Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ПрАТ «СТ «Іллічівське» про стягнення страхового відшкодування внаслідок ДТП, в якому просив стягнути з Відповідача страхове відшкодування за завдану його автомобілю марки "Фольксваген Кадді" держ.знак [NUMBER] в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 29.11.2016 року, матеріальну шкоду в розмірі 126043,74 грн., а також пеню в розмірі 1726,79 грн., три процента річних в розмірі 1181,01 грн. та втрати від інфляції в розмірі 9616,20 грн., а всього 138567,74 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 29 листопада 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням позивача по справі [PERSON]. Винним у цьому ДТП постановою Броварського районного суду Київської області від 14 грудня 2016 року було визнано [PERSON]. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «СТ «Іллічівське», що підтверджується відповідним полісом №016343 віл 25 серпня 2016 Позивач звернувся до останнього з вимогою про здійснення страхового відшкодування, проте вказана вимога Позивача залишена без реагування. За наведених обставин [PERSON] просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб. Представник Позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, просиі позов задовольнити. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слуханнясправибувсповіщенийсвоєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив,заперечень на позов не надавав. Згідно зі ст. 224 Цивільно процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених обставин, а також враховуючи згоду представника Позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність Відповідача на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 29 листопада 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген Кадді» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON]. Постановою Броварського районного суду Київської області від 14 грудня 2016 року винним у вчиненні ДТП визнано [PERSON]. На момент скоєння ДТП автомобіль позивача [PERSON] було застраховано в ПрАТ «СТ «Іллічівське», що підтверджується відповідним полісом №016343 віл 25 серпня 2016 Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повномуобсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставинсправи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повномуобсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розглядусправи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власниківназемних транспортних засобів» встановлений обов'язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Згідно ч. 2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Разом з цим, у відповідності до ст. 9 Закону України «Про страхування»страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. З матеріалів справи вбачається, що розмір прямого збитку згідно зі Звітом № 41/12/16 Про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу становить 46 116,90 грн. Відповідно до вимог пункту 36.2 статті 36Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі визнання страховиком вимог заявника про здійснення страхового відшкодування обґрунтованими, він має прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання відповідної заяви. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Станом на день звернення до суду, страхове відшкодування Позивачу Відповідачем виплачено не було, рішення про відмову уздійсненні страхового відшкодування також Позивачу не було надано, незважаючи на подання ним заяви про здійснення страхового відшкодування в листопаді місяці 2016 року. Відповіднодо пункту 36.5 статті 36 даного Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Оскільки Відповідач не виконав у належний строк та в належному розмірі своїх зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування, він повинен сплатити Позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування. Звертаючись до суду Позивач просив стягнути з Відповідача пеню за період з 23.01.2017 року по 09.06 2017 року включно в розмірі 1181,01 грн. Проведений Позивачем розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства і не спростований Відповідачем. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, якііснувалиміж сторонами до ухвалення рішення суду. Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземнихт ранспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПрАТ «СТ «Іллічівське» та власником автомобіля «Фольксаген Кадді» д.з. [NUMBER] на користь третіх осіб. В даному випадку, потерпілий є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і наділяється правами за цим договором, адже на його, користь страховик зобов'язаний здійснити страхове відшкодування. Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов'язань, на них поширюється діячастини другої ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Згідно розрахунку, наданого Позивачем, і не спростованого Відповідачем, сума 3 % річних становить 1181,01 грн. Втрати від інфляції від інфляції - слід стягувати за наступною формулою: Інфляційні витрати, це Сума заборгованості помножена на індекс інфляції за місяць, за мінусом суми заборгованості . ( Інфляція за січенкь 2017 року становила 101,1%, за лютий 101,0%, за березень 101,8%, за квітень -100,9%, травень -101,3% Розрахунок здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) * ( ІІ2 : 100 ) * ( ІІ3 : 100 ) * ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.- ІІс=(101,1:100)х(101,0:100)х(101,8:100)х(100,9:100)х(101,3:100)=1,0622480. Таким чином розмір інфляційних витрат становить: 46116,90 х 1.0622480-46116,90=2881,40 грн. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сума страхового відшкодування в розмірі матеріального збитку , нанесеного внаснику автомобіля в результаті ДТП в розмірі 46116,90 грн.;пені за період з 23.01.2017 року по 09.06.2017 року в розмірі 1726,79 грн.; три відсотків річних 1181,01 грн. та інфляційні витрати в розмірі 2881,40 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог, Відповідачем підлягають відшкодуванню на користь Позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: partial