Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на власне утримання до досягнення дитиною трьох років в сумі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 07 жовтня 2016 року з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, подружжя проживає окремо. Донька проживає з позивачкою. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, позбавлена можливості одержати будь-які додаткові джерела доходу. Ухвалою суду від 07.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Частиною 11 статті 128 ЦПК України встановлено, що відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванню обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого Київським районним у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 07 жовтня 2016 року. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягнула трьох років кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів. При визначенні розміру аліментів суд вважає, що заявлений розмір аліментів є дещо завищеним. Враховуючи вимоги передбачені ст. 84 СК України, беручи до уваги матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і стягувати із [PERSON] на користь[PERSON] аліменти на її утримання в сумі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору та частковим задоволенням позовних вимог, судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. покладається на відповідача.

Outcome: partial