Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про виділення частки у спадщині в натурі. На підставу своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина і спадкоємцями є позивачка, її сестра [PERSON] брат [PERSON] та брат [PERSON] , який помер [INFO] . До спадкового майна [PERSON] увійшла земельна ділянка (пай), яка належала йому і яка за погодженням з усіма спадкоємцями мала перейти у власність позивачки. Однак під час оформлення спадкових прав у нотаріальній конторі позивачці повідомили, що видати їй свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай) неможливо, оскільки відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку (пай). За таких обставин вона змушена звертатись до суду з даним позовом в якому просить суд виділити їй в натурі та визнати право власності на земельну ділянку (пай), що належала її покійному брату [PERSON] . До початку судового засідання представник позивач подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив суд справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просила суд справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] в с. Кобринове Тальнівського району Черкаської області. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,73 га., яка розташована на території Кобринівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.04.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки, після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності на майно. Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори від 10.01.2020 №16/01-16 спадкоємцем за законом померлого [PERSON] є його сестра [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори від 10.01.2020 №16/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право власності на житловий будинок. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що оскільки відповідачі визнали позов і не заперечували проти визнання права власності на спадкову земельну ділянку за позивачкою, то позов в частині визнання права власності на земельну ділянку підлягає до задоволення, однак стосовно позовних вимог щодо виділення майна в натурі суд приходить до висновку про відмову в задоволенні таких вимог, оскільки ці вимоги позивачем не достатньо аргументовані.

Outcome: partial