Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача відшкодування за затримку виплат у розмірі 20947 грн. 72 коп. та 5000 гривень моральної шкоди. Посилається на те, що 31 жовтня 2013 рок була звільнена з посади головного бухгалтера ПОГ «НСБ «Переяславль», де працювала з квітня 2012 року. При звільненні з нею не було проведено відповідного розрахунку, не була виплачена заборгованість по заробітній платі та розрахункові кошти в загальному розмірі 4418,06 грн. Лише після звернення до прокуратури 26 лютого 2015 року позивачу було виплачено необхідні кошти. Таким чином, відповідач допустив затримку у виплаті заробітної плати на 482 дні, тому повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки . Моральна шкода полягає у перенесених душевних стражданнях та переживаннях внаслідок порушення трудових прав. В судове засідання позивач не з'явилася, направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений, відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, належним чином. Будь-яких заперечень клопотань чи заяв до суду не направив. За цих обставин, за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, за ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 22.05.2015 року проведено заочний розгляд справи. Судом встановлено наступне. З копії трудової книжки позивача вбачається, що вона працювала на посаді головного бухгалтера в спортивно-оздоровчому підприємстві „Учбово-спортивна база „Переяславль", яке було перейменоване на підприємство об'єднання громадян „Навчально-спортивна база „Переяславль", з 27.04.2012 по 31.10.2013. Була звільнена з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Відповідно до відомості про виплату грошей, [PERSON] було виплачено розрахункові кошти в розмірі 4418 грн. 06 коп. 26 лютого 2015 року. Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу, заробітна плата [PERSON] за серпень - вересень 2013 року становила 1756 грн. 02 коп. та 895 грн. 50 коп. відповідно. В силу ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до статті 116 цього Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Позивач не оспорює виплачену їй суму при звільненні. Як вже зазначалося, позивач була звільнена 31 жовтня 2012 року, а повний розрахунок було проведено з нею 26 лютого 2015 року, тобто затримка становила 482 дні. На неодноразові запити представника позивач та суду відповідачем не було надано довідку про заробітну плату [PERSON] Суд приймає розрахунок суми середнього заробітку, проведений позивачем, оскільки він здійснений відповідно до норм закону. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача 20947 грн. 72 коп. відшкодування за затримку виплат підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн., обґрунтовуючи її тим, що невчасна виплата належної при звільненні суми призвело до зміни звичайного ритму життя, необхідності витрачати час на захист своїх порушених трудових прав, що в свою чергу стало причиною душевних страждань та переживань. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи глибину і тривалість моральних страждань, негативних емоційних навантажень, зміну нормального сталого життєвого укладу позивача, суть позовних вимог, розмір середньомісячного заробітку позивача,

Outcome: partial