Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом Виконавчого комітету Бердичівської міської ради, [PERSON], у якому просить визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 05 червня 2006 року, видане Відділом з надання житлово-комунальних послуг Виконкому Бердичівської міської ради [NUMBER] про належність [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] та визнати дійсним свідоцтво про право власності на житло від 05 червня 2006 року, видане відділом з надання житлово-комунальних послуг виконкому Бердичівської міської ради [NUMBER] про належність [PERSON] та [PERSON] на праві на праві власності квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02 червня 2006 року [PERSON] звернулася до органу приватизації - Бердичівського міськвиконкому із заявою про приватизацію квартири [ADDRESS]. У заяві було вказано його, як члена сім'ї, що постійно проживає у квартирі та має право на приватизацію та додано відповідні довідки про його реєстрацію у квартирі. Виконкомом Бердичівської міської ради було видано два свідоцтва про право власності на квартиру від однієї дати під одним і тим же реєстраційним номером, одне з яких на одного власника - [PERSON], а в іншому власниками зазначено [PERSON] та його. Вважає протиправним свідоцтво про право власності на житло про належність цілої квартири [PERSON], оскільки він мав право на приватизацію квартири. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідачка, [PERSON] відповідно до письмової заяви від 15.09.2015, позов визнала. Представник Бердичівської міської ради [PERSON] не заперечив проти задоволення позову, оскільки, з наявних у виконкомі Бердичівської міської ради документів на приватизацію квартири [ADDRESS] з надання житлово-комунальних послуг виконкому Бердичівської міської ради було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру від 02 червня 2006 року [NUMBER] на двох співвласників: [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 02 червня 2006 року [NUMBER], виданого Відділом з надання житлово-комунальних послуг виконкому Бердичівської міської ради на одного власника - [PERSON], не відповідає вимогам закону. Тому, щодо визнання його недійсним покладається на розсуд суду. Про те, як сталося, що видано два свідоцтва, йому не відомо. Керівник органу приватизації на даний час не працює у виконкомі Бердичівської міської ради. Факт підробки свідоцтва про право власності на житло, виданого на одного власника - [PERSON] не був встановлений, з цього приводу не було будь-яких звернень до суду чи правоохоронних органів. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Згідно частини першої статті 8Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійснені. З матеріалів справи щодо приватизації квартири [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] 02 червня 2006 року до органу приватизації було подано заяву на приватизацію вказаної квартири. У своїй заяві [PERSON] зазначила [PERSON], як члена сім'ї. Про реєстрацію неповнолітнього [PERSON] на час подачі заяви про приватизацію квартири у вказаному житлі також свідчить довідка про склад сім'ї наймача квартири, які мають право на приватизацію житла, що додавалася до заяви (а.с. 20-23). Факт реєстрації неповнолітнього [PERSON] у квартирі [ADDRESS] на момент подачі [PERSON] заяви про приватизацію квартири також доводиться картою реєстрації осіб ( форма А) та по квартирною картою ( форма В), відповідно до яких [PERSON] з 21.03.1989 року має зареєстроване місце проживання у [ADDRESS] ( а.с.36-37, 38,41). На підставі розпорядження органу приватизації №16836 відділом житлово-комунальних послуг виконкому Бердичівської міської ради видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 05 червня 2006 року на двох співвласників: [PERSON] та [PERSON] Оригінал цього свідоцтва було надано представником позивача суду для огляду ( а.с. 20-24, 9). Вищезазначене свідоцтво видане відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 5 ЗУ „Про приватизацію державного житлового фонду", за якими право на приватизацію квартир державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. З матеріалів реєстраційної справи, витребуваних судом з БТІ, на квартиру [ADDRESS] вбачається, що відповідно до свідоцтва, виданого 05 червня 2006 року відділом з надання житлово-комунальних послуг Бердичівського міськвиконкому, на підставі розпорядження №16836 від 02.06.2015 про право власності [PERSON] на цілу квартиру [ADDRESS]. Оригінал цього свідоцтва є у матеріалах реєстраційної справи. Таким чином, наявні два свідоцтва про право власності на [ADDRESS], видані відділом житлово-комунальних послуг виконкому Бердичівської міської ради від 05.06.2015, які різняться лише власниками. Свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] суд вважає таким, що видане з порушенням 5 ЗУ „Про приватизацію державного житлового фонду", оскільки у приватизацію не було включено позивача, який мав таке право. Доказів, що дане свідоцтво видавалося не відділом з надання житлово-комунальних послуг виконкому Бердичівської міської ради суду, або ж виготовлене внаслідок протиправних дій осіб, суду не надано. Тому, це свідоцтва слід визнати недійсним. Позов, в частині визнання дійсним свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON] та [PERSON], не підлягає до задоволення оскільки відповідно до статті 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, відповідно до способів захисту передбачених статтею 16 ЦК України. Дійсність же свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON] та [PERSON] ніким не оспорюється.

Outcome: partial