Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданих злочином. Позов мотивовано тим, що 09 червня 2014 року близько 14 год. 30 хв. в м.Біла Церква по вул.. Примакова сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON], керуючи транспортним засобом AUDI A4 д.н.з. [NUMBER], здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 04.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України. Позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 28 062,02 грн в рахунок відшкодування витрат на лікування та 100 000 грн моральної шкоди. Ухвалою від 07.09.2017 р. позов [PERSON] в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди було залишено без розгляду за заявою представника позивача [PERSON] на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Позовні вимоги про відшкодування 100 000 грн моральної шкоди представником позивача підтримано. Представник відповідача позов визнав частково, визнав факт заподіяння позивачеві моральних страждань з вини відповідача, розмір моральної шкоди оцінив в 2 000 грн. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.2,3 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1,2 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку. Судом встановлено, що 09 червня 2014 року близько 14 год. 30 хв. [PERSON] керуючи власним технічно справним автомобілем марки AUDI A4 д.н.з. [NUMBER], рухався по вул. Примакова від вул. Дружба в напрямку вул. Докучаєва в м. Біла Церква по проїзній частині, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку. В попутному напрямку з правого боку по проїзній частині рухався велосипедист [PERSON], який в подальшому почав змінювати напрямок і перетинав проїзну частину справа вліво відносно руху автомобіля AUDI A4 д.н.з. [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження середньої важкості, що спричинило тривалий розлад здоров'я строком понад 3 тижні, а саме : переломи 3,4 ребер, рану на підборідді, рану лівої брови, садна та синці на голові, тулубі, кінцівках, травматичну екстракцію 1 зуба справа на верхній щелепі та 1,2 зліва на верхній щелепі. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначено покарання: 2 (два) роки обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.ст.75,76 КК України, [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням \\ а.с.7-9\\ Встановлено, що цивільна відповідальність [PERSON] перед третіми особами була застрахована згідно страхового полісу № АС\\5024045 у ПрАТ « Страхова компанія « Провідна» \\ а.с. 34\\ ПрАТ « Провідна» двічі 23.02.2015 р. та 12.06.2015 р. здійснила виплату [PERSON] страхового відшкодування відповідно в розмірі 43 058,64 грн та 14 555, 29 грн, з яких витрати на лікування склали 41 008,23 грн та 13 862,18 грн, кошти в сумі 2 050, 41 грн та 693,18 грн - на відшкодування моральної шкоди \\ а.с.37\\ Згідно наданих представником позивача медичних документів, [PERSON] неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні з приводу наслідків ушкоджень, отриманих в ДТП : з 09.06.2014 р. по 11.07.2014 р. \\ а.с. 11-12\\ ; з 22.10.2014 р. по 12.11.2014 р. \\ а.с.13\\ ; з 12.10.2015 р. по 23.10.2015 р. \\ а.с.16-17\\; з 06.03.2017 р. по 15.03.2017 р. \\ а.с.56\\ ; з 03.04.2017 р. по 08.04.2017 р. \\ а.с.57\\ Враховуючи, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач зазнав моральних страждань, останній просив відшкодувати її у розмірі 100 000,00 грн. Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.1 ст.61 ЦПК України). Як зазначено вище, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, тому суд вважає доведеною ту обставину, що моральні страждання внаслідок ДТП, які переніс [PERSON] спричинені йому в наслідок протиправних дій [PERSON] Відповідно до ч.1,2, ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України). В даному випадку предметом доказування є обсяг моральних страждань [PERSON] Разом з тим, відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оцінюючи заподіяну моральну шкоду в 100 000 грн представник позивача не пояснив суду, з чого саме позивач виходив, визначаючи саме таку грошову суму. В той же час, враховуючи ступінь отриманих позивачем тілесних ушкоджень, тривалість лікування та суттєвість змін в організації життєдіяльності, враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що відповідачем на користь позивача має бути відшкодована моральна шкода у розмірі 20 000,00 грн. Відповідно до ст. 79,88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн На підставі викладеного,

Outcome: partial