Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в період перебування в шлюбі з [PERSON], який рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 травня 2016 року був розірваний, народилася спільна донька сторін [PERSON], [INFO]. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. За наслідком винесеного рішення позивачкою було отримано виконавчий лист, який був пред»явлений на виконання до відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції. На сьогоднішній день розмір аліментів, що стягуються з відповідача не забезпечують потреб дитини, а тому позивачка просить суд збільшити розмір аліментів у зв»язку зі змінами в законодавстві з розміру ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Крім того вказує, що спільна донька сторін є студенткою Київського національного торгово-промислового університету, денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу, що підтверджує довідка, видана навчальним закладом, та покладає на позивачку, як на того з батьків, з ким проживає дитина, тягар по утриманню та несенню додаткових витрат, так як донька на даний час є неповнолітньою та не може працевлаштуватись. На сьогоднішній день для забезпечення належного рівня життя доньки поза межами батьківського дому, з огляду на те, що вона будучи неповнолітньою виявила бажання та наснагу до навчання, змушує позивачку нести додаткові витрати, а саме: сплачувати за проживання в гуртожитку № 1 кімната 403 вище зазначеного університету в розмірі 5280 грн. Також позивачкою, як матір»ю, з метою естетичного лікування дефектів у області стоматології, було проведено лікування, а саме поставлено брекети, вартість яких склала 3832 грн. Загальний розмір додаткових витрат складає 9112 грн. з яких 4556 грн. має відшкодовуватись [PERSON], як батьком дитини, однак останній в категоричній грубій формі повідомив, що не має такої можливості та бажання, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини, а також понесені судові витрати. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених у позовній заяві. Просили позов задоволити. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечували щодо збільшення розміру аліментів з ? частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до розміру ? частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 19.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки дана норма передбачена діючим законодавством та закріплена ст..ст. 184, 192 СК України. Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат не визнали, оскільки дані витрати не підтверджені належними та допустимими доказами по справі та не містять інформації щодо предмета доказування. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно навчається в Київському національному торговельно-економічному університеті на денній формі навчання та проживає в гуртожитку даного університету. Вартість проживання в гуртожитку становить 5280 за рік, яка була сплачена відповідно до квитанції. Відмінність кімнат зазначених в рахунку на оплату по відшкодуванню витрат за проживання та в квитанції від 30.08.2017 року вказує, що рахунок був виписаний на загальну кімнату, а оплата була проведена за кімнату в якій проживала. Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року і її батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 6) Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 10 травня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцької міської ради Чернігівської області 04 травня 2000 року, актовий запис № 95 - розірвано. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 червня 2016 року стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2016 року, тобто з дня подачі заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист та пред»явлено [PERSON] до виконання до Прилуцького міськрайонного відділу ДВС. Листом Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 28.02.2018 р. за № 18-43/5789/14.15/6382 [PERSON] роз»яснено, що збільшення розміру аліментів згідно виконавчого листа № 2/742/765 від 18.07.2016 року виданого Прилуцьким міськрайоннним судом про стягнення з [PERSON] аліментів відповідно до ст.. 192 СК України може бути згодом збільшено за рішення суду. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 постанови Пленума Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Разом з тим, в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, з метою захисту прав дитини, законодавчо були внесені зміни в бік збільшення, і суд вважає, що така обставина входить до переліку інших підстав, з якими законодавець пов'язує можливість зміни розміру аліментів. За таких обставин, враховуючи розмір аліментів, які сплачує відповідач, а також наявність підстав для захисту прав дитини в частині приведення мінімального розміру аліментів на їх утримання до законодавчо встановленого рівня, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька, враховуючи потреби дитини, буде сприяти гармонійному розвитку, зможе забезпечити право на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Щодо позовної вимоги позивача про стягнення додаткових витрат, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки № 750 від 13.09.2017 року виданої Київським національним торговельно-економічним університетом [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу (а.с. 11) Як вбачається із довідки відділу адміністративних послуг Прилуцької міської ради № 547 від 14.02.2018 року [PERSON] дійсно зареєстрована в [ADDRESS]. Донька [PERSON], [INFO] знята з реєстраційного обліку на навчання 22.08.2017 року Відповідно до рахунку на оплату по відшкодуванню витрат за проживання [PERSON] у гуртожитку № 1 Київського національного торговельно-економічного університету кімната № 403 за період з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року вартість проживання становить 5280 грн., яка була сплачена на рахунок Київського «НТЕУ», що підтверджується квитанцією від 30.08.2017 року № 6111 Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути половину фактичної оплати вартості за проживання доньки в гуртожитку, а саме, 2640 грн. Що стосується вимоги позивачки про відшкодування витрат на лікування в області стоматології, а саме встановлення брекетів дочці [PERSON] суд приходить до висновку, що дані вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки як вбачається із видаткової накладної № 22405 від 11 липня 2017 року платником є [PERSON] Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] Крім того, частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частина 2 ст.141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:…3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволений частково, то з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 408 грн. 78 коп.

Outcome: partial