Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» на свою користь витрати у розмірі 5580 грн., понесені нею на поховання матері [PERSON], стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 200000 грн. внаслідок вимушених змін у її житті через втрату матері, витрати на правову допомогу, посилаючись на спричинення шкоди відповідачем [PERSON], який внаслідок керування транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки, допустив наїзд на її матір, яка від отриманих тілесних ушкоджень померла. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги із зазначених вище підстав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Матвієнко Н.А. позов визнала частково, пославшись на передчасне звернення позивача до суду без висновків органів досудового розслідування щодо винності [PERSON] у скоєнні ДТП, внаслідок якої сталася смерть потерпілої [PERSON] Крім того, [PERSON] здійснені виплати [PERSON] в якості допомоги на поховання матері останньої у розмірі 5000 грн. Вважає недоведеним факт моральних страждань позивача в обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення моральної шкоди. Представник відповідача ВАТ НАСК Оранта - [PERSON] позов не визнала, пославшись на передчасність заявленого позову без предюдиційного акту щодо винності певної особи у скоєнні ДТП. Крім того зазначила про відсутність належних доказів які підтверджують витрати позивача на поховання матері, зокрема договорів, а також реєстраційних документів на ФОП, яка приймала гроші за здійснення ритуальних послуг. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2016 р. близько 15-30 год. на 0 км + 450 м автодороги «Нова Каховка - Скадовськ» в районі сел. Плодове м. Нова Каховка, Херсонської області мало місце зіткнення автомобіля «ВАЗ-210643» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з мопедом «Ямаха Віно» без реєстраційного номеру під керуванням водія [PERSON] Внаслідок даної дорожньо-транспортної події водій мопеду [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень померла в лікарні м. Нова Каховка. За даним фактом 09.08.2016 року внесені відомості до ЄРДР за ознаками ч.2 ст. 286 КК України під реєстраційним номером 12016230000000406. На час розгляду справи досудове розслідування по кримінальному провадженню триває, що встановлено з інформації від старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області Білозерова В.А. від 30.12.2016 року та не заперечується сторонами. Право позивача на звернення до суду із зазначеним позовом до остаточного рішення у кримінальному провадженні, без встановлення винної особи на час судового розгляду відповідає роз'ясненням, викладеним у п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно яких, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З цих підстав, оскільки смерть [PERSON] настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - автомобілю ВАЗ 21063 під керуванням водія [PERSON], тому суд не бере до уваги заперечення відповідачів про передчасність позову без встановлення винної особи у кримінальному провадженні. Загибла [PERSON] є матір'ю позивача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження позивача, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вiдповiдно до ч. 1 вказаної статтi, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Ч. 5 ст. 1187 ЦК України визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов'язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. Відомостей про виникнення шкоди внаслідок непереборної сили, умислу потерпілого або внаслідок грубої необережності потерпілої матеріали справи, кримінального провадження, а також доводи сторін - не містять. Таким чином, [PERSON], керуючи транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки, має відшкодувати завдану шкоду незалежно вiд наявності його вини. Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. На підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача витрат на поховання у сумі 5580 грн. позивачем представлена квитанція до прибуткового касового ордеру № 81 від 10.08.2016 року ФОП [PERSON] про прийняття від [PERSON] 5580 грн. «за ритуальні товари та послуги». На думку суду, зазначений документ не є належним доказом в обґрунтування завданої матеріальної шкоди, оскільки відсутні Свідоцтво про державну реєстрацію ФОП, відмітка про одержання придбаних речей та послуг, перелік придбаних речей та отриманих послуг, які підтверджують здійснення витрат на поховання позивачем. Слід також зазначити, що представником відповідача на обґрунтування своїх заперечень надана розписка, датована 10.07.2016 р., яка підтверджує факт отримання [PERSON] від [PERSON] коштів у сумі 5000 грн. в якості допомоги на поховання. Враховуючи сукупність зазначених доказів, суд вважає вимоги позивача в частині відшкодування на її користь витрат на поховання у сумі 580 грн. необґрунтованими, які не підлягають задоволенню. Відповідно до Полісу АЕ/6563043 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована страховиком ПАТ НАСК «ОРАНТА». Згідно п. 27.1. ст. 27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страхове відшкодування (регламентна виплата) за шкоду, пов»язану із смертю потерпілого, виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після ДТП та є прямим наслідком цієї ДТП. Статтями 9, 9.2., 9.3. Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов»язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров»ю потерпілих, становить 200 тисяч гривень на одного потерпілого, яка також зазначена у названому Полісі. Згідно п. 27.3. ст. 27 Закону страховик (у випадках, передбачених ст.. 41 Закону - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівними частинами. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала, зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров*я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. [PERSON] заявлена вимога про стягнення з відповідачів на свою користь компенсації за заподіяну в результаті ДТП та гибелі її матері моральну шкоду у розмiрi 200 000 грн. Суд вважає встановленим та беззаперечним той факт, що позивач є належною особою, яка має право на страхове відшкодування моральної шкоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] завдано значного болю i душевних страждань, що підтверджується медичними довідками щодо стану здоров'я позивача після смерті матері. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує тяжкі наслідки, які настали внаслідок дорожньо-транспортної події, а саме смерть [PERSON]; глибину та тривалість моральних страждань позивача, яка полягає у непоправному горі, безповоротній втраті рідної і дорогої людини, - матері, так як саме з моменту цієї жахливої трагедії позивач понесла душевні страждання та втратила нормальні життєві зв'язки, на відновлення яких необхідний час і здоров'я. З врахуванням викладених обставин, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди позивачеві у сумі 60 000 гривень, яка, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних обставин не може вважатися завищеною чи надмірною. З урахуванням того, що в силу названих норм моральна шкода відшкодовується у безспірному порядку дітям у зв»язку зі смертю фізичної особи, суд вважає, що розмір страхового відшкодування становитиме: 1450 грн. Х 12 = 17400 грн. При цьому, виходячи з вимог ст. 1194 ЦК України, відповідно до якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тому розмір відшкодування моральної шкоди з боку відповідача [PERSON] становитиме 42600 грн. (60000-17400=42600). Згідно ст. 79 ч. 3 п. 2 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачами на підтвердження витрат на правову допомогу надана квитанція № 17 від 26.08.2016 р. до прибуткового касового ордеру про прийняття адвокатом Самсоном В.В. коштів на загальну суму 5000 грн. від позивача [PERSON] за Угодою № 14/1. Стягнення понесених стороною витрат на правову допомогу здійснюється відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (зі змінами та доповненнями), якими передбачено, що граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи (з 01.01.2017 року - прожиткового мінімуму для працездатних осіб). З Угодою № 14/1 від 26.08.2016 р. про надання правової допомоги між адвокатом Самсоном В.В. та [PERSON] вбачається, що адвокат приймає на себе обов'язок по наданню необхідної допомоги Клієнту у цивільній справі на стороні позивача. Оплата витрат Адвоката здійснюється окремо за виконану роботу. (п.п. 1.1., 1.2., 3.1. Угоди). Як вбачається з журналів судового засідання по цивільній справі, адвокат [PERSON] приймав участь, здійснюючи представництво інтересів клієнтів: 06.10.2016 р. з 10-43 год. до 10-44 год., що становить 1 хвилину; 26.10.2016 р. з 14-25 год. до 14-27 год., що становить 2 хвилини; 15.11.2016 р. з 11-35 год. до 11-37 год., що становить 2 хвилини; 06.12.2016 р. з 11-01 до 11-03 год., що становить 2 хвилини; 26.12.2016 р. з 11-25 год. до 12-18 год., що становить 53 хвилини; 24.01.2017 р. з 11-18 год. до 11-40 год., що становить 22 хвилини; 13.02.2017 р. з 11-18 год. до 11-51 год., що становить 33 хвилини. Загальний час участі адвоката у судових засіданнях становить 6 хвилин (до 01.12.2016 р.) та 110 хвилин (1 година 50 хвилин) - після 01.12.2016 року. Таким чином, враховуючи встановлені Законами України «Про державний бюджет в Україні на 2016 рік», «Про державний бюджет в Україні на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати у розмірі 1450 грн., 40 % від якої становить 580 грн. (до 01.12.2016 року), розмір мінімальної заробітної плати (з 01.12.2016 р.), а також розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2017 року), які становлять 1600 грн., 40 % від яких складає 640 грн., загальні обґрунтовані витрати на правову допомогу позивача дорівнюють 1231 грн. 33 коп. Дана сума включає в себе представництво інтересів клієнта адвокатом у суді: (580Х6:60+640+640Х50:60=58+640+533,33=1231,33). Також, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - у загальній сумі 600 грн. Таким чином, враховуючи норми ч.ч.1,3 ст. 88 ЦПК України в частині пропорційності витрат, які підлягають стягненню, зазначені витрати повинні бути розподілені : - з [PERSON]: на користь держави - у розмірі 426 грн.; в якості витрат на правову допомогу на користь позивача [PERSON] - у сумі 874 грн. 24 коп.(виходячи з 71 % від розміру задоволених позовних вимог про стягнення моральної шкоди). - з ПАТ НАСК ОРАНТА: на користь держави - у розмірі 174 грн.; в якості витрат на правову допомогу на користь позивача [PERSON] - у сумі 357 грн. 09 коп.(виходячи з 29 % від розміру задоволених позовних вимог про стягнення моральної шкоди). Тому, вимоги позову підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial