Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України (дала МТСБУ) звернулося до суду із названим позовом до [PERSON] (далі Відповідач) в якому просило стягнути із Відповідача 50 000 (п»ятдесят тисяч) гривень витрат за заподіяну шкоду, 2000 ( дві тисячі ) гривень витрат на правову допомог, 982 (дев»ятсот вісімдесят дві) гривні витрат на послуги аварійного комісара та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що Відповідач 19 червня 2014 року о 13 год. 30 хв., рухаючись на перехресті вулиці Київська та Індустріальна в с. Петрівська, керуючи транспортним засобом ГАЗ державний номерний знак [NUMBER], виконуючи лівий поворот при зеленому сигналі основного світлофору, не надав дорогу автобусу Фольксваген державний номерний знак [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку прямо зі сторони м. Києва на зелений сигнал світлофора, допустив зіткнення із вищевказаним автобусом, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина Відповідача у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспотної пригоди (далі ДТП) підтверджується постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2014 року. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автобус Фольксваген державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] Відповідно до звіту № 9123 про оцінку транспортного засобу Фольксваген державний номерний знак [NUMBER] вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 67691,54 грн. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1120353 з терміном дії - з 04.06.2014 року до 03.06.2015 року, в зв»язку з чим МТСБУ 15 січня 2015 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 50 000 (п»ятдесяти тисяч) гривень, а тому просить стягнути з Відповідача в порядку регресу завдану матеріальну шкоду та судові витрати. В ході судового розгляду позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути солідарно з [PERSON] та Філії «Києво-Святошинське районне дорожнє управління «ДП» Київське обласне дорожнє управління «ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» витрати, пов»язані із виплатою страхового відшкодування у розмірі 50 000 гривень, за послуги аварійного комісара в розмірі 982 гривні, витрати на правову допомогу в розмірі 2000 гривень та судові витрати по справі в розмірі 1378 гривень. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд справи проводити за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти позовних вимог заперечує, посилаючись на обставини, викладені у письмовому запереченні на позов. (а.с.-43-44) Представник відповідача Філії «Києво - Святошинське районне дорожнє управління «ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи із наступного. Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19 червня 2014 року о 13 год. 30 хв. [PERSON], рухаючись на перехресті вулиці Київська та Індустріальна в с. Петрівська, керуючи транспортним засобом ГАЗ державний номерний знак [NUMBER], виконуючи лівий поворот при зеленому сигналі основного світлофора з вул. Київська, не надав дорогу автобусу Фольксваген державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON], та який рухався у зустрічному напрямку прямо зі сторони м. Києва на зелений сигнал світлофора, допустив зіткнення з автобусом Фольксваген державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п»ять) гривень. (а.с.-6) Розмір завданих збитків за пошкоджений автомобіль складає 67 691 (шістдесят сім тисяч шістсот дев»яносто одну) грн. 54 коп., що підтверджується копією звіту № 9123 про оцінку автомобіля Фольксваген державний номерний знак [NUMBER]. (а.с.- 13-25) Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. [PERSON], скориставшись своїм правом, передбаченим Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав заяву до МТСБУ про відшкодування йому оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 19 червня 2014 року в с Петрівське Київської області за участю транспортного засобу Фольксваген державний номерний знак [NUMBER] під його керуванням та транспортного засобу ГАЗ державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], додавши копію полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1120353 з терміном дії з 04.06.2014 року до 03.06.2015 року та лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000 гривень (а.с.-4-5) Із копії наказу МТСБУ № 116 від 13.01.2015 року визначено фінансовому управлінню сплатити відшкодування на рахунок [PERSON] у розмірі 50 000 (п»ятдесят тисяч) гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. (а.с.- 8) Із копії платіжного доручення № 9036 від 14 січня 2015 року вбачається, що МТСБУ сплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50 000 (п»ятдесят тисяч) гривень. (а.с.-7) Згідно копій платіжних доручень № 7162 від 28 серпня 2014 року та № 7421 від 26 вересня 2014 року МТСБУ сплатило 982 (дев»ятсот вісімдесят дві) грн. за послуги аварійного комісара. (а.с.-9,11) Із копії Додаткової угоди № 267 до Контракту про надання правової допомоги № 77 від 04.10.2012 року МТСБУ додатково понесло витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень (а.с.-27) Із копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він з 25.08.2010 року по 03.11.2014 року працював водієм а/машини КДМ у філії Києво-Святошинське районне дорожнє управління, тобто перебував у трудових відносинах із вказаним підприємством та під час ДТП, яке сталося 19 червня 2014 року, виконував свої трудові обов»язки. (а.с.-79) Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 2 ч.1 ст. 38 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об»єднанням страховиків, які здійснюють обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п.а ч.1 ст. 41 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична, або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків. Відповідно абзацу 3 п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо з нею укладений цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог до [PERSON] необхідно відмовити, оскільки в суді знайшов підтвердження той факт, що дорожньо-транспортна пригода 19 червня 2014 року за участю автомобілів [NUMBER] під керування Відповідача та автобуса Фольксваген державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], сталася саме в період його роботи у філії Києво-Святошинське районне дорожнє управління, яке відповідно ч.2 ст. 1187 ЦК України зобов»язане відшкодувати шкоду нанесену його працівником. Тому, враховуючи вищевикладене із Філії «Києво -Святошинське районне дорожнє управління «ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України слід стягнути на користь МТСБУ 5 0 000 (п»ятдесят тисяч) гривень понесених витрат та 982 (дев»ятсот вісімдесят дві) гривні витрат на послуги аварійного комісара, а всього 50 982 (п»ятдесят тисяч дев»ятсот вісімдесят дві) гривні. Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення на користь позивача 2000 гривень витрат на правову допомогу, суд вважає, що в задоволенні цих вимог позивачу слід відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця а галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зі ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб»єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У п.п. 47,48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз»яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката, або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідно договору (статті 12,42,56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді, як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, в матеріалах справи відсутній, документально підтверджений, розрахунок витрат на правову допомогу розмірі, оплаченому позивачем адвокату, здійснений з урахуванням положень Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», що позбавляє суд можливості дійти обґрунтованого висновку щодо відповідності сплаченої суми фактично наданим послугам. Більше того, згідно з п. 48 зазначеної постанови Пленуму, відсутність відповідного розрахунку фактично є самостійною підставою для відмови у задоволенні вимог щодо стягнення таких витрат. Враховуючи вищевикладене обґрунтування, суд вважає, що в цій частині вимоги позивача є необґрунтованими та задоволені бути не можуть.

Outcome: partial