Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачі звернулися в Канівський міськрайонний суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ частки із спільного майна. Свій позов мотивують тим, що вони є власниками 1/2 частини житлового будинку вул. О. Кобилянської, 26, в м. Канів, а відповідачі відповідно, володіють іншою 1/2 частиною даного будинку. Позивачі і відповідачі є співвласниками спірного будинку. Позивачі, до моменту звернення до суду, мали намір будь-яким чином поділити спільне майно або виділити свою частку із спільного майна, для подальшого комфортного проживання, але відповідачі ігнорують наміри позивачів і навпаки, між співвласниками склались неприязні стосунки, які унеможливлюють спільне користування та володіння будинком. Співвласники постійно мають суперечки за конфігурацію земельної ділянки, порядку поточного ремонту спільного майна. Для підтвердження технічної можливості виділу своєї частки, позивачі замовили та отримали висновок відповідного будівельно-технічного дослідження №09/15-БТ про можливість виділенні в натурі 1/2 належної їм частки спільного будинку, згідно якого 1/2 частина домоволодіння по вул. О. Кобилянської, 26, в м. Канів, що належить [PERSON], [PERSON], [PERSON]П і [PERSON]І має окремий вихід і технічно може бути виділена в натурі. Просять виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в натурі, в рівних частках, частину домоволодіння по вул. О.Кобилянської, 26, в м. Канів, Черкаської області, а саме, житлові приміщення з №1-1 по №1-8 в будинку літ. «А-I» з прибудовою «а-І» загальною площею 70,4 кв.м, гараж «В» з оглядовою ямою площею 20,8 кв.м., частину сараю «Б» площею 28 кв.м., погріб «п/г» з шийкою під сараєм «Б», огорожу №1,2, вигрібну яму та водоколонку №5. Припинити право спільної часткової власності на частину домоволодіння по вул. О.Кобилянської, 26, в м. Канів, Черкаської області, а саме, на житлові приміщення з №1-1 по №1-8 в будинку літ. «А-I» з прибудовою «а-І» загальною площею 70,4 кв.м, гараж «В» з оглядовою ямою площею 20,8 кв.м., частину сараю «Б» площею 28 кв.м., погріб «п/г» з шийкою під сараєм «Б», огорожу №1,2, вигрібну яму та водоколонку №5. Визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на домоволодіння по вулиці О. Кобилянської, 26, в м. Канів, Черкаської області, а саме, житлові приміщення з №1-1 по №1-8 в будинку літ. «А-І» з прибудовою «а-І» загальною площею 70,4 кв.м, гараж «В» з оглядовою ямою площею 20,8 кв.м., частину сараю «Б» площею 28 кв.м., погріб «п/г» з шийкою під сараєм «Б», огорожу №1,2, вигрібну яму та водоколонку №5. Стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати у вигляді судового збору. 04.11.2015 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділ частки із спільного майна, визнання права власності на виділене майно, та визнання права спільної сумісної власності на деякі господарські споруди. Свій позов мотивують тим, що сторони стали співвласниками одного об'єкту нерухомого майна - житлового будинку, по 1/2 частки, кожному, як родині [PERSON] так і родині [PERSON] відповідно. Фактично кожна із сторін володіла відокремленими, однаковими квартирами, жилою площею 70,4 і 70,2 кв. м., котрі мали і окрему нумерацію №1 та №2, і окремі входи, і окремі господарські приміщення, тому приватизації підлягали саме вказані дві квартири, фактично приватизація відбулася щодо житлового будинку, як одного об'єкту нерухомого майна, котрий набув статусу спільного часткового майна, по 1/2 частки кожній стороні, без включення в процес приватизації конкретного житла у вигляді окремих квартир. Внаслідок цього юридичного непорозуміння за оформленими правовстановлюючими документами, родині [PERSON] на правах спільної часткової власності, належить 1/2 частина житлового будинку та зокрема 1/2 частка квартири № 1, де мешкає сімя [PERSON] і 1/2 частка квартири №2, де фактично проживає протягом свого життя сімя [PERSON]. Відповідно з другого боку, родині [PERSON] теж належить1/2 частина всього житлового будинку, а також 1/2 частка квартири № 1, в якій вони постійно мешкають, і 1/2 частка квартири № 2, де реально живуть члени родини [PERSON]. В спільній власності вказаних двох родин: [PERSON], що складається з трьох співвласників, та [PERSON], що складається з чотирьох співвласників, крім житлового будинку, [PERSON]. А-1, згідно [PERSON] з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обмежень індексний № 13514288 від 27.112013 року налічуються господарські прибудинкові нерухомі обєкти: Б-сарай, В- гараж, Г- гараж, Д - убиральня, Е - сарай, два П/Г - погреба, № 1-4 огорожа № 5 та №6 дві водо колонки № 7 вигрібна яма, І-вимощення. Таке визначення правового режиму спільного майна і для позивачів і для відповідачів створило певні незручності, що обумовило звернення позивачів до суду з первісною позовною заявою про виділ частки співвласників родини [PERSON] із спільного майна, до якого має відношення родина [PERSON], які набули у позові статус відповідачів. Змушені звернутися до суду із зустрічною позовною заявою, щоб захистити свої права власників на 1/2 частину спірного будинку. Просять ухвалити судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову [PERSON] та інших в частині визнання права власності на спільне майно, яке не може бути виділено в натурі: вигрібну яму, визначену цифрою 1, туалет, визначений літерою Д, вимощення 1, на плані земельної ділянки технічного паспорту на житловий будинок в м. Канів, вул. О.Кобилянської № 26. Залишити вказане майно у спільній сумісній власності всіх співвласників зазначеного домоволодіння. Ухвалити судове рішення, яким виділити [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в натурі та визнати право власності вказаних осіб, в рівних частках на 1/2 житлового будинку по вул. О. Кобилянської № 26 в м. Канів Черкаської області, зокрема житлові приміщення квартири № 2, цього житлового будинку, літера А-1, визначені у техпаспорті: 2-1 кухню площею 7.6 кв. м., 2-2 жилу кімнату площею 17.0 кв.м., 2-3 жилу кімнату площею 9.7 кв. м., 2-4 жилу кімнату площею, 12.2 кв.м. 2-5 жилу кімнату площею 14.7 кв.м., 2-6 ванну кімнату площею 3.8 кв.м., 2-7 коридор площею 5.2 кв.м. з прибудовою ганку (веранди) перед входом у квартиру площею 8.7 кв.м., а також надвірні господарські приміщення: 1/2 спільного сараю, визначеного в техпаспорті літерою Б, площею 28.8 кв.м., гараж визначений літерою Г, площею16.8 кв.м., відокремлений сарай, площею 5.6 кв. м. під літерою Е, погріб з шийкою під сараєм з літерою Б, праворуч, водогінну колонку (водоколонку) під цифрою 6, огорожу під цифрами 3-4, а також на 1/2 частку внутрішнього приміщення горища будинку № 26 вул. О. Кобилянської в м. Канів, яка розташована над квартирою №2 та відповідну 1/2 частину конструкцій та покриття даху над квартирою № 2. Припинити право спільної часткової власності на обєкти нерухомого майна: квартиру №2 та господарські приміщення домоволодіння буд. №26 по вул. Кобилянської у м. Каневі Черкаської області, вказані у позовній вимозі №3, судові витрати по справі покласти на сторони. Ухвалою від 04.11.2015 року дані позовні вимоги обєднано в одне провадження. 13.01.2016 року в судовому засідання позивачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] надали заяву про уточнення позовних вимог, яку мотивують тим, що 27.11.2015 року та 11.12.2015 року ЧООБТІ провело технічну інвентаризацію домоволодіння та виготовило новий технічний паспорт, де уточнили наявність та літерацію господарських споруд, просять суд виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в натурі, в рівних частках, частину домоволодіння по вулиці О. Кобилянської, 26, в м. Канів, Черкаської області, а саме, житлові приміщення з №1-1 по №1-7 в будинку літ. «А-I» з прибудовою «а-І» загальною площею 68,8 кв.м (квартира №1), гараж «В» з оглядовою ямою площею 20,8 кв.м., частину сараю «Б» площею 28 кв.м., сарай «б», погріб «п/г» з шийкою під сараєм «Б», огорожі №10, №14, частину огорожі №13 до сараю «Б», частину огорожі №15, хвіртку №2, ворота №4, вигрібні ями №7 та №8, водоколонку №5, замощення І та замощення ІІ. Припинити право спільної часткової власності на частину домоволодіння по вул. О.Кобилянської, 26, в м. Канів, Черкаської області, а саме, на житлові приміщення з №1-1 по №1-7 в будинку літ. «А-I» з прибудовою «а-І» загальною площею 68,8 кв.м (квартира №1), гараж «В» з оглядовою ямою площею 20,8 кв.м., частину сараю «Б» площею 28 кв.м., сарай «б», погріб «п/г» з шийкою під сараєм «Б», огорожі №10, №14, частину огорожі №13 до сараю «Б», частину огорожі №15, хвіртку №2, ворота №4, вигрібні ями №7 та №8, водоколонку №5, замощення І та замощення ІІ. Визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право приватної власності на домоволодіння по вулиці О. Кобилянської, 26, в м. Канів, Черкаської області, а саме, житлові приміщення з №1-1 по №1-7 в будинку літ. «А-I» з прибудовою «а-І» загальною площею 68,8 кв.м (квартира №1), гараж «В» з оглядовою ямою площею 20,8 кв.м., частину сараю «Б» площею 28 кв.м., сарай «б», погріб «п/г» з шийкою під сараєм «Б», огорожі №10, №14, частину огорожі №13 до сараю «Б», частину огорожі №15, хвіртку №2, ворота №4, вигрібні ями №7 та №8, водоколонку №5, замощення І та замощення ІІ. Стягнути з відповідачів на користь позивачів судові витрати у вигляді судового збору. 27.01.2016р. позивачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] скориставшись своїми процесуальними правами уточнили зустрічні позовні вимоги та просять суд виділити [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в натурі та визнати в рівних частках кожному право власності вказаних осіб, на домоволодіння по вул. О. Кобилянської № 26 в м. Канів Черкаської області, що складається з 1/2 житлового будинку, літера А-1, зокрема на житлові приміщення квартири № 2, цього житлового будинку, визначені у техпаспорті як: 2-3 жилу кімнату площею 16,6 кв. м., 2-4 жилу кімнату площею 9,4 кв.м., 2-5 жилу кімнату площею 11,9 кв. м., 2-6 жилу кімнату площею 14,1 кв.м., 2-2 кухня площею 7,6 кв.м., 2-7 ванну кімнату площею 3.8 кв.м., 2-1 коридор площею 5.5 кв.м., прибудова «а-1» ганок площею 8.58 кв.м., а також надвірні господарські приміщення домоволодіння: 50% сараю, визначеного в техпаспорті літерою Б, погріб п/г, гараж визначений літерою Г, 50% убиральня Д, сарай Е, сарай тимчасовий Є, навіс Ж, хвіртка №3, ворота №4, колонка питна №6, ями вигрібні №7, №9, огорожі №11, №12, №13, № 15, №16, хвіртка №17, вимощення, І, ІІІ. Судові витрати по справі покласти на обидві сторони. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], діючий на підставі довіреності позов підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені у ньому та заяві про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 105-107), просять задовольнити позовні вимоги повністю. Зустрічні позовні вимоги визнали частково, не визнали вимоги в частині визнання права власності за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 50% замощення І,ІІІ , вигрібну яму № 7,8 та огорожу №№10,14,15, ворота. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом визнали частково, не визнають позов в частині визнання за позивачами права власності на замощення І, ІІІ, ворота, вигрібну яму №7,9, огорожу. Зустрічний позов з уточненням (а.с. 197-201) підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працювала разом із [PERSON]О та їй відомо, що остання придбалава плитку для здійснення будівництва замощення в себе вдома та ворота. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що їй відомо, що сімя [PERSON] будували замощення у дворі будинковолодіння і ставили ворота. Вїзд до спірного будинковолодіння один і проходить через спірні ворота та замощення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що коли він з сімєю переїхав жити на вул. О.Кобилянської в м.Канів, приблизно 2005р., сусідка [PERSON] попросила, щоб купив огорожу виготовлену з бетону, якою потім вона обгородила всю територію. Заслухавши пояснення сторін та їх представників стосовно заявлених позовних вимог, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про право власності №1185 від 19.07.1993 р. (а.с.5), що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками 1/2 частини домоволодіння по вул. Юбілейна, 118, яка в подальшому перейменована у вул. О.Кобилянської, 26. Власниками іншої 1/2 частини будинковолодіння є [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №1186 від 19.07.1993р. (а.с.62) Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 розяснив, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. А згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що між сторонами не існує спору щодо виділення у власність позивачам та відповідачам по 1/2 частині житлового будинку та припинення на нього права спільної часткової власності, якими вони користуються, а тому з врахуванням положень ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову в частині виділення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в натурі, в рівних частках, частину домоволодіння по вулиці О. Кобилянської, 26, в м. Канів, Черкаської області, а саме, житлові приміщення з №1-1 по №1-7 в будинку літ. «А-I» з прибудовою «а-І» загальною площею 68,8 кв.м (квартира №1) гараж «В» з оглядовою ямою площею 20,8 кв.м., частину сараю «Б» площею 28 кв.м., сарай «б», погріб «п/г» з шийкою під сараєм «Б», огорожі №10, №14, частину огорожі №15, хвіртку №2, вигрібну яму №8, водоколонку №5 та припинення на них права спільної часткової власності підлягає до задоволення, як і вимоги зустрічного позову в цій частині [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо виділення в натурі та визнання в рівних частках кожному право власності з вказаних осіб, на домоволодіння по вул. О. Кобилянської № 26 в м. Канів Черкаської області, що складається з 1/2 житлового будинку, літера А-1, зокрема на житлові приміщення квартири № 2, цього житлового будинку, визначені у техпаспорті як: 2-3 жилу кімнату площею 16,6 кв. м., 2-4 жилу кімнату площею 9,4 кв.м., 2-5 жилу кімнату площею 11,9 кв. м., 2-6 жилу кімнату площею 14,1 кв.м., 2-2 кухня площею 7,6 кв.м., 2-7 ванну кімнату площею 3.8 кв.м., 2-1 коридор площею 5.5 кв.м., прибудова «а-1» ганок площею 8.58 кв.м (квартира № 2) а також надвірні господарські приміщення домоволодіння: 50% сараю, визначеного в техпаспорті літерою Б, погріб п/г, гараж визначений літерою Г, 50% убиральня Д, сарай Е, сарай тимчасовий Є, навіс Ж, хвіртка №3, колонка питна №6, яму вигрібну №9, огорожі №11, №12, № 15, №16, хвіртка №17, вимощення ІІІ . Що стосується позовних вимог як первісного позову так і зустрічного позову в частині визнання за кожним із сторін права власності та виділення їм обєктів нерухомого майна, зокрема, воріт №4, замощення І та замощення ІІ, вигрібної ями №7, і огорожі №13, які розташовані на території будинковолодіння по вул..О.Кобилянської, 26 в м.Каневі, то суд приходить до наступного. За змістом ч.3 ст. 10 ч. 3, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч вказаним положенням закону відповідачем не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на спростування вказаних висновків експерта. Сторонам розяснено положення ст. 143 ЦПК України щодо необхідності проведення в справі судово-будівельної експертизи, але від призначення у справі експертизи вони відмовилися. Ст. 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З первісного позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що позивачі вважають, що за ними повинне бути визнане право власності на обєкти нерухомого майна, зокрема, ворота №4, замощення І та замощення ІІ, вигрібну яму №7, огорожу №13, які розташовані на території будинковолодіння по вул.О.Кобилянської, 26 в м.Каневі, оскільки вони їх збудували, але такі твердження не відповідають дійсності. Так судом досліджено технічний паспорт на будинковолодіння по вулю [PERSON], 26 в м.Канів (вул.Ювілейна, 118) (а.с. 6-11, 66-71) з якого вбачається, що станом на 15.07.1993 р. існувало замощення І, огорожа №1-4, вигрібна яма №7, які вказані на схематичному плані в технічному паспорті з вказуванням місця їх розташування. Аналізуючи надані суду технічні паспорти на будинковолодіння по вул..О.Кобилянської, 26 в м.Каневі, які виготовлені 27.11.2015р. та 10.12.2015р. (а.с.173-184) вбачається, що замощення І, яке існувало в технічному паспорті 1993р. розділено на замощення І та ІІ, до замощення І примикають ворота № 4, які слугують як вїзні до будинковолодіння. Крім цього, встановлено, що на території будинковолодіння збудовано дві нові вигрібні ями № 8, №9, виділення яких проведено судом. Так відповідно до положень ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] як власники 1/2 частини будинку з надвірними спорудами по вул. О.Кобилянської, 26 в м.Каневі, дійсно за власний кошт здійснили перевлаштування воріт №4, переробили замощення І в звязку з чим у технічному паспорті від 27.11.2015р. (а.с. 173-184) воно позначено як замощення І та ІІ, огорожу №13 та спорудили нову вигрібну яму №8, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 109-112), але співвласники даного будинковолодіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] згоди на здійснення робіт по перевлаштуванню воріт №4, переробку замощення І, огорожі №13 та спорудження нової вигрібної ями №8 не давали. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виділення їм в натурі обєктів нерухомого майна, зокрема, воріт №4, замощення І та замощення ІІ, вигрібної ями №7, і огорожі №13, які розташовані на території будинковолодіння по вул. О.Кобилянської, 26 в м.Каневі, оскільки це призведе до порушення прав та інтересів співвласників будинковолодіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині вїзду на територію будинковолодіння та проїзду до їх частини будинковолодіння, і навпаки, виділивши у приватну власність сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] суд порушить права та інтереси сім'ї на проїзд, прохід до їх частини будинковолодіння. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку, що первісний позов та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню. Суд вважає, що на відповідачів [PERSON] та [PERSON] за первісним позовом необхідно покласти відшкодування судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору у сумі 987,20 грн., які понесені позивачами при розгляді справи (а.с.1,104). [PERSON] слід звільнити від сплати судового зору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як інваліда ІІ групи. Крім цього, суд вважає, що на відповідачів за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] необхідно покласти відшкодування судових витрат по справі у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України у вигляді судового збору у сумі 500 грн., які понесені позивачами за зустрічним позовом при розгляді справи (а.с. 53).

Outcome: partial