Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.03.2013 року між ним та відповідачем укладено договір позики за яким він передав [PERSON] грошову позику в розмірі 5000,00 грн. зі строком повернення 23.03.2013 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 23.03.2013 року. Однак на теперішній час відповідач не повернув кошти позивачу, таким чином не виконав зобов"язання, в зв"язку з чим позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку заборгованість в сумі 5000,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача 3000,00 грн. моральної шкоди посилаючись на ті обставини, що через протиправні дії відповідача він не має можливості забезпечити собі гідні умови життя, він знаходиться у стані пригніченості та дискомфорту, змінився звичний уклад його життя. Позивач у судове засідання не зявився на адресу суду надав заяву згідно якої підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові та розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення боргу є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Судом встановлено, що позивач з відповідачем 23.03.2013 року уклали договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу кошти в розмірі 5000,00 грн., які позичальник зобов'язався повернути 23.03.2016 року, на підтвердження чого видав позивачу письмову розписку. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. якщо інше не встановлено договором. Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості позивачем доведені та підлягають задоволенню. Щодо частини позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 3000,00 грн. суд відмовляє, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 611 ЦК України відшкодування шкоди передбачено лише у разі встановлення договором або законом. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки відшкодування моральної шкоди, як вид цивільної відповідальності, за неналежне виконання чи невиконання зобов'язань за договором позики законом\~та договоромпозики не передбачено. Згідно зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджено судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, які в даному випадку складають 344,50 грн., сплаченого судового збору.

Outcome: partial