Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивачка в травні 2018р. звернулася з позовом в суд про стягнення з Держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на її користь 40 000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області - [PERSON] ведеться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №12014140060001305 від 01.05.2014 \~ \~ \~ \~p., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, де вона є потерпілою. Позивачка вважає, що уже понад 4 роки триває повна бездіяльність у даному кримінальному провадженні слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON], що вже є протиправним, слідчим умисно не надавалися їй матеріали кримінального провадження для ознайомлення, що є порушенням прав потерпілого, згідно ст.56 КПК України, ігноровано вимогу її представника про оголошення боржника [PERSON] у міжнародний розшук, що, на думку позивачки, власне є основним доказом бездіяльності слідчого, не проводяться жодні інші слідчі дії. Згідно із відповіддю Держприкордонслужби України від 12.05.2016 р. №5/1116 боржник [PERSON] останній раз перетнула державний кордон України 09.03.2010 р. на відліт з України в якості пасажира авіарейсу сполученням «Львів-Мадрид». Тобто, слідчому Школьному НС. було достеменно відомо про місцезнаходження боржника [PERSON] 10.08.2016 р. слідчим Школьним НС. було винесено постанову про закриття кримінального провадження №12014140060001305 від 01.05.2014 р. Копії постанови про закриття кримінального провадження позивачці не надіслав, що, вважає остання, є порушенням 4.6 ст.284 КПК України та умисним обмеженням її права на оскарження даної постанови до суду. 16.05.2018 р. постановою заступника керівника ЛМП №1 [PERSON] скасовано постанову слідчого Школьного Н.С. від 10.08.2016 р. про закриття кримінального провадження №12014140060001305 від 01.05.2014 р., в звязку її передчасністю, незаконністю та необгрунтованістю. 17.05.2018 р. Залізничним районним судом мм. Львова у справі №462/3469/15-к винесено ухвалу, якою провадження за скаргою [PERSON] на постанову слідчого Залізничного СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON] від 10.08.2016 р. про закриття кримінально провадження - закрито, в звязку із скасуванням даної постанови заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №2 [PERSON] Позивачка вбачає в діях слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON]: зловживання владою, службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом права свободам та інтересам [PERSON] та містять ознаки кримінально правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України. Позивачка вважає, що незаконними, протиправними діями слідчого СВ Залізничного ВП Г НП у Львівській області [PERSON] їй було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у факті відсутності коштів, які стягнуті двома рішенням судів на її утримання, на які остання розраховувала та свідчить про те, що змушена була вживати заходів для організації свого життя. Вона зазнала нервового стресу, переживань, порушення режиму сну, через: відсутність коштів, які були необхідні їй для придбання продукті харчування, ліків; повну бездіяльність слідчого, його умисел на закриття кримінального провадження за ніби то відсутністю ознак кримінального правопорушення. Усе це негативно вплинуло на звичний ритм її життя. Розмір моральної шкоди [PERSON] оцінює у сумі - 40000 грн., з розрахунку по 10000 грн. за кожен рік бездіяльності слідчого. У звязку із наведеним, змушена була звернутись до суду із позовом, який просить задовольнити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 30.05.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони. 19 червня 2018 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшло повідомлення від Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, з якого вбачається, що Залізничний відділ поліції ГУ НП у Львівській області не має статусу юридичної особи, а являється лише територіальним підрозділом Головного управління Національної поліції у Львівській області, у зв'язку із чим не може бути відповідачем у вищевказаній справі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.07.2018 року залучено до участі у цивільній справі № 462/3162/18 за позовом [PERSON] до Деражави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області про відшкодування моральної шкоди у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - Головне управління Національної поліції у Львівській області, яке знаходиться за адресою: /м. Львів, вул. Чернівецька, 2/, роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки. Представники відповідачів - Державної казначейської служби України, Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, та представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - Головне управління Національної поліції у Львівській області, не скористалися своїм правом подати відзиви на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Частиною 3 ст.12, ч.1 ст.81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно п.9 ч.2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області - [PERSON] ведеться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №12014140060001305 від 01.05.2014 p., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, де [PERSON] є потерпілою. 10.08.2016 р. слідчим Школьним НС. було винесено постанову про закриття кримінального провадження №12014140060001305 від 01.05.2014 р. Відомостей про надсилання копії постанови про закриття кримінального провадження позивачці суду надано не було 16.05.2018 р. постановою заступника керівника ЛМП №1 [PERSON] скасовано постанову слідчого Школьного Н.С. від 10.08.2016 р. про закриття кримінального провадження №12014140060001305 від 01.05.2014 р./а.с.3 зворот/ 17.05.2018 р. Залізничним районним судом м. Львова у справі №462/3469/15-к винесено ухвалу, якою провадження за скаргою [PERSON] на постанову слідчого Залізничного СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області [PERSON] від 10.08.2016 р. про закриття кримінально провадження - закрито, у звязку із скасуванням даної постанови заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №2 [PERSON]М./а.с.3/ Згідно із\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Статтею 1167 ЦК України\~передбачено, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. За ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Згідно\~\~п.9\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Статтею 56 Конституції України\~передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. У п.10-1\~Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі\~ст. 56 Конституції\~судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад,\~ст. 9 Закону "Про оперативно-розшукову діяльність"\~. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Відповідно до повноважень органів Державної казначейської служби України, визначених\~ст. 43 Бюджетного кодексу України, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого\~указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство України. Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду ( підпункт 5 пункту 4 цього Положення ). У відповідності до п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень. Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачкою не представлено належних доказів на підтвердження завданої їй моральної шкоди в сумі 40 000 грн., з врахуванням обсягу душевних страждань, яких вона зазнала, внаслідок бездіяльності слідчого Школьного Н.С., та виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивачка в рахунок відшкодування моральної шкоди надто велика та підлягає зменшенню, а тому необхідно стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь [PERSON] 1600 грн. моральної шкоди. На підставі наведеного та

Outcome: partial