Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що після смерті її батька [INFO] р. [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. У встановленому законом порядку позивач звернулась до нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через недоведеність родинного зв'язку між її батьком [PERSON] та його батьками - [PERSON] та [PERSON], а також фактів приналежності свідоцтва про шлюб, саме батькам померлого [PERSON] Позивач зазначає, що після смерті [PERSON], єдиною хто прийняв спадщину після чоловіка, була його дружина [PERSON], яка на момент його смерті проживала разом із ним за адресою: [ADDRESS] Після смерті [PERSON], єдиним хто прийняв спадщину, але не встиг юридично оформити, є [PERSON], який на момент смерті своєї матері постійно проживав з нею за вищевказаною адресою. Позивач просить суд встановити факти родинних відносин: між [PERSON] та [PERSON], як батька та сина; між [PERSON] та [PERSON], як матері та сина; між [PERSON] та [PERSON], як чоловіком та жінкою; встановити факти про відкриття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за місцем: [ADDRESS]; встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] за вказаною адресою, а також визнати за позивачем право власності на вищезазначений об'єкт нерухомості. Позивач та її представник в судовому засіданні підтвердили викладені в позові обставини та наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник Свердловської міської ради Луганської області у судовому засіданні не заперечувала проти встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також заперечувала в частині вимог про визнання права власності, посилаючись на те, що спадкоємець має змогу звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини у встановленому законом порядку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в будинку за адресою: [ADDRESS] проживав його батько [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та його брат [PERSON], до моменту смерті кожного з них. Після смерті [PERSON] управління будинком здійснювала [PERSON], після її смерті - [PERSON] до моменту смерті. Після смерті [PERSON] фактичне управління майном здійснювала [PERSON] Свідок підтвердив, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі та постійно проживали разом. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем знайома з 1986 року. Після смерті [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] залишився мешкати їх син - [PERSON], який весь час проживав з ними, до їх смерті. Після смерті батьків [PERSON] постійно проживав за адресою: [ADDRESS], до моменту смерті. За [PERSON] доглядала позивач [PERSON] Хоча на теперішній час в будинку ніхто не живе, [PERSON] здійснює постійний догляд за домоволодінням з моменту смерті [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту родинних відносин. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 526 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON], місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Судом встановлено, що 21.11.1929 р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], після чого останній присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с. 12). [INFO] р. народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно копії договору від 11.10.1956 р. (а.с. 19), [PERSON] надано у безстрокове користування надано земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності за адресою: [ADDRESS] [INFO] р. помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] (а.с. 14). Згідно копії реєстраційного напису від 25.12.1961 р. (а.с. 22), домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], зареєстровано в Ровеньківському бюро технічної інвентаризації на праві власності за [PERSON]. [INFO] р. народилась [PERSON], батьком якої є [PERSON], матір'ю - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] (а.с. 13), [INFO] р. померла [PERSON]. Відповідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 02.08.2013 р. (а.с. 8), 24.12.1993 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] (а.с. 10). 14.12.2007 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] (а.с. 9). 17.02.2009 р. рішенням виконавчого комітету Свердловської міської ради № 57 «Про впорядкування назв вулиць» домоволодіння [ADDRESS], належне [PERSON], визнано домоволодінням [ADDRESS], що підтверджується відповідною копією рішення (а.с. 23). Згідно відповіді Луганського обласного державного нотаріального архіву від 15.01.2014 р., спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, не заводилась, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 36325844 від 15.01.2014 р. З копії відповіді Першої Свердловської державної нотаріальної контори від 09.12.2013 р. та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 36013268 від 07.12.2013 р. вбачається, що до майна померлого [INFO] р. [PERSON] відкрита спадкова справа № 41/2002. Матеріалами справи, поясненнями позивача та свідків встановлено, що під час укладення договору про надання земельної ділянки для будівництва дому, яка на теперішній час має адресу: [ADDRESS] а також під час реєстрації домоволодіння за цією адресою, у правовстановлюючих документах прізвище батька позивача [PERSON] було помилково записано як «[PERSON]». З матеріалів справи та показань свідків вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно перебували в шлюбі та мали сина - [PERSON]. Зазначені особи постійно проживали до моменту смерті кожного з них за адресою: [ADDRESS] яка, відповідно до положень діючого цивільного законодавства, є місцем відкриття спадщини по кожному померлому спадкодавцю. Відповідно ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки у справі відсутня основна підстава для визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок в судовому порядку - підтвердження відмови нотаріального органу у вчиненні нотаріальних дій стосовно набуття права власності позивачем у порядку спадкування, суд вважає за необхідне залишити цю вимогу без задоволення. Позовні вимоги, щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягають задоволенню, оскільки на даний час встановити дані факти іншим шляхом не представляється можливим та від них залежить виникнення або зміна юридичних прав та обов'язків. На підставі ст. 1217, 1218 ЦК України, ст. 526 ЦК УРСР,

Outcome: partial