Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), мотивуючи свої вимоги тим, що позивач у період з 01.01.2009 року по 31.08.2017 рік надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: 69050, [ADDRESS]. Сума заборгованості відповідача за отримані послуги станом на 01.09.2017 рік складає 29 799,72 грн. Згідно відомостей з державного реєстру про право власності [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] На адресу відповідача неодноразово направлялися претензії стосовно наявної заборгованості за надані позивачем послуги з вимогою погасити суму боргу. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 01.03.2018 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій позов підтримав. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив, до суду надіслав відзив в якому заперечував щодо задоволення позову, мотивуючи свої заперечення тим, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Каценельсон О.В. 23.09.2011 року за р.№ 1185 право власності на квартиру 7 розташованої у будинку №81 по вулиці Космічній в місті Запоріжжі зареєстровано за [PERSON] з 07.10.2011 року. Таким чином нарахування за період з 01.01.2009 року по 06.10.2011 року відносяться до періоду, коли відповідач не мав жодного відношення до вищевказаної квартири. У зв'язку з чим відповідач просив застосувати строк позовної давності до позовних вимог. До того ж просив суд стягнути з позивача судові витрати у вигляді правової допомоги у розмірі 1200 гривень. Зважаючи на тривалий розгляд справи судом, фактичну участь відповідача у процесі розгляді справи шляхом подання та залучення судом письмового відзиву на позов, суд вирішив провести розгляд справи по суті за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши виниклі між сторонами правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач у період з 01.01.2009 року по 31.08.2017 рік надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: 69050, [ADDRESS]. Сума заборгованості відповідача за отримані послуги станом на 01.09.2017 рік складає 21 498,23 грн. Відповідно до ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 ЗУ «Про теплопостачання» передбачено обовязок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст..25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК УРСР, наймачі (власники) квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Згідно зі ст. ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями з договору найму житлового приміщення. Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Суд частково погоджується з обгрунтуванням відповідача в частині застосування строків позовної давності за наступних підстав. Так, відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свої о права або про особу, яка його порушила. За ч.3. ч.4 ст.267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, нарахована сума боргу за період з 01.01.2009 року по грудень 2014 року стягнута бути не може у зв'язку із застосування строків позовної давності до вказаних вимог і відмові у зв'язку з цим в позові, оскільки позивач звернувся до суду із цим позовом лише 27.11.2017 року. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з грудня 2014 року по вересень 2017 року за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на пра-вову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи відсутність належного документального підтвердження витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даної вимоги. Суд при вирішенні питання про стягнення судових витрат враховую положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial