Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

В січні 2019 року позивач [PERSON] з даним позовом, мотивуючи його тим, що Наказом приватного підприємства «[PERSON]» (далі - Відповідач, ПП «[PERSON]») №8 від 21.02.2011 р. [PERSON] (далі - Позивач) прийнято на роботу, на посаду швачки 5-го розряду, що підтверджується записом в трудовій книжці №18 від 21.02.2011 р. Також, 21 березня 2011 року між ПП «[PERSON]» та [PERSON] (прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] ) укладений письмовий трудовий договір №02-2103. З 2013 року (за першою дитиною, а потім за другою дитиною) Позивач перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 28 квітня 2018 року Позивач віддала [PERSON] , що є засновником ПП «[PERSON]» та з якою в 2011 році як керівником Позивач підписала трудовий договір, лист непрацездатності у зв`язку з вагітністю та пологами серія АДІ №466806 та написала заяву про надання відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. [INFO] Позивач народила двох діток [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) проте матеріальну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами так і не отримала. 06 серпня 1018 року Позивач повторно направила на адресу Відповідача лист від 06.08.2018 р., новою поштою експрес-накладною №59000354858974, з проханням здійснити нарахування та виплату допомоги за листом непрацездатності серія АДІ №466806. Даний лист був отриманий [PERSON] власноруч. 28 серпня 2018 року Позивач написала заяву на ім`я начальника Києво- Святошинського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Київській області Білоус А.В. (далі - Фонд) з проханням надати інформацію, чи оформляло та направляло ПП «[PERSON]» до Фонду заяву-розрахунок на ім`я застрахованої особи [PERSON] , щодо отримання матеріального забезпечення за рахунок Фонду згідно листа непрацездатності серія АДІ №466806. Фонд надав відповідь листом від 28.08.2018 р. №22-03-1570 згідно якого ПП «[PERSON]» перебуває на обліку з 31.01.2011 року в Києво-Святошинському відділенні УВД ФССУ та зареєстрована як страхувальник за №320240007977, матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду по листку непрацездатності серія АДІ №466806 виданого [PERSON] станом на 28 серпня 2018 року не подавався та не оплачувався. Тому позивач просила зобов`язати ПП «[PERSON]» вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити [PERSON] допомогу по вагітності та пологам згідно поданоголиста непрацездатності серія АДІ №466806, стягнути з ПП «[PERSON]» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі однієї мінімальної заробітної плати на час винесення рішення суду та стягнути з ПП «[PERSON]» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 704,80 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судове засідання представник позивача з`явилася, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Наказом приватного підприємства «[PERSON]» (далі - Відповідач, ПП «[PERSON]») №8 від 21.02.2011 р. [PERSON] (далі - Позивач) прийнято на роботу, на посаду швачки 5-го розряду, що підтверджується записом в трудовій книжці №18 від 21.02.2011 р. Також, 21 березня 2011 року між ПП «[PERSON]» та [PERSON] (прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] ) укладений письмовий трудовий договір №02-2103. З 2013 року (за першою дитиною, а потім за другою дитиною) Позивач перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. 28 квітня 2018 року позивачем надано відповідачу лист непрацездатності у зв`язку з вагітністю та пологами серії АДІ №466806 та написано заяву про надання відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. [INFO] Позивач народила двох доньок [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] ) та [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) проте матеріальну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами так не отримала. 06 серпня 2018 року Позивач повторно направила на адресу Відповідача лист від 06.08.2018 р., новою поштою експрес-накладною №59000354858974, з проханням здійснити нарахування та виплату допомоги за листом непрацездатності серія АДІ №466806. 28 серпня 2018 року Позивач написала заяву на ім`я начальника Києво- Святошинського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Київській області Білоус А.В. (далі - Фонд) з проханням надати інформацію, чи оформляло та направляло ПП «[PERSON]» до Фонду заяву-розрахунок на ім`я застрахованої особи [PERSON] , щодо отримання матеріального забезпечення за рахунок Фонду згідно листа непрацездатності серія АДІ №466806. Фонд надав відповідь листом від 28.08.2018 р. №22-03-1570 згідно якого ПП «[PERSON]» перебуває на обліку з 31.01.2011 року в Києво-Святошинському відділенні УВД ФССУ та зареєстрована як страхувальник за №320240007977, матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду по листку непрацездатності серія АДІ №466806 виданого [PERSON] станом на 28 серпня 2018 року не подавався та не оплачувався. Відповідно до ст. 179 Кодексу законів про працю України, ст. 17 Закону України «Про відпустки» від 15.11.1996 року №504/96-ВР, на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю: 1)до пологів - 70 календарних днів; 2)після пологів - 56 календарних днів (70 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів), починаючи з дня пологів. При цьому, оскільки Позивач віднесена до 3 категорії постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи тож їй надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема відповідно до ч. 1 п. 10 ст. 30 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ передбачено, що жінкам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відпустки по вагітності і родах тривалістю 90 календарних днів до родів і 90 календарних днів після родів, яка обчислюється сумарно і надається жінкам повністю незалежно від кількості днів, фактично використаних до родів, з оплатою в розмірі повного заробітку незалежно від страхового стажу та місця роботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. №1105-ХІУ (далі - Закон №1105-ХІУ) страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, зокрема які працюють на умовах трудового договору (контракту). У разі настання страхового ( у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності) роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам відповідний вид матеріального забезпечення,яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу)(ч. 2 ст. 15, ст. 20 Закону№1105-ХІУ) При цьому право на отримання матеріального забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (ст. 16 ч. 1 ст. 19 Закону №1105-ХІУ). Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності(ч. 1 ст. 31 Закону №1105-ХІУ). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону №1105-ХІУ документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їхнадходження. Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше п`яти днів після винесення відповідного рішення. Відповідачем ПП «[PERSON]» матеріальна допомога у зв`язку з вагітністю та пологами не нарахована та не виплачена позивачу, чим відповідно порушено Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». З наведеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині Зобов`язати ПП «[PERSON]» нарахувати та виплатити [PERSON] допомогу по вагітності та пологам, згідно поданого листа непрацездатності серії АДІ № 466806. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна школа відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п.5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно- правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана, а також вини останнього в її заподіянні. Разом з тим суд відмовляє у вимогах позову щодо стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували ступінь таких моральних страждань. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі були порушені обов`язки, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. ст. 11, 15, 16 ЦК України, 179 КЗпП України, ст. ст. 4, 5, 12, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, -

Outcome: partial