Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» звернувся до суду з позовом до [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних із виплатою страхового відшкодування. Мотивуючи свої вимоги тим, що 18 січня 2014 року 0 12 год. 08 хв. в місті Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕО», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», під керуванням [PERSON], та автомобіля «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальністю якого була застрахована у ПрАТ «СК«Україна» за договором обов»язкового страхування № АС/3990224, яким передбачений ліміт відповідальності 50 000 грн. та франшиза в сумі 1 000 грн. 00 коп. В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «ДЕО». Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2014 року [PERSON] визнана винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Згідно Звіту товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 03 лютого 2014 року, вартість збитку завданого автомобілю «ДЕО», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 10 362 грн. 78 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 1595 від 06 лютого 2014 року в сумі 11 416 грн. 50 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності від 02 січня 2015 року (а.с.55), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити: стягнути з [PERSON] 2 053 грн. 72 коп., а з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» на користь ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» 9 362 грн. 78 коп. - витрат, пов"язаних із виплатою страхового відшкодування. Відповідач в особі ПрАТ «Страхова компанія «Україна» в судове засідання повторно не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. 12 год. 08 хв. в місті Харкові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕО», державний номерний знак [NUMBER], який був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО», під керуванням [PERSON], та автомобіля «Хюндай», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальністю якого була застрахована у ПрАТ «СК«Україна» за договором обов»язкового страхування № АС/3990224, яким передбачений ліміт відповідальності 50 000 грн. та франшиза в сумі 1 000 грн. 00 коп. В наслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «ДЕО», державний номерний знак [NUMBER]. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2014 року [PERSON] визнана винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому позивачем транспортному засобу внаслідок ДТП, замовлено проведення незалежної експертизи. Так, згідно Звіту товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 03 лютого 2014 року, вартість збитку завданого автомобілю «ДЕО», державний номерний знак [NUMBER], визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 10 362 грн. 78 коп., виплата якої з урахуванням розрахунку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, зробленого позивачем на підставі заяви страхувальника та платіжного доручення № 1595 від 06 лютого 2014 року в сумі 11 416 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У зв»язку з проведеною позивачем регламентною виплатою потерпілому у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача, а оскільки його цивільна відповідальність була застрахована, збитки мають бути стягнуті з ПрАТ «СК «Україна», як страховика [PERSON], за виключенням суми франшизи. При уьому, розмір франшизи за договором страхування становить 1 000 грн. 00 коп., яка має бути стягнута з вказаної особи. Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону № 85/96-ВР і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Якщо внаслідок ДТП, що сталася з особою, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, шкоду було заподіяно майну, то згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону № 1961-IV, компенсувати позивачу суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов»язаних з виплатою страхового відшкодування, обгрутованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1 статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст. 1191 ЦК України ст. 27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial