Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не меньше 50 % прожиткового мінімуму для даної категорії дітей, стягнення витрат на правову допомогу 500 грн. та судового збору 640 грн. В подальшому позивач уточнила позов в частині стягнення аліментів, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з дня пред*явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також підтримала позовні вимоги за первісним позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем та стягнення судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06.06.2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №630. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалось через непорозуміння у справах сім*ї. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач надає на утримання дочки деякі кошти, однак їх не вистачає на життя. Між сторонами домовленості щодо розміру аліментів не досягнуто. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнали, в частині розміру аліментів визнали частково, просили стягувати розмір аліментів в сумі 1000 грн., в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу просили відмовити, надали суду відзив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06.06.2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №630. (свідоцтво про шлюб серія І-ВЛ №260648 від 06.06.2015 року). Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №423018 від 07.11.2015 року). Судом встановлено, що відповідач 05.01.2018 року був звільнений з ТОВ «ЕГРО», що підтверджується копією трудової книжки. В судовому засіданні відповідач пояснив, що працює неофіційно, має невеликий дохід. Позивач згідно наказу керуючого магазином ТОВ "Сільпо-Фуд" з посади касир торговельного залу, відділ каса, магазин № 241-С Харків, з неповного робочого дня по 6 годин на день переведена на посаду касир торговельного залу, відділ каса, магазин № 241-С Харків на умовах неповного робочого часу по 4 години на день з оплатою праці пропорційно відпрацьованого часу. Відповідно до довідок КЗОЗ «Харківський міський шкірно-венерологічний диспансер №2» №464 від 12.03.2018 року та №470 від 15.03.2018 року [PERSON] разом з матір*ю одноразово звертались за медичною допомогою та у дитини виявлено «атопічний дерматит». На диспансерному обліку за встановленим діагнозом не перебуває. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, суд дослідивши надані докази у їх сукупності вважає за можливе в цій частині задовольнити позовні вимоги позивача частково. При зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 640 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. (квитанція №77 від 12.12.2017 року), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд стягує його з відповідача по справі на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial