Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

ПАТ „ Дельта Банк " звернулось до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазнгачив, що між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON], 20.02.2007 року був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого осатаній отримав кредит в сумі 50 000 доларів США зі сплатою 14,86% річних на строк з 20.02.2007 року до повного погашення кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань цього ж дня між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, згідно з яким останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок житловий загальною площею 84,2 кв.м, що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.1992 р., зареєстрований державним нотаріусом Костопільської державної нотаріальної контори Скоропад В.В., р.№368, незавершений будівництвом будинок загальною площею, 159,5 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі рішення Костопільської міської ради народних депутатів про надання дозволу [PERSON] на будівництво нового житлового будинку на присадибній ділянці по [ADDRESS], №153 від 25.02.1993 року та земельну ділянку 0,0925 га, що належить Іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №371781 від 11.01.2007 року. 26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позичальник [PERSON] зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 16.10.2014 року за [PERSON] рахується заборгованість згідно курсу НБУ в розімірі 1141475 грн. 99 коп., яких по тілу кредиту - 604010 грн. 06 коп. та по відсоткам - 537465 грн. 93 коп. Просить в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги із підстав зазначених у позовній заяві та просила позов задовольнити з врахуванням суми заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості станом на 19.01.2015 року, тобто в сумі згідно курсу НБУ 1426689 грн. 37 коп. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні повністю заперечували стосовно позовних вимог на підставах викладених у письмових запереченнях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши позицію сторін та всебічно, об'єктивно дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, 20.02.2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір №09.06./03/07-Склн, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 50000,00 доларів США на відкритий позичковий рахунок №22032060012737 зі сплатою 14,86% річних на строк по 19.02.2012 року включно (а.с.6-10). У відповідності до п. 1.5. кредитного договору забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором є іпотека будинку житлового загальною площею 84,2 кв.м., незавершеного будівництвом будинку загальною площею 159,5 кв.м. та земельної ділянки площею 0,0925 га., з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою : [ADDRESS], згідно з іпотечним договором №09.06/03/101/07-Склн від 20.02.2007 року. За виконання своїх зобов'язань за цим Договором Позичальник відповідає всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать, та на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України. Згідно п. 3.2. кредитного договору Позичальник зобов'язується сплачувати нараховані проценти за користування кредитом до 11 числа кожного календарного місяця, а також 19.02.2012 року або в день повного дострокового погашення кредиту шляхом внесення готівкових грошових коштів у касу Банку чи безготівкового перерахування з Поточного рахунку. Відповідно до п. 6. Даного договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється на фактичну суму заборгованості за кредитом, починаючи з дня його надання Позичальнику. При нарахуванні процентів враховується фактична кількість днів в розрахунковому періоді та 360 днів або фактична кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується перший день та не враховується останній день користування кредитом. Згідно п. 4.2. вказаного договору Банк має право у разі недотримання Позичальником умов цього Договору, а також у разі погіршення фінансового стану Позичальника, припинити надання кредитів в рамках визначеного ліміту, вимагати дострокового повернення кредитів, сплати нарахованих процентів за користування ними, відшкодування збитків, заподіяних Банку внаслідок невиконання Позичальником умов цього Договору. Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що ВАТ «Кредитпромбанк» правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк» свої зобов'язання по кредитному договору виконав та надав [PERSON] кредит у визначено в договорі розмірі, що підтверджується заявою останнього про видачу готівки № TR/5481.1. від 20.02.2007 року (а.с.16). З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 20.02.2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір №09.06/03/101/07-Склн, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу, р. №418 (а.с.11-15). Відповідно до договору іпотеки, іпотекодавець [PERSON] передав у іпотеку іпотекодержателю ВАТ «Кредитпромбанк» правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», нерухоме майно: - будинок житловий загальною площею 84,2 кв.м., що належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.1992 року, зареєстрований державним нотаріусом Костопільської ДНК Скоропад В.В. р.