Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ТОВ «Агрофірма Хлібодар», в якому просить визнати припиненим договір оренди землі, укладений 17 листопада 2004 року між [PERSON] та відповідачем, зареєстрований у ЗнамFянському відділку КРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 листопада 2004 року за F822, земельної ділянки з кадастровим номером 3522280400:02:000:0025, сільськогосподарського призначення, загальної площею 4,4786 га у межах згідно з планом, розташованої на території Богданівської сільської ради ЗнамFянського району Кіровоградської області внаслідок спливу строку; зобовFязати ТОВ «Агрофірма Хлібодар» повернути йому як власнику, який успадкував вказану земельну ділянку. Вимоги обгрунтував тим, що 04.03.2010 року померла [PERSON] Після смерті якої він прийняв спадщину. За життя, а саме у 2004 році [PERSON] уклала з ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» договір оренди землі, за умовами якого передала в оренду належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР F042182 від 15.03.2002 року земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, загальною площею 4,4786га, кадастровий номер 3522280400:02:000:0025. Вказаний договір зареєстровано у ЗнамFянському міськрайвідділі КРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 листопада 2004 року за F 822. Крім того, вказав, що в п.5 даного договору сторони визначили, що земельна ділянка передається в оренду строком на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар, у випадку відсутності письмового повідомлення орендодавця про намір не поновлювати договір на новий строк, повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В такому випадку договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самимх умовах. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. Письмове заперечення здійснюється листом F повідомленням. В п.25 Договору «ОбовFязки орендодавця» сторони обумовили обов'язок орендодавця, у випадку, якщо він не має наміру продовжувати договір на новий строк, за рік до закінчення дії договору повідомити орендаря про намір не поновлювати договір на новий строк. Пунктом 31 зазначеного договору сторони передбачили припинення дії договору у разі закінчення строку, на який його було укладено. Після смерті [PERSON] її майно, а зокрема вказану вище земельну ділянку, успадкував він. Приймаючи на себе обовFязки за договором оренди землі, укладеного в 2004 році між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар», як правонаступник орендодавця, вчасно, а саме за рік як письмово так і в усній формі попередив орендаря про відсутність наміру продовжувати договір на новий строк, тобто сумлінно виконав обовFязок, покладений п. 5, 25 договору оренди землі. Отримавши від ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» листа-повідомлення про продовження строку дії договору оренди з проектом додаткової угоди, надав однозначну відповідь про відсутність наміру продовжувати дію договору на новий строк. Таким чином, договір оренди землі від 2004 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар»» припинив свою дію внаслідок спливу строку, на яку його укладено. Однак, земельну ділянку до цього часу відповідачем не повернуто, всі листи та вимоги про повернення земельної ділянки ігноруються. За таких обставин він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Представник позивача в судове засідання не зFявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зFявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій свою позицію щодо заявлених позовних вимог не висловив. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що у 2004 році між [PERSON], як орендодавцем та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар», як орендарем укладено договір оренди землі - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Суботцівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, належала орендодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ - КР F 042182від 15.03.2002 року. Вказаний договір зареєстровано у ЗнамFянському міськрайвідділі КРФ ДП ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 листопада 2004 року за F 222 (а.с. 11-12). Але, 04.03.2010 року [PERSON] померла. Пунктом 5 даного договору сторони визначили, що земельна ділянка передається в оренду строком на 7 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар, у випадку відсутності письмового повідомлення орендодавця про намір не поновлювати договір на новий строк, повинен, не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В такому випадку договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самимх умовах. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. Письмове заперечення здійснюється листом F повідомленням. У п.25 Договору «ОбовFязки орендодавця» сторони обумовили зобовFязання орендодавця, у випадку, якщо він не має наміру продовжувати договір на новий строк, за рік до закінчення дії договор,у повідомити орендаря про намір не поновлювати договір на новий строк. Пунктом 31 зазначеного договору сторони передбачили припинення дії договору у разі закінчення строку, на який його було укладено. У п. 37 договору вказано, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. За вказаним договором оренди землі, земельну ділянку передано ТОВ «Агрофірма «Хлібодар». Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 листопада 2015 року зареєстровано в реєстрі за F895 засвідчує те, що спадщину після смерті [PERSON], яка складається з земельної ділянки кадастровий номер 3522280400:02:000:2625, загальною площею 4,4786 га у межах згідно з планом, розташовано на території Богданівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження ЗнамFянської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 14 лютого 2002 року, F69-р, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ -КР F042182, виданого 15 березня 2002 року ЗнамFянською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі F8, успадкував позивач [PERSON] (а.с.9). Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності свідчать про те, що позивачу [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 3522280400:02:000:2625, площею 4,4786 га в межах згідно з планом з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Богданівської сільської ради (а.с.10). Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 16.11.2016 року F провадження 22-ц/781/2196/16 ) визнано договір оренди землі, укладений між [PERSON], правонаступником якої є [PERSON], та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Хлібодар», зареєстрований у ЗнамFянського відділку Кіровоградської регіональної філії ДП «Центи ДЗК» 17 листопада 2004 року за F 822, предметом якого є земельна ділянка загальною площею 4,4786 га кадастровий номер 3522280400:02:000:0025, що розташована на території Богданівської сільської ради ЗнамFянського району Кіровоградської області, поновленим на той самий строк і на тих умовах, які передбачені цим договором оренди землі від 17 листопада 2004 року. Встановлено, що [PERSON], директору ТОВ «Агрофірма Хлібодар» [PERSON] неодноразово надіслано повідомлення про намір не продовжувати відповідний договір оренди землі на новий строк від 17.10.2017, 24.10.2017, 02.11.2017, 05.10.2018, зі змістом яких позивач повідомляв, а саме про те, що 04 березня 2010 року померла [PERSON], з якою агрофірмою укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 3522280400:02:000:0025. Про те, що строк дії договору продовжений рішенням апеляційного суду від 17.11.2018 року спливає 17.11.2018 року та те, що він є спадкоємцем [PERSON], і успадкувавши вказану вище земельну ділянку, наміру продовжувати договір оренди землі від 17.11.2018 року не має (а.с. 15,17, 20, 24). Про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових віправлень, одне з яких отримано ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» 25 листопада 2017 року (а.с. 21). Генеральним директором ТОВ «Агрофірма «Хлібодар» у свою чергу за вих. F09/10-01 від 09 жовтня 2018 року [PERSON] з посиланням на ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», п.5 договору оренди, адресовано лист - повідомлення про поновлення договору оренди землі на новий строк з проектом додаткової угоди. До вказаного листа-повідомлення додано проект відповідної додаткової угоди (а.с. 28-29). У відповідь на пропозицію про поновлення договору оренди на новий строк, 26.11.2018 та 04.12.2018 року на адресу ТОВ «Агрофірма Хлібодар», позивачем надіслано заяви про заперечення щодо поновлення договору оренди землі [PERSON]В, про що свідчать поштові конверти зі штампами Укрпошти (а.с.28,43). Акт складено в присутності власника земельної ділянки 3522280400:02:000:0025 F [PERSON] в присутності свідків [PERSON], [PERSON]свідчить проте, що генеральний директор «Агрофірма «Хлібодар» [PERSON] відмовляється повернути земельну ділянку власнику F[PERSON] у звFязку з закінченням строку договору оренди землі, який закінчився 17.11.2018 року (а.с. 46). Предметом даного спору є правовідносини щодо оренди землі. Відповідно до частини 1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відтак договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтею 1 Закону України FПро оренду земліF передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності. Зобов'язання орендодавця і орендаря земельної ділянки виникають на підставі укладеного договору оренди землі. Згідно з ст.13 Закону України FПро оренду земліF договір оренди землі F це договір, за яким орендодавець зобовFязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовFязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.18 Закону України «Про оренду землі», в редакції на час виникнення відповідних правовідносин, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Відповідно до ст.125 ЗК України, що діяла на момент укладення договору, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ч.2 ст.126 ЗК право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі F 6-2777цс16, строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовFязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Підписавши спірний договір оренди, сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов в тому числі визначили, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, а також щодо порядку передачі земельної ділянки. Статтею 141 Закону України «Про оренду землі» визначено підстави припинення права користування земельною ділянкою. Згідно з якоюю, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Згідно зі ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Положеннями ст. 770 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею. Зібрані у справі докази вказують на те, що кінцевий строк дії спірного договору