Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що з 23.01.2019 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] у них народився син [PERSON] . Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказує, що вона не може працювати, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, та інших джерел доходу крім соціальних виплат не має. Відповідач добровільно не надає їй матеріальної допомоги, хоча має можливість її надавати, оскільки проходить військову службу за контрактом у ЗСУ та отримує стабільний дохід, інших стягнень по виконавчих документах немає. З наведених підстав [PERSON] просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно з часу звернення до суду з позовом до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] , а також судові витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 17.05.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначене її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просить\~розгляд справи\~провести без\~її участі\~та проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про проведення судового розгляду без його участі, в якій він позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити в повному обсязі, оскільки позивачка весь час проживає за його рахунок. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] з 23.01.2019 року перебувають в шлюбі, який зареєстровано Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). З довідок Чернечослобідського старостинського округу №9 від 22.02.2021 року та 02.03.2021 року вбачається, що позивачка [PERSON] та її малолітня дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 11). Положеннями частини другої статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно частини четвертої статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України). Отже, за змістом вказаної норм права, розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем, разом з нею проживає їхня спільна дитина, яка не досягла трьох років. Відповідач є особою молодого віку, проходить службу за контрактом у ЗСУ, має стабільний дохід та будь-яких доказів втрати ним працездатності він суду не надав, а тому суд вважає, що останній спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина, до досягнення нею трьох років. Разом з цим, [PERSON] не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на її утримання саме в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку. За наведеного, суд вважає вказаний розмір аліментів є завищеним та таким, що за відсутності в матеріалах справи доказів розміру доходу відповідача може поставити його в скрутне матеріальне становище. Доводи [PERSON] про те, що позивачка і так весь час перебувала на його утриманні, не заслуговують на увагу, оскільки не звільняють відповідача від обов`язку утримувати матір своєї малолітньої дитини до досягнення нею трьохрічного віку. Враховуючи вищевикладене, потреби позивачки, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та потребує матеріальної підтримки, виходячи із засад розумності виваженості та справедливості, можливостей відповідача, працездатного віку, суд дійшов висновку про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частки, з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачкою [PERSON] були понесені судові витрати на правничу допомогу, а саме сплачено адвокату Большак В.М. 300 грн. за складання позовної заяви (а.с.3-4). Частиною 1 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3\~ч.2\~ст.141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог (на 66,67%) з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу в сумі 200,01 грн. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 605,36 грн.

Outcome: partial