Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на час її навчання в розмірі 1000,00 грн., щомісячно. При цьому зазначає, що відповідач є її батьком. До повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання. Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 30.01.2011 року позивачку було відібрано у батьків без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 22.02.2012 року позивачу було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.03.2015 року відповідача було позбавлено батьківських прав. На даний час позивач є повнолітньою, однак навчається в Житомирському державному університеті імені Івана Франка на 3 курсі денної форми навчання, у зв`язку з навчанням ніде не працює, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча позивачу потрібні кошти на проїзд, на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, підручників, літератури, речей особистого вжитку, оплату комунальних послуг. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на час навчання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити, оскільки відповідач працює та отримує доходи , вона продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, оскільки тих коштів, які вона отримує від держави не вистачає на всі потреби. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, пояснивши, що так він дійсно працює, отримує заробітну плату біля 5000,00 грн. щомісячно, однак проживає один, інших доходів не має, часто хворіє, крім того ще сплачує аліменти на сина, тому не має можливості сплачувати аліменти на дочку на перод її навчання. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 15). Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 22.02.2012 року № 81 позивачу [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с. 19). Із витягу з обліково-статистичної картки дитини позбавленої батьківського піклування [PERSON] видно, що документами, що підтверджує статус дитини є рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.03.2015 року про позбавлення батька батьківських прав та рішення Романівського районного суду Житомирської області від 26.01.2015 року про позбавлення матері батьківських прав (а.с. 22). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.03.2015 року відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] (а.с.20-21). Згідно довідки Житомирського державного університету ім.І.франка № 2742 від 13.02.2019 року [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання, факультету ННІ філології та журналістики 014.01, середня освіта (українська мова та література), термін закінчення навчання в червні 2020 року, державна форма навчання (а.с.17). Із довідки Житомирського державного університету ім.І.Франка видно, що позивач [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на денній формі навчання, форма оплати бюджет-безплатне, займає посаду студент-сирота на повному дежавному утриманні та отримує кошти у виді стипендії, виплати на харчування, на книги (а.с.18). Інших доходів позивач немає, оскільки є дитиною сиротою та на даний час аліменти їй не сплачуються ні мати , ні батько. Із довідки Червоненської селищної ради № 6 від 08.01.2019 року видно, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та до складу сім"ї, які проживають за даною адресою входять: [PERSON] Ю [PERSON] М [PERSON] -голова двору, [PERSON] -син, [PERSON] -онука (а.с.16). Також судом встановлено, що відповідач працює та отримує доходи, що підтверджується відомостями з інформаційного фонду Держреєстру фізичних осіб-платників податків станом на 17.05.2019 року (а.с.48-49). Із виконавчого листа від 15.04.2015 року видно, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.44). Із довідки Бердичівського МВДВС № 14/178 від 23.05.2019 року видно, що у відповідача [PERSON] заборгованість по аліментах по даному виконавчому листу відсутня (а.с.43). [PERSON] має у власності земельну ділянку розміром 0,44 га та 1/2 житлового будинку, що підтверджується довідкою Семенівської сільської ради Житомирської області № 309 від 21.06.2019 року, договором купівлі-продажу від 23.12.2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, витягом з Держреєстру правочинів (а.с.51-54). Твердження відповідача про те, що він постійно хворіє та потребує коштів на лікування не підтверджено належними доказами. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши матеріальний стан сторін, оцінивши доводи відповідача про неможливість сплати аліментів, оскільки він спалачує аліменти на неповнолітнього сина, а також пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що з врахуванням доходів відповідача, а також суми аліментів, які він сплачує на сина, відповідач має можливість сплачувати аліменти дочці на період її навчання в розмірі 500 грн. щомісячно, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави пропорційно до задоволених вимог в сумі 384,20 грн..

Outcome: partial