Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з 20.11.1975 року по 26.02.2009 рік перебувала у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» і звільнена 26.02.2009 р. за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Актом розслідування хронічного професійного захворювання № 127 від 31.12.2008 року [PERSON] встановлені такі професійні захворювання: - Основний діагноз. Хронічне обструктивне захворювання легень II ст. пилової етнології у фазі загострення. Емфізема легень II ст. Дистонія трахеї і бронхів І ст. Хронічне легеневе серце, субкомпенсоване. НКІ ст. Захворювання професійне. Вегетативно-сенсорна поліневропатія з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, 2-х сторонній плечелопаточний периартроз, міофіброз м'язів передпліч і плечового пояса. ДАО ліктьових та променево-запястних суглобів зі стійким больовим синдромом і порушенням функції в/кінцівок (від фізичного перенапруження). Вібраційна хвороба від впливу загальної вібрації 11 ст. у формі вегетативно-сенсорної полі невропатії верхніх і нижніх кінцівок з периферичним ангіодистанічним синдромом і стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, попереково-крижова радикулопатія з 2-х стороннім коришковим синдромом L5-S1 внаслідок спондилоартрозу попереково-крижового відділу хребта, м'язові-тонічним синдромом, міофіброзом м'язів передпліч і плечового пояса, 2-х сторонній плечелопаточний периартроз, ДАО ліктьових та променево-запястних суглобів зі стійким больовим синдромом і порушенням функції хребта та в/кінцівок. Захворювання професійне від дії загальної вібрації і фізичного перенапруження. Нейросенсорна туговухість II ст. Захворювання професійне. - Супутній діагноз. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. СН І ст. ДЕП 1-І І (атеросклеротична+гіпертонічна) з ХНМК переважно в вертебро-базилярному басейні. Рецедив варикозної хвороби н/кінцівок. Пресбіопія. У п.16 акту зазначено, що професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, не ефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Держ.сан. норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку», ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкція по утриманню виробничих приміщень» № 658- 66. Зазначена обставина підтверджує наявність вини відповідача, який не створив здорових та безпечних умов праці , згідно вимог ст.6 Закону України «Про охорону праці». Відповідно до довідки і виданої Фтизіатричною МСЕК м. Суми від 31.03.2009 року, ступінь втрати [PERSON] професійної працездатності склала 60 % (первинно), і встановлено III групу інвалідності, безтерміново. Зазначено про необхідність медикаментозного лікування у ЛОР, пульманолога, невропатолога, а також санаторного лікування. Отримані працівником професійні захворювання потягли за собою спричинення моральної шкоди, яку оцінює у сумі 12 000 грн. та яка полягає як у фізичних, так і моральних стражданнях у зв»язку з настанням інвалідності по вині роботодавця, погіршенням стану здоров»я і необхідністю постійного лікування, значними обмеженнями в життєдіяльності, звичках, бажаннях, що вимагає додаткових зусиль по організації свого життя і побуту. Враховуючи зазначене, а також згідно вимог ст.ст. 21, 237-1 КЗпП України, просить ухвалити рішення, яким: - стягнути на користь [PERSON] з ПАТ « Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» 12 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої профзахворюваннями / а.с.1-3/. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON] заявлені вимоги підтримав з зазначених вище підстав та просив задовольнити. Представник відповідача - ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» Журавльова М.В. позов не визнала з тих підстав, що позивачка знаючи про шкідливі фактори своєї роботи продовжувала на протязі довгого часу працювати та була обізнана про можливі негативні наслідки щодо стану свого здоров'я, їй проводились відповідні доплати за роботу у шкідливих умовах. Також не надано суду доказів спричинення [PERSON] такої моральної шкоди, а у відповідності до вимог ст. 233 КЗПП України нею також пропущений тримісячний строк звернення до суду по захисту своїх прав. Тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, вислухавши доводи представника позивачки [PERSON], представника відповідача Журавльової М.В., перевіривши матеріали справи і надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступних обставин. 1. Судом встановлено, що [PERSON] з 20.11.1975 року по 26.02.2009 року працювала у відповідача на різних посадах, в т. ч. значну частину трудової діяльності по професії стерженщика ручної і машинної формовки. Звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію , що вбачається з записів її трудової книжки / а.с.5-7 /. При виконанні трудових обов'язків [PERSON] отримала професійні захворювання і що вбачається з акту розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4 № 127 від 31.12.2008 року: - Основний діагноз. Хронічне обструктивне захворювання легень II ст. пилової етнології у фазі загострення. Емфізема легень II ст. Дистонія трахеї і бронхів І ст. Хронічне легеневе серце, субкомпенсоване. НКІ ст. Захворювання професійне. Вегетативно-сенсорна поліневропатія з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, 2-х сторонній плечелопаточний периартроз, міофіброз м'язів передпліч і плечового пояса. ДАО ліктьових та променево-запястних суглобів зі стійким больовим синдромом і порушенням функції в/кінцівок (від фізичного перенапруження). Вібраційна хвороба від впливу загальної вібрації Н ст. у формі вегетативно-сенсорної полі невропатії верхніх і нижніх кінцівок з периферичним ангіодистанічним синдромом і стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях, попереково-крижова радикулопатія з 2-х стороннім коришковим синдромом L5-S1 внаслідок спондилоартрозу попереково-крижового відділу хребта, м'язові-тонічним синдромом, міофіброзом м'язів передпліч і плечового пояса, 2-х сторонній плечелопаточний периартроз, ДАО ліктьових та променево-запястних суглобів зі стійким больовим синдромом і порушенням функції хребта та в/кінцівок. Захворювання професійне від дії загальної вібрації і фізичного перенапруження. Нейросенсорна туговухість II ст. Захворювання професійне. - Супутній діагноз. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. СН І ст. ДЕП 1-І І (атеросклеротична+гіпертонічна) з ХНМК переважно в вертебро-базилярному басейні. Рецедив варикозної хвороби н/кінцівок. Пресбіопія. У п.16 акту зазначено, що професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, не ефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Роботодавець не забезпечив виконання вимог ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», ДСН 3.3.6-037-99 «Держ.сан. норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку», ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкція по утриманню виробничих приміщень» № 658- 66 / а.с.8 /. Відповідно до довідки і виданої Фтизіатричною МСЕК м. Суми від 31.03.2009 року, повного акту огляду МСЕК за № 297 від 31.03.2009 р. вбачається, що ступінь втрати [PERSON] професійної працездатності склала 60 % (первинно), і встановлено III групу інвалідності, безтерміново. Зазначено про необхідність медикаментозного лікування у ЛОР, пульманолога, невропатолога, а також санаторного лікування / а.с.9, 16-19 /. Відповідачем не надано суду доказів того, що професійні захворювання отримані [PERSON] з її вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці. Тому зазначені вище захворювання пов'язані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний зв'язок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками - погіршенням стану здоров'я працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди. 2. Умови праці і внаслідок яких [PERSON] отримала професійні захворювання, заподіяли їй моральну шкоду, яка полягає у втраті здоров'я , що потягло окремі життєві обмеження, необхідність лікування, позбавлення можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань. Ушкодження здоров'я працівниці призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Ч.1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди» , з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоров'я потерпілої, характеру та тяжкості захворювань, їх наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності , виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Тому суд визначає таку моральну шкоду у сумі 10 000 грн., яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача - ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» як з роботодавця. 3. Суд не може погодитись з думкою представника відповідача про застосування строків давності щодо звернення позивачки до суду по відшкодуванню спричиненої моральної шкоди, бо відповідно до вимог ст. 268 ЦК України позовна давність не може поширюватись на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої працівнику професійними захворюваннями у зв'язку з не забезпеченням роботодавцем безпечних умов праці. Так як права [PERSON] порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial