Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 52893,97 грн., мотивуючи порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором б/н від 14.01.2010 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості; копія анкети-заяви; копія довідки про умови кредитування; копія умов та правил надання банківських послуг. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 14 січня 2010 р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 27.02.2017 р. відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 45012,77 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2893,15 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 42119,62 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Згідно ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ №1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і №1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум пені і штрафів, та включає м. Лисичанськ, в якому зареєстрований відповідач (а.с.15 зв., 23). Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 04 квітня 2014 р. позивачу була нарахована пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 895,08 грн., за період з 04 по 01 травня 2014 р. нарахувань не було. Тому вказана сума нарахована на підставі договору і підлягала сплаті відповідачем. З 01 травня 2014 р. до 02 грудня 2016 р. відповідачу протиправно нараховувалася пеня в розмірі 3100 грн., погашення якої здійснювалося за рахунок платежів за договором, сума яких за 23.12.2016 і 01.02.2017 р. склала 5781, 33 грн. (а.с.6). Договором між сторонами порядок погашення заборгованості у разі недостатності суми платежу встановлений не був, доказів того, що позивач порушував положення ст.534 ЦК України, суду не надані, тому суд виходить з того, що сплачена відповідачем сума в розмірі 4886,25 грн. (6781,33 грн. - 895,08 грн.) була протиправно направлена на погашення заборгованості з пені за прострочку платежу. Тому суд зменшує розмір заборгованості з процентів за кредитом за рахунок платежів в розмірі 4886, 25 грн. до 42119,62 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Оскільки суми штрафів відповідачу нараховані під час подачі позову до суду, суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості зі штрафу (фіксована частина) - 500 грн. і штрафу (процентна складова) - 2494,95 грн. Суд вважає надані позивачем докази в частині задоволених позовних вимог достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial