Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитом вказуючи на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №MRH0AD40302438 ( далі Кредитного договору) від 05.08.2010 року [PERSON] ( далі Відповідач 1) отримав кредит у розмірі 51610,50 грн. строком до 04.08.2013 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % річних. Свої зобов'язання за кредитним договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу 1 кредит. Зобовязання за вказаним договором забезпечено порукою, відповідно з договором від 05.08.2010 р. укладеним з поручителем [PERSON] (далі Відповідач 2). В зв'язку з невиконанням Відповідачем 1 умов Кредитного договору щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом має заборгованість станом на 13.09.2016 року в розмірі 93198,50 грн., яка складається з наступного 23633,77 грн.- заборгованість за кредитом; 4796,66 грн. - заборгованість за процентами, 60091,95 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання; 250,00 грн. штраф ( фіксована частина); 4426,12 грн. штраф ( процентна складова). Просив стягнути солідарно з Відповідачів вказану заборгованість, та судові витрати в розмірі 1397,98 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, стягнути заборгованість. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно Кредитного договору №MRH0AD40302438 від 05.08.2010 року, який був укладений між Позивачем та [PERSON], останньому було надано кредит в сумі 51610,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % річних строком остаточного повернення 04.08.2013 року. Своїм власним підписом в Договорі кредиту Відповідач 1 засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а. с. 9-16). Позивач свої обовязки за Договором виконав надавши Відповідачу 1 споживчий кредит в розмірі 51610,50 грн.. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що Відповідач 1 в порушення умов Кредитного договору свої обовязки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 13.09.2016р. має заборгованість за кредитом сумі 23633,77 грн. та заборгованість за відсотками 4796,66 грн. За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача 1 зобовязання перед Позивачем не виконано, Відповідач 1 в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобовязання, щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача 1 повернення кредиту в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідач 1 станом на 13.09.2016 року має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 23633,77 грн. (а.с.4-5). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з Кредитного договору відсоткова ставка на момент підписання Кредитного договору складає 20,04 % річних. Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача 1 по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом 4796,66 грн.. Крім того, позивач просив стягнути з Відповідача 1 заборгованість за пенею у розмірі 60091,95 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 4426,12 грн. Згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України\~охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12. 2015 року № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська Рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалась антитерористична операція. Національний банк України своїми листами\~ від 13 жовтня 2014 року №47-411/58939 від 05 листопада 2014 року та №18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог\~ Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час проведення антитерористичної операції. Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р була зупинена, в подальшому було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року за № 1275-р, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, в тому числі стаття 2, яка забороняє нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами, підлягає застосуванню, оскільки цей закон не скасований, а також у звязку із тим, що прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафу, які нараховані після 14.04.2014 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягають. Таким чином заборгованість Відповідача 1 перед Позивачем по кредиту станом на 13.09.2016 р. становить 28430,37 грн., яка складається з наступного: 23633,77 грн. - заборгованість за кредитом; 4796,66 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором між Позивачем та [PERSON], 05.08.2010 року було укладено договір поруки, відповідно до якого остання в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним Договором поручилася солідарно перед Позивачем за виконання Відповідачем 1 зобов'язань за Кредитним Договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків відповідно до договору поруки. Свої власним підписом Відповідач 2 засвідчив, що з умовами забезпеченого порукою зобовязання, а також сороками його виконання ознайомлений ( а.с. 16). Відповідно до п. 6 Договору поруки, поручитель зобовязаний виконати зобовязання зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом пяти календарних днів з моменту її отримання. Відповідно до повідомлення на імя поручителя 25.08.2016 р. згідно реєстру поштових відправлень №10873 надіслано повідомлення №30.1.0.0/2-00804MRH0S00 про наявність простроченої заборгованості ( а. с.6, 7-8). Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до абз. 3 п.24 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином, Відповідач 2, несе солідарну відповідальність за невиконаним зобовязанням Відповідача 1 по поверненню кредиту та відсотків. Задовольняючи позов частково, суд стягує з Відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь Позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі по 689,00 гривень з кожного.

Outcome: partial