Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Міжгалузевої академії управління, Київського національного університету технологій та дизайну про стягнення заробітної плати та інших платежів, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, компенсацію за затримку розрахунку, матеріальної допомоги і відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що позивач працювала у державному вищому навчальному закладі «Міжгалузева академія управління» з 02.02.2004 по 01.09.2015. Відповідно до розпорядження КМУ від 27.05.2015 №547-р та наказу Міністерства освіти і науки України від 19.06.2015 №661 припинено юридичну особу - державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія управління» шляхом реорганізації» (приєднання) його до Київського національного університету технологій і дизайну як структурного підрозділу. Наказом державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» від 01 вересня 2015 року №54-к «Про звільнення працівників» позивач відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України була звільнена з 01.09.2015 з посади старшого викладача кафедри публічного та приватного юридичного факультету. У день звільнення адміністрація навчального закладу з невідомих причин не провела повного розрахунку з позивачем. У разі несвоєчасної виплати належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відсутність коштів у роботодавця не виключає його в невиплаті належних працівникові коштів та не звільняє його від відповідальності. За період роботи позивача у державному вищому навчальному закладі «Міжгалузева академія управління» є заборгованості по заробітній платі за період з травня по вересень 2015 року. 24.09.2015 позивач звернулась з заявою до навчального закладу про видачу документів, а саме довідки про нараховану, але не виплачену їй суму при звільненні, але до цього часу так її не отримала. Відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 сума компенсації, що належить мені за несвоєчасно виплачену зарплату, покладається на роботодавця. За час роботи в ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» адміністрація закладу не виконувала норму ст. 57 Закону України «Про освіту», у якій гарантовано державою педагогічним та науково-педагогічним працівникам допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі місячного посадового окладу. Подання працівником заяви на її виплату не обов'язкове. У зв'язку з невчасною виплатою заробітної плати та інших платежів, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків та змішує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя, їй нанесена моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 10000,00 грн. Просить стягнути з відповідача державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» або з його правонаступника на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Стягнути з відповідача державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» або з його правонаступника на користь позивача компенсацію за затримку розрахунку у розмірі середнього заробітку по день фактичного розрахунку. Стягнути з відповідача державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» або з його правонаступника на користь позивача матеріальну допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки за кожен рік роботи у закладі. Позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме: просить стягнути з Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» та Київського національного університету технологій та дизайну заборгованість по заробітній платі у розмірі 8769,75 грн., допомогу на оздоровлення у розмірі 255,00 грн., компенсацію за невчасно виплачену заробітну плату у розмірі 698,64 грн., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач Державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія управління» у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність по наявним в справі доказам. Представник відповідача Київського національного університету технологій та дизайну проти позову заперечував, виходячи з доводів, викладених у письмових запереченнях, додатково зазначив, що відповідно до частини шостої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Відповідні зміни до відомостей Київського національного університету технологій та дизайну, що містяться в Єдиному державному реєстрі, не внесені. Отже, Київський національний університет технологій та дизайну не може бути відповідачем у даній справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частково задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки №661 від 19.06.2015 про реорганізацію державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» припинено юридичну особу - державний вищий навчальний заклад «Міжгалузева академія управління» шляхом реорганізації (приєднання) його до Київського національного університету технологій і дизайну як структурного підрозділу; установити,що Київський національний університет технологій та дизайну є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків припиненого державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» з моменту внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій України. Згідно наказу Державного вищого навчального закладу «Міжгалузева академія управління» №54-к від 01.09.2015 відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (зміна в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників) звільнити з 01.09.2015 [PERSON] з посади в.о. старшого викладача кафедри публічного та приватного права юридичного факультету. Відділу фінансово-економічного забезпечення здійснити виплату [PERSON] вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку (ст. 44 КЗпП України). Як вбачається з довідки №189/15 від 29.09.2015 [PERSON] дійсно працювала у Державному вищому навчальному закладі «Міжгалузева академія управління» з 02.02.2004 (наказ №13-к від 02.02.2004) на посаді в.о. старшого викладача кафедри публічного та приватного права юридичного факультету. Розмір посадового окладу - 2556 грн. на місяць. [PERSON] була звільнена 01.09.2015 у зв'язку з скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП (наказ №54-к від 01.09.2015). Відповідно до виписки з індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-7), виданої позивачу Пенсійним фондом України 07.04.2016 позивачу нараховано: за травень 2015 року - 3618,88 грн., за червень 2015 року - 3848,83 грн., за липень 2015 року - 3464,83 грн., за серпень 2015 року - 3592,47 грн. Щомісячно позивач отримувала 2708,08 грн. Разом з тим, за травень 2015 позивач отримала 2062,57 грн. Заборгованість по заробітній платі складає: за травень 2015 - 645,51 грн., за червень 2015 - 2708,08 грн., за липень 2015 - 2708,08 грн., за серпень 2708,08 грн., а всього 8769,75 грн. Статтею 44 КЗпП України передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Згідно ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Як вбачається з ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Заборгованість по заробітній платі складає 8769,75 грн., яка підлягає стягненню ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» на користь позивача. Статтею 57 Закону України «Про освіту» гарантовано державою педагогічним та науково-педагогічним працівникам допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі місячного посадового окладу. Враховуючи те, що позичав у липні-серпні 2015 позивач перебувала у відпустці, а у виписці з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-7) нарахування та виплата допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі місячного посадового окладу виплачена не була, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» на користь позивача допомоги на оздоровлення у розмірі 2556,00 грн. Пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 №159 встановлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Індекс споживчих цін: травень 2015 - 107,42%, за червень 2015 - 106,99%, за липень 2015 - 108,09 %, за серпень 2015 -108,95%. Величина приросту індексу інфляції споживчих цін: за червень 2015 - квітень 2016 складає 7,42%, за липень 2015 - квітень 2016 складає 6,99%, за серпень 2015 - квітень 2016 вкладає 8,09%, за вересень 2015 - квітень 2016 складає 8,95%. Враховуючи викладене загальна сума компенсації за невчасно виплачену заробітну плату за травень-серпень 2015 року складає 698,64 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ДВНЗ «Міжгалузева академія управління» на користь позивача. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню виходячи з наступного. Сама по собі відсутність грошових коштів у роботодавця не свідчить про відсутність вини підприємства у невиплаті заробітної плати та не виключає його відповідальності. Згідно п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 середній заробіток обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством або з інших поважних причин не працювали і за ними зберігався заробіток або зберігався частково, виключаються з розрахункового періоду. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню середня заробітня плата за час затримки розрахунку при звільненні в межах заявлених позовних вимог в сумі 26369,90 грн. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. П. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. За встановлених обставин несвоєчасної виплати заробітної плати, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо заподіяння йому моральної шкоди, розмір якої виходячи з принципів розумності і справедливості визначає в сумі 2000,00 грн. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона зобов'язань довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. З огляду на викладене вище, вимоги позивача підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період травень-серпень 2015 року в сумі 8769,75 грн., допомогу на оздоровлення у розмірі 2556,00 грн., компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату у розмірі 698,64 грн., середній заробіток за час затримки виплати у розмірі 26369,90 грн., а також моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1953,91 грн. З викладеного,

Outcome: partial