Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачів про зменшення розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з позивача [PERSON] на підставі виконавчого листа №2-503/08 від 25.09.2008 року, що виданий Олександрівським районним судом Кіровоградської області, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку На даний час у позивача змінилося матеріальне становище та сімейний стан. Позивач проживає у незареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача [PERSON] на даний час перебуває у декретній відпустці, а сам позивач працює різноробочим на ТОВ «Торгово-промислова компанія «Регіон». Позивач [PERSON] у зв`язку із значним погіршенням стану здоров`я, значну частину коштів витрачає на лікування та придбання лікарських засобів. Позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на 1/6 частину від всіх видів його заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 26.03.2020 року постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та провести розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», причину неявки не повідомила. Відзив на позов від відповідача [PERSON] до суду не надходив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 6 ст. 223 ЦПК України наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з позивача [PERSON] на підставі виконавчого листа №2-503/08 від 25.09.2008 року, що виданий Олександрівським районним судом Кіровоградської області, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с. 18). Згідно із розрахунком державного виконавця Полтавської А.О. загальна заборгованість [PERSON] по аліментам складає 44490,89 грн.(а.с. 15-17). З наданих позивачем письмових доказіввбачається, що [PERSON] має хворобливий стан здоров`я, значну частину коштів витрачає на лікування та придбання лікарських засобів (а.с.19 -23). З відомостей, що містяться у довідці від 11.10.2018 року № 2522 вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї входять: співмешканка - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Позивач з 01.02.2018 року працює різноробочим на ТОВ «Торгово-промислова компанія «Регіон». Заробітна плата позивача складає 3750 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 1364 від 10.10.2018 року (а.с. 8). У зв`язку із зміною свого сімейного становища та появою додаткових витрат позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, оскільки після всіх витрат, він не може забезпечити себе та сім`ю необхідним мінімумом для задоволення основних соціальних і побутових потреб. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.ст. 141,180 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. В той же час, суд вважає за необхідне вирішити даний позов із ретельним дотриманням принципу недискримінації осіб за ознакою статі чи майнового стану. Згідно ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою». Згідно рішення ЄСПЛ від 22.03.2012 Костянтин Маркін ( Konstantin Markin ) проти Російської Федерації (скарга № 30078/06), «Європейський Суд також нагадує, що досягнення гендерної рівності у даний час є головною метою країн - учасників Ради Європи, і лише особливо важливі причини можуть слугувати тому, щоб відмінність у ставленні могло вважатися сумісним із Конвенцією. Зокрема, посилання на традиції, загальні правила або переважаючу суспільну думку в окремій державі є недостатніми для виправдання відмінності у ставленні за ознакою статі (п.127). Що стосується доводу про особливу соціальну роль жінок у вихованні дітей, європейський Суд что касается довода об особой социальной роли женщин в воспитании детей, Європейский Суд зазначає, що у справі "Петровіц проти Австрії" він вказував на поступову еволюції суспільства в сторону більш рівного розподілу обов`язків чоловіків і жінок по вихованню дітей (п.139). У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, зазначений позивачем період часу (з дня подання позову до суду), з якого підлягає стягненню новий, визначений судом, розмір аліментів не відповідає вимогам закону, а тому дана вимога позивача не підлягає до задоволення. Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, зважаючи на розмір доходу позивача, наявність на утриманні іншої дитини, проходження позивачем періодичного лікування, а також, зважаючи на те, що відповідно до положень ст. 141 СК України рівнозначний обов`язок щодо утримання дитини покладається як на позивача, так і на відповідачів по справі, суд приходить до висновку про наявність обгрунтованих та законних підстав для задоволення позовних вимог щодо зміни розміру аліментів, які стягуються з позивача згідно виконавчого листа №2-503/08 від 25.09.2008 року, що виданий Олександрівським районним судом Кіровоградської області, на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку на 1/6 частину від всіх видів його заробітків (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який підлягає індексації відповідно до закону, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Порядок сплати судового збору визначений Законом України «Про судовий збір». За подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою передбачена ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює сумі 840,80 грн. Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено відстрочення сплати судового збору, на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що позивачами є батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років. Враховуючи те, що відповідачі від сплати судового збору звільнені на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позивачем при поданні до суду позовної заяви, судовий збір не сплачено, відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: partial