Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач звернувся у квітні 2020р. до суду з позовом до [PERSON] , третя особа що не заявляє самостійних вимог відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції про звільнення нерухомого майна квартири [ADDRESS] з під арешту, накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції від 03.09.2013р. ВП №38746371 (номер запису про обтяження 2400834). Під час розгляду справи позивачем було збільшено позовні вимоги, зокрема і щодо звільнення нерухомого майна квартири [ADDRESS] з під арешту, накладеного: постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 22.04.2020р. (номер запису про обтяження 36309829), постановою головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції від 08.04.2015р. (номер запису про обтяження 95351311 (спеціальний розділ)), постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 22.04.2020р. (номер запису про обтяження 36310215 (спеціальний розділ)), постановою головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції від 23.11.2017р. (номер запису про обтяження 24013475 (спеціальний розділ)). Позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в зв`язку з карантином. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце судового розгляду справи. Суд вважає, що з метою забезпечення правової визначеності сторін щодо спору справу слід розглянути за відсутності сторони та третьої особи. При цьому, жодних процесуальних заяв чи клопотань третя особа суду не подала, а відповідач позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами на обґрунтування їхніх вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з наступним. Так, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №1781/2007 від 08.11.2007 року, укладеним між ВАТ КБ «Надра» (в подальшому ПАТ «КБ «Надра») та [PERSON] , за яким останнім отримано кредит в сумі 101750 доларів США (а.с.7-9), було укладено 08.11.2007 року договір\~ іпотеки нерухомого майна квартири [ADDRESS] , загальною площею 76.6 м.кв., житловою 53.1 м.кв., що належить\~ іпотекодавцю [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Данилів Т.Д. (а.с.10-14). Згідно договору №1781/2007 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором від 26.09.2019 року, та договору про відступлення прав за іпотечним договором від 26.09.2019 року, останній посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черняком А.Л. за №728, укладених між ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] , відійшло до позивача [PERSON] право вимоги в т.ч. по іпотечному договору від 08.11.2007 року (а.с.15-21). Внесено відповідні зміни у встановленому порядку щодо нового обтяжувача за вказаним іпотечним договором. Як вбачається з Інформації\~ з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.23-25) запис листопада 2007 року №5996494 за договором іпотеки від 08.11.2007р. стосується заборони нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , що належить\~ іпотекодавцю [PERSON] , внесеного за заявою ВАТ КБ «Надра» (попередній іпотекодержатель). Відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу» застава це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Аналогічні положення містяться в статті 572 Цивільного кодексу України. А визначення іпотеки міститься у ст.1 Закону України «Про іпотеку». Окремим видом застави є іпотека за ст.575 ЦК України, яка підлягає державній реєстрації\~ за ст.577, 585 цього ж кодексу. Порядок звернення стягнення на заставлене майно визначено ст.589-591 ЦК України та ст. 48-51 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, і п.7.1 договору іпотеки передбачено порядок задоволення вимог іпотекодержателя та звернення стягнення на предмет іпотеки. Бажаючи реалізувати право на заставне майно, як доводила сторона позивача, іпотекодержателю позивачу 01.04.2020р. стало відомо, що на іпотечне майно накладено вподальшому арешти за постановами органів ДВС. Відповідно до частини 1 статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Однак, постановою державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Бойко М.І. від 03.09.2013р. ВП №38746371, державна реєстрація 06.09.2013р. (номер запису про обтяження 2400834), було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , зокрема на квартиру [ADDRESS] , що є предметом іпотеки (а.с.24). Отже, на час накладення арешту на дану квартиру, здійснюючи державну реєстрацію обтяження,\~ була здійснена вже попередньо державна реєстрація іпотеки. Постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Грейда Б.І. від 22.04.2020р. (номер запису про обтяження 36309829), було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , зокрема на квартиру загальною площею 76.6 м.кв., житловою 53.1 м.кв., що є як встановлено судом предметом іпотеки (а.с.50зв-51). Постановою головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Середюк В.Ю. виданої\~ 08.04.2015р., державна реєстрація 10.04.2015р. (номер запису про обтяження 95351311), було накладено арешт на нерухоме майно боржника [PERSON] , зокрема на нежитлове приміщення магазин\~ « [INFO] », що знаходиться в с.Дунів Заліщицького р-ну Тернопільської області. Зважаючи на те, що запис не стосується об`єкта набутого права позивачем, тобто квартири,\~ та не є предметом іпотеки, вимога позову в цій частині є безпідставна та до задоволення не підлягає. Постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Грейда Б.І. від 22.04.2020р. (номер запису про обтяження 36310215 (спеціальний розділ)), накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] , до якого відноситься і квартира, належна боржнику, іпотекодержателем якої є на даний час позивач. Постановою головного державного виконавця ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції від 23.11.2017р., державна реєстрація 19.12.2017р. (номер запису про обтяження 24013475 (спеціальний розділ)), накладено арешт на все нерухоме майно боржника [PERSON] , до якого відноситься і квартира, належна боржнику, іпотекодержателем якої є на даний час позивач. Отже, як\~ встановлено судом під час розгляду даної справи, договір іпотеки зареєстровано в Державному реєстрі,\~ а накладення арешту майна боржника відділом ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції (на сьогодні Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)) 03.09.2013р., 23.11.2017р. та 22.04.2020р. (щодо останнього, то два записи про обтяження 36309829 та 36310215 були вчинені одним державним виконавцем [PERSON] за постановою №61067499 у одному і тому ж ВП) вчинене\~ при перебуванні нерухомого майна в реєстрі іпотек, і арешт такого майна в користь не іпотекодержателя (в реєстрі відомості про іпотеку за іншими особами відсутні) чи навіть би як можливого іншого наступного іпотекодержателя, порушує права позивача щодо даної квартири. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", особа,\~ яка вважає,\~ що майно,\~ на яке\~ накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за\~ постановою\~ державного\~ виконавця\~ не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.\~ У випадках не зазначених ч.4 цієї статті, арешт майна може бути знятий за рішенням суду. Однією\~ з підстав позову є встановлення належності арештованого майна. У такому випадку порушується спір про право цивільне, в процесі вирішення якого досліджують письмові докази, тощо. За таких обставин,

Outcome: partial