overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 10 березня 2011 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 21 жовтня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 13761,44 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 10 березня 2011 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.27, 26, 11-25, 33-34). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9-10) станом на 21 жовтня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 13761,44 грн., з яких 7316,93 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5313,01 грн. - пеня, 1131,50 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 12629,94 грн., з яких: 7316,93 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5313,01 грн. - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 29 серпня 2016 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 18 листопада 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 32268,82 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зґявився, просив слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не зґявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 29 серпня 2016 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.10-26, 32-33). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-9) станом на 18 листопада 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 32268,82 грн., з яких 5115,89 грн. тіло кредиту, 12893,61 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 12246,52 грн. пеня, 2012,80 грн. судові штрафи. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 30256,02 грн., з яких 12893,61 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 12246,52 грн. пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 19 листопада 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 19826,32 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 02 червня 2011 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.11-27, 34-35). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10) станом на 19 листопада 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 19826,32 грн., з яких 518,61 грн. - тіло кредиту, 1237,61 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 16649,80 грн. - пеня, 1420,30 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 18406,02 грн., з яких 518,61 грн. - тіло кредиту, 1237,61 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 16649,80 грн. - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

В грудні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 26 листопада 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 15828,85 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 18 листопада 2010 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.29, 10-25, 33-34). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9) станом на 26 листопада 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 15828,85 грн., з яких 1862,02 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 12736,88 грн. - пеня, 1229,95 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а вказаний розмір пені значно перевищує суму заборгованості суд , частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 3724,04 грн., з яких 1862,02 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1862,02 грн. - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

В грудні 2019 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 189 863, 59 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від року сплативши 2 847,95 грн. судового збору. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2019 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, розглянути справу без участі представника ПАТ КБ "Приватбанк", проти винесення заочного рішення також не заперечив. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз`яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка, з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 08 грудня 2014 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 500,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 31 жовтня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 84589,57 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не подала, клопотань до суду не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, довідки про умови кредитування, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.10-35, 41-42). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-9) станом на 31 жовтня 2019 року заборгованість відповідачки по кредитному договору становить 84589,57 грн., з яких 440,46 грн. - заборгованість за кредитом, 74444,84 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5200,00 грн. - заборгованість за пенею, 4504,27 грн. - заборгованість по судовим штрафам. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 80085,30 гривень, з яких 440,46 грн. - заборгованість за кредитом, 74444,84 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5200,00 грн. - заборгованість за пенею. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

В грудні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 28 серпня 2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30 вересня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 101298,08 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, клопотань до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копіями заяви, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.11-17, 23-24). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-10) станом на 30 вересня 2019 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 101298,08 грн., з яких 1779,05 грн. - заборгованість за кредитом, 91067,22 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3390,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 5061,81 грн. - заборгованість по судовим штрафам. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 96236,27 гривень, з яких 1779,05 грн. - заборгованість за кредитом, 91067,22 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3390,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу 3/5 часток жилого домоволодіння (жилого будинку) [ADDRESS] зареєстрований на Універсальній товарній біржі 03 вересня 1998 року; визнати за позивачкою право власності на 3/5 часток жилого домоволодіння (жилого будинку) [ADDRESS] Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, на заочний розгляд справи згодна. Про причини неявки відповідача та представника третьої особи суду не відомо. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 вересня 1998 року на Універсальній товарній біржі "Нерухомість Н" між [PERSON] та [PERSON] укладений договір № 76 купівлі-продажу 3/5 часток жилого домоволодіння за адресою: [ADDRESS] Раніше 3/5 часток спірного домоволодіння належали на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту № 6-2681 від 30 березня 1995 року, зареєстрованого в МБТІ в реєстрі за № 260 від 07 квітня 1995 року. Сторони за угодою повністю виконали умови договору, продавець передав зазначену квартиру покупцю у власність, а покупець передав продавцю обумовлену договором суму. До теперішнього часу договір ніким із сторін не оспорений. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР за такого вказаний договір слід визнати дійсним. У задоволенні вимог позивача про визнання за ними права власності на квартиру слід відмовити, оскільки правовстановлюючим документом на квартиру є і залишається для позивача договір купівлі-продажу. За умови задоволення позову в частині визнання правочину, укладеного на біржі, дійсним, додаткового визнання права власності на це майно за позивачем не вимагається. За такого, позов слід задовольнити частково. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при зверненні до суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

В жовтні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.06.1996 року. Рішенням суду від 10.06.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу у сторін є повнолітня донька [PERSON], [INFO], яка повністю перебуває на утриманні позивача. На даний час донька [PERSON] навчається у Національному авіаційному університеті і є студентом І курсу денної форми навчання. Донька не працює, тому повністю позбавлена самостійних коштів на існування та навчання, а саме: оплату навчання, придбання підручників, проїзду до місця навчання, харчування, а тому матеріальний стан позивача дуже важкий. Крім того, сама позивач [PERSON] є інвалідом ІІІ групи. Відповідач по справі добровільно не бажає надавати їй матеріальну допомогу, а тому вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та погодився сплачувати меншу суму в розмірі 500 гривень щомісячно, пояснив, що в нього мала сума доходу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що з урахуванням сімейного, матеріального стану відповідача, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини на період навчання, тому з нього слід стягнути аліменти в примусовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на період навчання його доньки [PERSON], оскільки дитина безоплатно навчається на денній формі навчання, сама не працює, власного прибутку не отримує, а навчання потребує значних матеріальних затрат. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно. При цьому судом враховано, що відповідач, згідно довідки про доходи від 11.11.2014 року ТОВ "Інтердерево", за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року отримав дохід у розмірі 1887,81 грн., його заробітна плата за жовтень 2014 року склала: 638,04 грн. - зарплата за жовтень 2014 року; 559,77 грн. відпускні. Інших доказів суду не надано. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно ст. 88 ЦПК України його слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial