Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «СРЗ» (далі - ТОВ «СРЗ») звернувся до суду з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання втратившими право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що 27.01.2014р. між ТОВ «СРЗ» та [PERSON] було укладено договір № 20-Н найму жилого приміщення, відповідно до якого позивач надав відповідачу [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON]. та [PERSON] в користування 3 ліжко-місця в кімнаті [ADDRESS], що підтверджується ордером на жилу площу у гуртожитку [ADDRESS] від 06.05.2014 року та карткою прописки. Відповідно до п. 4.1 договору, наймач зобов'язаний звільнити приміщення у відповідності до житлового законодавства. Згідно з п. 2.2.8 договору, при виїзді із житлового приміщення наймач зобов'язаний звільнити приміщення та здати його наймодавцеві в належному технічному та санітарному стані. У момент звільнення приміщення наймач передає наймодавцеві ключі від приміщення, п. 4.3. договору. Жиле приміщення вважається фактично переданим наймодавцю з моменту зняття з реєстрації, п. 4.2. договору, але в порушення вказаних умов договору, [PERSON] та члени його сім'ї фактично зі спірного жилого приміщення виїхали, але до теперішнього часу не звільнили, заходи щодо зняття з реєстрації не здійснили. Гуртожиток, у якому зареєстрований відповідач та члени його сім'ї призначений для першочергового задоволення потреб у житлі працівників судоремонтного заводу. Відповідно до п.2.1.4 договору, наймодавець має право вимагати в судовому порядку виселення наймача, без надання іншого житла, якщо він систематично псує чи руйнує приміщення або використовує його не за призначенням, створює неможливі умови для спільного проживання з ним інших наймачів, або не здійснює оплату за проживання в гуртожитку більше 2-х місяців. За даними бухгалтерського обліку ТОВ «СРЗ» відповідач не здійснює оплату за займане жиле приміщення, за ним обліковується заборгованість, більше ніж за 2 місяці. У зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду і просить позбавити [PERSON] та членів його сім'ї [PERSON] та [PERSON] права користування кімнатою [ADDRESS] примусово знявши відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою, судові витрати покласти на відповідачів. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, до суду надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, справу розглянути за його відсутності, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], повідомлялися про розгляд справи, але до суду не з'явились, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, до суду не з'явились, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.01.2014р. між ТОВ «СРЗ» та [PERSON] було укладено договір № 20-Н найму жилого приміщення, згідно з яким позивач надав відповідачу в користування три ліжко-місця в кімнаті [ADDRESS], що також підтверджується ордером на жилу площу у гуртожитку [ADDRESS] від 06.05.2014 року, виданим ТОВ «СРЗ» [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON] та [PERSON] та картками прописки відповідачів у зазначеному приміщенні (а.с. 5-9). Згідно з розпорядженням ТОВ «СРЗ» № 229 від 06.06.2006р. про прийом на роботу, ТОВ «СРЗ» прийняло [PERSON] на роботу 07.06.2005р. (а.с. 10). Відповідно до актів складених комісією ТОВ «СРЗ» від 27.11.2017 р., 11.12.2017 р., 19.01.2018 р., 18.02.2018 р., 11.04.2018 р., 22.06.2018, 10.09.2018, 05.11.2018, 06.12.2018 за участі сусідів, у кімнаті [ADDRESS] не мешкають [PERSON], [PERSON] та [PERSON], і місце їх мешкання невідомо (а.с. 12-20). Згідно з довідкою ТОВ «СРЗ» № 80000/3108 від 27.12.2018 р., за даними бухгалтерського обліку за [PERSON] обліковується заборгованість зі сплати за договором проживання в гуртожитку № 20-Н від 27.01.2014р. в сумі 34642,56 грн. (а.с. 21). Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 вказаного договору встановлено, що договір вступає в силу з дати його підписання. Згідно з п. 2.2.8 договору, при виїзді із житлового приміщення наймач зобов'язаний звільнити приміщення та здати його наймодавцеві в належному технічному та санітарному стані. У момент звільнення приміщення наймач передає наймодавцеві ключі від приміщення, п. 4.3. договору. Відповідно до п. 4.2 договору, жиле приміщення вважається фактично переданим наймодавцю з моменту зняття з реєстрації. Відповідно до п.2.1.4 договору, наймодавець має право вимагати в судовому порядку виселення наймача, без надання іншого житла, якщо він систематично псує чи руйнує приміщення або використовує його не за призначенням, створює неможливі умови для спільного проживання з ним інших наймачів, або не здійснює оплату за проживання в гуртожитку більше 2-х місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Згідно ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Згідно ч. 3 ст. 820 ЦК України, наймач вносить плату за користування житлом у строк встановлений договором найму житла. Відповідно до п. 2.2.4 договору, відповідач зобов'язується у строк, обумовлений договором, проводити оплату за користуванням Жилим приміщенням та комунальних послуг. Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такої, що втратила право користування ним внаслідок відсутності понад встановлені строки проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналізуючи вищевикладене, суд враховує, що відповідачі виїхали у невідомому напрямку, не мешкають за місцем реєстрації більше року, житлове приміщення не звільнили, плату за користуванням якого не вносять, і приходить до висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог лише в частини визнання відповідачів втратившими право користування жилим приміщенням, а саме кімнатою № 18 в будинку № 9 по пр. Адмірала Луніна в м. Маріуполі, і позов задовольняє частково, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки рішення суду є безумовною підставою для подальшого зняття з реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп., по 587,33грн. зі [PERSON], [PERSON], [PERSON] з кожного. На підставі вищевказаного,

Outcome: partial