Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, який уточнив в ході судового розгляду, та в остаточній його редакції просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в сумі 3 481 грн. 67 коп. В обґрунтування позову послався на те, що він надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1У від 24.06.2004 року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Згідно до п. 18 Правил за надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води плата вноситься власниками квартир, наймачами або орендарями щомісяця не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим відповідно до показників засобів обліку чи нормативів споживання. За період з 01.11.2009р. по 30.09.2013р. відповідачі не сплачували вартість наданих послуг, у зв'язку із чим утворилася заборгованість в сумі 3 481 грн. 67 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав в ньому наведених. Відповідачі [PERSON], [PERSON] проти позову заперечували, посилаючись, що позовні вимоги перевищують строк позовної давності. Просили застосувати строк позовної давності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] мешкають в квартирі [ADDRESS] (а.с.9) і є споживачем послуг позивача, а саме - послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів, встановлених обласними державними адміністраціями. Як видно з наданих суду документів, відповідачі не регулярно та не в повному обсязі сплачували плату за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання з 01.11.2009р. по 30.09.2013р., у зв'язку із чим за цей період часу утворилася заборгованість (а.с.71-75). Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач послуг повинен сплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.. 67 ЖК України, до комунальних послуг відноситься водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги; плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, позивач свої зобов'язання перед відповідачами виконав, а відповідачі навпаки плату за надані послуги у встановленому порядку не вносить. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачів перед позивачем в період з 01.11.2009р. по 30.09.2013р. становить 3 481 грн. 67 коп. (а.с.71-72). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає доведеним і це підтверджується належним чином дослідженими доказами по справі в їх сукупності, що споживачі, тобто відповідачі по справі в повному обсязі одержували належні послуги по теплопостачанню квартири відповідачів. Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше ніж за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданих в відповідності до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що приймають участь у справі. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки на підставі ст. 257 ЦК України. За приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачі просять відмовити у задоволенні позову, посилаючись на пропуск строку позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України. Представник позивача, в обґрунтування клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності, належних та припустимих доказів на підтвердження вказаної обставини не надав, а тому суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 24.07.2013р. з заявою про видачу судового наказу на підставі зазначеної в позову заборгованості (а.с.26) Як вбачається з ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02.10.2013р., судовий наказ Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.08.2013 року про стягнення заборгованості з відповідачів скасований (а.с.6). Оскільки відповідно до вимог ч.3 ст..118 ЦПК України позивач з об'єктивних причин не мав можливості реалізувати своє право на звернення до суду з позовною заявою, суд вважає необхідним відраховувати строк позовної давності з моменту звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу. Крім того в судовому засіданні встановлено, та представником позивача не оспорюється, що з 22.07.2010 року відповідачам було відключено постачання гарячої води у зв'язку з профілактичним ремонтом, у зв'язку з чим суд вважає необхідним відраховувати строк позовної давності з 01.08.2010 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову у межах строків позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне солідарно стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість в сумі 1 474 грн. 56 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial