Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, вказуючи, що у період з січня 2009 по липень 2015 року відповідачу були надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Трегубова, б. 19, кв.5. Відповідач обовязків по оплаті за поставлену теплову енергію та гарячу воду не виконав , у звязку з чим за період з січня 2009 року по липень 2015 року утворилась заборгованість у сумі 9693,44 грн. За вказаний період відповідач здійснив оплату за надані послуги частково у сумі 7395,92 грн., а тому сума заборгованості становить 2297,52 грн. Позивач вказує у позовній заяві, що він є виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, яке мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ», а тому має право вимоги про сплату наданих відповідачу послуг. Позивач просив суд стягнути заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води на загальну суму 2297,52 грн. та понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 1218 грн. Представник позивача підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, просить розглядати справу без її участі, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи у його відсутність не звертався. У звязку з чим суд на підставі ст.. 169, 224-226 ЦПК України ухвалює у справі заочне рішення. Разом з тим, [PERSON] К,А. звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №25 від 29.01.2009 року Концерн «МТМ» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, яке мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року послуги споживачеві надаються згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення . Відповідно до п.1 ч.3 ст.19 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» визначений обовязок саме споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обовязком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір між сторонами у справі про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не укладався, а тому, між Концерном "Міські теплові мережі" та відповідачами склалися фактичні правовідносини з приводу надання вказаних послуг до житлового приміщення, яке розташоване за адресою м. Запоріжжя, вул..Трегубова, б. 19, кв.5 оскільки позивач такі послуги надав, а відповідач не відмовився від їх споживання. Відповідач не спростував доводи позивача та не надав суду доказів, що він не споживав послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води; не надав доказів, що житло, яке він займає відєднано від теплових мереж Концерну «МТМ» та є інше джерело постачання опалення та гарячої води. Відповідно до ст.. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої встановлення тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади належать до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. За період з січня 2009 року по липень 2015 року утворилась заборгованість у сумі 9693,44 грн. За вказаний період відповідач здійснив оплату за надані послуги частково у сумі 7395,92 грн., а тому сума заборгованості становить 2297,52 грн. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, наймачі квартир зобовязані своєчасно, не пізніше за 10 число наступного місяця вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В силу ст. 11 ЦК України та п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобовязані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Такі ж висновки, викладені у правових висновках Верховного Суду України у постановах №6-110цс12 від 10.10.2012 року та №6-59цс13 від 30.10.2013 року, що в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для застосування іншими судами загальної юрисдикції. Таким чином, позивачем правомірно у період з січня 2009 року по липень 2015 року надавалися відповідачам послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідачі свого обовязку щодо оплати спожитих послуг не виконали у повному обсязі. Правильність розрахунку заборгованості була перевірена у суді, і не спростована відповідачем Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк Ураховуючи, що виконання грошового зобовязання визначено щомісячними платежами, право позивача як виконавця послуг вважається порушеним з моменту недотримання споживачем строку погашення кожного чергового платежу, а відтак перебіг строку позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Суд вважає за необхідне застосувати строки позовної давності, і здійснити стягнення заборгованості за період з листопада 2012 року по липень 2015 року у сумі 280,09 грн., врахувавши при цьому с уми здійснених оплат. Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованим та доведеними, але підлягають задоволенню частково, у межах строків позовної давності - з листопада 2012 року по липень 2015 року у сумі 280,09 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, позивач просив стягнути на його користь заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у с умі 2297,52 грн. при цьому сплативши судовий збір при подачі позов у до суду 1218 грн. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 280,09 грн., що становить 12,191% від суми заявлених позовних вимог, отже, сума судового збору, яка є пропорційною розміру задоволених позовних вимог становить 148,90 грн. які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial