Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що відповідно до умов кредитного договору № BLaЖГА00050510 від 07.07.2011 року відповідач отримав кредит на поточні потреби у розмірі 15000 грн. із строком користування по 07.07.2014 року з оплатою за процентною ставкою 15% річних, щомісячної плати у вигляді комісії за управління кредитом 1,75% від суми кредиту. Відповідно до п. 2.4.2 договору, проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору. Згідно із п. 2.5.2. Договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Згідно п. 2.4.3. Договору при простроченні повернення Кредиту проценти за користування простроченими до повернення сумами коштів нараховуються в порядку, визначеному п. 2.4.1. Загальної частини Договору. Згідно п. 4.2. Договору у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3. Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини Договору. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов'язання за Договором в повному обсязі, а Відповідач від виконання зобов'язань ухиляється. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плати за управління Кредитом, які передбачені п. 2.5 Кредитного договору. Так, з лютого 2013 року виникла прострочена заборгованість за Кредитом і відповідач взагалі припинив погашення Кредиту за Договором. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за Договором, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 04.08.2015 року, становить 69703,87 грн., з них: прострочена до повернення сума Кредиту - 8867,85 грн.; прострочені проценти за користування Кредитом - 3222,07 грн.; комісії за РО (комісія за управління Кредитом) у розмірі - 4720,07 грн.; плата за пропуск платежів - 52 893,88 грн.. Позивач зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого, з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON]. Згідно п. 1 ч. 3. ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. В звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 69703,87 грн. на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк". Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує та розглянути справу без участі їх представника (а.с. 37-39, 73-75, 84-87). Відповідач у судове засідання не з'явилася, однак раніше надала до суду письмове заперечення на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає частково в частині простроченої суми кредиту в розмірі 8867,85 грн., в іншій частині позов не визнає, оскільки кредит вона переважно сплачувала у відділенні ПриватБанку та банку Базис, у січні 2013 року вона прийшла до відділення ПриватБанку сплатити кредит, представники банку повідомили її про неможливість прийняття оплати за кредитом у звязку з тим, що у ПАТ «ВіЕйБі» виникли фінансові труднощі і її гроші будуть заблоковані, запропонували зателефонувати банку позивача та зясувати всі питання. Вона намагалася зателефонувати до банку, але телефон не відповідав і не відповідає сьогодні. З січня 2013 року і до теперішнього часу представники банку жодного разу не повідомили її про те, що банк зазнав фінансові труднощі, на її адресу жодного письмового звернення не надходило, лише з інформації ЗМІ вона дізналася про те, що банк визнано несплатоспроможним і до банку введена тимчасова адміністрація в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Вважає, що без ліцензії банк не може нараховувати відсотки та інші суми штрафів за прострочення сплати по кредитним договорам. Саме банком порушуються умови договору, оскільки банк не попередив її про зміни у своїй діяльності, не повідомив її, яким чином та на який рахунок сплачувати кошти. Банком навмисно були створені умови, за яких утворилася така заборгованість (а.с. 51-61). У звязку з неявкою відповідача, належним чином повідомленого (а.с. 35, 44, 48, 66, 72, 89) і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, про причини неявки суд не повідомила, то зі згоди представника позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № BLаЖГА00050510 від 07.07.2011 року відповідач отримав кредит на поточні потреби у розмірі 15000 грн. з терміном повернення кредиту до 07.07.2014 року з оплатою за процентною ставкою 15% річних, щомісячної плати у вигляді комісії за управління кредитом 1,75% від суми кредиту (а.с. 3-20). Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення № 63 про початок ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та з 20 березня 2015 року розпочато процедуру ліквідації (а.с. 26). З 20.03.2015 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено [PERSON] (а.с. 26), яка у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI, має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. До договору кредиту згідно ст. 1054 ЦК України застосовуються загальні положення про договір позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ «ВіЕйБі Банк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.4.2 договору, проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього договору (а.с. 5, 11-12). Згідно із п. 2.5.2. Договору позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок Банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини Договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом (а.с. 6). Крім того, згідно п. 2.4.3. Договору при простроченні повернення Кредиту проценти за користування простроченими до повернення сумами коштів нараховуються в порядку, визначеному п. 2.4.1. Загальної частини Договору (а.с. 5-6). Відповідно до п. 3.3.2 Договору позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п. 2.5 Загальної частини Договору. Не пізніше визначеного п. 2 Спеціальної частини Договору терміну, повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу Банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Згідно п. 4.2. Договору у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3. Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини Договору (а.с. 8-9). Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 04.08.2015 року, становить 69703,87 грн., з них: прострочена до повернення сума Кредиту - 8867,85 грн.; прострочені проценти за користування Кредитом - 3222,07 грн.; комісії за РО (комісія за управління Кредитом) у розмірі - 4720,07 грн.; плата за пропуск платежів - 52 893,88 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 21-22). В порушення вимог ст. 629 ЦК України, заборгованість по кредитному договору відповідачем не сплачена до теперішнього часу, хоча договір є обовязковим для виконання сторонами. Вказаний договір кредиту підписаний сторонами по справі, ніким не оспорювався, тобто відповідач погодилася з умовами договору і повинна відповідати по взятим на себе зобовязанням. Згідно ст. 625 ЦПК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, однак відповідачем заборгованість по кредитному договору не погашена до теперішнього часу. А тому доводи відповідача щодо неможливості сплати кредитних зобовязань із-за того, що банк не повідомив її, яким чином та на який рахунок сплачувати кошти суд відхиляє. За таких обставин, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача прострочену до повернення суму Кредиту - 8867,85 грн.; прострочені проценти за користування Кредитом - 3222,07 грн.; комісію за РО (комісія за управління Кредитом) у розмірі - 4720,07 грн., а всього 16809,99 грн. на користь позивача. Що стосується стягнення з відповідача плати за пропуск платежів у сумі 52893,88 грн., то суд в цій частині вважає за необхідне відмовити. У відповідності до ст.ст. 10-11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В порушення зазначених вимог позивачем не доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Суд розглядає справу на підставі тих доказів, які наявні у справі. Так, позивачем не зазначено закон або пункт укладеного кредитного договору, який передбачає такий вид юридичної відповідальності за порушення договірного зобовязання як плата за пропуск платежів. Позивачем не доведено правових підстав для стягнення такої плати. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial