Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

В січні 2019 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги обґрунтували тим, що Позивач - [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] і має право безперешкодного володіння, користування і розпорядження належним їй нерухомим майном. Проте в будинку без згоди і дозволу Позивача зареєстрований Відповідач - [PERSON] , який був вселений у приміщення власником. Будинок є також місцем паспортної реєстрації [PERSON] З березня 2010 року Відповідач переїхав на постійне проживання до Російської Федерації, де проживає й зараз. З березня 2010 року Відповідач за місцем паспортної реєстрації не проживає, фактично житловим приміщенням не користується, ключів не має, особистих речей в будинку не зберігає, кореспонденції не виписує і за цією і адресою не отримує. Участі у витратах на обслуговування та утримання будинку по сплаті комунальних послуг, водопостачання, водовідведення, електропостачання, прибирання прибудинкової території та ін. не приймає. Оплата комунальних та інших послуг здійснюється виключно мною особисто, що підтверджується і відповідними квитанціями. На неодноразові прохання виписатись з будинку Відповідач не реагує, добровільно виписуватись не бажає, до відділу Державної міграційної служби України з`явитись не може, відповідну заяву написати не погоджується, паспорта для виписки не надає, видати довіреність на вчинення необхідних дій відмовляється. Тому Позивач просила зобов`язати орган реєстрації місця проживання - Личанську сільську саду Києво-Святошинського району Київської області прийняти рішення про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] у будинку [ADDRESS] відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, без надання документа, до якого вносяться відомості про реєстрацію місця проживання, внести дані про зняття з реєстрації місця проживання особи до реєстру територіальної громади та оформити і видати [PERSON] довідку про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивач вимоги позову підтримала, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомлено. Личанська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області направила до суду лист згідно якого просила розгляд справи проводити без участі їх представника. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивачів суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. При розгляді справи судом було встановлено, що [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу буди кун від 28.09.2002 року, в реєстрі за № 5130. З 30.10.2003 року в даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується будинковою книгою. Згідно показів свідків наданих в суді а також листа Личанської сільської ради від 18.02.2019 № 02-31/120 вбачається що відповідача [PERSON] , не проживає більше десяти років за адресою [ADDRESS] . Згідно ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. П. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше шести місяців, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України дає суду підстави визнати його таким що втратив право користування будинком [ADDRESS] . Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи приписи ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» у суду відсутні підстави для зобов`язання Личанської сільської ради зняти з реєстрації [PERSON] , оскільки судом прийнято рішення про визнання [PERSON] таким що втратив право користування житловим приміщенням Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. На підставі ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: partial