Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області, договорів оренди та суборенди земельних ділянок, загальною площею 188,32 га, мотивуючи свої вимоги тим, що наказами Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області від 25.11.2014 року №22-6440/14-14-СГ, №22-6441/14-14-СГ, №22-6442/14-14-СГ, №22-6443/14-14-СГ, №22-6444/14-14-СГ, №22-6445/14-14-СГ, №22-6446/14-14-СГ відповідачу [PERSON] надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 320 га на території Великокарабчіївської та Немиринецької сільських рад Городоцького району Хмельницької області за межами населених пунктів із земель запасу та резерву (землі сільськогосподарського призначення) з метою надання їх в оренду для ведення фермерського господарства. У подальшому, наказами Головного управління Держземагентства в Хмельницькій області від 19.03.2015 року №22-1687/14-15-СГ та від 23.03.2015 року №22-1844/14-15-СГ затверджено розроблені проекти землеустрою та [PERSON] передано в оренду земельні ділянки, загальною площею 188,32 га, які розташовані за межами населеного пункту Великокарабчіївської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. На підставі вказаних наказів 28.04.2015 року Головним управлінням Держземагентства в Хмельницькій області в особі начальника відділу Держземагенства у Городоцькому районі із [PERSON] укладено договори оренди земельних ділянок за кадастровими номерами: №6821281300:03:017:0002 площею 69,6540 га, №6821281300:04:015:0002 площею 36,3798 га, №6821281300:04:013:0002 площею 20,7227 га, №6821281300:04:023:0002 площею 47,8742 га, №6821281300:04:016:0002 площею 13,6860 га , розташованих за межами Великокарабчіївської сільської ради Городоцького району. 12.05.2015 року [PERSON] передав вищезазначені земельні ділянки загальною площею 188,32 га в суборенду ТОВ «Енселко Агро» згідно договорів суборенди, які зареєстровані реєстраційною службою Городоцького РУЮ 08.06.2015 року. Позивач вважає, що дані накази Головного Управління Держземагенства у Хмельницькій області прийнято на підставі заяв гр .[PERSON] та доданих до них документів, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про фермерське господарство». Разом з тим, гр.[PERSON] надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення 10 земельних ділянок в оренду, які знаходяться в різних місцях на значній відстані одна від одної, що не дає можливості належним чином здійснювати господарську діяльність фермерському господарству та розташовані на території 2 сільських рад Городоцького району, що підтверджується даними Публічної кадастрової карти України. В той же час передані [PERSON] земельні ділянки мають різних суміжних землекористувачів та власників земель. Дані обставини дають підставу стверджувати, що зазначені земельні ділянки не є єдиним масивом. Крім цього, як вбачається зі змісту поданих [PERSON] до ГУ Держземагенства у Хмельницькій області заяв, останній, всупереч вимогам ч. 1 ст.7 Закону України "Про фермерське господарство", не навів жодних обґрунтувань необхідності надання йому у користування земельних ділянок у розмірах, зазначених у заявах з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства та не вказав кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, лише 21.09.2015 року, тобто більше як через півроку після видачі ГУ Держземагентства в області спірних наказів, [PERSON] формально створене фермерське господарство «Косінський», єдиним учасником якого є [PERSON] (підтверджується витягом з Реєстру). На відсутність у [PERSON] наміру займатись фермерським господарством та на його дійсну мету вказує те, що останній, менш ніж через 2 тижні після одержання вказаних земель в оренду, 12.05.2015 року передав всі отримані в оренду земельні ділянки у суборенду ТОВ «Енселко Агро». Зазначене підтверджує, що дійсний намір [PERSON] спрямовувався на штучне використання процедури створення фермерського господарства як пільгового порядку одержання земель державної власності в оренду поза передбаченою законодавством процедурою земельних торгів та подальшої їх передачі в суборенду ТОВ «ЕнселкоАгро», яке в порушення вимог ст.ст. 124, 134 Земельного кодексу України, без проведення земельних торгів отримало земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею понад 188 га. Таким чином, зазначені накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області прийнято з порушеннями вимог земельного законодавства та всупереч законодавчо встановленій процедурі набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства. Окрім додержання вимог конкурентного порядку набуття права оренди, умовою укладення договору оренди є додержання інших вимог закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди. Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 271, 289 Податкового кодексу України орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду є істотною умовою договору оренди земельних ділянок державної та комунальної власності для визначення розміру якої обов'язковим є проведення нормативної грошової оцінки цих земельних ділянок. Укладення договору без додержання вказаної умови суперечить приписам чинного законодавства. Разом з тим, в порушення вказаних вимог чинного законодавства, на момент укладення спірних договорів оренди нормативно-грошова оцінка по орендованим [PERSON], а в подальшому ТОВ «Енселко Агро» землях, не проводилась та в порушення закону була визначена у середньому розмірі нормативної грошової оцінки площі ріллі по району, у якому орендується земельна ділянка. На підставі наведеного позивач просить визнати незаконними та скасувати зазначені накази ГУ Держземагентства у Хмельницькій області та визнати недійсними договори оренди та суборенди земельних ділянок, укладені між Головним управлінням Держземагентства в Хмельницькій області, [PERSON] та ТОВ «Енселко Агро». Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. Відповідно до Наказу Комісії з реорганізації Держземагентства України від 21.04.2015 р. №17 Головне управління Держземагентства у Хмельницькій області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 р. №1074 «Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади права та обов'язки органів виконавчої влади переходять до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади. Враховуючи зазначене, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій бласті є правонаступником прав і обовязків Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області і тому воно виступає у справі в якості відповідача. Назами Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області від 25.11.2014 року №22-6440/14-14-СГ, №22-6441/14-14-СГ, №22-6442/14-14-СГ, №22-6443/14-14-СГ, №22-6444/14-14-СГ, №22-6445/14-14-СГ, №22-6446/14-14-СГ відповідачу [PERSON] надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 320 га на території Великокарабчіївської та Немиринецької сільських рад Городоцького району Хмельницької області за межами населених пунктів із земель запасу та резерву (землі сільськогосподарського призначення) з метою надання їх в оренду для ведення фермерського господарства. У подальшому, наказами Головного управління Держземагентства в Хмельницькій області від 19.03.2015 року №22-1687/14-15-СГ та від 23.03.2015 року №22-1844/14-15-СГ затверджено розроблені проекти землеустрою та [PERSON] передано в оренду земельні ділянки, загальною площею 188,32 га, які розташовані за межами населеного пункту Великокарабчіївської сільської ради Городоцького району Хмельницької області. На підставі вказаних наказів 28.04.2015 року Головним управлінням Держземагентства в Хмельницькій області в особі начальника відділу Держземагенства у Городоцькому районі із [PERSON] укладено договори оренди земельних ділянок за кадастровими номерами: №6821281300:03:017:0002 площею 69,6540 га, №6821281300:04:015:0002 площею 36,3798 га, №6821281300:04:013:0002 площею 20,7227 га, №6821281300:04:023:0002 площею 47,8742 га, №6821281300:04:016:0002 площею 13,6860 га , розташованих за межами Великокарабчіївської сільської ради Городоцького району. 12.05.2015 року [PERSON] передав вищезазначені земельні ділянки загальною площею 188,32 га в суборенду ТОВ «Енселко Агро» згідно договорів суборенди, які зареєстровані реєстраційною службою Городоцького РУЮ 08.06.2015 року. Зазначені накази ГУ Держземагентства у Хмельницькій області слід визнати незаконними, а укладені між Головним управлінням Держземагентства в Хмельницькій області, [PERSON] та ТОВ «Бнселко Агро» договори оренди та суборенди земельних ділянок недійсними з таких підстав. Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом України «Про фермерське господарство» № 973-IV. Закон України «Про фермерське господарство», маючи на меті створення умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, передбачає ряд механізмів її досягнення. Одним з таких механізмів є передбачена цим законом процедура створення фермерського господарства як умови спрощеного, пільгового порядку одержання в користування земель сільськогосподарського призначення державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою проведення земельних торгів. Умовами використання вказаного механізму є наявність у зацікавленого громадянина мети набуття земель в оренду для ведення фермерського господарства, спроможності її реалізації, додержання визначених законом вимог її обґрунтування при зверненні, а також підтвердження за результатами розгляду звернення уповноваженим на надання земельних ділянок органом виконання цих умов та інших вимог закону. Так, частиною 1 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції, чинній на момент прийняття наказів) встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. У заяві зазначається: бажаний розмір і місце розташування земельної ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне отримання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Частиною 7 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури. За відсутності пільгових умов, громадяни та юридичні особи можуть одержати в оренду земельні ділянки на загальних підставах - за результатами аукціону. Разом із тим, в порушення вказаних вимог закону [PERSON] у заяві та доданих до неї документах не наведено жодних даних щодо обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, наявності необхідної сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку земель великих площ, не зазначено про кількість членів фермерського господарства та наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, що свідчить про те, що наміру займатися фермерським господарством він не мав. Крім цього, [PERSON] звернувся із відповідними заявами до ГУ Держземагентства в області про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих не єдиним масивом, а земельних ділянок, що перебувають на значній відстані одна від одної, на території Немиринецької та Великокарабчіївської сільських рад Городоцького району що підтверджується витягами з публічної кадастрової карти України. Самостійно здійснювати обробіток виділених земельних ділянок площею понад 320 га [PERSON] не зміг би, а тому не спроможний вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, лише 21.09.2015 року, тобто більше як через півроку після видачі ГУ Держземагентства в області спірних наказів, [PERSON] формально створене фермерське господарство «Косінський», єдиним учасником якого є [PERSON] (підтверджується витягом з Реєстру). На відсутність у [PERSON] наміру займатись фермерським господарством та на його дійсну мету вказує те, що останній, менш ніж через 2 тижні після одержання вказаних земель в оренду, 12.05.2015 року передав всі отримані в оренду земельні ділянки у суборенду ТОВ «Енселко Агро». Зазначене підтверджує, що дійсний намір [PERSON] спрямовувався на штучне використання процедури створення фермерського господарства як пільгового порядку одержання земель державної власності в оренду поза передбаченою законодавством процедурою земельних торгів та подальшої їх передачі в суборенду ТОВ «ЕнселкоАгро», яке в порушення вимог ст.ст. 124, 134 Земельного кодексу України, без проведення земельних торгів отримало земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею понад 188 га. Тому вказані договори суборенди також підлягають визнанню недійсними. Таким чином, всупереч вимог статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство», розглядаючи заяву [PERSON] по суті, Головне управління Держземагентства у Хмельницькій області не надало належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заявах, доводам заявника, наведених на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів, не перевірило, не врахувало обставин, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, наявність в нього бажання створити фермерське господарство та спроможність вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Формальний підхід до вирішення заяв, прийняття рішення про надання [PERSON] дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення та про передачу в оренду земельних ділянок, створили передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою - без проведення земельних торгів, що є підставою для скасування рішень про затвердження проектів відведення земельних ділянок, їх передачу в оренду та визнання недійсними укладених договорів оренди і суборенди. Окрім додержання вимог конкурентного порядку набуття права оренди, умовою укладення договору оренди є додержання інших вимог закону. Так, відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди. Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 271, 289 Податкового кодексу України орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду є істотною умовою договору оренди земельних ділянок державної та комунальної власності для визначення розміру якої обов'язковим є проведення нормативної грошової оцінки цих земельних ділянок. Укладення договору без додержання вказаної умови суперечить приписам чинного законодавства. Разом з тим, в порушення вказаних вимог чинного законодавства, на момент укладення спірних договорів оренди нормативно-грошова оцінка по орендованим [PERSON], а в подальшому ТОВ «Енселко Агро» землях, не проводилась та в порушення закону була визначена у середньому розмірі нормативної грошової оцінки площі ріллі по району, у якому орендується земельна ділянка. Відповідно до ст.ст.210-211 Земельного кодексу України визначено, що наслідком укладання угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною. Статтями 203, 228 ЦК України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним, а тому, при таких обставинах. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Що стосується вимоги позивача про скасування наказів Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області: -від 25.11.2014 №22-6440/14-14-СГ; -від 25.11.2014 №22-6441/14-14-СГ; -від 25.11.2014 №22-6442/14-14-СГ; -від 25.11.2014 №22-6443/14-14-СГ; -від 25.11.2014 №22-6444/14-14-СГ; -від 25.11.2014 №22-6445/14-14-СГ; - від 25.11.2014 №22-6446/14-14-СГ та від 19.03.2015 №22-1687/14-15-СГ та від 23.03.2015 №22-1844/14-15-СГ. то суд вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити, оскільки така вимога є передчасною. Так визнання судом незаконними вищевказані накази Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області, має наслідком їх скасування, тобто після набрання даним рішення законної сили відповідні органи, що видали документи, що визнані судом незаконними повинні самі скасувати свої рішення. Тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Судові витрати слід стягнути з відповідачів відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Так відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Так позивачем фактично заявлено 19 вимог немайнового характеру, за що необхідно сплатити 26182 грн. судового збору (19 Х 1378 = 26182). Позивачем сплачено лише 8268 грн. Тому з відповідачів слід стягнути судові витрати у рівних частках з кожного, а саме: 8268 грн на користь позивача та 17914 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial