Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач 03.12.2018року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.01.2016року. За час шлюбу у них народилася одна дитина дочка [PERSON], 03.10.2014року народження, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2015року відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісячно. Стверджує, що з часу ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у неї виникли обставини, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме у неї змінилось матеріальне становище у звязку із збільшенням розміру витрат на утримання дочки та збільшенням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того, дочка ходить у дитячий садочок, відвідує танцювальний гурток. Отже, у звязку із збільшенням цін на продукти харчування, на непродовольчі товари (засоби гігієни, медикаменти), на послуги (житлово-комунальні, транспортні, послуги звязку, закладів культури, освіти, охорони здоровя та інші) її витрати на задоволення щомісячних потреб дитини збільшились, а відтак матеріальне становище погіршилось. Зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак працює за кордоном. З огляду на наведене, просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2015 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000гривень, оскільки не має постійного місця праці та власного житла, а відтак значну частину зароблених за кордоном коштів змушений втрачати на винайм житла та проїзди до місця праці, тому погоджується сплачувати аліменти на дитину в розмірі 850гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 850 гривень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони з 31.08.2013 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 28.01.2016року. За час шлюбу у них народилася одна дитина дочка [PERSON], 03.10.2014року народження. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2015 року з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеної статті вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, з часу ухвалення вищевказаного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2015 року погіршилось матеріальне становище одержувача аліментів позивача [PERSON] На думку\~суду,\~такі зміни\~зумовлені,\~зокрема, збільшенням розміру витрат на утримання та виховання дитини, про що свідчить збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019рік» дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року становить 1626 гривень. Разом із цим, покращення матеріального становища платника аліментів - відповідача [PERSON] з часу ухвалення рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2015 року, в ході розгляду справи позивачкою не доведено. Сімейний стан сторін також не змінився. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 28.01.2016 року у справі №448/1128/15-ц про розірвання шлюбу між сторонами; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2015 року у справі №448/1127/15-ц про стягнення аліментів; копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії І-СГ №421443 від 09.10.2014року; довідкою, виданою Гостинцівською сільською радою Мостиського району Львівської області №2232 від 23.11.2018року, про склад сімї позивача [PERSON] Беручи до уваги наведені обставини, враховуючи підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що у звязку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на споживчі товари і послуги, харчові та промислові продукти, ліки тощо, і тим самим збільшилась величина витрат позивачки на утримання себе та членів своєї сім'ї, суд вважає, що з моменту винесення судового рішення, яким призначено аліменти, погіршилося матеріальне становище позивачки, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі\~600\~гривень щомісячно, є недостатніми для утримання дитини, тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обвязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач не має постійного офіційного місця праці, однак є працездатним, тобто такий може бути працевлаштований та отримувати дохід не менше встановленої законом мінімальної заробітної плати, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та беручи до уваги і розмір аліментів на який погодився відповідач, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково та збільшити відповідачу розмір аліментів на утримання дочки [PERSON], стягуваних за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 13.11.2015 року, і визначити такі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial