Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Представник позивача - Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (далі - АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по оплаті за послуги централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог вказують, що позивач здійснював постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.10.2013 року по 31.03.2018 року. Будинок [ADDRESS] є багатоповерховим, опалення до квартири відповідачів здійснюється від транзитних трубопроводів і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не здійснювали оплату за надані позивачем комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2013 року по 31 березня 2018 року, утворилась заборгованість у розмірі 23140,81 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 6035,49 грн. та три відсотки річних - 1268,18 грн. Всього заборгованість складає 30444,49 грн. Просить стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно, направили заяву відповідно до якої, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, просять винести заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем їх проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Про причини неявки відповідачів суд не повідомили, будь - яких заяв про розгляд справи за їх відсутності не направили. Відповідачами надано відзив на позов, з якого слідує, що позовні вимоги не визнають. В обґрунтування відзиву зазначають, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , який є батьком відповідача [PERSON] .. Власник житла в даній квартирі не проживає. З метою установки автономного опалення у квартирі останній звернувся до ВАТ «Криворіжгаз» та 29 вересня 2010 року отримав технічні умови, на підставі яких ЧП «ФАЕР-СВ» виконало робочий проект та в подальшому провели роботи по демонтажу внутрішнього газового обладнання. Виконавчо-технічна документація знаходиться у задовільному стані, що підтверджується актом приймання внутрибудинкового газообладнання до експлуатації від 29.12.2010. Комісією у складі представників ВАТ «Криворіжгаз» та головного інженера ЧП «ФАЕР-СВ» об`єкт було прийнято в експлуатацію та дозволено врізку і пуск газу у квартиру. Ні власник квартири, а ні відповідачі з 2010 року не здійснювали оплату за послуги централізованого опалення, оскільки фактично такими послугами не користувались. Крім того, жодного договору на постачання послуги з централізованого опалення між позивачем і відповідачами укладено не було, підстав для нарахування сум за послуги опалення по спірній квартирі - у позивача немає. Вважають, що вони, як споживачі послуг мають право на вільний вибір продукції, послугами позивача не користуються, а тому не мають підстав для оплати послуг, які фактично їм не надаються. Також відповідачі вказують у відзиві, що в позовній заяві зазначений період стягнення заборгованості з жовтня 2013 року по березень 2018 року, однак на підтвердження наявності заборгованості за вказаний період позивачем не надано належних доказів. Крім того, зазначають, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовною заявою. Просять застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позову. Позивачем надано заперечення на відзив. Вважають відзив на позовну заяву необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи. В запереченні зазначають, що відповідачі не надали до відзиву законні акти про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, що вказує на той факт, що відповідачами самовільно відключено централізоване опалення. Позивачем проводяться роботи по укладенню договорів на постачання послуг населенню. Відповідачем такий договір не було укладено. Зобов`язання сплачувати за надані послуги з централізованого опалення виникають не лише з договору, а й з нормативно-правових актів. Відсутність договору не звільняє відповідачів від обов`язку сплати отриманої послуги. В силу положень ст.ст. 11, 634 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 2004 року), ст. 13 п.4,5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 2017 року), між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» №343 від 12.10.2011 року, будинок [ADDRESS] з 01.10.2013 року передано на обслуговування до ДП «Криворізька теплоцентраль». При передачі будинку інформація щодо облаштування автономного індивідуального опалення за адресою відповідачів та зняття їх з обліку - до позивача не надходила. Судова палата у цивільних справах ВСУ у справі №6-1192 цс від 11.11.2015 року зазначила у постанові, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Вважають, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуг теплопостачання. Згідно п.25 Правил - відключення від мереж централізованого опалення постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг проводиться відповідно до порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженої наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 року №4 та передбачає виконання певних процедур. Власником квартири при виконанні відключення від систем централізованого опалення не було дотримано відповідних вимог, автономне опалення встановлено незаконно. Внесені до Порядку наказом №167 від 06.11.2007 року зміни унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення окремих приміщень у житлових будинках. Відсутність у позивача законного акту, затвердженого рішенням комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання є підставою для продовження нарахування оплати за вказані комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] . Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та зобов`язати позивача привести мережу централізованого опалення Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2020 року справу прийнято до розгляду суддею Алексєєвим О.В. та постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Суд, дослідив матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, зазначає таке. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2004 року. Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності: 03.06.2004 (а.с.43). За вказаною адресою зареєстрованими значаться: [PERSON] , [INFO] з 13.10.2016 року; [PERSON] , [INFO] - з 12.10.2016 року та неповнолітня [PERSON] , [INFO] з 13.10.2016 року(а.с.11,15,16, 41,42). За замовленням [PERSON] приватним підприємством «ФАЕР-СВ» складено робочий проект по установці автономного опалення в квартирі [ADDRESS] (а.с.44, 46-49). Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз» замовнику [PERSON] надані технічні умови на проектування автономного опалення в його квартирі. Відповідно до п.8 вказаних технічних умов слід отримати дозвіл на підключення газового обладнання системи автономного опалення до системи газопостачання будинку і погодити робочий проект з усіма власниками (співвласниками) системи газопостачання будинку. Погодження власників завірити директором ЖКП (а.с.45). 27 грудня 2010 року [PERSON] , головним інженером ПП «ФАЕР-СВ», начальником ОТН ВАТ «Криворіжгаз» підписано акт прийняття в експлуатацію газофікованого об`єкта - об`єкт готовий до експлуатації та дозволено врізку і пуск газу (а.с.51). 29 грудня 2010 року комісією в складі: замовника [PERSON] , головного інженера ПП «ФАЕР-СВ», начальника ОТН ВАТ «Криворіжгаз» складено акт прийняття внутрішньобудинкового газообладнання в експлуатацію. Комісія вважає, що роботи по монтажу внутрішнього газового обладнання виконанні у відповідності до проекту, нормам ДБН.В.2.5-20-2001 і Правилами безпеки в газовому господарстві. Комісія вважає вказане обладнання прийнятим в експлуатацію та переданим у відання замовника. Акт підписаний членами комісії, міститься печатка ПП «ФАЕР-СВ» (а.с.50). 19 січня 2011 року здійснено опломбування газового лічильника за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом приймання газового лічильника (а.с.53). Із інформації про нарахування по роках, наданої позивачем видно, що за період з жовтня 2013 року по жовтень 2017 року включно, по квартирі [ADDRESS] , значиться заборгованість по оплаті за послугу опалення в розмірі 13741,87 грн., оплата за вказаний період не здійснювалась (а.с.5). Згідно з детальною випискою з особового рахунку, наданої позивачем, по вищевказаній квартирі здійснено нарахування послуг по опаленню: за листопад 2017 року - 1407,13 грн., за грудень 2017 року - 1502,49 грн., за січень 2018 року - 2210,29 грн., за лютий 2018 року - 2177,66 грн., за березень 2018 року - 2101,37 грн. Оплати споживачами здійснено не було. Загальна заборгованість станом на 01 квітня 2018 року становить 23140,81 грн. (а.с. 109). Вказана сума заборгованості також підтверджується розрахунком позивача (а.с.107-108). У зв`язку з наявністю заборгованості за послуги опалення позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 6035,49 грн. за період з грудня 2013 року по жовтень 2018 року та три відсотки річних в сумі 30444,49 грн. за період з 21 листопада 2013 року по 21 вересня 2018 року (а.с.6). Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року Публічному акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» відмовлено у видачі судового наказу про солідарне стягнення з [PERSON] і [PERSON] заборгованості за комунальні послуги на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України (а.с.7). Згідно з довідкою Криворізької об`єднаної довідково-інформаційної служби «НОВА-КОМ», станом на 01 січня 2019 року за адресою: [ADDRESS] значиться заборгованість перед АТ «Криворізька теплоцентраль» за послугу з опалення в розмірі 26336,51 грн. (а.с.52). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із надання комунальних послуг постачальниками та виконання споживачами зобов`язань по сплаті наданих послуг. При цьому, судом перевірено строки звернення з позовом до суду, оскільки відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як видно з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», 2004 року, який діяв станом на час виникнення заборгованості, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Частиною 3 ст. 20 вказаного Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 3 ч.2 ст. 21 Закону на виконавця покладено обов`язок підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Таким чином, факт відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Згідно частини 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. Із наданих відповідачами доказів встановлено, що в квартирі [ADDRESS] встановлено газовий котел на опалення житлового приміщення, квартира від`єднана від труб централізованого опалення. 29 грудня 2010 року підписаний акт прийняття внутрішньо будинкового газового обладнання в експлуатацію. Фактично, відповідачі послугами позивача не користуються. Так, пунктом 24 Правил передбачена можливість споживачів відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Згідно з п.