оренди землі F 17.11.2018 року. Позивач, у порядку спадкування до якого, перейшло право власності на орендовану земельну ділянку, в жовтні - листопаді 2017 року, тобто за рік до закінчення строку дії договору, відповідно до п.25 договору, направив орендарю повідомлення про відсутність у нього наміру продовжувати договір оренди землі на новий строк. Одне з вазаних повідомлень відповідач отримав 25 листопада 2017 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, а також його лист адресований позивачу про поновлення договору від 17 листопада 2004 року з додатковою угодою. Отримавши лист-повідомлення від 09.10.2018 року про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди, позивач повідомив відповідача за юридичною адресою, а також шляхом розміщення оголошення в газеті, про відсутність у ного наміру продовжувати договір оренди землі. Порядок поновлення договору оренди землі та зобов'язання учасників такого договору щодо здійснення певних дій задля продовження або припинення дії договору визначений на законодавчому рівні та не допускає автоматичного його поновлення. Цивільний кодекс України визначає два випадки пролонгації договору найму (оренди): ч. 1 ст. 764 ЦК України і ч. 1 ст. 777 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 777 цього Кодексу наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Стаття 764 цього Кодексу передбачає такий правовий механізм, як поновлення договору найму, який зводиться до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця. Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі передбачено ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка конкретизує порядок такої пролонгації та можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Зокрема, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у ч. 1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в ч. 6 - підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди. За положеннями частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Наведене свідчить, що рішення про поновлення договору оренди або відмову в поновленні договору оренди в місячний термін орендодавець робить на підставі розгляду надісланого орендарем листа F повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди. Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовFязки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі F 6-1282 цс 16, у постанові від 13 квітня 2016 року у справі F 6-2027цс15, у постанові від 23 березня 2016 року у справі 6-146 цс 16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Наведені норми права свідчать про те, що частина 6 ст. 33 Закону не існує автономно та застосовується виключно у взаємозвFязку з іншими частинами цієї статті. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, свободи договору, враховуючи відсутність волевиявлення власника земельної ділянки на поновлення строку договору оренди земельної ділянки, про що орендодавець повідомив орендаря відповідно до умов договору та вимог закону, суд вважає, що договір оренди землі, укладений 17 листопада 2004 року між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Хлібодар», зареєстрований у ЗнамFянському міськрайвідділі КРФ ДП ЦДЗК 17.11.2004 року за F 822, предметом якого є земельна ділянка кадастровий номер 3522280400:02:000:0025, припинив свою дію, у звFязку з закінчення строку, на який його було укладено, внаслідок чого земельну ділянку повинно бути повернуто власнику. Вказаний договір не є автоматично поновленим. Водночас, матеріалами справи не встановлено обставин надання позивачем земельної ділянки з кадастровим номером 3522280400:02:000:0025, яка орендувалась відповідачем за договором, іншим особам в оренду. Направлення відповідачем листа-повідомлення про поновлення договору оренди не створило для нього наслідків щодо реалізації свого переважного права на поновлення договору. Відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Відповідно до ст.15, ч.2 ст.16, ч.1 ст.20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право назахист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно зі ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Пунктом 18 договору оренди визначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку в стані, не гіршому порівняно з тим, у якому вона була передана в оренду. Позицію відповідача щодо спірних правовідносин, що склалися між сторонами судом не зFясовано, оскільки останнім не відзив на позовну заяву надіслано до суду. Та жодним чином своїх заперечень з приводу заявлених позивачем позовних вимог не висловив. Разом з цим, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Згідно з ч.1-3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки позов задовольняється, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1536,80 грн. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Матеріали справи містять угоду про захист (представництво) та надання правничої допомоги від 08 січня 2019 року, укладений між адвокатом [PERSON] та [PERSON], ордер серії КР F72396, попередній розрахунок очікуваних судових витрат на суму 8000 грн., однак зазначену суму матеріалами справи не підтверджено, а саме, не зазначено кількість часу затраченого адвокатом на дану справу, не надано розрахункову квитанцію, отже витрати на надання правничої допомоги, стягненню не підлягають. На підставівикладеного та

Outcome: partial