Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вироком Коостишівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020 у справі № 280/1004/19 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік. Вирок набрав законної сили 28.02.2020. Згідно з вироком суду, 03 травня 2019 року близько 21 год. 30 хв. поблизу будинку за адресою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] відбувся словесний конфлікт. У ході вказаного конфлікту у [PERSON] виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , діючи умисно, стоячи позаду потерпілої, [PERSON] тримаючи в правій руці дерев`яну палицю, з якою вийшла з території свого домоволодіння, нанесла декілька ударів по тулубі останньої. У подальшому потерпіла [PERSON] , з метою уникнення ударів по тулубу, обернулась до [PERSON] обличчям, яке закрила обома руками від ударів. У цей час [PERSON] , тримаючи дерев`яну палицю у правій руці, нанесла декілька ударів по руках потерпілої [PERSON] , яка зробивши декілька кроків назад, впала сідницями на поверхню каменю. Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , [PERSON] , тримаючи у правій руці дерев`яну палицю, нанесла декілька ударів по голові, лівому та правому плечі, а також по руках потерпілої, якими вона закривала обличчя від нанесених ударів. У подальшому потерпіла [PERSON] підвелась на ноги та пішла у напрямку свого домоволодіння, при цьому [PERSON] нанесла декілька ударів дерев`яною палицею по спині потерпілої. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, відповідно до висновку судово- медичного експерта № 2037 від 25.06.2019, у потерпілої [PERSON] виявлено: тілесні ушкодження у вигляді перелому дистальної частини лівої ліктьової кістки зі зміщенням відламків; рани долоневої поверхні кисті; синці на обличчі, правій вушній раковині, правій верхній кінцівці, задній поверхні тулуба; садна правої верхньої кінцівки. Ушкодження у вигляді вищевказаних синців, саден відноситься до легких тілесних ушкоджень, рани долоневої поверхні правої кисті - до легких тілесних ушкоджень з, короткочасним розладом здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді перелому дистанційної частини лівої ліктьової кістки зі зміщенням відламків відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоров`я. Внаслідок заподіяння Відповідачем Позивачу тілесних ушкоджень, остання була змушена тривалий час проходити лікування та медичні обстеження у лікарів: травматолога, невролога, нейрохірурга, окуліста та кардіолога, їй довелось придбати велику кількість медичних препаратів з метою лікування заподіяних їй тілесних ушкоджень та їх наслідків, на що Позивач витратила кошти в загальній сумі 9 913,35 грн. Попри те, що тілесні ушкодження були спричинені Позивачу більше 10 місяців тому, лікування Позивач змушена проходити й по даний час. Тривале лікування Позивача зумовлено тим, що в результаті спричинення їй Відповідачем тілесних ушкоджень у неї став різко підвищуватись та різко знижуватись тиск, для нормалізації та підтримання якого на безпечному рівні Позивач змушена постійно приймати необхідні лікарські засоби. В результаті спричинення Позивачу тілесних ушкоджень вона почала відчувати постійні головні болі, які не пройшли по даний час. Крім того, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у Позивача розвинулась посттравматична катаракта обох очей та значно погіршився зір. Лікування вказаних хвороб також потребувало від Позивача значних витрат, що підтверджується відповідними копіями квитанцій та документів про результати медичних обстежень та оглядів. Всі без винятку вказані в чеках медикаменти були придбані Позивачем виключно на лікування спричинених їй Відповідачем тілесних ушкоджень та їх наслідків. Крім заподіяння тілесних ушкоджень, Відповідачем завдано Позивачу значної моральної шкоди. В результаті вчиненого кримінального правопорушення Позивачу було завдано тілесних ушкоджень, які тривалий час спричиняли їй сильний фізичний біль та моральні страждання, необхідністю постійно витрачати час на лікування та медичні обстеження, а також значним погіршенням стану її здоров`я внаслідок спричинених їй тілесних ушкоджень, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків Позивача через неможливість продовження активного громадського життя. Позивач, враховуючи всі пережиті нею страждання, оцінює розмір спричиненої їй моральної шкоди у 10 000 грн. Виходячи з наведеного позивач просила : стягнути з [PERSON] 19913,35 грн., які складаються з матеріальних збитків в сумі 9913,35 грн та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 13 травня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 липня 2020 року призначено судове засідання з викликом сторін. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів та доводів, що викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково, в частині моральної шкоди в розмірі 1000 -2000 грн, а в частині матеріальної шкоди лише ті витрати, які позивач понесла у зв`язку з ушкодженням руки, оскільки інших тілесних ушкоджень не спричиняла. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Судом встановлено, що вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.01.2020 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Вищевказаним вироком, що вступив в законну силу встановлено, та відповідно не потребують доведенню такі обставини: 03 травня 2019 року близько 21 год. 30 хв. поблизу будинку за адресою [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] відбувся словесний конфлікт. У ході вказаного конфлікту у [PERSON] виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , діючи умисно, стоячи позаду потерпілої, [PERSON] тримаючи в правій руці дерев`яну палицю, з якою вийшла з території свого домоволодіння, нанесла декілька ударів по тулубі останньої. У подальшому потерпіла [PERSON] , з метою уникнення ударів по тулубу, обернулась до [PERSON] обличчям, яке закрила обома руками від ударів. У цей час [PERSON] , тримаючи дерев`яну палицю у правій руці, нанесла декілька ударів по руках потерпілої [PERSON] , яка зробивши декілька кроків назад, впала сідницями на поверхню каменю. Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , [PERSON] , тримаючи у правій руці дерев`яну палицю, нанесла декілька ударів по голові, лівому та правому плечі, а також по руках потерпілої, якими вона закривала обличчя від нанесених ударів. У подальшому потерпіла [PERSON] підвелась на ноги та пішла у напрямку свого домоволодіння, при цьому [PERSON] нанесла декілька ударів дерев`яною палицею по спині потерпілої. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, відповідно до висновку судово- медичного експерта № 2037 від 25.06.2019, у потерпілої [PERSON] виявлено: тілесні ушкодження у вигляді перелому дистальної частини лівої ліктьової кістки зі зміщенням відламків; рани долоневої поверхні кисті; синці на обличчі, правій вушній раковині, правій верхній кінцівці, задній поверхні тулуба; садна правої верхньої кінцівки. Ушкодження у вигляді вищевказаних синців, саден відноситься до легких тілесних ушкоджень, рани долоневої поверхні правої кисті - до легких тілесних ушкоджень з, короткочасним розладом здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді перелому дистанційної частини лівої ліктьової кістки зі зміщенням відламків відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоров`я. Вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Згідно ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. З письмових матеріалів справи вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження позивач не зверталась із відповідним цивільним позовом. Звернулась в порядку цивільного судочинства із позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки їй була заподіяна така шкода, внаслідок протиправних дій відповідача. Тож, суд вважає, що позивачем доведено заподіяння їй відповідачем матеріальної шкоди. В той же час, розмір матеріальної шкоди суд вважає обгрунтованим частково, виходячи з наступного. Позивач [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в лікарні № 1 Житомирської міської ради в період з 28.05.19 по 10.06.2019 р. та в період з 15.08.19 по 23.08.2019 - у обласній клінічній лікарні ім. О.Ф.Горбачевського з діагнозом внутрішньомозковий крововилив в передпонтінну цистерну головного мозку на фоні артеріальної гіпертензії, церебросклерозу. ДЕ 2-3 ст. змішаного генезу з інтелектуально-мнестичним зниженням, церебрастенічний с-мом. Пластинчата підоболонкова гігрома лівої гемісфери головного мозку. Та відповідно з діагнозом ЗЧМТ. Хронічна субдуральна гематома лівої гемісфери головного мозку. Вказані обставини підтверджуються виписками із медичної карти стаціонарного хворого № 6303 та № 18448 ( а.с. 16, 19). Щодо розміру понесених витрат на лікування, суд дійшов до слідуючого висновку. Позивач в обґрунтування витрат надала чеки на придбання медичних препаратів та ліків на загальну суму 9913 грн. 35 коп., разом з тим, вказані витрати підлягають до часткового задоволення на суму 3626 грн. 91 коп., як такі, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та підтверджені відповідними чеками на їх придбання та відповідають призначенням лікарів. Щодо інших чеків, які надані позивачем в обгрунтування вимог, суд дійшов до висновку, що вказані вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Так частина фіскальних чеків ( частина оригіналів яких надані позивачем в судовому засіданні 02.11.2020) втратили свою інформацію, є непридатними для їх читання, а також є медичні препарати, щодо яких відсутні лікарські призначення, квитанції від 05.06.2019 та від 29.05.2019 на суму 97 грн. та відповідно 347 грн. є оплатою благодійних внесків ( а.с.21 зворот). Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (ст.ст.16, 1168 ЦК України). Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст.21 Конституції України). При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року, (надалі - Пленум ВСУ), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як визначається п.3 Пленуму ВСУ моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Отже, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, тощо), яких зазнала позивач у зв`язку з спричиненням їй тілесних ушкоджень суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода підлягає до часткового задоволення в сумі 5000,00 грн. Таким чином, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов до висновку що позовні вимоги в ході розгляду справи знайшли своє обґрунтування та підлягають частковому задоволенню з мотивів та доводів, що викладені вище. Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду була звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", з відповідача, в порядку ч.6 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп. Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial