Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщення - житловим будинком за адресою: [ADDRESS] та зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання. В обгрунтування позову зазначає, що він є власником вищевказаного житлового будинку. У житловому будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON] . Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 28.05.2019 року шлюб між ними розірвано. З листопада 2018 року відповідач фактично припинила проживати у житловому будинку та вести спільне господарство, однак не знялась з реєстрації місця проживання. На даний час позивач має намір відчужити житловий будинок, але потенційні покупці відмовляються від укладення договору, дізнавшись про те, що в житловому будинку зареєстрована відповідач, а відтак просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 14.08.2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.04.2020 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду скерував заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась із невідомих причин, про розгляд справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Згідно із ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №59285309 від 18.05.2016 року, житловий будинок [ADDRESS] , належить в цілому на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої Ясниською сільською радою Яворівського району Львівської області № 397 від 04.07.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно із актом від 07.05.2019 р. комісії Ясниської сільської ради Яворівського району Львівської області [PERSON] 1961 р.н. за словами чоловіка та сусідів в будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає з листопада 2018 року. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 28.05.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11 серпня 2016 року у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 432 - розірвано. З матеріалів справи вбачається, що відповідач вселилась у спірний будинок в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України. Припинення права користування житловим приміщенням колишнього члена сім`ї власника житлового будинку може бути підтверджено у судовому порядку, якщо це право пов`язане із захистом права власності відповідно до статті 391 ЦК України, за змістом якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (Постанова Верховного Суду від 13.10.2020 року в справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , хоча і зареєстрована у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає в ньому з листопада 2018 року, не веде в ньому господарства, поважних причин непроживання чи доказів щодо чинення їй перешкод у користуванні таким відповідачем суду не надано, а тому позов в цій частині є підставним та підлягає задоволенню. Щодо вимоги про зняття відповідача з реєстрації у спірному будинку суд зазначає наступне. Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Отже, однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, тобто, питання про зняття особи з реєстрації виникає в процесі виконання такого рішення суду, оскільки орган, який здійснює реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації при наявності такого рішення зобов`язаний зняти особу з реєстрації і лише у випадку відмови в цьому може виникнути спір. Враховуючи те, що позивачем не доведено, що його права порушено чи будуть порушені у зв`язку з невиконанням даного рішення, тому вимога про зобов`язання зняти з реєстрації заявлена ним передчасно і на даний час відсутні підстави для її задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 768.40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial