Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

АФГ «Агро» звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь суму у розмірі 139453,58 гривень, яка складається з 65930,28 грн боргу та 7596,02 грн штрафу, а також просить стягнути з відповідачів судові витрати по справі у розмірі 2091,81 грн.. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 05 травня 2014 року між АФГ «Агро» та ТОВ «Сурож» укладено договір № 02-05/05, за яким ТОВ «Сурож» зобовязалося передати у власність АФГ «Агро», а АФГ «Агро» прийняти та сплатити відповідно до умов договору фуражне зерно пшениці у кількості 60,7 тон загальною вартістю на момент укладення договору 72840 грн строком передачі товару продавцем до 01 серпня 2014 року з умовою поставки на ВАТ «Троянівський елеватор» за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Трояни, вул.. Шкільна, 1. Відповідно до умов Додаткової угоди № 1 від 01.08.2014 року до договору № 02-05/05 від 05 травня 2014 року, ТОВ «Сурож» зобовязується до 01.10.2014 року передати товар АФГ «Агро» в повному обсязі. Відповідно до умов Додаткової угоди № 2 від 01.10.2014 року до договору № 02-05/05 від 05 травня 2014 року, ТОВ «Сурож» зобовязується до 20.07.2015 року передати товар АФГ «Агро» в повному обсязі. Зобовязання зі сторони АФГ «Агро» було виконано в повному обсязі: 72840,00 гривень були перераховані ТОВ «Сурож» 06.05.2014 року, в свою чергу ТОВ «Сурож» зобовязання з поставки фуражного зерна пшениці не виконанні по теперішній час. Поручителями виконання ТОВ «Сурож» своїх зобовязань виступили [PERSON], з яким було укладено договір поруки № 3У-005 від 05 травня 2014 року та [PERSON], з яким було укладено договір поруки № 2У-005 від 05 травня 2014 року. У подальшому 01.10.2014 року укладено договори поруки з додатковими угодами № 1 від 01.08.2014 року та № 2 від 01.10.2014 року, так укладено з [PERSON] договір поруки № 3/2 У 05/05 та з [PERSON] договір поруки № 2/2 У 05/05. Боржникам направлялися претензії вимоги для повернення боргу, однак, зобовязання не було виконано, а лише 14.09.2015 року ТОВ «Сурож» сплатило АФГ «Агро» частково суму пені за порушення умов договору в розмірі 6909,72 грн.. Станом на 30.10.2015 року борг ТОВ «Сурож» та поручителів перед АФГ «Агро» склав 65930,28 грн та 100 % штрафу 65930,28 грн. і штраф у сумі 7593,02 грн. Тому, просять стягнути солідарно з відповідачів суму боргу у розмірі 1390453,58 грн. та судові витрати у справі. У судове засідання призначене на 16.02.2016 року представник позивача АФГ «Агро» не зявилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, та що підтримує заявлені позовні вимоги. У судовому засіданні, що відбулося 17.12.2015 року, представник позивача АФГ "Агро" також підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні 17.12.2015 року позов не визнав та пояснив, що [PERSON] та [PERSON] не є солідарними боржниками, оскільки вони не надавали згоду на солідарну поруку, вони є солідарними боржниками з боржником ТОВ «Сурож». Крім того, відповідно до ст.. 559 ЦК України, сплив строк договорів поруки. Будь-яких інших додаткових вимог щодо подовження основного строку сторонами не укладались. Відповідачі в судові засідання, призначені на 20.01.2016 року, 04.02.2016 року, 16.02.2016 року не зявилися, будучи належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, повідомленим про час і дату судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності. Представник 3- особи ТОВ «Сурож» в судові засідання, призначені на 04.02.2016 року, 16.02.2016 року не зявився, будучи належним чином, у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, повідомленим про час і дату судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим розглянути справу за їх відсутності У звязку з неявкою сторін, відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 05 травня 2014 року між АФГ «Агро» та ТОВ «Сурож» укладено договір № 02-05/05, за яким ТОВ «Сурож» зобовязалося передати у власність АФГ «Агро», а АФГ «Агро» прийняти та сплатити відповідно до умов договору фуражне зерно пшениці у кількості 60,7 тон загальною вартістю на момент укладення договору 72840 грн строком передачі товару продавцем до 01 серпня 2014 року з умовою поставки на ВАТ «Троянівський елеватор» за адресою: Запорізька область, Бердянський район, с. Трояни, вул.. Шкільна, 1. /а.с. 7/. 01.08.2014 року між АФГ «Агро» та ТОВ «Сурож» укладена Додаткова угода № 1 до договору № 02-05/05 від 05 травня 2014 року, відповідно до умов якої ТОВ «Сурож» зобовязується до 01.10.2014 року передати товар АФГ «Агро» в повному обсязі. /а.с. 8/. 01.10.2014 року між АФГ «Агро» та ТОВ «Сурож» укладена Додаткова угода № 2 до договору № 02-05/05 від 05 травня 2014 року, відповідно до умов якої ТОВ «Сурож» зобовязується до 20.07.2015 року передати товар АФГ «Агро» в повному обсязі. В якості забезпечення виконання зобовязань за договором, 05 травня 2014 року між АФГ «Агро» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 3У-005 до договору від 05 травня 2014 року № 02-05/05 /а.с. 10/, згідно якого [PERSON] поручився відповідати перед позивачем за виконання договору ТОВ «Сурож» у повному обсязі; та 05 травня 2014 року між АФГ «Агро» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 2У-005 до договору від 05 травня 2014 року № 02-05/05 /а.с. 12/, згідно якого [PERSON] поручився відповідати перед позивачем за виконання договору ТОВ «Сурож» у повному обсязі. 01.10.2014 року між АФГ «Агро» та [PERSON] укладений договір поруки № 3/2 У-05/05 до договору № 02-05/05 від 05 травня 2014 року з додатковими угодами № 1 від 01.08.2014 року і № 2 від 01.10.2014 року /а.с. 11/. 01.10.2014 року між АФГ «Агро» та [PERSON] укладений договір поруки № 2/2 У-05/05 до договору № 02-05/05 від 05 травня 2014 року з додатковими угодами № 1 від 01.08.2014 року і № 2 від 01.10.2014 року /а.с. 13/. Відповідно до п. 1.1 Договорів поруки, поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ТОВ «Сурож» зобовязань. Згідно п. 2.1, п. 2.2 Договорів поруки, у випадку не виконання боржником зобовязань по основному Договору, Боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обємі, що і боржник, у тому числі за основним боргом, оплату пені, штрафів, санкцій, а також по відшкодуванню усіх збитків понад суми неустойки. П. 5.2 Договору № 02-05/05 від 05 травня 2014 року, зобовязано ТОВ «Сурож» сплатити штраф у разі порушення строків передачі товарів, передбачених цим договором, у розмірі 100 % від суми вартості товару. П. 3.6 Договорів поруки, зобовязано поручителів сплатити штраф у разі порушення строків платежів за кожним із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 60 днів у розмірі 1000 гривень + 5% від суми позову. Позивач виконав свої зобов'язання за договором, перерахувавши кошти у розмірі 72840,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 428 від 06.05.2014 року /а.с. 16/, в свою чергу ТОВ «Су рож» не виконав умови договору. Позивачем направлялися відповідачам претензії вимоги для повернення боргу /а.с. 17, 18, 19/, в свою чергу відповідачі на адресу позивача направили заяви про визнання боргу /а.с. 24, 25/, однак, зобовязання не було виконано, а лише 14.09.2015 року ТОВ «Сурож» сплатило АФГ «Агро» частково суму пені за порушення умов договору в розмірі 6909,72 грн.. Станом на 30.10.2015 року борг поручителів перед АФГ «Агро» складає 65930,28 грн та 100 % штрафу 65930,28 грн. і штраф у сумі 7593,02 грн.. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В правовій позиції Верховного суду України у справі № 6-185цс14, зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 554 ЦК України, особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Норми закону, якими врегульована порука, не містить положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадку укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою. Договір поруки припиняється при наявності двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін. Установлення додатковою угодою до кредитного договору збільшеного розміру суми кредиту, без згоди поручителя, призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього, та є підставою для визнання поруки такою, що припинилась відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України. Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача [PERSON] стосовно спливу строку договору поруки, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки; у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимогу до поручителя. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: Додаткової угоди № 2 до договору № 02-05/05 від 05 травня 2014 року /а.с. 9/ строк виконання основного зобовязання встановлено до 20.07.2015 року; претензії-вимоги направлені відповідачам 03 серпня 2015 року /а.с. 18, 19/; 06 листопада 2015 року на адресу суду від позивача надійшла позовна заява від 30 жовтня 2015 року з вимогою стягнення боргу з відповідачів. Тобто, позивач як кредитор своєчасно звернувся до поручителів з вимогами про повернення суми боргу за договорами поруки. Таким чином, суд вважає, необхідним стягнути з відповідачів суму заборгованості у розмірі 139453,58 грн, у зв'язку з несвоєчасною оплатою кредиту, але не у солідарному порядку, як того просить позивач, оскільки Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак, така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч.3 ст.554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. \~\~\~\~\~\~\~\~ Законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте, в цьому випадку ч.3 ст.554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. За таких обставин, кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. Тобто, в даному випадку ч. 3\~\~\~\~ст. 554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено окремі договори поруки.\~\~ Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі у розмірі 2091,81 грн. в рівних частках з кожного по 1045,90 грн..

Outcome: partial