Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

В червні 2020 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АП Трейд» (надалі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] (надалі - третя особа-1), Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія «АРКС» (АТ «СК «АРКС») (надалі - АТ «СК «АРКС», третя особа-2), про відшкодування шкоди. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2020 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року, задоволено клопотання про витребування доказів у справі та витребувано у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «АРКС» (АТ «СК «АРКС») належним чином завірену копію страхової справи № 1.102.20.0001830. 06 травня 2021 року на адресу суду надійшли належним чином засвідчені копії страхової справи № 1.102.20.0001830. Предметом позову є відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Підставою позову є завдання позивачу шкоди у розмірі 53848,10 грн., що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ, а також 403,90 грн. суми комісії за приймання платежу. Відповідно до звіту №506 вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «HONDA CIVIC», державний номерний знак [NUMBER] , становить 26747,71 грн., а вартість відновлювального ремонту - 46172,17 грн. На поточний рахунок позивача було зараховано суму страхового відшкодування у розмірі 26747,71 грн. Однак, такого розміру страхового відшкодування не вистачило на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу позивача, оскільки запчастини, які підлягають заміні, коштували набагато більше, ніж розраховано відповідно до звіту №506. З урахуванням виплаченого страхового відшкодування, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 27504,29 грн. (53848,10 грн. + 403,90 грн. - 26747,71 грн.). Відповідач з вимогами позовної заяви не погодився, подавши на адресу суду відзив на позовну заяву. Відповідач зазначив про те, що обов`язок з відшкодування шкоди, завданої особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виникає лише в тому випадку, коли у страховика немає підстав для здійснення страхового відшкодування або коли розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Між відповідачем та третьою особою було укладено Генеральний договір страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №584 від 08 липня 2019 року. А тому, шкода, завдана позивачу повинна бути відшкодована АТ «СК «АРКС», а не відповідачем. Крім того, в позовній заяві позивач вказує, що ним було понесено витрати в сумі 53848,10 грн., враховуючи ПДВ. Враховуючи рахунок-фактуру № СК-0000035 від 06 квітня 2021 року, сума ПДВ склала 8974,67 грн. Сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного, відповідно до законодавства податку на додану вартість. Отже, на думку відповідача, позовні вимоги в частині стягнення 8974,67 грн. ПДВ, в будь-якому випадку не можуть бути задоволені. В судове засідання, яке відбулось 03 червня 2021 року, з`явився позивач та його представник, які вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до копії постанови Обухівського районного суду Київської області від 08 травня 2020 року №372/1017/20, 17 березня 2020 року о 16 годині 30 хвилин в м. Обухів Київської області по вул. Малишка, 101 (автобусна зупинка «Польок»), водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «RENAULT DUSTER», державний номерний знак [NUMBER] , не впоравшись з керуванням здійснила виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «HONDA CIVIC», державний номерний знак [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальних збитків. Відповідно до змісту вказаної постанови, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, що спричинило пошкодження транспортних засобів та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. [PERSON] , на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебувала у трудових відносинах з відповідачем, про що особисто зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №224370 від 17.03.2020 року. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «RENAULT DUSTER», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» (AT «CK «АРКС») згідно полісу №АМ8778292 від 11.05.2019 року. У зв`язку з цим, 17 березня 2020 року позивач звернувся до AT «CK «АРКС» з заявою про подію та на виплату страхового відшкодування (справа №1.102.20.0001830), що підтверджується листом №155 від 01.04.2020 та заявою про страхове відшкодування. Відповідно до звіту №506, про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієтна фізичного зносу, складеного 30 березня 2020 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієтна фізичного зносу транспортного засобу «HONDA CIVIC», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження становить 28412,66 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини). Відповідно до заяви про страхове відшкодування, яку було погоджено 07.04.2020, позивачу було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 26747,71 грн., що позивачем не заперечується. Оцінка суду. Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України. Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 08 травня 2020 року №372/1017/20, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, яке мало місце 17 березня 2020 року о 16 годині 30 хвилин, в м. Обухів, Київської області, по вул. Малишка, 101 (автобусна зупинка «Польок»), що спричинило пошкодження транспортного засобу «HONDA CIVIC», державний номерний знак [NUMBER] , з матеріальними збитками. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок такої протиправної поведінки [PERSON] було завдано шкоду позивачу, як володільцю автомобіля. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Обухівського районного суду Київської області від 08 травня 2020 року №372/1017/20, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «RENAULT DUSTER», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АРКС» (AT «CK «АРКС») згідно полісу №АМ8778292 від 11.05.2019 року. У зв`язку з цим, 17 березня 2020 року позивач звернувся до AT «CK «АРКС» з заявою про подію та на виплату страхового відшкодування (справа №1.102.20.0001830), що підтверджується листом №155 від 01.04.2020 та заявою про страхове відшкодування. За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував того факту, що винна особа, що заподіяла шкоду працювала у юридичній особі на умовах договору, а також того, що шкода, що заподіяна у результаті ДТП заподіяна працівником, що виконує службові (трудові) обов`язки. Відповідно до звіту №506, про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієтна фізичного зносу, складеного 30 березня 2020 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієтна фізичного зносу транспортного засобу «HONDA CIVIC», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок його пошкодження становить 28412,66 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини). Відповідно до заяви про страхове відшкодування, яку було погоджено 07.04.2020, позивачу було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 26747,71 грн., що позивачем не заперечується. Отже, матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, не встановлено обов`язку для здійснення страхового відшкодування страховиком, а тому, суд відхиляє аргументи відповідача про те, що шкода, завдана позивачу повинна бути відшкодована АТ «СК «АРКС», а не відповідачем. Щодо розміру відшкодування шкоди. Відповідно до приписів статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.2 ст. 36 зазначеного закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлено до виплати суму ремонту автомобіля з урахуванням податку на додану вартість 53848,02 грн. (з ПДВ). Відповідно до рахунку-фактури № СК-0000035 від 06 квітня 2021 року, вартість відновлення транспортного засобу позивача склала 53848,02 грн. (з ПДВ). Позивачу виплачено 26747,71 грн. страхового відшкодування, в результаті чого, позивач просить суд стягнути 27504,29 грн. (53848,10 грн. + 403,90 грн. - 26747,71 грн.). При цьому, сума ПДВ становила 8974,67 грн. Стягнення суми страхового відшкодування, з урахуванням ПДВ, виходячи з умов договорів, укладених на підставі чинного законодавства та правил, розроблених кожною страховою компанією, виплачується останньою або стягується судом після надання документів про такі витрати. Тобто, вказані витрати сплачуються страховиком, а не відповідачем. У зв`язку із цим, суд дійшов висновку про те, що розмір стягнення підлягає зменшенню на суму ПДВ, тобто на 8974,67 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням». Крім того, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 вказавши, що системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й уразі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Враховуючи вказані норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, судом встановлено, що страховиком виплачено позивачу суму страхового відшкодування з урахуванням коефіцієтна фізичного зносу транспортного засобу «HONDA CIVIC», державний номерний знак [NUMBER] . У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховою компанією відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. А тому, пред`явлення особою вимоги про виплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу до страхової компанії є неправомірним, про що також вказав Верховний Суд у постанові від 12 березня 2018 року у справі №910/5001/17. Отже, при вирішенні вказаного спору, судом враховано, що потерпілий здійснив оплату вартості відновлювального ремонту, а у страховика відсутній обов`язок виплачувати страхове відшкодування без урахування коефіцієтна фізичного зносу. Тому позовну заяву слід задовольнити в частині стягнення 18 529,62 грн. Крім цього, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 20270,00 грн. витрат на правову допомогу, вказавши вказану суму у попередньому (орієнтованому) розрахунку судових витрат. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Однак, позивачем обов`язку щодо подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не виконано, а тому суд відмовляє у покладенні на відповідача витрат на професійну правничу допомогу. При зверненні із вказаним позовом, позивачем сплачено 840,80 грн. судового збору. Позовні вимоги задоволені частково, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 571,20 грн. судового збору.

Outcome: partial