Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

В грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності спадкодавцю права на земельну частку (пай) та визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування вимог вказала, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. За життя [PERSON] шляхом фактичного прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] набула, в тому числі, і право на земельну частку (пай) в розмірі 2,41 га в умовних кадастрових гектарах на території колишньої Микулинської сільської ради, проте не оформила спадщину нотаріально. [PERSON] , як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте оскільки відсутній сертифікат про право на дану земельну ділянку, отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача - Грицівської селищної ради в судове засідання не з`явився; секретар селищної ради Слаба І. направила до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити у відсутності представника селищної ради та вказала, що позов визнають повністю. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. За життя [PERSON] шляхом фактичного прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] набула, в тому числі, і право на земельну частку (пай) в розмірі 2,41 га в умовних кадастрових гектарах на території колишньої Микулинської сільської ради, проте не оформила спадщину нотаріально. [PERSON] , як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте оскільки відсутній сертифікат про право на дану земельну ділянку, отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказане підтверджено даними: свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке свідчить, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.3); витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, згідно з яким [PERSON] помер [INFO] (а.с.4); довідки нотаріуса №933/02-14 від 17 жовтня 2019 року, відповідно до якої спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.5); витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] (а.с.6), довідки №309 від 21 жовтня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Грицівської селищної ради Шепетівського району в тім, що [PERSON] , померла [INFO] , вступила в управління спадковим майном після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.7); заповіту, відповідно до якого [PERSON] все своє майно заповіла для [PERSON] (а.с.8); архівної довідки №3229/01-18 від 31 жовтня 2019 року, згідно з якою по документах архівного фонду Полонської державної нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с.9); листа відділу у Полонському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №29-22-029-324/112-19 від 27 листопада 2019 року, згідно з яким на ім`я [PERSON] був зареєстрований сертифікат серії ХМ №0096053 №568 від 20.02.1997 року на підставі рішення Полонської РДА від 28 грудня 1996 року №547-р, розміром 2, 41 га в умовних кадастрових гектарах за межами населених пунктів Микулинської сільської ради, державний акт на ім`я [PERSON] не реєструвався і не видавався (а.с.10); листа нотаріуса №1095/01-16 від 29 листопада 2019 року про відмову у видічі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.11), оголошення в газеті «Новий шлях» про те, що загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ №0096053, виданий Микулинською сільською радою на ім`я [PERSON] , вважати недійсним (а.с.13). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду Украни «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Відповідно до ст.ст. 1233 і 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В ч.1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як роз`яснено п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 5.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на правах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з таких законних підстав набуття права власності на майно є спадкування. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] за життя мав саме право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ХМ №0096053 №568 від 20.02.1997 року розміром 2, 41 га в умовних кадастрових гектарах за межами населених пунктів Микулинської сільської ради, державний акт на ім`я [PERSON] не реєструвався і не видавався, дане право успадкувала фактично [PERSON] , тому вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на вказану земельну частку (пай) задоволенню не підлягають. Беручи до уваги те, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріуса, спір про спадкове майно відсутній, суд дійшов висновку, що право позивача на спадщину підлягає захисту шляхом визнання права на спадкове майно. За таких обставин, суд вбачає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] .

Outcome: partial