№ 368, незавершений будівництвом будинок загальною площею 159,5 кв.м., що належить Іпотекодавцю на на підставі рішення Костопільсокої міської ради народних депутатів про надання дозволу [PERSON], на будівництво нового житлового будинку на присадибній ділянці по [ADDRESS], № 153 від 25.02.1993 року та земельну ділянку площею 0,0925 га, що належить Іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 371781 від 11.01.2007 року. Вищевказане майно, яке передане [PERSON] у іпотеку являлося спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], у відповідності до ст.ст. 60, 61 СК України, та знаходиться по [ADDRESS]. Ці обставини визнані сторонами, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно заяви [PERSON] від 20.02.2007 року, посвідченої [PERSON], приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу, р. №417, остання надала свою згоду на посвідчення договору іпотеки (а.с.78). Згідно положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач [PERSON] в супереч умов кредитного договору № 09.06/03/07-Склн від 20.02.2007 року та вимогам встановлених законом в не своєчасно погашав заборгованість, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість перед банком. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 09.06/03/07-Склн від 20.02.2007 року стверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого станом на 19.01.2015 року за останнім рахується борг в сумі 90252, 6 Доларів США, з яких: 46636,5 Доларів США - заборгованість за кредитним договором, 43616,1 - заборгованість за відсотками. (а.с.75). Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором кредиту, суд визнає достовірним, оскільки відповідачами не надано доказів на його спростування. Встановлено, що 26.06.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.24-29). Твердження відповідачів зазначені в письмових запереченнях, з приводу того, що ПАТ «Дельта Банк» є неналежним позивачем по даній справі у зв'язку із нікчемністю вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, суд не приймає до уваги, адже на підтвердження даних доводів не надано жодного документального підтвердження. Дослідивши договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами укладений 26.06.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк» та враховуючи вимоги ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України, суд вважає доведеною ту обставину, що ПАТ «Дельта Банк» має всі процесуальні права та обов'язки нового кредитора по кредитному договору №09.06/03/07-Склн від 20.02.2007 року та №09.06/03/101/07-Склн від 20.02.2007 року. Доводи відповідачів щодо застосування строку позовної давності, суд до уваги не приймає до уваги з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1 та ч.5 ст. 261ЦК України). З п. 1.1 кредитного договору №09.06/03/07-Склн від 20.02.2007 року вбачається, що строк повернення кредитних коштів встановлено по 19.02.2012 року включно, тобто про порушене своє право позивач дізнався після 20.02.2012 року. З урахуванням цих обставин та факту пред'явлення ПАТ «Дельта Банк» позову 20.11.2014 року, суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Підстав для визнання укладання кредитного договору №09.06/03/07-Склн від 20.02.2007 року неправомірними, визнання самого договору недійсним суд не знайшов. Укладання кредитного договору та отримання кредиту [PERSON], а також істотне порушення останнім умови кредитного договору підтверджується матеріалами справи. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по кредитному договору №09.06/03/07-Склн від 20.02.2007 року з відповідача [PERSON] є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі. Враховуючи, що п. 3.1. кредитного договору передбачено повернення кредитних коштів у валюті отриманого кредиту, тобто в Доларах США, суд приходить до висновку про стягнення із [PERSON] заборгованості по кредитному договору №09.06/03/07-Склн від 20.02.2007 року в сумі 90252,6 Доларів США. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про іпотеку2 майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України „Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Таким чином, суд вважає, що також підлягає задоволенню і позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки: будинок житловий загальною площею 84,2 кв.м. розташований по [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.1992 року, зареєстрований державним нотаріусом Костопільської ДНК Скоропад В.В. р.№ 368, незавершений будівництвом будинок загальною площею 159,5 кв.м. розташований по [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на рішення Костопільсокої міської ради народних депутатів про надання дозволу [PERSON], на будівництво нового житлового будинку на присадибній ділянці по [ADDRESS], № 153 від 25.02.1993 року та земельну ділянку площею 0,025 га розташованої по [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 371781 від 11.01.2007 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №09.06/03/07-Скли від 20.02.2007 року, у розмірі 90252,6 Доларів США, шляхом його продажу з прилюдних торгів відповідно до ст.41 Закону України «Про іпотеку». На підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі на оплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial