Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

У грудні 2013 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому просила поділити будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що будувався в період перебування у зареєстрованому шлюбі, та виділити їй в натурі ? частину вказаного будинку. У січні 2014 року [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ вказаного житлового будинку, виділ в натурі його частки та встановлення порядку користування земельною ділянкою біля будинку. Рішенням суду позов [PERSON] був задоволений, а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] було відмовлено. Суд поділив будинок в [ADDRESS], між [PERSON] та [PERSON] і виділив [PERSON] в натурі в житловому будинку: частину коридору 1-5, площею 3,38 кв.м, вартістю 8160 грн, частину кімнати 1-6 площею 3,36 кв.м, вартістю 8942 грн, передпокій 1-9 площею 22,8 кв.м, вартістю 55047 грн, кімнату 1-10, площею 23 кв.м, вартістю 61208 грн, кімнату 1-11 площею 32,7 кв.м, вартістю 87021 грн, кімнату 1-12, площею 20,9 кв.м, вартістю 55619 грн, а всього в жилому будинку загальною площі 106,14 кв.м на загальну вартість 27997 грн; в господарських будівлях виділив сарай, вартістю 41242 грн, а всього в домоволодінні на суму 317239 грн, що складає ? частку. [PERSON] суд виділив в натурі в житловому будинку: частину коридору 1-5, площею 4,92 кв.м, вартістю 11879 грн, частину кімнати 1-6 площею 25,34 кв.м, вартістю 67434 грн, коридор 1-7, площею 2,4 кв.м, вартістю 5794 грн, санвузол 1-4 площею 4,9 кв.м, вартістю 15774 грн, передпокій 1-2, площею 6,9 кв.м, вартістю 16659 грн, кухню 1-3 площею 20,3 кв.м, вартістю 65349 грн, кімнату 1-8 площею 19,9 кв.м, вартістю 52958 грн, а всього в житловому будинку загальною площею 84,66 кв.м на загальну вартість 235847 грн; в підвалі: котельню 1-1 площею 17,1 кв.м, вартістю 25297 грн, гараж І площею 20,4 кв.м, вартістю 30178 грн, кладову ІІ площею 7,9 кв.м, вартістю 8334 грн, коридор ІІІ площею 9,5 кв.м, вартістю 10023 грн, всього в підвалі площею 54,9 кв.м, вартістю 73832 грн, всього в домоволодінні на суму 309679 грн, що складає ? частку домоволодіння. Також суд зобов'язав [PERSON] виконати дверний проріз в зовнішній стіні кімнати 1-6, влаштувати дверну коробку в прорізі зовнішньої стіни кімнати 1-6, встановити дверне полотно в прорізі зовнішньої стіни кімнати 1-6, вхідний дверний блок, виконати прибудову кухні та санвузла, а [PERSON] зобов'язаний виконати перегородку в кімнаті 1-6. Суд стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] 3780 грн. грошової компенсації за отримання надлишку при розподілі домоволодіння, стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] 2209,35 грн. судового збору та 3744 грн. на проведення експертизи. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду через невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи і ухвалити нове рішення про задоволення його зустрічного позову та виділити йому: в житловому будинку: ? частину коридору 1-5, площею 4,15 кв.м, коридор 1-7 площею 2,4 кв.м, санвузол 1-4, передпокій 1-2, кухню 1-3, кімнату 1-8, кімнату 1-12; в підвалі ? частину котельні 1-1, гараж І, кладову ІІ, ? частину коридору ІІІ, а [PERSON] виділити в натурі в житловому будинку ? частину коридору 1-5, кімнату 1-6, передпокій 1-9, кімнату 1-10, кімнату 1-11 грн; в господарських будівлях ? частину коридору ІІІ, ? частину котельні І-І, ? частину сараю; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 14493,50 грн грошової компенсації за отримання надлишку при розподілі домоволодіння і встановити порядок користування земельною ділянкою. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував встановлений порядок користування будинком і виділ другого поверху [PERSON] порушує права [PERSON] як співвласника будинку на доступ до горища. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що у разі поділу будинку, до нового власника переходить і право користування земельною ділянкою, а при розподілі судових витрат суд безпідставно стягнув з нього судовий збір, хоча він є особою, яка звільнена від сплати судового збору. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.06.1989 року по 23.12.2008 року. 20.10.1989 року рішенням виконкому Чернігівської міськради № 223 [PERSON] була виділена земельна ділянка для будівництва одноквартирного жилого будинку спорудами в [ADDRESS]. Рішенням 3 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 17.12.2010 року вказана земельна ділянка була передана у власність [PERSON] і державний акт про право власності на цю земельну ділянку був зареєстрований 25.07.2011 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. За час шлюбу сторони почали будувати будинок з надвірними будівлями за вказаною адресою, який був зданий в експлуатацію і 02.09.2013 року було видано свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] Рішенням Новозаводського районного суду від 11.12.2013 року був задоволений позов [PERSON] до [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частину вказаного будинку. [PERSON] в рахунок її половини будинку з надвірними будівлями просила виділити в натурі частину коридору підвалу ІІІ площею 1,5 кв.м (для облаштування входу в котельню), котельню підвалу 1-1 ( з закладенням існуючого входу та облаштування входу з боку коридору), частину кімнати 1-6 площею 5 кв.м, яка прилягає до коридору 1-5, частину коридору 1-5 площею 1,5 кв.м (для облаштування окремого входу в котельню), передпокій 1-9, кімнату 1-10, кімнату 1-12, кімнату 1-11, частину сараю поділеного посередині, а решту виділити [PERSON] і компенсацію з неї не стягувати враховуючи витрати на облаштування кухні, санвузла та окремих входів. [PERSON] у зустрічних вимогах просив виділити в натурі на свою половину садиби гараж підвалу І, кухню 1-3, передпокій 1-2, кімнату 1-8, кімнату 1-12, частину сараю поділеного посередині, а [PERSON] виділити в натурі котельню підвалу 1-1,кладову підвалу ІІ, коридор підвалу ІІІ, кімнату 1-10, кімнату 1-11, частину сараю поділеного посередині, залишивши в спільному користуванні коридор 1-5, санвузол 1-4, коридор 1-7, кімнату 1-6, кімнату 1-9, та встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток у будинку. По справі 25.03.2014 року була проведена судова будівельно-технічна експертиза, яка вказала на недоцільність поділу будинку за варіантом, запропонованим [PERSON], оскільки в загальному користуванні залишається багато площі садиби, і вказала на технічну можливість поділу будинку за варіантом, який запропонувала [PERSON] Також експертизою було запропоновано два варіанти поділу будинку і визначена вартість будинку з надвірними спорудами 626918 грн. Рішенням виконкому Новозаводської районної у м.Чернігові ради № 102 від 12.05.2014 року була надана згода на переобладнання будинку згідно з варіантами, запропонованими висновком експертизи. Задовольняючи позов [PERSON] і проводячи виділ часток в натурі за варіантом № 1 висновку експертизи, який відповідає варіанту виділу, запропонованому [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що такий варіант розподілу спірної садиби відповідає ідеальним часткам співвласників та не порушує їх права та законні інтереси. Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON], суд першої інстанції вказав, що запропонований [PERSON] варіант поділу садиби є нераціональним так як п'ять приміщень залишатимуться у спільному користуванні при наявності достатньої кількості площ для виділення в окреме користування кожного із співвласників, а встановлення порядку землекористування є неможливим через знаходження земельної ділянки у власності [PERSON] Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно права у співвласника вимагати виділ в натурі своєї частки та відсутністю можливості встановити порядок користування земельною ділянкою. Такі висновки суду відповідають ст.364 ЦК України, ст. 120 ЗК України та матеріалам справи. Посилання апелянта на перехід до нього права користування частиною земельної ділянки при переході права власності на частину будинку є безпідставним. Дійсно, відповідно до ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, а якщо будинок розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Як встановлено судом, земельна ділянка в [ADDRESS], перебуває у власності [PERSON] При переході права власності на частину будинку до [PERSON], може мати місце перехід і права власності на відповідну частину земельної ділянки. Проте, позовні вимоги [PERSON] стосуються встановлення порядку користування частиною земельної ділянки, яка на даний час зареєстрована на праві власності за [PERSON] Законодавство передбачає встановлення порядку користування земельною ділянкою, що перебуває у власності, зі згоди власника або через сервітут. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки позовні вимоги [PERSON] стосуються права користування земельною ділянкою без реєстрації за собою права власності на частину земельної ділянки у встановленому ч.1 ст.120 ЗК України порядку, то такі вимоги не можуть бути задоволені. Що стосується виділу в натурі сторонам їх часток, то апеляційний суд приходить до висновку, що в цій частині рішення суду підлягає зміні через порушення норм матеріального права. Зокрема, предметом даного позову є будинок, який має два поверхи, підвальне приміщення, дах та з надвірних споруд двоповерховий сарай. Рішенням Новозаводського районного суду від 11.12.2013 року було визнано право власності в рівних частинах за [PERSON] та [PERSON] Статті 358, 364 ЦК України встановлюють, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками зі їхньою згодою і співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників відповідної матеріальної компенсації. Сторони скористались правом виділу своєї частки і кожен просив виділити йому в натурі частку будинку з надвірними спорудами, на яку він має право, тобто частину будівлі капітального типу, споруджену з дотриманням вимог закону, з господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, що визначено ст.ст.380, 381 ЦК України. Суд першої інстанції, обираючи варіант поділу будинку, за яким одна сторона має доступ до даху і не має доступу до підвального приміщення, а друга сторона має доступ до підвального приміщення і не має доступу до даху, не врахував те, що таким поділом будуть порушуватись права сторін у володінні, користуванні своєю частиною будинку, яка повинна мати фундамент та дах. Запропонований експертизою варіант поділу № 2 передбачає не значне відхилення від рівності часток і встановлює такий виділ, при якому кожна сторона буде мати у власності частку підвального приміщення, частку першого поверху і над цією часткою частку другого поверху, та вихід на дах, а саме, при виділі [PERSON] буде мати ? частини коридору 1-5, площею 4,15 кв.м, вартістю 10019,50 грн, кімнати 1-6 площею 28,7 кв.м, вартістю 76376 грн, передпокою 1-9 площею 22,8 кв.м, вартістю55047 грн, кімнати 1-10 площею 23 кв.м, вартістю 61208 грн, кімнати 1-11 площею 32,7 кв.м, вартістю 87021 грн, ? частини коридору ІІІ площею 4,75 кв.м, вартістю 5011,50 грн, ? частини котельні 1-1 площею 8,55 кв.м, вартістю 12648,50 грн, ? частини сараю вартістю 20621 грн, що буде становити 13/25 частин цього будинку з надвірними спорудами, загальною вартістю 327952,50 грн. [PERSON] при такому виділі буде мати ? частину коридору 1-5, площею 4,15 кв.м, вартістю 10019,50 грн, коридор 1-7 площею 2,4 кв.м, вартістю 5794 грн, санвузол 1-4 площею 4,9 кв.м, вартістю 15774 грн, передпокій 1-2 площею 6,9 кв.м, вартістю 16659 грн, кухню 1-3 площею 20,3 кв.м, вартістю 65349 грн., кімнату 1-8 площею 19,9 кв.м, вартістю 52958 грн, кімнату 1-12, площею 20,9 кв.м, вартістю 55619 грн, ? частину котельні 1-1 площею 8,55 кв.м, вартістю 12648,50 грн, гараж І вартістю 30178 грн, кладову ІІ вартістю 8334 грн, ? частину коридору ІІІ площею 4,75 кв.м, вартістю 5011,50 грн, ? частина сараю вартістю 20621 грн, що буде становити 12/25 частин цього будинку з надвірними спорудами, загальною вартістю 298965,50 грн. Компенсація за переотриману частку в майні буде становити 14493,50 грн, яку слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Крім наведеного, слід зазначити, що вказаний варіант поділу передбачає менші витрати на переобладнання приміщень у відокремлені частини та не залежить від волі власника частини будинку на прибудову до його частини іншим власником свого тамбуру, кухні, санвузла. Стосовно доводів апеляційної скарги про безпідставне стягнення з апелянта судових витрат на користь [PERSON], то апеляційний суд виходить з положень ст.ст.79, 88 ЦПК України. Відповідно до вказаних норм, до судових витрат, пов'язаних з розглядом справи належать судовий збір, витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи і вони розподіляються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] при подачі позову було сплачено 2209,35 грн судового збору та 3744 грн за судову експертизу, висновки якої були використані при вирішенні спору. Позов [PERSON] та позов [PERSON] задовольняються частково, а тому частково повинні бути розподілені судові витрати: витрати по проведенню експертизи покладаються на обидві сторони порівну, а тому [PERSON] повинен відшкодувати половину вартості експертизи [PERSON], яка оплатила цю експертизу, що становить 1872 грн. При подачі позову про поділ майна [PERSON] повинна була сплатити 3134,59 грн., а сплатила 2209,35 грн. У зв'язку з частковим задоволенням позову, частина сплаченого [PERSON] судового збору підлягає поверненню [PERSON], а саме 1094,73 грн. Недоплата складає 925,24 грн, які при частковому задоволенні позовних вимог за [PERSON] повинен був сплатити [PERSON] на користь держави, але він, як особа що постраждала від аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, звільняється від сплати судового збору. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 2966,73 грн на повернення понесених нею судових витрат. Посилання апелянта на те, що він, як особа що постраждала від аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, не повинен відшкодовувати судові витрати є безпідставими, оскільки ст.88 ЦПК України не передбачає такого, а за ст.5 Закону України „Про судовий збір", [PERSON] звільняється від сплати судового збору лише як позивач за подачу позову. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині варіанту поділу та стягнення судових витрат. За подачу апеляційної скарги [PERSON] був звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України „Про судовий збір". У зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги і відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь держави [PERSON] повинна сплатити 783,65 грн. судового збору.

Outcome: partial