Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

Генічеський Регіональний Правозахисний Центр, який діє від імені [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати укладений між сторонами шлюб від 31\~жовтня 2009 року та стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~31 жовтня 2009 року між сторонами по справі було укладено шлюб, про що виконавчим комітетом Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонській області зроблено актовий запис № 10. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання не склалося через те, що відповідач не цікавиться справами сім'ї, втратив зв'язок з родиною, сторони разом не проживають з березня 2016 року, спільне господарство не ведуть, відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дітей не займається. Просила шлюб розірвати та стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Просила після розірвання шлюбу повернути ї дівоче прізвище «Соколовська». У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги, викладені у заяві підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повістю, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Зазначив, що офіційно працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «Дніпро», а тому просив стягнути аліменти у частці від заробітку, а не у твердій грошовій сумі. Заслухавши думку позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 31 жовтня 2009 року, про що виконавчим комітетом Фрунзенської сільської ради Генічеського району Херсонській області зроблено актовий запис № 10 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КГ № 050756. У звязку з одруженням [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Від спільного проживання у шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ №\~109861, виданим Стокопанівською сільською радою Генічеського району Херсонської області. 24 листопада 2013 року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька\~[PERSON], про що виконавчим комітетом Стокопанівської сільської ради Генічеського району Херсонської області видано свідоцтво про народження серії I-КГ №\~172511. Батьком дітей записаний [PERSON]. [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дніпро» робітником, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи від 26\~квітня 2017 року, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпро». Спільне життя між сторонами не склалось, з березня 2016 року вони припинили спільне проживання, сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, інтересу до подальшого спільного проживання та збереження сім'ї не проявили. Строк для примирення нічого не змінить. На даний час діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, та в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання своїх дітей, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом. За умовами ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності із\~ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства, у звязку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на ті обставини, що діти проживають разом з матірю, а таким чином знаходяться на її утриманні, то відповідач як батько дитини, що проживає окремо від сімї\~ зобовязаний також нести відповідні витрати щодо утримання своїх дітей у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітні діти знаходяться на утриманні своєї матері, у добровільному порядку батько дітям не надає допомогу, тому враховуючи матеріальний стан матері, на утриманні якої вони перебувають, а також батька, матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу малолітнім дітям, та те, що останній є працездатною особою, працює робітником в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дніпро», отримує заробітну плату, інших утриманців не має, жодних доказів, які б унеможливлювали сплату ним аліментів суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір по справі у розмірі 1280 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі п.1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Outcome: partial