Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Фінансова ініціатива" про повернення банківського вкладу, відшкодування моральної шкоди та втраченої вигоди. В обґрунтування позову вказує, що 29.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу за № 59-в/16/239796, згідно якого сума вкладу становила 206000,00 грн., банк зобов'язувався повернути вклад до 26.02.2014 року. Однак, ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» у визначений договором термін повернуло лише частину коштів в розмірі 62000,00 грн. Внаслідок цього позивач змушено була укласти новий договір банківського вкладу за № 59-в/16/290110, згідно якого сума вкладу становила 144000,00 грн., строк повернення коштів - 05.04.2014 року. Проте, відповідач вказані кошти у встановлений строк позивачу не повернув, у зв'язку з чим [PERSON] уклала новий договір банківського вкладу № 59-в/16/303477 від 09.04.2014 року. Відповідно до умов цього договору банк відкриває вкладний рахунок на вимогу в гривні для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно п. 2.3 договору вкладник має право на поповнення рахунку та зняття частини або всієї суми, при цьому не знижувальний залишок має складати не менше ніж 5000,00 грн. Позивач змушена щоденно звертатись до банку для зняття коштів з рахунку малими частинами, при цьому навіть у такому випадку відповідач кошти не повертає та намагається уникнути від виконання договірних зобов'язань. У позивача виникла необхідність терміново повернути грошовий вклад у повному обсязі, однак при неодноразовому письмовому зверненні до начальників відділення, їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю коштів. Неправомірні дії відповідача здійснили негативний вплив на психологічний стан позивача, оскільки вона весь час переживала і нервувала з приводу нестачі коштів. Після збільшення позовних вимог (а.с.78-79) позивач зазначила, що згідно довідки наданої ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» залишок коштів на поточному накопичувальному рахунку [PERSON], станом на 06.04.2015 року складає 56653,37. У зв'язку з порушення відповідачем умов договору банківського вкладу позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь суму банківського вкладу у розмірі 56653,37 грн., пеню - 1657,69 грн., три проценти річних від простроченої суми 1657,69 грн., суму упущеної вигоди - 48638,00 грн., моральну шкоду - 25000,00 грн., кошти з урахуванням індексу інфляції - 17897,52 грн. та розірвати договір банківського вкладу № 59-в/16/303477 від 09.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива». В судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, в зв'язку з чим суд визнає, повторну неявку відповідача без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності, та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача 26.01.2015 року надав письмові заперечення на позовну заяву, згідно яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. У запереченнях зазначив, що у зв'язку з закінченням строку дії договору № 59-в/16/290110 від 06.03.2014 року, у відповідності до п. 4.2. остаточний розрахунок банку з вкладником здійснено у дату повернення - 05.04.2014 року, в безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника. Позивач розпоряджається готівковими коштами, які розміщені на рахунку, який відкритий за заявою позивача на власний розсуд, що не заперечується [PERSON] і підтверджується тим фактом, що позивачем знято кошти з суми 144000,00 грн. до суми в розмірі 53344,95. Посилання позивача на довготривалість, протиправність порушення права на виплату банківського вкладу та довготривалість її моральних страждань, які є підставою відшкодування моральної шкоди є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вимог щодо відшкодування моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу за № 59-в/16/239796, згідно якого сума вкладу становила 206000,00 грн., банк зобов'язувався повернути вклад до 26.02.2014 року. Однак, ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» у визначений договором термін повернуло лише частину коштів в розмірі 62000,00 грн. Внаслідок цього позивач уклала новий договір банківського вкладу за № 59-в/16/290110, згідно якого сума вкладу становила 144000,00 грн., строк повернення коштів - 05.04.2014 року. Проте відповідач вказані кошти у встановлений строк позивачу не повернув, у зв'язку з чим [PERSON] уклала новий договір банківського вкладу № 59-в/16/303477 від 09.04.2014 року. Відповідно до умов цього договору банк відкриває вкладний рахунок на вимогу в гривні для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно п. 2.3 договору вкладник має право на поповнення рахунку та зняття частини або всієї суми, при цьому не знижувальний залишок має складати не менше ніж 5000,00 грн. Після збільшення позовних вимог (а.с.78-79) позивач зазначила, що згідно довідки наданої ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» залишок коштів на поточному накопичувальному рахунку [PERSON], станом на 06.04.2015 року складає 56653,37 грн., які їй відповідачем не повертаються. Розмір вказаної суми також підтверджується довідкою відповідача. Відповідно до ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ч.1,2 ст. 1060 ЦК України , договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч.ч.1 ст.1075 ЦК України , договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Враховуючи порушення відповідачем взятих на себе за договором зобов*язань слід стягнути з відповідача суму банківського вкладу у розмірі 56653,37 грн. та розірвати договір банківського вкладу № 59-в/16/303477 від 09.04.2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива». Відповідно до ст. ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» також слід стягнути пеню - 1657,69 грн. ( 56653,37 * 356:365:100 = 1657,69 грн.), та відповідно до ст.625 ЦК України , три проценти річних від простроченої суми 1657,69 грн. ( 56653,37 * 356:365:100 = 1657,69 грн.), кошти з урахуванням індексу інфляції в сумі 17897 ,52 грн. (56653,37 * 1,32 = 74550,89 грн.) В задоволенні вимог про стягнення упущеної вигоди слід відмовити через необґрунтованість. Також не підлягає задоволенню і вимога про стягнення моральної шкоди, оскільки в сторін виникли договірні зобов*язання, виплата моральної шкоди через неналежне виконання умов договору спірним договором не передбачено, а відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» в даному випадку відсутні підстави для її стягнення. На підставі викладеного та

Outcome: partial