Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Галицького районного суду м.Львова від 19.12.2011 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 500 гривень щомісячно, до повноліття дитини. Оскільки відповідач регулярно сплачував присуджені аліменти, вона не пред'являла виконавчий лист до виконання, однак індексацію суми відповідачем не проводилась. На даний час прожитковий мінімум для дитини віком до 18 років збільшився і становить 1 944 грн., збільшилися і потреби для дитини. Просить змінити розмір аліментів. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн., починаючи з 01.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації. Стягнути з відповідача [PERSON] 1942 грн. 50 коп, як різницю між спалченими аліментами та 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за період з 08.07.2017 року по 01.12.2017 року та судові витрати. В подальшому позивач збільшила позовні вимоги. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1 800 гривень, щомісячно , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону. Стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] 6 798,50 грн. недоотриману суму аліментів за період з липня 2017 року по жовтень 2018 року, як різницю між сплаченими аліментами, які встановлені судом та 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та судові витрати. В судовому засідані позивач та її представник збільшені позовні вимоги підтримали, просять такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував відзив на позов, в якому покликається на те, що з 23.09.2005 року по 19.12.2011 року він перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 19.12.2011 року з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, з 05.08.2011 року і до повноліття дитини. Дане рішення ним виконується добровільно в повному обсязі. На даний час він перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO] та він ніде не працює і немає можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, адже на утриманні також перебувають його дружина та донька. Просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Галицького районного суду м.Львова від 19 грудня 2011 року, шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], укладений у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 23.09.2005 року, актовий запис №2778, розірвано. На підставі рішення Галицького районного суду м.Львова від 19.12.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно на утримання дитини, [PERSON], [INFO], починаючи з 05 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, з 1 липня 2018 року - 30 листопада 2018 року становить 1 944 гривень. Враховуючи вищенаведене, з відзиву відповідача та згідно рішення Галицького районного суду м.Львова з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини, що є менше передбаченого законом мінімального розміру аліментів у сумі 972 грн., що є підставою для збільшення розміру стягнутих з відповідача аліментів. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як з"ясовано в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи [PERSON] постійно проживає разом з матір'ю та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 500 гривень, однак даних коштів є недостатньо для утримання дитини та її належного матеріального забезпечення. В силу статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З ч. 1 ст. 12 цього ж Закону слідує що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідач, являючись батьком, зобов'язаний нести рівні з позивачем матеріальні витрати, відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України: Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Що стосується викладеного у відзиві відповідача, то суд бере до уваги те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.2014 року, виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, під час якого народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.10.2014 року, виданого Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, яка перебуває на його утриманні. Однак, суд при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, стягнених з відповідача, враховує його матеріальний стан, те, що останній фізично здоровий, оскільки не являється інвалідом, а тому вважає, що він вправі влаштуватись на роботу, щоб отримувати мінімальну заробітну плату яка в Україні станом на 01.01.2018 року становить 3723 грн.. Крім цього суд звертає увагу на те, що згідно пояснень, викладених у відзиві виконавчих листів, які перебувають на виконанні у відповідача немає, а тому такий взмозі платити аліменти у більшому розмірі. Також, суд враховує зміни у майновому стані позивача, пов'язані із істотним зростанням інфляції в 2018 році у порівнянні з 2011 роком, зміну розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка має тенденцію до зростання у кожному бюджетному році, та вважає за можливе збільшити розмір стягнутих аліментів до 1000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення повноліття, враховуючи наявність на утриманні у відповідача ще однієї малолітньої дитини та матеріальний стан його сім'ї, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у більшому розмірі. За вищевказаних обставин, суд вважає за можливе змінити встановлений рішенням Галицького районного суду м.Львова від 19.12.2011 року розмір аліментів та призначити такі, в розмірі 1 000 гривень, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Враховуючи те, що позивачем не надано жодних доказів щодо вживання заходів про одержання аліментів з відповідача, а відповідач сплачував щомісячно аліменти відповідно до рішення Галицького районного суду м.Львова від 19.12.2011 року, заборгованість по сплаті аліментів у нього відсутня, що підтверджуєтья позивачем, тому в частині стягнення недоотриманої суми аліментів за період з липня 2017 року по жовтень 2018 року у сумі 6 798 грн. 50 коп. слід відмовити. З урахуванням абзацу четвертого п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial