Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись, що 30.09.2008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" і відповідачем у справі був укладений договір без номера за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, а відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 31.01.2014 року за ним рахується заборгованість у сумі 16645.27 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 7365.53 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 6111.38 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1899.54грн.; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 768.82 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути на свою користь з відповідача вказуану загальну суму заборгованості, а також понесені судові витрати в сумі 243.60 грн.. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, позивач свого представника у судове засідання не направив, прохаючи натомість у позовній заяві розглянути справу у відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи на разі неявки відповідача. Відповідач, в судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на неможливість сплати такої суми боргу. Також просила у задоволені позову відмовити, застосувавши до спірних правовідносин строк позовної давності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 30.09.2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір № б/н шляхом написання заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між банком та відповідачем договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов останнього на імя відповідача було відкрито кредитний картковий рахунок про надання кредитного ліміту в розмірі 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1.9 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (що становить 22.8% на рік) з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2014 року має заборгованість у сумі 15178.53 грн., яка складається з: 7365.53 грн. заборгованість за кредитом; 4644.64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1899.54 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 768.82 грн. штраф (процентна складова). Відповідні розрахунки проведені Банком та містяться в матеріалах справи. Розрахунок суми заборгованості, який позивач долучив до матеріалів справи є належним та допустимим доказом з приводу обрахунку суми заборгованості відповідача і сумнівів у суду не викликає за виключенням розрахунку заборгованості по процентам за користвпання кредитом. Так, відповідно до ст. ст. 57, 59 ЦПК України належними є докази, які місять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Розрахунок заборгованості за кредитним договором містить інформацію щодо предмета доказування - наявності заборгованості у відповідачки перед позивачем. Даний розрахунок одержаний без будь-яких порушень порядку, встановленого законом, тому він є належним та допустимим доказом. За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що пропустив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений Законом. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Так, при розгляді даної справи було достовірно встановлено, що при укладенні договору про надання банківських послуг відкриття карткового рахунку з кредитним лімітом 1000 грн. клієнту було видано кредитну карту строк дії якої розпочався з 30.09.2008 року. Із Заяви про відкриття рахунку вбачається, що [PERSON] була ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, з якими погодилася та засвідчила особистим підписом 30.09.2008 року. Відповідно п. 3.1.3 Привал користування платіжною карткою, по закінченню встановленого строку дії, відповідна картка продовжується на новий строк шляхом надання Клієнту карти з новим строком дії, за відсутності письмової заяви держателя картки про закриття карткового рахунку. Пунктом 6.4 Умов і правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, передбачено, що у випадку незгоди зі змінами правил та / або тарифів банку, позичальник зобовязаний надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед банком (у випадку, якщо вона є), в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його повіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картковому рахунку письмово інформувати банк про це протягом 35 днів з моменту списання. Тобто, сторони, укладаючи зазначений договір досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а відтак продовжується строк дії карткового договору, тобто момент досягнення домовленості вважається таким, що настав. Таким чином, на підставі умов кредитного договору, строк дії картки на строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Як вбачається з матеріалів справи, з моменту укладення вказаного кредитного договору від 30.09.2008 року, сторони про припинення дії укладеного Договору не заявляли. При цьому, відповідач [PERSON] не надала Банку письмової заяви про закриття картрахунку. За таких обставин строк дії картки, у тому числі строк дії кредитного договору пролонговувався з кожним роком і на момент спірних відносин його дія не закінчилася і він діє до 30.09.2014 року. Відповідно п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, в разі порушення Клієнтом строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Тобто розмір штрафних санкцій було передбачено Умовами укладеного Договору і [PERSON] погодилася на їх виконання. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки ( ст. 10, 60 ЦПК України). На разі, як вбачається із отриманих судом доказів, позивачем невірно проведено обрахунок заборгованості по відсотках за користування кредитом. Так, позивачем при проведенні останнього за основу взято розмір відсоткової ставки - 30% річних, тоді як відповідно до умов Договору - 22.8% (1.9% 12 міс. = 22.8%). Докази того, що вказаний розмір змінювався позивачем і про що повідомлявся відповідач, в матеріалах справи відсутні. При врахуванні вказаного розміру відсотків заборгованість зі сплати останніх становить 4644.64 грн.. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Доводи відповідача про сплив строку позовної давності щодо заявлених вимог (ст.267 ЦК України) та застосування наслідків спливу такого строку з огляду на встановлені обставини справи (щорічна пролонгація договору) свого підтвердження не знайшли, а тому на увагу суду не заслуговують. Понесені позивачем судові витрати, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, підлягають також частковому відшкодуванню у сумі 222.16 грн.

Outcome: partial