Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 1. Виклад позиції позивача. 06 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 гривень щомісячно на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 жовтня 2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час, вони з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю. Відповідач [PERSON] \~відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Позивач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач\~ [PERSON] також в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність та зазначив, що позов визнає частково. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1 779 грн, а мінімальний розмір аліментів складає 889 грн 50 коп. Враховуючи те, що на даний момент він безробітній, проживає в орендовані квартирі, за яку сплачує 2 000 грн, має непостійний неофіційний дохід у розмірі 7 000 грн, має зобов`язання по аліментах перед іншою своєю дитиною у розмірі 1 000 грн, тому просив суд врахувати вказані обставини та задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 889 грн 50 коп. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 жовтня 2016 року, про що Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зроблено відповідний актовий запис №161 (а.с.9). Під час перебування у шлюбі у сторін даного цивільно - правового спору народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.8). Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини судом не встановлено. ІV. Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та висновок суду. Статтею 51\~Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст.8\~ЗУ "Про\~охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.\~150\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-3 ст.\~181\~СК України установлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частини 1, 2ст. 184 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком\~до 6 років становить: з 1 січня 2020 року 1 779 гривень, з 1 липня 1 859 гривень, з 1 грудня 1 921 гривня. Виходячи із віку дитини сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим як 1 859 грн і, відповідно, мінімальний розмір аліментів становить 929 грн 50 коп. При визначенні розміру аліментів в даному спорі суд, з додержанням вимог\~ст.182 СК України, взявши до уваги пояснення [PERSON] у своїй заяві та вказаний ним місячний дохід у розмірі 7 000 грн, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача в сумі 1 500 грн. Крім того суд зауважує, що окрім письмових пояснень викладених у заяві від 10.12.2020 відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження зазначених ним обставин про неможливість сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом. Разом з тим, позивачем у порядку\~ст. 81 ЦПК України\~не доведено можливості сплачувати відповідачем аліменти у заявленому нею розмірі, оскільки доказів про отримання ним високих прибутків позивачем суду не представлено. Такий розмір аліментів є надмірним та не є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та принципу рівності батьків у утриманні дитини, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам\~СК України. При цьому суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1\~статті 192 СК України). V. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно зі вимогами ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. При зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати. Так, відповідно до п.3. ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 840 грн 80 коп. Згідно з ст.\~430\~ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial