Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4KP67300512 від 14 листопада 2006 року в сумі 81634 грн. 32 коп., з яких: заборгованість по кредиту складає - 4801 грн. 95 коп., заборгованість по відсоткам - 25587 грн. 45 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 46881 грн. 38 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 3863 грн. 54 коп. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Представник позивача, згідно наданої заяви, просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 14 листопада 2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є Банк, та [PERSON] укладений кредитний договір № DNH4KP67300512, відповідно умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 9652 грн. 50 коп., під 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення по 14.05.2010 року включно. На виконання своїх зобов'язань позивач перерахував відповідачу вказану суму. В свою чергу, відповідач належним чином умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотках. Відповідно ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно бути виконано належним чином та в установлений строк, а згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплатити відсотки. На підставі ст. 551 ЦК України Банк набув права на стягнення з відповідача неустойки. Разом з тим, при вирішенні питання про розмір пені слід врахувати наступне. Конституційний Суд України у рішення від 07 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22 липня 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності. Крім того, вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове значення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитора. Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України зазначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч. 3 ст. 551 ЦК України. Враховуючи, що розмір нарахованої Банком на підставі умов кредитного договору пені (46881 грн. 38 коп.) є великий порівняно з розміром заборгованості за кредитом та, враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки до 5000 грн. 00 коп. При цьому суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги Банку в частині стягнення процентної складової штрафу за порушення тих умов договору, оскільки повторне покладення відповідальності, в тому числі і майнової, за одне і те ж порушення є неприпустимим. Отже, у задоволенні позову в частині стягнення процентної складової штрафу в розмірі 500 грн. 00 коп. слід відмовити. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредиту в сумі 35889 грн. 40 коп., з яких: заборгованість по кредиту складає - 4801 грн. 95 коп., заборгованість по відсоткам - 25587 грн. 45 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 5000 грн. 00 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., задовольнивши тим самим позов частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у сумі 358 грн. 89 коп.

Outcome: partial