Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що між Акціонерним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11253441000 від 16.11.2007 року з додатками та змінами відповідно до додаткової угоди № 1 від 16.11.2007 року. Відповідно до умов Договору позивач надав відповідачу кредит - грошові кошти в сумі 20000,00 доларів США шляхом направлення коштів на поточний рахунок відповідача - [PERSON], а відповідач зобовязався повертати кредит у повному обсязі в терміни , встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 13.11.2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитом [PERSON] зобовязався сплатити проценти у розмірі 12,9 % річних. Сторони домовилися, що розмір процентної ставки може бути змінений. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються в порядку, встановленому договором. Згідно з п.4.1 кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких свої грошових зобовязань [PERSON] сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої на кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 дня прострочення. Всупереч умов Кредитного договору Відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобовязання. Позивач направив відповідачу вимогу від 21.09.2015 року про необхідність усунення порушень договору, але останній порушення договору не усунув і станом на 10.11.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 11253441000 від 16.11.2007 року складає: по кредиту та процентам у розмірі 16188,43 дол.США та пені у розмірі 8812,29 грн. з з яких 14315,98 дол.США заборгованість за кредитом; 1872,45 дол.США заборгованість за процентами у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1713,42 дол.США за період з 01.11.2014 року по 31.10.2015 року; 8812,29 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період з 11.01.2015 року по 10.11.2015 року. Дану суму боргу Позивач і просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути на його користь 5657,68 грн. судових витрат понесених при подачі позовної заяви до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. ( а.с.130-133). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. В поданому суду письмовому запереченні позов не визнав, оскільки позивачем суду не надано первинних документів, які б фіксували факти повернення ним суми кредиту, а надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог документи не є належними та допустимими доказами в розумінні норм діючого законодавства України.( а.с.62-65). В судове засідання представник відповідача [PERSON] не зявився, надав суду заяву в якій просив в звязку з зайнятістю 12.01.2017 року його, як представника позивача в судовому засіданні апеляційного суду Сумської області, вищевказану справу відкласти на іншу дату.( а.с.128). В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. (Рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 р., заява No 14448/88,п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 р., заява No 17748/91 п. 38). Судом розяснювалась та надавалась можливість сторонам подати додаткові докази (а.с.143) З огляду на викладене, зважаючи на те, що строк розгляду справи відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України обмежений терміном, справа знаходиться в провадженні суду з 2015 року, з дотриманням права кожної особи, яка звернулась до суду, розраховувати на вирішення справи по суті та отримання рішення, суд визнає причину неявки відповідача та його представника не поважними, а тому не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи, оскільки судом не встановлено обставин, що перешкоджають вирішенню справи по суті в даному судовому засіданні, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. При винесенні рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовні вимоги підтверджуються наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд визнає належними та допустимими, а саме: договір про надання споживчого кредиту № 11253441000 від 16.11.2007 року з додатками (т.1 а.с.15-33), довідку розрахунок суми заборгованості (т.1 а.с.39-48), виписку по рахунку 26202060384400 за 16.11.2007 року, заявку на видачу готівки від 16.11.2007 року ( т.1 а.с.50), виписку за кредитним договором № 11253441000 від 16.11.2007 року за період з 16.11.2007 року по 06.05.2016 року ( т.2 а.с.3-18), завірені копії від 12.03.2012 року, 06.04.2012 року, 10.05.2012 року, 11.06.2012 року, 06.07.2012 року, 10.08.2012 року, 11.09.2012 року, 10.10.2012 року, 12.11.2012 року ( т.2 а.с.19-23), витяг із зведеного акту № 2 від 24.04.2014 року ( а.с.24-27), витяг з [PERSON] № 4 від 27.05.2015 року ( т.2 а.с.28-30). На вимогу експерта, судом було витребувано у позивача, а останнім надано: меморіальний ордер № [NUMBER] від 16.11.2007 року ( т.1 а.с.117), виписка за кредитним договором № 11253441000 від 20.12.2006 року за період з 16.11.2007 року по 28.03.2016 р.( т.1 а.с.119-134), завірену належним чином копію основних принципів облікової політики АКІБ «УкрСиббанк» на 2007 рік.( т.1 а.с.135-259). За клопотання відповідача та його представника судом було призначено комісійну судово-економічну експертизу. Згідно висновку судової комісійної економічної експертизи № 453/983 від 31 жовтня 2016 року дослідженням наданих документів, заявлений у позовних вимогах Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» за Договором про надання споживчого кредиту № 11253441000 від 16.11.2007 року: - розмір заборгованості за період з 16.11.2007 року по 10.11.2015 року, документально підтверджується на суму 16188,43 дол.США; розмір пені станом на 10.11.2015 р., документально підтверджується на суму 8691,25 грн., різниця на суму (-) 121,04 грн. виникла внаслідок того, що ПАТ «УкрСиббанк» розрахунок проведено із застосуванням показника «Кількість календарних днів у році» у кількості 360, що суперечить діючому законодавству.( т.2 а.с.84-108) Враховуючи висновок комісійної економічної експертизи №453/983 від 31.10.2016 року, а також те, що відповідачем не надано документів про повернення кредиту на час розгляду справи, відповідність отримання коштів в національній валюті кількома траншами п.11 Договору, враховуючи укладення кредитного договору в іноземній валюті й наявності в банку ліцезії на здійснення операцій з валютними цінностями, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає борг в сумі встановленій висновком експерта 16188,43 дол.США та пеня - 8691,25 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 5601,10 гривень .

Outcome: partial