Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] договору б/н від 24.07.2012 р., остання отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості, та була проінформована про умови кредитування. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконувала, станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість в розмірі 47178,54 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи судом повідомлений належно. Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, проти винесення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, подала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 46). За викладеного суд ухвалює рішення у відсутності сторін спору, що узгоджується із положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 24.07.2012 р. між Публічним акціонерним товариством [PERSON] банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом прямої і безумовної згоди позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір, що підписується підписом у заяві (а.с. 6, 7, 8-31). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі, проте відповідач на даний час ухиляється від виконання свої обовязків за кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.07.2012 р. станом на 30.06.2017 р. за відповідачем значиться заборгованість за кредитом 2543,44 грн., заборгованість за процентами 38212,31 грн., заборгованість за пенею та комісією 3700,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 2722,79 грн., а всього заборгованість [PERSON] складає 47178,54 грн. (а.с. 4-5). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам розяснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені) (ст. 611 ЦК України). На підставі викладеного суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту. В той же час, відповідно до ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Крім того, статтею 18 ч. 3 п. 5 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором є несправедливими умовами, можуть бути визнані недійсними. Розмір нарахованої відповідачу пені комісії та заборгованості по судовим штрафам в сумі 6422,79 грн. значно перевищує вартість заборгованості відповідача по тілу кредиту. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню. З відповідача слід стягнути пеню (комісію) в розмірі не більше 1/2 частки від заборгованості по тілу кредиту), а саме в розмірі 1272,00 грн. Таким чином сума, яка повинна бути стягнена з відповідача на користь позивача, становить 42027,75 грн.:, з яких заборгованість за кредитом 2543,44 грн., заборгованість за відсотками 38212,31 грн., комісія 1272,00 грн.. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial