Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 17.09.2011 року Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №40. Від спільного життя з відповідачем у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вона втратила до відповідача будь-які почуття та між ними відсутнє взаєморозуміння.\~ Шлюб між ними існує лише формально. Просить розірвати шлюб, оскільки примирення між ними є неможливим. Окрім того, також просила суд визначити місце проживання малолітньої доньки разом з матір`ю. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву у якій просить справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі " [PERSON] ". Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим за зареєстрованою адресою місця проживання. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судового засідання та відзиву на позовну заяву. Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як\~відповідач,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання за\~зареєстрованою адресою\~місця проживання\~не з`явилася\~повторно в\~судове засідання\~без повідомлення\~причин,\~що в\~розумінні ч.3\~ст.131\~ЦПК України\~вважається неявкою\~без поважних\~причин,\~крім того\~не подав\~відзиву,\~від нього\~не надходило\~на адресу\~суду жодних\~клопотань,\~позивач не\~заперечує проти\~заочного вирішення\~справи,\~з матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача. Ухвалою суду від 15.07.2021 року відкрито спрощене провадження у справі і призначено судовий розгляд справи. Ухвалою від 02.09.2021 року судом вирішено проводити заочний розгляд справи. Як передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки у судове засідання 02.09.2021 року не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 17.09.2011 року Шклівською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2011 року. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, позивач повністю втратила почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя та примирення між ними є неможливим, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Що стосується вирішення вимог, зазначених у позові про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, то суд виходить з наступного. Відповідно до вимог\~ст.161 Сімейного кодексу України,\~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди\~щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися\~органом опіки та піклування або судом. За відсутності спору між сторонами, підстав для вирішення питань щодо визначення місця проживання дітей в судовому порядку немає, а тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є передчасними, як наслідок задоволенню не підлягають. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Судові витрати, згідно\~зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial