, не має хронічних захворювань, не є особою з інвалідністю. В зв`язку з чим позивачка просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов повністю підтримала та просила задовольнити позов, посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві. Крім того пояснила, що з відповідачем мають повнолітнього сина - [PERSON] , 2002 р.н., який навчається у ВПУ № 75 Ордена «Знак Пошани». Він отримує стипендію в розмірі 500 грн., з яких вираховують за харчування, проживає в гуртожитку. Вона не працює, веде домашнє господарство. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає пояснюючи тим, що в нього не має коштів. Їй не вистачає коштів на утримання повнолітнього сина, так як вона проживає з батьком, який є пенсіонером. Проживає за рахунок ведення домашнього господарства. Крім того, сину дає з собою продукти харчування та грошові кошти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на стягнення аліментів у розмірі 1000 гривень. Крім того пояснив, що коли син досяг повноліття, в жовтці місяці він пересилав 1000 гривень. Він ніде не працює, проживає з матір`ю за рахунок ведення домашнього господарства. Вислухавши думку позивачки, відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст. 264 ЦПК України). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.12.1999 року, який рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2004 року було розірвано. Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 10.09.2020 року, [PERSON] та [PERSON] мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії довідки № 252 від 03.09.2020 року виданої ВПУ №75 ордена «Знак Пошани», [PERSON] , навчається в Ордена «Знак Пошани» ВПУ №75 в групі № ТМ-17-1 за професією агроінженерія з 01.09.2020 року по 28.06.2022 року (а.с. 10). Відповідно до акту Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с.11). Як вбачається з копії довідки № 4955 від 11.09.2020 року, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії довідки № 1260 від 03.09.2020 року, [PERSON] на обліку в УСЗН Покровської РДА не перебуває, соціальних витрат не отримує з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року (а.с. 13). Згідно копії довідки № 1026 від 03.09.2020 року, [PERSON] в Покровській районній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує з 01.03.2020 р. по 31.08.2020 р. (а.с.14). Так, відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182,200 СК України). Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] досяг 18 років, позивачка повністю його утримує та потребує матеріальної допомоги на утримання сина з боку батька, оскільки [PERSON] продовжує навчання та самостійно заробляти кошти не має змоги. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу, часткове визнання відповідачем позову, з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.09.2020 року і до закінчення навчання [PERSON] , [INFO] , але не більше як до досягнення ним 23 річного віку. Позивачку звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial