Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 15.04.2015 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем з 12 жовтня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, на даний час з жовтня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина після фактичного припинення сімейних стосунків живе разом з нею, знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Їй достовірно відомо, що відповідач має постійну роботу та стабільний дохід, і можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину певного віку щомісячно. Інших утриманців відповідач не має, стан його здоров'я задовільний, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. 10.07.2015 року позивачка надала суду уточнену позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] року аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду /а.с.27/. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої уточнені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні повторно не прибув, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи /а.с.15,24, 25, 26/. Тому суд вважає, з урахуванням думки позивачки, що справа може розглядатись без участі відповідача, у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 12 жовтня 2013 року уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 29 /а.с.3/, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, батьківство відповідача підтверджується відповідним записом в свідоцтві про народження дитини /а.с.4/. Згідно довідки Великописарівської селищної ради Сумської області дитина [PERSON] [INFO] проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі /а.с.6/. Позивачка знаходиться на обліку в УСЗН Великописарівської РДА і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860 гривень /а.с.5/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач офіційно не працює, не має стабільного заробітку, тому необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, як передбачено ст. 184 СК України, але в меншому розмірі, ніж прохає позивачка. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною 2 статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2015 рік " прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня 2015 року становить 2015 року становить 1032 гривень. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15.05.2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " у п. 17, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як слідує з матеріалів цивільної справи позивачка суду не надала доказів, які б підтвердили можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 850 гривень. Так як і відповідач не надав доказів про свій матеріальний стан, здоров'я, знаходження у нього інших утриманців. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина. З урахуванням його матеріального та сымейного стану,виходячи із встановленого законом мінімального розміру аліментів, суд прийшов до висновку про його можливість сплачувати на користь позивачки аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно. Тому в цій частині позов слід задовольнити, в іншій частині - доводи позивачки є не обґрунтованими. Сторонам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений або зменшений судом на вимогу платника або одержувача аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243, 60 гривень.

Outcome: partial