Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: Позивач [PERSON] 19.05.2021 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позивач вказує, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 26.06.2015 року, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за № 974. Від шлюбу мають з відповідачем неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що до вересня 2020 року вони сім`єю проживали в будинку матері відповідача, але через те що виникали постійні сварки, ображав честь та гідність позивача, наносив тілесні ушкодження в присутності дитини, після цього вона з донькою вимушена була покинути це житло і на даний момент проживають у сестри позивача. Вказує, що відповідач, батько дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і участі у вихованні та матеріальному утриманні своєї малолітньої доньки; місце роботи і розмір доходів відповідача, їй не відомий. Просить, суд зобов`язати [PERSON] , [INFO] ,(РНОКПП - [NUMBER] ), виплачувати аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 3000( три тисячі) гривень щомісячно, з щорічною їх індексацією відповідно до закону з дня пред`явлення позову до повноліття дитини та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Рух справи по позиціям сторін: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.05.2021 року відкрито провадження в справі. В порядку ст.191 ЦПК України, суду відзив на позовну заяву не подано. В судовому позивачем підтримано позовні вимоги, які просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково. Досліджені докази та застосовані норми права Судом належними доказами по справі, встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 травня 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області актовий запис №974, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). [PERSON] зареєстрована за адресою - [ADDRESS] - а.с.7,8); фактично проживає - в [ADDRESS] - а.с. 9) разом з дитиною. Згідно дослідженого свідоцтво про народження дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.6) вбачається що сторони є її батьками. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ч.2 ст.154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 липня 2021 року - 2013 грн, а для дітей від 6 до 18 років - 2 510 грн. Згідно з частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Обов`язок утримувати дитину є добровільним, так як батьки при народженні дитини взяли на себе зобов`язання утримувати її до повноліття. І тільки в разі відмови добровільно утримувати дитину одним з батьків чи наданні недостатніх коштів при можливості надати їх в повному обсязі, одна із сторін, з якою проживає дитина і яка перебуває на її повному утриманні, може вимагати сплати аліментів, тобто примусово стягувати кошти з іншої сторони. За вказаних умов суд вважає, що вимога позивачки про стягнення аліментів з відповідача є правомірною, так як сторони проживають окремо і позивачка неспроможна в повному обсязі матеріально забезпечувати неповнолітню дитину. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. Відповідач зобов`язаний утримувати доньку, а тому з нього на користь позивачки підлягають стягненню аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини,а також ту обставину, що дитина проживаєразом із позивачкою, що тягне за собою більше витрат, а тому призначення аліментів у розмірі 2000 гривень не порушить принцип рівності батьків у виконанні обов`язку щодо утримання дитини. Також слід зазначити що вказана сума становить більше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого в державі для дитини відповідного віку і буде відповідати інтересам забезпечення дитини. Згідно ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Доводи відповідача про те, що він не змозі матеріально сплачувати на утримання доньки, суд не приймає, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів щодо майнового стану відповідача та можливості сплачувати ним аліменти у більшому розмірі. Суд вважає, що визначена сума відповідає матеріальному стану та фінансовим можливостям відповідача та інтересам дитини. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до положень ст.ст.11, 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів. Висновки

Outcome: partial