Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.01.2005 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.05.2005 року. Відповідач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований у даній квартирі з 30.08.2006 року. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.10.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За період з 01.07.2013 року відповідач за адресою: [ADDRESS] не проживає, що підтверджується довідкою Житлового кооперативу «Аеліта-5» від 31.03.2015 року. Тому позивач просила суд, визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] підтримали позов, просили задовольнити, проти заочного порядку розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена. Третя особа [PERSON] підтримав позов, пояснив, що він розлучився з дружиною і з того часу вона не проживає в квартирі [PERSON] Представник третьої особи Червонозаводський РВ у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України - суд, за згодою представника позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.01.2005 року, серії [NUMBER], (а.с. 6) та Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, від 23.05.2005 року № 7309853, [PERSON] є власником квартири (а.с. 7). У квартирі зареєстровані: [PERSON] з 30.08.2006 року, що підтверджується відміткою в його паспорті (а.с. 9). Крім того, в квартирі [ADDRESS] відповідно до довідки Житлового кооперативу «Аеліта-5» від 31.03.2015 року зареєстровані [PERSON] та [PERSON], де зазначено, що дружина з сином не проживають за даною адресою на протязі 2-х років. Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.10.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.10) Згідно акту про не проживання та відсутність особистих речей за адресою: [ADDRESS], від 08.05.2015 року встановлено те, що фактично не проживає, ніяких особистих речей відповідача не знайдено (а.с. 25). Крім того, у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою позивача у квартирі [ADDRESS], де постійно проживають [PERSON] з чоловіком, близько 8-9 років тому, як дружина [PERSON], в квартирі стала проживати [PERSON] У сім'ї конфліктів не було. Два роки тому вона бачила, як [PERSON] грузила якість речі у автомобіль з причепом. На її питання повідомила, що переїжджає. З того часу [PERSON] у квартирі не проживає. Свідок [PERSON] повідомила, що проживає в [ADDRESS] - 16 років, в квартирі 2 проживає [PERSON] з чоловіком та сином, після одруження якого у квартирі стали проживати [PERSON] Два роки тому вона виїхала і з того часу у квартирі не з'являлася. У судовому засіданні свідок [PERSON], повідомила, що є сестрою позивача. [PERSON] був військовослужбовцем, повернувся до Харкова у 2006 році з дружиною [PERSON] і сином [PERSON], і стали проживати у [ADDRESS] до розлучення. [PERSON] у 2013 році виїхала з зазначеної квартири і з того часу в квартирі не проживає. Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача [PERSON] в квартирі з моменту її виїзду минуло близько 2-х років та перешкоджає позивачу, як власникові, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися ним, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині позову та визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] В частині вимог щодо зняття з реєстрації [PERSON] суд у задоволенні позову відмовляє, оскільки вказані вимоги є похідними від вимог про втрату права користування жилим приміщенням і відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: partial