Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. У січні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] , про стягнення коштів. На обґрунтування\~позову зазначив,\~що відповідачі\~є співвласниками\~квартири номер\~ [ADDRESS] .\~Він,\~як покупець\~даної квартири,\~передав відповідачці\~ [PERSON] ,\~08.09.2020\~року в\~якості завдатку\~грошові кошти\~в розмірі\~200\~(двісті)\~доларів США,\~08.10.2020\~року -\~100\~(\~сто)\~доларів США,\~11.10.2020\~-\~10\~000\~грн.,\~про що\~ [PERSON] було\~складено розписку.\~09\~вересня 2020\~року між\~ним та\~відповідачем [PERSON] \~було укладено\~попередній договір\~№ 007.\~Згідно пункту\~2.1\~Договору вони\~узгодили вартість\~квартири у\~розмірі 235\~875,\~00\~грн.,\~в еквіваленті\~8500\~доларів США\~на дату\~укладення Основного\~договору купівлі-продажу.\~Згідно до\~п.\~5.1\~до підписання\~даного Договору,\~в рахунок\~належних за\~основним договором\~платежів,\~в підтвердження\~обов`язків та\~на забезпечення\~його виконання,\~з метою\~забезпечення реалізації\~своїх намірів\~щодо купівлі-продажу\~квартири та\~своєї платіжної\~спроможності,\~покупець передав,\~а Продавець\~прийняв суму\~завдатку в\~розмірі 8325\~грн.,\~що еквівалентно\~300\~доларів США.\~У момент\~розрахунків за\~основним договором,\~зазначена сума\~буде зарахована\~у належний\~з Покупця\~платіж за\~основним договором.\~На підставі\~пункту 5.3\~Договору у\~випадку невиконання\~даного договору\~Продавцем,\~він зобов`язується\~повернути покупцю\~на протязі\~3\~днів з\~дати встановленої\~п.6.1\~даного договору\~двійну суму\~завдатку.\~Згідно пункту\~6.1\~договору по\~домовленості сторін\~укладення та\~нотаріальне посвідчення\~основного договору\~буде проводитися\~в строк\~до 25.09.2020\~року в\~приміщенні офісу\~нотаріуса.\~Також,\~після підписання\~попереднього договору\~№ 007\~від 09.09.2020\~року відповідачка\~ [PERSON] отримала\~задаток у\~розмірі 200\~(двісті)\~доларів США,\~про що\~вона вказала\~в пункті\~8.3\~Договору.\~Також в\~якості завдатку\~він переводив\~на грошову\~карту відповідача\~ [PERSON] наступні\~грошові кошти:\~07.10.2020\~року -\~500,00\~грн.;\~15.10.2020\~року -\~1000,00\~грн.;\~а всього:\~1500\~грн.\~Відповідачі відмовилися\~від виконання\~умов попереднього\~договору,\~і як\~йому стало\~відомо,\~відповідачі знову\~здійснюють продаж\~даної квартири\~іншим особам.\~На його\~прохання повернути\~передані ним\~грошові кошти\~в якості\~завдатку за\~квартиру відмовляються. Вважає, що сума передана відповідачу [PERSON] 09.09.2020 року, як суму для забезпечення виконання досягнутих домовленостей між сторонами, яка визначена сторонами договору від 09.09.2020 \~ \~ \~ \~року,\~як завдаток,\~знайшла своє\~відображення у\~попередньому договорі\~від 09.09.2020\~року у\~п.5.1.,\~та дорівнює\~сумі еквівалентній\~300\~доларів США,\~що узгоджується\~із приписами\~ст.\~570\~ЦК України,\~та є\~завдатком. Відповідачі після\~припинення зобов`язань\~за попереднім\~договором,\~сплачені йому\~в рахунок\~оплати вартості\~квартири кошти\~не повернули. Таким чином, у відповідачів виникають зобов`язання щодо сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Так, сума, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] складається з: подвійний розмір суми сплаченої ним за договором завдатку - 300 (триста) доларів США, подвійний розмір складає - 600 ( шістсот) доларів США, на час звернення із позовом, становить 16 953,66 грн., (за курсом НБУ станом на 22.01.2021 року за 1 долар США 28,2561грн); коштів, які він переводив на картковий рахунок відповідача 07.10.2020 року - 500,00 грн., 15.10.2020 року - 1000,00 грн. всього: 1500 грн.; суми інфляційних збитків за період з 01.10.2020 року по 01.01.2021 рік згідно розрахунку, який додано до позовної заяви складає - 590,50 грн.; суми 3-% річних, позивачем розраховано від простроченої суми 18453,66 гривень, за період з 26.09.2020 року по 22.01.2021 рік, що становить згідно розрахунку - 179,99 грн. Також, сума, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] складається з: коштів отриманих відповідачкою по попередньому договору № 007 від 09.09.2020 року та розписки - 500 доларів США (за курсом НБУ станом на 22.01.2021 року за 1 долар США 5 28,2561 грн.) становить 14 128,05грн. та 10000 грн, які вона отримала 11.10.2020 року, всього 24 128,05 грн.; суми інфляційних збитків за період з 01.10.2020 року по 01.01.2021 рік згідно розрахунку, який додано до позовної заяви складає - 772,09 грн.; суми 3-% річних, позивачем розраховано від простроченої суми 24128,05 гривень, за період з 26.09.2020 року по 22.01.2021 рік, що становить згідно розрахунку - 235,34 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , грошові кошти в сумі - 19224 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять чотири) гривні 15 копійок, які складаються з: 18 453 (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят три) гривні 66 копійки - сума боргу в еквіваленті за курсом НБУ станом на 22 січня 2021 року; 590 (п`ятсот дев`яноста) гривня 50 копійок - інфляційні збитки; 179 ( сто сімдесят дев`ять) гривень 99 копійок - 3% річних. Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , грошові кошти в сумі - 25 135 (двадцять п`ять тисяч сто тридцять п`ять) гривень 48 копійок, які складаються з: 24 128 (двадцять чотири тисячі сто двадцять вісім) гривень 05 копійок - сума боргу в еквіваленті за курсом НБУ станом на 22 січня 2021 року; 772 (сімсот сімдесят дві) гривні 09 копійок - інфляційні збитки; 235 (двісті тридцять п`ять) гривень 34 копійки - 3% річних. Стягнути з відповідачів на користь [PERSON] , суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області від\~26.01.2021\~року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення коштів відмовлено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.09.2021 року постановлено провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, позовну заяву підтримав, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надавала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками по Ѕ частини квартири [ADDRESS] є відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно наданої суду розписки, відповідач [PERSON] 08.09.2020 року в якості завдатку в рахунок передоплати за квартиру, отримала від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 200 (двісті) доларів США, а також 08.10.2020 року - 100 (сто) доларів США, та 11.10.2020 - 10000 грн., про що відповідачем [PERSON] було зазначено в розписці (а.с.7). 09.09.2020 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено попередній договір № 007 щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Згідно пункту 2.1 Договору вони узгодили вартість квартири у розмірі 235 875, 00 грн., в еквіваленті 8500 доларів США на дату укладення Основного договору купівлі-продажу. Згідно до п. 5.1 до підписання даного Договору, в рахунок належних за основним договором платежів, в підтвердження обов`язків та на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири та своєї платіжної спроможності, покупець передав, а Продавець прийняв суму завдатку в розмірі 8325грн., що еквівалентно 300 доларів США. У момент розрахунків за основним договором, зазначена сума буде зарахована у належний з Покупця платіж за основним договором(а.с.8-9). На підставі пункту 5.3 Договору у випадку невиконання даного договору Продавцем, він зобов`язується повернути покупцю на протязі 3 днів з дати встановленої п.6.1 даного договору двійну суму завдатку. Згідно пункту 6.1 договору по домовленості сторін укладення та нотаріальне посвідчення основного договору буде проводитися в строк до 25.09.2020 року в приміщенні офісу нотаріуса. Після підписання попереднього договору № 007 від 09.09.2020 року відповідачка [PERSON] отримала задаток у розмірі 200 (двісті) доларів США, про що вона вказала в пункті 8.3 Договору. Згідно змісту позову позивач [PERSON] переводив на грошову карту відповідача [PERSON] наступні грошові кошти: 07.10.2020року - 500,00грн.; 15.10.2020 року - 1000,00 грн.; а всього: 1500грн. Згідно позову, на даний час відповідачі відмовилися від виконання умов попереднього договору, ухилилися від укладення договору купівлі-продажу квартири, сплачені позивачем грошові кошти не повернули. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 626 ЦПК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (ч. 1 ст. 635 ЦК України). Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч. 3 ст. 635 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Таким чином, при укладенні попереднього договору повинна має бути дотримана така форма договору, яка є аналогічною основному договору, у досліджуваних правовідносинах тобто, договору купівлі-продажу нерухомого майна. Із системного аналізу наведених норм права випливає, що попередній договір купівлі-продажу мав укладатися у письмовій формі та підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У даному випадку попередній договір за формою не відповідав вимогам, встановленим законом до основного договору, оскільки не був нотаріально посвідчений та не підданий державній реєстрації, отже в силу закону є нікчемним та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України). Таким чином, суд констатує, що попередній договір купівлі-продажу квартири 09.09.2020 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , в порушення вимог ст.635 ЦК України сторонами не був нотаріально посвідчений. Суд також встановив, що основний договір про купівлю-продаж квартири сторонами так і не був укладений. Суд дійшов висновку, що у сторін малася лише попередня усна домовленість укласти договір купівлі-продажу квартири, і з метою виконання цієї домовленості, в рахунок вартості квартири [PERSON] сплатив на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 300 дол. США, що було еквівалентно 8325,00 грн. Також, згідно розписки, відповідач [PERSON] 08.09.2020 року отримала від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 200 (двісті) доларів США, а також 08.10.2020 року - 100 (сто) доларів США, та 11.10.2020 - 10000 грн., про що відповідачем [PERSON] було зазначено в тексті розписки. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої із сторін, то аванс повертається його власникові. У даному випадку, суд встановив, що договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі не укладений і дійшов висновку, що передані позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 300 дол. США та 10000 грн. та [PERSON] грошові кошти у розмірі 300 дол. США є авансом, тому підлягають поверненню. Суд також дійшов висновку, що у даному випадку не має доказового значення той факт, що у розписці від 08.09.2021 року [PERSON] зазначає, що передає грошові кошти у розмірі 100 дол. США, 200 дол. США грн. та 10000,00 грн. відповідачу в якості завдатку, рівно як і передача 300 дол. США та 200 дол. США в якості завдатку зазначених у попередньому договорі, оскільки правова природа цих грошових коштів, як встановив суд, є саме аванс за договором, а не завдаток, тому правова необізнаність сторін не має доказового значення у справі. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що на підтвердження перерахування позивачем [PERSON] на рахунок відповідача [PERSON] грошових коштів у сумі 500,00 грн., 1000,00 грн. не було надано доказів, тому даний факт не знайшов свого документального підтвердження під час розгляду справи. Статтями 525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Нормами статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, у відповідачів виникло зобов`язання повернути позивачу отримані ними кошти, які визнані судом авансом. Враховуючи викладене в цій частині заявлених вимог позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача\~ [PERSON] \~підлягає стягненню\~отримані за\~розпискою 300\~дол.\~США,\~що відповідно\~до відомостей\~про курси\~валют Національного\~Банку України\~станом на\~звернення до\~суду 25.01.2021\~р.\~становить 28,1648\~грн.\~за 1\~дол.,\~тобто складає\~ 8449,44\~грн.,\~а також\~10000,00\~грн.,\~та отримані\~200\~дол.\~США (що\~еквівалентно 5632,96\~грн.)\~за попереднім\~договором.,\~що разом\~складає 24082,4\~грн;\~з відповідача\~ [PERSON] \~підлягають стягненню\~отримані ним\~за попереднім\~договором грошові\~кошти в\~розмірі 300\~дол.\~США, що відповідно до відомостей про курси валют Національного Банку України станом на звернення до суду 25.01.2021 р. становить 28,1648 грн. за 1 дол., тобто складає 8449,44 грн. Позовні вимоги у частині стягнення з відповідачів трьох процентів річних та індексу інфляції за весь час прострочення, за період 01.10.2020 по 01.01.2021 рік, підлягають до задоволення виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Нормами статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Однак як встановлено в ході розгляду справи відповідачі договір у визначений строк не уклали, отримані грошові кошти позивачу не повернули. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. За змістом ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. У зв`язку з вищенаведеним, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то стягненню на користь позивача підлягають: з відповідача [PERSON] інфляційні витрати за період 01.10.2020 по 01.01.2021 року у розмірі 272,90 грн. та 3% річних за період з 26.09.2020 по 22.01.2021 року у розмірі 82,45 грн.; з відповідача [PERSON] інфляційні витрати за період 01.10.2020 по 01.01.2021 року у розмірі 777,85 грн. та 3% річних за період з 26.09.2020 по 22.01.2021 року у розмірі 235,02 грн. У відповідності до ст. 13, ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: partial