п. 25, 26 вказаних Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства №4 від 22.11.2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, яким було передбачено виконання певних процедур, в тому числі звернення власника або орендаря окремого приміщення житлового будинку до постійно діючої міжвідомчої Комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Із наданих суду доказів не встановлено дотримання власником квартири [PERSON] вказаного порядку відключення квартири від мережі централізованого опалення. Окрім того, наказом Міністерства житлово-комунального господарства №169 від 06.11.2007 внесені зміни, які унеможливили відключення від мереж централізованого опалення окремих приміщень у житлових будинках. Таким чином, оскільки дозволу на відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення - отримано не було, а тому таке відключення було здійснено самовільно. Згідно з правовою позицією ВСУ у справі №6-1192цс15 від 11.11.2015 підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Таким чином, АТ «Криворізька теплоцентраль» здійснює постачання теплової енергії до житла відповідачів та відповідно до тарифів на теплову енергію нараховує оплату за надані послуги. Відповідачі зобов`язані оплати надані послуги, однак свої зобов`язання по оплаті не здійснювали. Так, згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу по оплаті за централізоване опалення квартири [ADDRESS] за період з жовтня 2013 року по березень 2018 року становить 23140,81 грн (а. с. 107). Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з наявністю простроченої заборгованості із сплати комунальних послуг позивачем було нараховано інфляційні втрати за період з грудня 2013 року по жовтень 2018 року в розмірі 6035,49 грн та три відсотки річних від простроченої заборгованості за період з 21 листопада 2013 року по 21 вересня 2018 року на суму 1268,18 грн. Встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Приписами статті 322 ЦК України на власника покладено обов`язок утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач на власний розсуд визначає коло осіб, до яких звертається з позовом. Однак, позовні вимоги до власника вказаного житла позивачем не заявлено. Також встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 12 жовтня 2016 року, відповідач [PERSON] - з 13 жовтня 2016 року, а отже останні не повинні нести відповідальність за нараховані позивачем послуги по опаленню за період з жовтня 2013 року по дату їх реєстрації. Тому, суд відкидає твердження представника позивача щодо обов`язку відповідачів оплати за надані послуги по опаленню за вказаний період. Стосовно строку загальної позовної давності, про застосування якого зазначено відповідачами у відзиві на позов, суд приходить до наступного. Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст. 257 та ч. 3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Виходячи з приписів ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Оскільки встановлено, що відповідач [PERSON] до 12 жовтня 2016 року, а відповідач [PERSON] до 13 жовтня 2016 року у спірній квартирі не були зареєстровані, власниками квартири не являються, тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення до вказаної відповідної дати слід відмовити за безпідставністю. Позовні заява була подана до суду 18.10.2018 року, а отже строк позовної давності по вимогам щодо стягнення заборгованості за період з 12.10.2016 року - позивачем не пропущено. У зв`язку з вищевикладеним твердження відповідачів про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду, не заслуговує на увагу. Також суд вважає за необхідне зазначити, що в запереченні на відзив позивач просить суд, серед іншого, зобов`язати позивача привести мережу централізованого опалення приміщення за адресою: [ADDRESS] до попереднього стану, а саме: відновити централізоване опалення шляхом приєднання опалювальних пристроїв -батарей до стояків централізованої системи опалення, видати наказ позивачу. Надані заперечення на відзив є по суті відповіддю на відзив, подання якого передбачено статтею 179 ЦПК України. Відповідно до приписів ст.179, ч.3-5 ст.178 ЦК України не передбачено зазначення у відповіді на відзив - позовних вимог чи вимог іншого характеру, які позивач вимагає прийняти судом. Здійснення неналежного (самовільного) відключення від систем централізованого опалення не є предметом даного спору. Крім того, встановлено, що відповідачами [PERSON] і [PERSON] не вчинялись дії по обладнанню квартири газовим обладнанням та відключення від мережі централізованого опалення, а тому суд не може розглядати дане прохання позивача як позовну вимогу, що підлягає вирішенню в даному судовому провадженні. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність поданих сторонами доказів, перевіривши наданий позивачем розрахунок, обґрунтованість сум щомісячних нарахувань, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Слід стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2016 року по березень 2018 року включно в сумі 14707, 88 грн., інфляційні втрати за вказаний період в розмірі 980,54 грн. а також три проценти річних в сумі 436,97 грн., а всього 16125 грн. 39 коп. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом частково, з урахуванням приписів частини першої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме по 466,63 грн. з кожного з відповідачів (16125,39 грн/30444,49 грн * 1762 грн).

Outcome: partial