Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить суд винести рішення, яким встановити наступний спосіб його участі у спілкуванні та вихованні сина [PERSON], [INFO]: систематичні побачення із сином кожні перші та треті вихідні дні кожного місяця, починаючи з 17 год. 00 хв. пятниці по 18 год. 00. хв. неділі (восени та взимку), по 20 год. 00 хв. (весною та літом) за адресою його проживання: [INFO]. А також можливість спільного літнього відпочинку перший та другий тиждень червня, липня, серпня кожного року, мотивуючи це тим що він є батьком [PERSON], але мати дитини [PERSON] перешкоджає йому в спілкуванні з дитиною та чинить перешкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], позовні вимоги про встановлення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею підтримали повністю та просили суд їх задовольнити. Відповідачка по справі [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, мотивуючи це тим, що ніяких перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні батька з сином не чинить. Навпаки вона сприятиме у цьому, оскільки спілкування з батьком є на користь дитині. Але приїзди батька закінчуються скандалами, викликами поліції, ініціатором цих скандалів є батько дитини, [PERSON] Всі питання вирішаться при умові якщо позивач [PERSON] змінить свою поведінку, не буде вчиняти скандалів і дійсно буде дбати про інтереси сина, а не свої. Представник заінтересованої особи, Служби в справах дітей Недригайлівської РДА Сумської області, [PERSON] просила при прийнятті рішення в частині способу спілкування позивача з дитиною, взяти за основу розпорядження голови Недригайлівської РДА Сумської області від 25 квітня 2017 р. за №385-ОД, з винесенням остаточного рішення по даному питанню на підставі поданих документів та свідчень. Представник заінтересованої особи, Служби в справах дітей Сумської міської ради, в судове засідання не зявився, але надали письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника при цьому надали суду акт обстеження умов проживання [PERSON] 21.04.2017 року за адресою: [ADDRESS]. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично перебували в шлюбних відносинах із зими 2012 року по червень 2016 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Малолітня дитина проживає в смт. Недригайлів з матір"ю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Батько дитини позивач по справі [PERSON]М періодично приїздить на побачення до дитини але такі побачення закінчуються обоюдною сваркою між батьками дитини. Відповідачка по справі [PERSON], в звязку з конфліктними стосунками що виникли між нею та батьком дитини [PERSON] щодо спілкування з їхнім сином, звернулася до органу опіки та піклування Недригайлівської РДА з заявою щодо визначення способу участі його у вихованні та спілкуванні з дитиною. Розпорядження голови Недригайлівської РДА від 25 квітня 2017 р. за №385-ОД (а.с.34), було визначено спосіб участі у вихованні за наступним графіком: щосуботи з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., або ж за домовленістю між батьками, але не рідше чотирьох раз на тиждень, з перебуванням дитини по місцю реєстрації за адресою: Сумська область, Недригайлівський район, смт. Недригайлів, вул. Ювілейна, 2/2. Під час судового слідства, суд, повторно зобов"язав орган опіки та піклування Недригайлівської РДА надати висновок щодо участі батька у спілкуванні з дитиною. Згідно висновку від 09 червня 2017 р., орган опіки та піклування вважає, що дії обох батьків є неправомірними і шкодять відповідним інтересам та психологічному здоровю малолітньої дитини [PERSON], характеризує дану ситуацію як таку, що суперечить інтересам дитини. Однак мати дитини, [PERSON], на засіданні комісії у присутності членів комісії, позивача [PERSON] висловила свою згоду на не лімітоване у часі спілкування батька з дитиною протягом одного дня щотижня, але з поверненням дитини ввечері за місцем постійного проживання за адресою: [INFO]. [PERSON]В запевнила, що за умов забезпечення харчування відповідно до віку дитини, догляду за дитиною, дає згоду на перебування дитини в межах одного дня в селі Зеленківка, де літнього часу проживає бабуся дитини [PERSON] [PERSON] та [PERSON] було запропоновано домовитися з метою обрання комфортного для дитини спілкування з обома батьками, оскільки батьки мають рівні права і обов'язки по вихованню дитини, однак домовленості та примирення не досягнуто. Вважає що необхідно визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною відповідно до розпорядження голови Недригайлівської РДА від 25 квітня 2017 р. Суд до даного висновку ставиться критично і не може взяти його за основу при винесенні рішення за наступних підстав: З урахуванням встановлених фактів, суд вважає що між сторонами виник спір з приводу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, який врегульований нормами ст.ст.157-159 СК України. При вирішенні даного спору, суд керується ст.ст.157-159 СК України та виходить з таких висновків. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Принципом 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи своє рішення щодо спілкування батька з сином щосуботи, з 10 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., або ж за домовленістю між батьками, але не рідше чотирьох раз на тиждень, з перебуванням дитини по місцю реєстрації за адресою: Сумська область, Недригайлівський район, смт. Недригайлів, вул. Ювілейна, 2/2., орган опіки та піклування Недригайлівської РДА не врахував те що дитині всього лише 4 роки, також не враховано його психологічний та духовний стан, фізіологічні особливості, фізичний розвиток, стан здоровя, а саме основне бажання самої дитини. Комісія не взяла до уваги і той факт що батько дитини, позивач по справі, проживає у квартирі не один, має постійну роботу, специфіка якої включає роботу і у вихідні та святкові дні. Частково задовольняючи позов суд виходить з наступного: Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2401-ІІІ (далі - Закон № 2401-ІІІ), передбачено, що батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, то з урахуванням встановлених обставин, щодо віку дитини, місця проживання дитини і батька, що побачення батька з дитиною мають бути систематичними і тривалими, суд вважає, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження в частині визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № N 16 від 12.06.98р. „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України \ Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 3 від 15.05.2006 \, у частині яка не суперечить Сімейному Кодексу України, при вирішенні таких спорів суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та розумів їх нормального виховання. З приводу встановлення часу спілкування батька з сином у певні періоди, суд виходить з наступного: Як встановлено судом, з 2015 року позивач почав проживати окремо від його сина [PERSON] і відповідно в силу цього почав користуватися правом на участь у вихованні його дитини в обмеженому виді, тобто у формі спілкування з ним. Визначаючи порядок спілкування батька з сином, побачень з ним і участі у його вихованні, суд керується тим, що таке спілкування повинно мати позитивний педагогічний вплив, бути достатньо різноманітним, регулярним. Також, суд враховує, зайнятість сторін і невстановлення в ході розгляду даної справи будь-яких негативних проявів впливу батька на сина [PERSON] (батька по місцю роботи та проживанню характеризується позитивно, має стабільний заробіток і постійне місце проживання в м. Суми, в якому є окремо обладнана усіма необхідним речами дитяча кімната), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, постійно проявляє у виді побачень з дитиною батьківську турботу та бажання брати безпосередню участь у вихованні сина). З урахуванням цього, на думку суду, доцільно встановити наступні дні для спілкування позивача з його сином, тобо установити порядок спілкування і побачень батька з сином, а саме: - дозволити зустрічі кожну першу та третю суботу та неділю кожного місяця з 10-00 год. суботи до 18-00 год. неділі, обумовивши побачення батька [PERSON] з дитиною за погодженням матері, без її присутності, за місцем проживання дитини та матері в смт. Недригайлів вул. Ювілейна,2 а також можливість спільного відпочинку дитини та батька без присутності матері, але за її погодженням, за межами місця проживання матері та дитини, не покидаючи територію Недригайлівського району Сумської області, з урахуванням стану здоров'я та бажання дитини. Тривалість та місце зустрічі узгоджується батьками за попередньою домовленістю; - дозволити відвідування місця проживання батька [PERSON] в [ADDRESS] кожну першу та третю суботу та неділю кожного місяця з 10-00 год. суботи до 18-00 год. неділі за погодженням та участю матері [PERSON] з урахуванням стану здоров'я та бажання дитини, тривалість та місце зустрічі узгоджується батьками за попередньою домовленістю; На думку суду, такий порядок узгоджується перш за все з інтересами 4-річної дитини, яка повинна готуватися до повноцінного щоденного сну у робочі дні і достатнього часу після пробудження від сну і сніданку у вихідні дні. З приводу встановлення порядку спілкування батька з дитиною на період літа, і участі його у вихованні у цей період тобто протягом трьох тижнів в період літа щорічно за погодженням та взаємною згодою обох батьків з урахуванням стану здоров'я та бажання дитини. Тому з урахуванням принципу рівності прав батьків щодо виховання дитини та з метою її психологічного розвитку, суд вважає за доцільне дозволити позивачу на такий період: протягом трьох тижнів в період літа щорічно за погодженням та взаємною згодою обох батьків з урахуванням стану здоров'я та бажання дитини. На думку суду, встановлення такого порядку спілкування батька з сином у літній час і участь протягом місяця батька у вихованні сином не порушує права матері сина [PERSON] на участь у вихованні, оскільки позивачка не позбавлена можливості в цей час також спілкуватися з сином. Вищевказані висновки суду ґрунтуються також на нормах ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року щодо виваженого і обережного втручання органів державної влади (в тому числі і суду) в сімейне життя громадян, яке повинно відбуватися виключно в межах, визначених законом, й коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах захисту прав і свобод осіб. У даній справі, вони ґрунтуються на вимогах ст.ст.157-159 СК України і пов'язані виключно із захистом прав позивача як батька на участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні. До тогож, така мотивація висновків суду узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною у рішенні у справі «Ельсгольц проти Німеччини», яка зводилась до того, що спілкування батьків з дітьми та їх втіха від цього є основою сімейного життя, навіть якщо відносини між батьками припинилися, а поняття «сім'ї» не обмежується шлюбними зв'язками і може включати інші зв'язки, де сторони проживають разом поза шлюбом; а дитина є відповідно частиною сім'ї з моменту свого народження і самим фактом свого народження. Відмовляючи частково у вимогах позивача щодо встановлення часу та місця для його зустрічей з сином та визначаючи інший порядок зустрічей суд, насамперед враховує інтереси дитини, її психологічний та духовний стан, фізіологічні особливості, фізичний розвиток, вік, стан здоровя, та бажання самої дитини. В той же час, суд вважає, що спілкування з матір'ю та батьком - це право, а не обов'язок дитини, а тому її зустрічі з батьком, необхідно проводити лише за бажанням дитини з урахуванням вищевикладених обставин та у присутності матері дитини [PERSON] Обмежуючи право батька у спілкуванні з сином за погодженням та участю матері суд виходить з того що дитина у свої 4 роки не може безбоязно, без матері, з якою він проживає, вільно їхати з батьком проживати чи відпочивати в іншу місцевість. Суд вважає, що встановлення таким чином порядку участі позивача у вихованні своєї малолітньої дитини буде сприяти її нормальному розвитку, вихованню та забезпечить рівні права батьків у вихованні дитини. Разом з цим позивач в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів на підтвердження того, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з донькою, а відтак суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині.

Outcome: partial