Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Ремонтне житлово-комунальне підприємство № 1 м. Ковеля (далі - РЖКП № 1) звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги мотивує тим, що метою діяльності РЖКП №1 є забезпечення виконання комплексу робіт, спрямованих на створення необхідних умов для проживання людей і забезпечення збереження житлових будівель та технічного обладнання. Квартира [ADDRESS] , належала відповідачу, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] 19.11.2007 року , за реєстровим номером №7407. Проте боржник систематично не проводив оплату за отримані послуги, внаслідок чого в період з листопада 2007 року по липень 2012 року утворилась заборгованість перед РЖКП-1 в сумі 3169, 07 грн. Позивач неодноразово повідомляв відповідача про існуюючу заборгованість та просив її погасити, але на даний час відповідач вказану заборгованість не сплатив. Відмова відповідача, сплачувати кошти за надані послуги призводить до важкого становища підприємства. Позивач, не має можливості своєчасно сплачувати податки до бюджету та проводити внески в пенсійний фонд. Це в свою чергу ставить під загрозу нормальну діляність підприємства в наданні якісних послуг. Просить стягнути з відповідача на користь РЖКП №1 заборгованість за отриманні житлово-комунальні послуги в сумі 3 169,07 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. В судове засіданні представник РКЖП №1 не з'явився, попередньо подавши до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо подавши суду запереченя проти позову. З якого вбачається, що відповідач заявлений позов не визнає, оскільки вважає, що підставою для виникнення обов'язків щодо оплати житлово-комунальних послуг є договір. Однак, будь-яких договорів з позивачем він не підписував, не вчиняв жодних правочинів, які б свідчили про те, що він бере на себе будь-які зобов'язання перед позивачем. Відтак у нього немає жодних зобов'язань перед позивачем, які б грунтувалися на нормах матеріального права. Крім того, позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги була нарахована з листопада 2007 року. Однак, позов до суду було подано в лютому 2015 року. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст. 67,68,151 ЖК України, п. 17 "Правил утримання будинків та прибудинкової території", затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572 власники житлового приміщення повинні вносити плату за комунальні послуги (утримання будинку та при будинкової території, теплову енергію, водопостачання), згідно встановлених тарифів і не пізніше 10 числа наступного за звітним місцем. Як вбачається з свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 11.07.2012 року відповідачу [PERSON] належала квартира по [ADDRESS] В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проводив оплату за отримані житлово-комунальні послуги , а тому а період з листопада 2007 року по липень 2012 року заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території становить 3 169,07 грн, що стверджується розрахунком суми боргу РЖКП №1 м.Ковеля . Комунальні платежі, квартирна плата нараховані за діючими тарифами. З часу винникнення заборгованості позивач не звертався до суду за захистом свого права. У той же час вимогами про стягнення забооргованості за надані комунальні послуги звернувся до суду 28.01.2015 року. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності,про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч.4 ст.267 ЦК України) . За змістом ст.267 ЦК України позовна давність не може застосовуватись без заяви сторони. Сторона має право зробити таку заяву в будь-який час до винесення рішення, в тому числі під час судових дебатів. Якщо позовна давність минула, і позивач зробив заяву про її застосування, це є підставою для відмови у позові. За наявності поважних причин пропуску позовної давності суд захищає порушене право. Поважними слід визнавати тільки такі причини, за яких кредитор проявляв належну дбайливість про захист свого порушеного права, але не міг своєчасно заявити позов з причин, які від нього не залежали та не знаходились під його контролем. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові . Відповідачем було в суді заявлено про застосування строку позовної давності . Частиню 1,3 ст.264 ЦК України передбачено перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно розрахунку нарахування по кварплаті за адресою: [ADDRESS], борг по квартирі в якій проживає відповідач значиться з 2007 року, а позов заявлено 28 січня 2015 року , тому суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості , а зважаючи на те, що відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу такого строку, позивач причин пропуску позовної давності не обґрунтував, з матеріалів справи не вбачається поважність причин її пропуску, а тому за таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені вимог слід задовольнити частково з січня 2012 року по липень 2012 року.

Outcome: partial