Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» правонаступником якого є позивач - публічне акціонерне товариство «ПРИВАТБАНК»» та [PERSON] був укладений кредитно заставний договір № К2М1АD00001337 за умоваами якого, Банк надав кредитні кошти у розмірі 5858,35 доларів США на термін до 17 квітня 2013 року. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати, боржник повинен надати банку грошові кошти ( щомісячний платіж ) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та інші витрати згідно кредитного договору. За порушення зобовязання за кредитним договором боржник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної у строк заборгованості за кредитом. З метою виконання зобовязання за кредитним договором між кредитором та поручителем [PERSON] 17 квітня 2008 року був укладений договор поруки, відповідно до п. 2 якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотки за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Відповідач [PERSON] умов договору не виконує належним чином. В порушення зобовязань за договором допустила заборгованість в розмірі 10929,62 доларів США, що складається : 3451,50 долар США - заборгованість за кредитом; 593,90 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом ; 107, 36 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом ; 6240,32 доларів США - пеня за несвоєчпасність виконання зобовязань за договором ; 16,89 доларів США - штраф (фіксована частина); 519,65 доларів США штраф ( процентна складова) . Пропозиція позивача до відповідачів про необхідність добровільного погашення заборгованості залишена ними без належного реагування, а тому позивач просив стягнути з відповідачів вказані кошти та понесені судові витрати солідарно в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача Мазуренко Т.В. позорвні вимоги підтримала, полсилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дісно з позивачем був укладений кредитно заставний дговір за умовами якого він отримав у позивача грошові кошти у сумі 5858,35 доларів США на придбання автомобіля . У звязку з неможливістю подальшого погашення кредиту 28 січня 2010 року він заставлений автомобіль ВАЗ 2104, 2007 року випуску передав кредитору, у звязку з чим вважає, що будь-яких зобовязапнь перед кредитором не має. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно з ним був укладений договір поруки за виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором. Оскільки позивач у справі на протязі шести місяців з дня закінченняґ зобовязання за кредитним договором не перед"явив до нього вимоги про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором , а тому в задоволенні позову щодо нього просить відмовити. Суд, заслухавши представника позивача Мазуренко Т.В., відповідачів , дослідивши надані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) у відповідності до статті 610 ЦК України. Правові наслідки порушення зобов'язання передбачені статтею 611 ЦК України, згідно якої, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобовязання. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Встановлено, що 17 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є позивач - публічне акціонерне товариство «ПРИВАТБАНК»» та [PERSON] був укладений кредитно заставний договір № К2М1АD00001337 за умовами якого, Банк надав кредитні кошти у розмірі 5858,35 доларів США на термін до 17 квітня 2013 року. Цього ж дня з [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до п. 2 якого він відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотки за користування кредитом, комісії, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків В порушення зобов»язань за договором станом на 10 листопада 2014 року відповідач [PERSON] допустив заборгованість за кредитом в розмірі 10929,62 доларів США. , що складається : 3451,50 долар США - заборгованість за кредитом; 593,90 доларів США - заборгованість по по процентам за користування кредитом ; 107, 36 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом ; 6240,32 доларів США - пеня за несвоєчпасність виконання зобовязань за договором ; 16,89 доларів США - штраф (фіксована частина); 519,65 доларів США штраф ( процентна складова) . Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Суд вважає безпідставними посилання відповідача [PERSON] на ті обставини , що предмет застави - автомобіль ВАЗ 2104, 2007 року випуску був повернутий кредитору, так як кошти для щомісячного погашення кредитно - заставного договору у нього були відсутні , а відтак умови кредитно - заставного договору він виконав та жодних боргових зобовязань він перед позивачем не має, оскільки відповідно до розділу 12 кредитно - заставного договору ці обставини є подією дефолту та наслідки настання події дефолту, передбачені п. п. 12.2. 1 - 12.2.6 договору відповідно до яких, якщо протягом строку, вказаного в статті 12.2.5 позичальник не усунув подію дефолту, він зобовязаний негайно паовернути суму кредиту в повному обсязі, виплалити винагороди, проценти за користування кредитом, виконати усі інші грошові зобовязання за договором у повному обсязі. Розірвання договору у судовому порядку є правом банку. Щодо стягнення заборгованості за кредитно - заставним договором солідарно з [PERSON] та [PERSON] необхідно зазначити наступне. Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені статтею 554 ЦК України в якій зазначено, що у разі порушення зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель вівдповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встанорвлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняєтьься після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шесмти місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить вимогу до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. В укладеному кредитному договорі з [PERSON] термін виконання основного зобовязання був визначений конкретною датою 17 квітня 2013 року. Предявлення вимоги до поручителя є як направлення, чи вручення йому листа вимогм про погашення боргу, так і предявлення до нього позову до суду. При цьому у разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Відповідно до ст. 251 ч.1 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов"язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами ( ст. 252 ч.1 ЦК України) Із настанням певної полдії, яка має юридичне значення, законодавець повязує терміт, який визначається виключно календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати ( ст. ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання забовязань боржника ( п. 11 договору поруки ) не свідчить про те , що договором поруки установлено строк припинення поруки у розумінні ст. 251 ч.4, ст. 559 ЦК України, а тому в такому разі підлягають застосуванню норми ст. 559 ч.4 ЦК України про те , що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимоги до поруцителя.. Договором поруки, укладеним з відповідачем [PERSON] не визнасчено строк, після якого порука припиняється, оскільки, відповідно до п. 11 договору поруки, він діє до повного виконання зобовязання боржника за основним договором. Позивач звернувся до суду до поручителя [PERSON] 18 лютого 2015 року, тобто після спливу шестимісячного строку виконання зобовязання, а тому наслідком порушення кредитором строку предявлення вимоги до поручителя, згідно ст. 559 ЦК України є припинення поруки у звязку з чим підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення боргу за кредитним договором , виключно з боржника за основним договором [PERSON] На підставі вищевикладеного, ст.ст. 6, 526, 27, 30, 536, 551,610, 611, 627, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial