Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість в сумі 78241,96 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.03.2007р. між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №28/03/2007/840-І/07/16, згідно якого боржнику надано кошти в сумі 9000 дол.США. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено окремими договорами поруки, які 28.03.2007р. укладено банком з [PERSON] та [PERSON] Однак, відповідачі умов договорів належним чином не виконали, а тому позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 78241,96 грн., з яких: - 49806,22 грн. - залишок по договору, - 15120,76 грн. - відсотки, - 4384,88 грн. - пеня, - 7193,70 грн. - штраф. Сторони в засідання суду не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в заяві від 06.12.2013р. просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у заяві від 06.12.2013р. просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала в частині стягнення тіла кредиту та відсотків, в решті вимог заперечила. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 28.03.2007р. між ПАТ КБ «Надра» (банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір №28/03/2007/840-І/07/16 (далі - кредитний договір), згідно розділу 1 якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 9000 дол.США в порядку і на умовах, визначених цим договором. Банк надає позичальнику кредит строком до 28.03.2017 року. Відсотки за користування кредитом - 14,49% річних. Відповідно до розділу 3 кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 151,00 дол.США. 11.08.2010р. сторонами було підписано додаткову угоду №1 до кредитного договору №28/03/2007/840-І/07/16 від 28.03.2007р. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №28/03/2007/840-І/07/16 від 28.03.2007р., між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], [PERSON] було укладено окремі договори поруки, згідно умов яких поручителі поручилися перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №28/03/2007/840-І/07/16 від 28.03.2007р. Відповідно до п.1.2 договорів поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у п.1.1 договорів поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо. У зв'язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, виникла заборгованість у сумі 78241,96 грн., з яких: - 49806,22 грн. - залишок по договору, - 15120,76 грн. - відсотки, - 4384,88 грн. - пеня, - 7193,70 грн. - штраф. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку ч.3 ст.554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Відтак, у даному випадку ч.3 ст.554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено окремі договори поруки. Відповідачі не надали суду доказів про сплату заборгованості за кредитом та відсотках за користування кредитними коштами. З урахуванням наведеного вище, вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів 49806,22грн. заборгованості по кредиту та 15120,76грн. заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами є обґрунтованими та підлягають стягненню з позичальника та кожного поручителя окремо у солідарному порядку. Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як передбачено розділом 5 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, визначеного у п.3.3.3 цього договору, а також у випадку прострочення строку виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення позичальником вимог п.п.4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 цього договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 цього договору, за кожен випадок. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, нарахованої за період з 21.06.2012р. по 20.06.2013р. в сумі 4384,88 грн., суд дійшов висновку, що розмір штрафних санкцій нараховано правомірно. Нарахування позивачем до стягнення з відповідачів 7193,70 грн. штрафу проведено згідно вимог чинного законодавства. Частиною 3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене та беручи до уваги той факт, що [PERSON] є одинокою матір"ю, на її утриманні двоє неповнолітніх дітей, відповідачка не працює, суд вважає за можливе скористатися правом, передбаченим ч.3 ст.551 ЦК України, зменшити розмір пені до 500 грн., штрафу - до 500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial