Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, що був уточнений, в якому просить суд визнати стягнути з ПАТ «Імексбанк» на користь [PERSON] суму депозиту 25 000,00 гривень, відсотки за депозитом - 2 054,00 гривень, відшкодування моральної шкоди - 2 000,00 гривень, пеня - 90 000,00 гривень. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 07 липня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» було укладено договір № 680008415 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року. У відповідності до умов договору 07.07.2014 року [PERSON] передала банк, а банк прийняв грошові кошти у сумі 25 000,00 гривень на строк до 08.10.2014 року з виплатою відсотків за ставкою 25% річних. 06.10.2014 року позивачка звернулася з заявою до відповідача, у якій просила повернути їй 08.10.2014 року суму внеску з нарахованими відсотками. Проте банк не виплатив позивачці депозит з відсотками. У відповідності до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За приписами ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно він його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч.2, ч. 3 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 2 ст.1066 ЦК України, в якій визначено, що банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Крім того, згідно ч. 3 ст.1068 ЦК України, Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа. Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.І ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до умов договору відсотки на внесок у розмірі 25 000 гривень нараховуються у період з 08.07.2014 року по 07.10.2014 року, а тому суд відмовляє позивачці у стягненні з відповідача відсотків у період після 08.10.2014 року, що складає 393,84 гривень. Відповідно до рішення Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 жовтня 2010 р. «крім того, із судових рішень необхідно виключити посилання на застосування Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки цей закон не поширюється на правовідносини, що виникли з виконання договорів банківського вкладу, які регулюються нормами ЦК України та іншим спеціальним законодавством». Таким чином, суд не приймає до уваги посилання позивачки на положення Закону України «Про захист прав споживачів», та нараховує штрафні санкції відповідно до статті 625 ЦК України 35 річних, що складає 342,47 гривень. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню - сума депозиту у розмірі 25 000,00 гривень, відсотки за вкладом за період з 08.07.2014 року по 07.10.2014 року у розмірі 393,84 гривень, 3% річних - 342,47 гривень.

Outcome: partial