Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], 15 вересня 2015 року звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеною позовною заявою, та просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінумуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні участі не приймала, у письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився у письмовій заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/4 частину від усіх видів його доходів. Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 11 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №145 (а.с. 3). Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьками якого являються позивач та відповідач відповідно копії свідоцтва про народженн (а.с.4). Малолітня дитина сторін знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За таких обставин, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], до досягнення останнім повноліття. Відповідач [PERSON] окрім спільного сина [PERSON] інших дітей та утриманців не має. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обовязок є особистим, індивідуальним обовязком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і\~ ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із тим, що між сторонами виник спір щодо участі кожного з них в матеріальному утриманні своєї дитини, суд вважає, що його необхідно вирішити судовим рішенням і доходить висновку, що з відповідача мають бути стягнути аліментні платежі, ці платежі мають бути стягнуті у частковому розмірі з усіх видів його заробітку, але у меншому розмірі, чим просила позивач. Вирішуючи питання про розмір щомісячних аліментних платежів, які необхідно стягнути з відповідача, суд вважає, що вони мають бути стягнуті у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до повноліття дитини. Приходячи до такого висновку, суд взяв до уваги ті обставини, що сторони офіційно працевлаштовані та отримують сталий заробіток, позивач у розмірі 3644,82 грн.., а відповідач у розмірі 6087,77 грн. Крім того, судом також встановлено, що позивач має від першого шлюбу також малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року (п.17) Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи вищевикладене те, що позивач позов підтримує, а відповідач не заперечує проти стягнення із нього аліментів на утримання малолітньої дитини, але в меншому розмірі чим просить позивач, вважає за достатнім в розмірі 1/4 частини, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON], що знаходиться на утриманні позивача, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки має постійний дохід, який в двічі більше позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття останнього. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стосовно судових витрат, то враховуючи, що даний спір є майновим то відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з урахуванням\~Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 487,20 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.\~\~ Враховуючи наведене,

Outcome: partial