Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

В березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 24.07.2014 року між сторонами був укладений договір №б/н за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 300 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», "Тарифами Банку" складає між [PERSON] і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 04.01.2018 року його заборгованість перед банком становить 12399,94 грн., а саме: 125 грн. 54 коп. нараховано відсотків за користуванням кредитом; 11211 грн. 48 коп. нараховано пені; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 566 грн. 66 коп. штрафу (процентна складова), тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12399,94 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням\~ст. 282 ЦПК України. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ч.1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.07.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н, за умовами якого, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 грн.. Відповідач [PERSON] погодився, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між ним та генеральною угодою, про що свідчить її підпис у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 24.07.2014 року. Вищенаведені обставини підтверджуються: анкетою-заявою [PERSON]; Умовами та правилами надання банківських послуг; Тарифами Банку; розрахунком заборгованості. Згідно п.2.1.1.2.3, Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 вказаних Умов Клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 вказаних Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. В наданих позивачем умовах кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зазначено, що: базова процентна ставка в місяць становить 2,5 %; розмір щомісячних платежів складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості становить: ПЕНЯ = пеня(1) + Пеня(2) де Пеня(1) = (базова відсоткова ставка)/30 нараховується за кожен день прострочення заборгованості; Пеня(2) = 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. Штраф за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів становить 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших зобов'язань за цим договором. Згідно ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1ст.611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого станом на 04.01.2018 року його заборгованість перед банком становить 12399,94 грн., а саме: 125 грн. 54 коп. нараховано відсотків за користуванням кредитом; 11211 грн. 48 коп. нараховано пені; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 566 грн. 66 коп. штрафу (процентна складова), що підтверджується наданим розрахунком. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Таким чином, як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, відповідач не здійснював обслуговування кредиту належним чином, що стало підставою звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Разом з тим відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто за змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Пеня і штраф, як різновиди неустойки, обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається. Отже, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам частини 1 ст. 61 Конституції України та частині 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Саме до аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003 цс 15, яка згідно ч.2 ст. 214, ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для суду. Згідно ст. 551 ЦК України Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, за таких обставин, оскільки розмір пені перевищує суму заборгованості, суд приходить до висновку, що вона підлягає зменшенню. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 625,54 грн., а саме: 125 грн. 54 коп. нараховано відсотків за користуванням кредитом; 500 грн. 00 коп. нараховано пені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 625,54 гривень, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати в розмірі 88,88 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial