Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою. Зазначила, що з відповідача на її користь на утримання дитини стягуються аліменти за рішенням суду в розмірі 500 грн щомісячно. На скільки відомо позивачу, відповідач аліменти нікому крім неї не сплачує, стягнень з відповідача по виконавчим документам не проводиться, батьки на його утриманні не перебувають. У зв'язку з наведеним просить змінити розмір аліментів, що присуджені до стягнення з відповідача на її користь з 500 грн до 888,50 грн. Відповідач подав заперечення, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки він ніде не працює внаслідок поганого стану здоров'я, на утриманні перебувають малолітня дитина та дружина, яка також не працює та перебуває у декретній відпустці. Позов визнав частково та вважав можливим збільшити розмір аліментів до 600 грн щомісячно. У судове засідання з'явилися позивач, відповідач та його представник. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 18 травня 2016 року Житомирським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24 лютого 2016 року (а.с. 3). Згідно з довідками УПСЗН Житомирської РДА від 08 грудня 2017 року № 7760 та № 7761 позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн щомісячно (а.с. 12, 13). Встановлено, що відповідач окрім дитини [PERSON], [INFO], має також дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України установлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження обставин, на які він покликався як на підставу своїх заперечень, зокрема того, що він не має можливості працювати за своїм станом здоров'я (знаходження на диспансерному обліку у відповідному медичному закладі, наявність інвалідності), суд дійшов висновку, що збільшення розміру стягнення аліментів буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам дитини (з урахуванням її захворювання а.с. 14, 17), і водночас таким, що не порушує права та інтереси відповідача та інших осіб, однак у розмірі 750 грн, а не в розмірі 888,50 грн як просить позивач.

Outcome: partial