Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до ДП «Укржитлосервіс» і просить постановити рішення, яким скасувати суму вимоги, як боргове зобов'язання відносно нього в сумі 12529,71грн. ( станом на 01.03.2011р.) про відшкодування боргу за квартплату та комунальні послуги заявлені до нього Державним підприємством «Укржитлосервіс» як надумані та безпідставні. Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. Квартиру [ADDRESS] позивач [PERSON] отримав у спадок від [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті спадкодавця позивач з [INFO]. до лютого 2011 року не мав можливості користуватись вказаним приміщенням. При цьому цим майном користувалась онука [PERSON], яка на погляд позивача повинна сплатити заборгованість за житлово-комунальні послуги за вказаний період. 22 березня 2011 року позивач отримав від відповідача претензію щодо сплати заборгованості в розмірі 12 529,71грн. , яку вважає надуманою та просить скасувати з вищенаведених підстав. Відповідач Державне підприємство «Укржитлосервіс» звернулось із зустрічними вимогами до [PERSON] і просить стягнути з нього заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі - 14 696, 59 грн. та відшкодувати судові витрати. Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] не в повному обсязі сплачено за надані житлово-комунальні послуги в період з січня 2004 року по квітень 2015 року, внаслідок чого станом на 01 квітня 2015 року у власника квартири [ADDRESS] [PERSON] виникла заборгованість в сумі 14 696,56 грн. Вказуючи на те, що [PERSON] отримав не тільки право володіння спадковим майном, але і обов'язок відшкодувати заборгованість, ДП «Укржитлосервіс» просить вимоги задовольнити. Також зверталась увага на те, що перебіг строку позовної давності щодо сплати комунальних послуг боржником було перервано, оскільки у серпні 2007 року було сплачено 197,51грн. за 2007 рік, у квітні 2011 року - 319,44грн. Під час судового розгляду позивач [PERSON] свої вимоги підтримав у повному обсязі, зустрічні не визнав, заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача ДП «Укржитлосервіс» Хіміч Б.С. вимоги [PERSON] не визнав, підтримав зустрічні вимоги, просив їх задовольнити. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], його представника [PERSON], представника відповідача Хіміч Б.С., дослідивши письмові докази надані сторонами, суд прийшов до наступного висновку . Встановлено, що [PERSON], власник квартири [ADDRESS] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. 23 грудня 2010 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадкоємцем [PERSON] за заповітом є [PERSON], спадщина складається з квартири [ADDRESS]. 09 лютого 2011 року позивач зареєстрував своє право власності згідно чинного законодавства. 21 лютого 2013 року позивач був зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. Із розрахунку складеного ДП «Укржитлосервіс» станом на 01 квітня 2015 року видно, що починаючи з грудня 2006 року до 31 січня 2011 року включно сплата заборгованості за житлово-комунальні послуги не здійснювалась, за виключенням здійснення поточної оплати 31.08.2007р. в розмірі 197,51грн. Починаючи з лютого 2011 року до 30 червня 2013 року оплата за поточні житлово-комунальні послуги здійснювалась у повному обсязі. З липня 2013 року до 31 березня 2015 року оплата поточних рахунків на сплату отриманих послуг здійснено частково, та заборгованість складає Згідно положень ст. ст. 1216,1217,128 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний: 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. ст. 261,262 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Встановлено, що ДП «Укржитлосервіс» було достовірно відомо про наявність заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] . Із позовом до суду ДП «Укржитлосервіс» звернувся 19 травня 2015 року, тобто з порушенням строку позовної давності щодо заборгованості за період з грудня 2006 року по січень 2011 року. Та обставина , що у серпні 2007 року була здійснена оплата поточного платежу в розмірі 197,51грн. не свідчить про переривання перебігу строку, оскільки вказаний платіж було здійснено до 2011 року. Отже ДП "Укржитлосервіс" пропущено строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з серпня 2007 року по серпень 2011 року без поважних причин. Решта вимог ДП «Укржитлосервіс» , а саме стягнення заборгованості за період з липня 2013 року до 31 березня 2015 року в розмірі 2 166,88грн. є обґрунтованими, оскільки споживачу житлово-комунальних послуг було нараховано до сплати вказану суму згідно тарифів встановлених діючим законодавством та підзаконними актами. При цьому [PERSON] не навів переконливих доводів на спростування неправильності складеного розрахунку. Вимоги позивача [PERSON] щодо скасування вимог відповідача як боргових зобов'язань задоволенню не підлягають, оскільки право звернутись до суду із вимогами про стягнення заборгованості не може бути обмежено. В даному випадку обґрунтованість вимог вирішується в судовому порядку з урахуванням доведеності кожної із сторін обставин як обґрунтування своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного та

Outcome: partial