Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

у березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до СФГ Доленка В.Г. "Колос" про дострокове розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати, вказуючи, що вона є власником земельної ділянки площею 3,2276 га, яка розташована та території Малопобиванської сільської ради Гадяцького району. Вказана земельна ділянка згідно договору оренди землі № 010555900306 передана позивачем в оренду відповідачу СФГ Доленка В.Г. «Колос» в особі голови [PERSON] Пунктом 9 діючого договору встановлено розмір та строки виплати орендної плати, пунктом 11 - орендна плата вноситься орендарем щорічно до 31 грудня. Станом на дату подання позову орендна плата в розмірі 4% за 2016 рік з урахуванням індексації в сумі 4850,53 грн. відповідачем не виплачена. Неодноразові прохання позивача виплатити орендну плату відповідачем проігноровано. Вважає дії відповідача порушенням чинного законодавства, тому просить розірвати договір оренди землі та стягти з відповідача орендну плату в сумі 4850,53 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що орендна плата за землю відповідачем сплачена за 2015 рік не своєчасно, однак претензій з даного приводу вона не має. Пояснила, що орендна плата за 2016 рік несплачена взагалі, на неодноразові усні звернення керівник СФГ [PERSON] відмовляв у виплаті коштів, направлені на його адресу листи поверталися без вручення, так як він їх не отримував, тому було вирішено звернутися до суду з позовом про розірвання договору оренди через несплату орендної плати та стягнення орендної плати за 2016 - 2017 роки. Представник відповідача Дігтяр Л.А. в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що в договорі оренди земельної ділянки не вказано строк внесення орендної плати, а так як позивач не заявляла відповідачу вимогу про її виплату у грошовій чи натуральній формі, тому СФГ не порушило умов договору і для задоволення позову немає підстав. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,2276 га, розташованої на території Малопобиванської сільської ради Гадяцького району. Згідно договору оренди земельної ділянки без дати за 2011 рік між [PERSON] та СФГ Доленка В.Г. «Колос» в особі голови [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,2276 га на строк до 31.12.2017 року. (а.с.5, 68-73) 12 травня 2012 року даний договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Гадяцькому районі за № 532040004002402. Згідно відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, [PERSON] за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. нарахована сума доходу від СФГ Доленка В.Г. «Колос» в розмірі 3648 грн.93 коп., виплачено - 0.00, перераховано податку до бюджету 656.81 грн.(а.с.66) Згідно наданих стороною відповідача даних, [PERSON] виплачувалась орендна плата за землю за 2015 рік, однак строки виплати неможливо встановити за відсутністю належних та допустимих доказів. Разом з цим суд зауважує, що строки та суми виплат за 2015 рік позивачем не оспорюються. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази та давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до СФГ Доленка В.Г. «Колос» підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Як передбачено приписами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Із правового висновку, що міститься в Постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-14цс12 вбачається, що наведені норми закону вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди, тому судом зроблено висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Так як стороною позивача не надано доказів про систематичне порушення умов договору оренди відповідачем, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в частині розірвання договору оренди земельної ділянки. Розглядаючи позов в частині стягнення орендної плати, судом при огляді в судовому засіданні трьох ідентичних договорів оренди земельної ділянки встановлено, що в п. 11 орендна плата вноситься у такі строки: дата 31.12. проставлена лише в екземплярі договору, наданого [PERSON], у двох інших примірниках дата відсутня. (а.с.68-73) Оскільки у п.42 Договору зазначено, що він укладений у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, то відповідно суд не приймає до уваги дату «31.12», що проставлена лише в екземплярі позивача і приходить до висновку, що конкретний строк внесення орендної плати є невстановленим за даним договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 21 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або не визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що позивач та представник позивача неодноразово в усній формі зверталися до керівника СФГ з вимогою про виплату орендної плати, однак вона була проігнорована. Направлена письмова вимога не була отримана керівником СФГ «Колос», тому вимога про розрахунок була пред'явлена позивачем шляхом подання позову до суду, копія якого отримана відповідачем 15 березня 2017 року (а.с. 20), тому відповідач повинен був провести розрахунок із позивачем у семиденний строк - до 22 березня 2017 року. Однак ця вимога закону дотримана не була і орендна плата на момент постановлення рішення не виплачена. Нормами Податкового Кодексу України передбачено: Ст.285.1. Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. 285.2. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року . 288.5. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: 288.5.1. не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території. Виходячи з системного аналізу наведених норм, орендна плата орендарем має нараховуватись за кожен рік протягом строку дії договору. Оскільки позивач не має претензій по виплаті орендної плати за 2015 рік, суд вважає, що вона є виплаченою. Відповідачем не надано жодних доказів про нарахування та виплату орендної плати за 2016 рік, тому суд виходить з відомостей, отриманих від фіскальної служби, де зазначено, що [PERSON] від надання майна в оренду СФГ Доленка В.Г. «Колос» нараховано 3648.93 грн., виплачено - 0.00, перераховано податку до бюджету 656.81 грн. Таким чином заборгованість по орендній платі з вирахуванням податку становить 2992.12 грн. Суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача в тій частині, що п.9 договору визначена сума орендної плати в розмірі 2427.21 грн. на весь строк дії договору без урахування інфляції. Як зазначено вище, орендна плата має нараховуватись та сплачуватися за кожен окремий рік дії договору. П. 10 Договору визначено обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації. Частиною 3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» також визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, тому суд вважає, що при нарахуванні орендної плати за землю щорічно має застосовуватись індекс інфляції, що мало місце при нарахуванні такої плати у 2016 році. Виходячи з наведеного, суд вважає, що з відповідача слід стягти нараховану, але не виплачену у 2016 році орендну плату за землю в розмірі 2992 грн.12 коп. Оскільки позивач є інвалідом 2 групи і відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» є звільненою від сплати судового збору, тому виходячи з вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягти з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial