Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач звернувся 25.07.2018 року до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАМОЛПРОД" про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та моральної шкоди, вказуючи, що з 11.11.2016 року він був прийнятий на роботу за професією сторожа в Опішнянський приймальний пункт, де і працює до цього часу. В порушення вимог ст. 115 КЗпП України з боку підприємства виникла заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період роботи, яка станом на червень 2018 року становить 27622,74 грн. На адресу відповідача було направлено неодноразово письмові звернення щодо виплати в добровільному порядку боргу, проте можливості врегулювати спір в досудовому порядку не вдалось можливим. Також позивачу спричинена моральна шкода, так як за відсутності заробітної плати він був поставлений в скрутне фінансове становище, тому просить стягти з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 27622,74 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ТОВ «ПОЛТАВАМОЛПРОД» з 11 листопада 2016 року (наказ №54-к від 10.11.2016 року), що підтверджується копією трудової книжки. Приписами\~ст. 43 Конституції України\~встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч. 1ст. 115\~КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно ч.1 та ч.2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що в порушення\~ст.115 КЗпП України\~[PERSON] не виплачені належні суми заробітної плати. Згідно розрахункових листків за серпень 2017- червень 2018 року сума заборгованості із виплати заробітної плати станом на червень 2018 року [PERSON] становить 27622,74 грн. Відповідачем надано клопотання про залучення до матеріалів справи докази частково погашення заробітної плати перед позивачем в сумі 18682,79 грн. Згідно копії платіжних доручень [PERSON] в травні, червні, серпні та вересні 2018р. виплачено 18682,79 грн. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості по заробітній платі, так як відповідачем частково погашено заборгованість в сумі 18682,79 грн. Суд встановив, що між сторонами існують трудові правовідносини. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4\~відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична)\~\~звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1,ч.6 ст.81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які\~\~вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] оцінює моральну шкоду, спричинену йому діями роботодавця невчасною виплатою заробітної плати у розмірі 5000,00 грн. Між тим, позивач не довів в чому конкретно полягає моральна шкода, спричинена йому ТОВ «ПОЛТАВАМОЛПРОД». Доказів в обґрунтування саме такої суми на відшкодування моральної шкоди [PERSON] не надав.\~Заявлений розмір моральної шкоди не знайшов свого підтвердження в процесі розгляду справи, тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню\~на суму 500 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорціно розміру задоволених позовних вимог. Позивач за даним позовом звільнений від сплати судових витрат в частині стягнення заробітної плати, тому згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 704,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: partial