Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Просить суд в порядку поділу майна стягнути з відповідачки на його користь 1/2 (одну другу) частину вартості автомобіля марки RENAULT MEGAN 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] в сумі 99 466,00 (дев`яносто дев`ять тисяч чотириста шістдесят шість) гривень. Автомобіль залишити у власності відповідачки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09.10.2008 року сторони уклали шлюб. Шлюб зареєстрований відділом РАГС Бродівського РУЮ Львівської області, актовий запис №7. За період перебування у шлюбі було придбано автомобіль RENAULT MEGAN 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Вказаний автомобіль за їх спільною домовленістю був зареєстрований за [PERSON] . Вартість придбаного автомобіля станом на 13.11.2019 року становила 8200 (вісім тисяч двісті) доларів США, що по курсу НБУ станом на 13.11.2019 року складала 198 932,00 грн. Тому, зсилаючись на ст.ст.60,61,63,70 СК України, просить позов задовольнити. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким присудити відповідачу по справі [PERSON] майно, яке придбане сторонами у шлюбі, а саме: телевізор - вартістю 3200 гривень; пральну машинку - вартістю 2900 гривень; холодильник - вартістю 3400 гривень; прихожу - вартістю 2300 гривень; шафу - вартістю 3600 гривень; душову кабіну вартістю - 5200 гривень; унітаз в туалет - вартістю 700 гривень; умивальник із дзеркалом - вартістю 1400 гривень; меблеву кухню - вартістю 1500 гривень; чайник - вартістю 300 гривень; пилосос - вартістю 1000 гривень; диван - вартістю 3400 гривень; бойлер - вартістю 1000 гривень; комод - вартістю 800 гривень; кухня - вартістю 500 гривень; вікна - вартістю 2000 гривень; роботи по проведенню газу в будинок вартістю 5000 гривень, стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Їй присудити компенсацію в сумі 19100 гривень, а їй взамін 1/2 частки ринкової вартості вищеперерахованого майна і робіт грошову компенсацію в розмірі 19100 грн. 27.11.2019 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. 02.01.2020 пред`явлений зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільно нажитого в шлюбі. 20.02.2020 року ухвалою суду прийнято до розгляду зустрічний позов та об`єднано позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя із зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільно нажитого в шлюбі. 05.05.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . 16.06.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Бернацький П.В. за первісним позовом позовні вимоги підтримав та уточнив, що відповідно до Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою КМУ №403 від 10.04.2013 середньо ринкова вартість транспортного засобу становить 154 926.53 грн., тому просить стягнути з відповідачки половину вартості автомобіля в сумі 77 463.26 грн. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечив щодо їх задоволення, оскільки [PERSON] та її представником не подано належних доказів на підтвердження придбання та вартості зазначеного нею у позові майна. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - адвокат Микитюк С.М. первісний позов визнав частково. Пояснив, що спірний автомобіль в даний час продано третій особі [PERSON] . Згідно укладеного договору купівлі-продажу транспортного засобу 6575/19/011900 від 20.12.2019 року ціна за якою продано автомобіль становить 70000 грн., тому згідні на компенсацію вартості спірного автомобіля у сумі 35 000 гривень. Щодо поданого зустрічного позову про поділ майна спільно нажитого у шлюбі пояснив, що спірне майно описане у зустрічному позові перебуває у будинку матері позивача [PERSON] за адресою с.Королівка, Бродівського району, Львівської області, де до 2019 року проживало подружжя. Після розірвання шлюбу [PERSON] з дітьми перейшла проживати на винайману квартиру в м.Броди, оскільки свого житла немає. А майно зазначене у позові залишилося в с.Королівка. На час придбання спірного майна воно було у вжитку, тому жодних підтверджуючих документів у позивачки немає. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення справи суду не направляв. Суд ухвалив проводити судове засідання у відсутності третьої особи, на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні з 09.10.2008 року по 26.11.2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бродівським районним судом Львівської області від 26.11.2019 року. Цей факт сторонами не заперечувався. За час шлюбу подружжям за спільні кошти придбано автомобіль RENAULT MEGAN Універсал В, номер шассі [NUMBER] , 2011 року випуску, який було зареєстровано на ім`я [PERSON] (а.с.7). 20.12.2019 автомобіль RENAULT MEGAN Універсал В, номер шассі [NUMBER] , 2011 року випуску відчужено [PERSON] на підставі договору комісії №6575/19/011900 (а.с.59) та договору купівлі-продажу транспортного засобу 6575/19/011900 (а.с.57) за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складала 70000 грн. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України. Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль RENAULT MEGAN Універсал В, номер шассі [NUMBER] , 2011 року випуску, хоча і зареєстрований на дружину [PERSON] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації. При цьому суд виходить з вартості автомобіля, яка визначена у договорі купівлі-продажу транспортного засобу №6575/19/011900 від 20.12.2019, оскільки позивачем в ході розгляду справи не спростовано доводів сторони відповідача [PERSON] , про те, що автомобіль продано саме за 70000 грн. А тому первісний позов підлягає до часткового задоволення, з відповідача слід стягнути Ѕ частина вартості автомобіля в розмірі 35 000 грн. Щодо поданого зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна спільно нажитого в шлюбі суд зазначає наступне. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У свою чергу, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про поділ майна подружжя доказами, що свідчать про кількість та вартість майна, можуть бути акти опису спільного майна, копії рахунків в установах банків, боргові розписки, квитанції, чеки, свідоцтва про право власності, висновки експертиз, тощо. Необхідно зазначити, що судом в ході розгляду справи учасникам справи роз`яснювався обов`язок доказування та наслідки невчинення процесуальних дій, що підтверджується записом фіксування судового засідання технічним засобом, але, не зважаючи на це, в ході розгляду справи відповідачкою не представлено до суду переконливих доказів, які б підтверджували ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень проти доводів відповідача, зокрема, про придбання майна: побутової техніки, меблів, предметів домашньої обстановки та вжитку тощо. Про витребування доказів за допомогою суду, незважаючи на роз`яснення суду, клопотань не заявлено. Натомість відповідач категорично заперечив щодо придбання під час шлюбу майна, а саме: телевізора, пральної машинки, холодильника, прихожої, шафи, душової кабіни, унітазу в туалет, умивальника із дзеркалом, меблевої кухні, чайника, пилососа, дивана, бойлера, комода, кухні, вікон та виконання робіт по проведенню газу в будинок, вказавши, що таких речей вони не купували, робіт не проводили. Жодних доказів на підтвердження придбання зазначеного майна та його вартості, проведення робіт матеріали справи не містять. А відтак зустрічний позов до задоволення не підлягає. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 384.20 гривень. На підставі ст.ст.60,61,63,65,68,69,70,71 СК України, ст.ст.368,369 ЦК України,

Outcome: partial