Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона через систему торгів придбала кредитний портфель за кредитним договором № 804/6/2007к/2576, укладений 17.09.2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] , про що в подальшому внесені зміни до Державного реєстру іпотек на нерухоме майно і зазначено нового Іпотекодержателя - [PERSON] 05.09.2019 року [PERSON] , та [PERSON] , між собою уклали Договір про внесення змін до договору іпотеки, від 17.09.2007 року. 25.09.2019 р. [PERSON] приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Куниця В.В., було направлено вимогу щодо виконання зобов`язань за Кредитним договором №804/6/09/2007/840к/2576 від 17.09.2007 року. У зв`язку з досягненнями сторонами договору іпотеки згоди щодо добровільного виконання зобов`язань про передачу права власності на Іпотечне майно за Іпотекодержателем сторони звернулися до нотаріуса. В той час стало відомо що на вказаному домоволодінні, якиї є предметом забезпечення Кредитного договору № 804/6/09/2007/840к/2576 від 17.09.2007 року, накладено обтяження за виконавчим провадженням щодо стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є [PERSON] за кредитним договором № 804/6/09/2007/840к/2576 від 17.09.2007. Таким чином на даний час, на даний час на належне [PERSON] нерухоме майно безпідставно накладено арешт за закритим виконавчим провадженням про стягнення заборгованості на користь особи, що є правонаступником ПАТ КБ «Надра» - [PERSON] і з якою [PERSON] фактично досягнуто згоди про добровільне виконання обов`язку шляхом передання права власності на іпотечне майно останній. З наведених підстав позивач у своїй позовній заяві просив суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння по [ADDRESS] та скасувати арешт з вказаного домоволодіння та виключити запис про заборону (арешт) з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , накладений Державною виконавчою службою Олешківського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Херсонській області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник надав суду заяву про визнання позову. Представник третьої особи до суду не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. [PERSON] є єдиним власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Дане нерухоме майно є предметом іпотеки за іпотечним договором, укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра». На вказане нерухоме майно накладено заборону відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою Цюрупинського районного суду від 08.01.2020 року по справі № 2121/2476/2012 замінено сторону у виконавчому проваджені, відкритого на підставі виконавчого листа №2121/2476/2012 про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 804/6/09/2007/840к/2576 від 17.09.2007 року в сумі 123490,61 доларів США, перевівши права стягувача з акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на [PERSON] , визнавши її правонаступником. У своєму листі від 01.04.2020 р. Олешківський районний відділ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомляє, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення боргу з [PERSON] на виконанні не перебуває, виконавче провадження завершено у 2016 році та знищене. Відповідно до ч. 2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. відповідач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право відповідача розпорядитися своїм майном, в тому числі передати його іпотеко держателю в рахунок погашення боргу. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності відповідача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право власності в даному випадку підлягає судовому захисту у заявлений позивачам спосіб шляхом зняття арешту з майна, проти чого відповідач не заперечує. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливо задовольнити позовні вимоги частково, скасувавши арешт домоволодіння та виключити запис заборону (арешт) з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . При цьому, на підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. Тому в задоволенні позову в даній частині слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial