overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що з 03.06.2016 року перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 438. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що на протязі останніх місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без її участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання теж не з`явився, будучи належним чином, відповідно до чинного законодавства, викликаним в судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.2016 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2016 року. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.09.2016 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу та не бажають відновлювати сімейні відносини, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов можливо задовольнити. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити позивачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто " Ярмолич", за її проханням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн., пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, зазначивши, що з 04.10.2014 року перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Чигиринського районного управління юстиції у Черкаській області актовий запис № 80. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що останніх декілька років стосунки з відповідачем розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, також тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Тому за таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Представник позивача у судовому засідання позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач позов визнав та пояснив суду, що він згідний з тими причина розпаду сім`ї, на які вказала позивачка, а також підтвердив, що з 2017 року вони разом не проживають, на примирення не згідний. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі та про підтримання своїх позовних вимог. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2014 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2014 року. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.11.2015 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , яка проживають з позивачем та перебуває на її утриманні. Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, а саме з 2017 року, проживають окремо один від одного, та не відновлюють сімейних відносин, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов у цій частині можливо задовольнити. Що до іншої чатстини вимог позивача, то вони не знайшли свого підтвердження згідно вимог ЦПК, доказів щодо існування спору про визначення місця проживання дитини- суду так і не надано, а тому в цій частині позову слід відмовити за безпідставністю його подання. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто " [PERSON] ", за її проханням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №24, який розташований по вул. Перша Виноградна у м. Херсоні. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі, які фактично не проживають за вказаною адресою, більше трьох років проживають за кордоном. Реєстрація відповідачів призводить до надмірної сплати позивачем комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про день розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні суд встановив, що позивач на підставі договору про поділ спільного майна подружжя від 17.04.2014 року є власником 1/2 частини житлового будинку №24 по вул. 1 Виноградна в смт. Антонівка м. Херсон. У зазначеному будинку зареєстровані, але не проживають донька позивача [PERSON], та онуки позивача [PERSON] та [PERSON], що підтверджено довідкою виданою виконавчим комітетом Антонівської селищної ради м. Херсона. Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~ Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, оскільки відповідачі, [PERSON], яка є донькою позивача та [PERSON] і [PERSON], які є онуками позивача, більше року відсутні за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. 1 Виноградна, 24, вимога про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком підлягає задоволенню. Вимога щодо примусового зняття відповідачів з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права особи користування житловим приміщенням, а тому дане рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстрації.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №35, що знаходиться за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вул. О.Кошового. В належному позивачу будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], які були членами сім'ї попереднього власника будинку. Відповідачі за місцем реєстрації не проживають. Реєстрація відповідачів чинить позивачу перешкоди вільно користуватись та розпоряджатися своєю власністю. Ухвалою від 29.03.2017 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №666/3808/15-ц. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19.04.2017 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29.03.2017 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала клопотання про відкладення розгляду справи, в попередніх судових засіданнях проти позову заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в попередніх судових засіданнях заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач на підставі договору дарування житлового будинку від 16.06.2015 року є власником житлового будинку №35, що знаходиться за адресою: м. Херсон, смт. Антонівка, вулиця Кошевого О. У зазначеному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджено довідкою виданою виконкомом Антонівської селищної ради м. Херсона від 01.03.2017 року. Відповідно до ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~ Враховуючи наведене оскільки [PERSON], [PERSON], [PERSON], не є членами сімї позивача, згоду на реєстрацію останніх позивач не надавала та їх реєстрація у належному позивачу будинку перешкоджає останній користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд вважає, що позов в частині вимог про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування будинком підлягає задоволенню. Вимога щодо зняття [PERSON], [PERSON], [PERSON] з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права особи користування житловим приміщенням, а тому дане рішення суду є підставою для зняття [PERSON], [PERSON], [PERSON]з реєстрації.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири №56 в будинку 152, корпус 2 по проспекту Сенявіна у м. Херсоні. В належній позивачу квартирі залишився зареєстрованим відповідач, який був попереднім власником квартири. Відповідач за місцем реєстрації не проживає. Реєстрація відповідача чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності належного їй нерухомого майна, оскільки позбавляє її можливості розпорядитися ним та призводить до зайвих витрат по оплаті комунальних послуг. Позивач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, хоча про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач на підставі договорів купівлі-продажу квартири від 09.12.2011 року та від 08.07.2016 року є власником квартири №56 по проспекту Адмірала Сенявіна, буд. 152, корпус 2 у м. Херсоні. У зазначеній квартирі крім позивача, зареєстрований [PERSON], що підтверджено відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Херсонській області. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~ Враховуючи наведене суд вважає, що позов в частині вимог про усунення перешкод шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягає задоволенню. Вимога щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права особи користування житловим приміщенням, а тому дане рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстрації.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 28.04.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, через що позивач змушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від його доходів. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги, викладені в заяві та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання зявився, зазначив розмір своїх доходів. Позовні вимоги просив задовольнити частково. \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ Відповідно до копії свідоцта про народження, 09.07.2015 року народилася [PERSON], Серія І-НО №677211, актовий запис № 6, виданого Виконкомом Новоселидівської сільської ради Марїнського району Донецької області, 16.07.2015 року, батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. З пояснень позивача вбачається, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає. При вирішенні спору, суд враховує норму\~ст. 180 СК України, згідно якої\~батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття.\~\~\~\~\~\~ Згідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини є обгрутнованими та такими, що підлягають\~ частковому задоволенню. \~ Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 14.11.2016 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного обовязку утримувати дітей і матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Відповідач заперечив проти задоволення позову, пояснив, що наразі тимчасово не працює, а тому сплачувати аліменти в твердій сумі у розмірі 2000 гривень не має можливості. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006р.(а.с.3) Від подружніх відносин мають доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.(а.с.4-5) Відповідно до ст.180 СК України- батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Частиною 2 статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, так як у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, доказів скрутного матеріального становища відповідачем не надано, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181-184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки Валерії 04.09.2013р.н., в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, починаючи з дня розлучення від 09.09.2015 року, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного обовязку утримувати дитину і матеріальну допомогу надає в недостатньому обсязі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов та стягнути аліменти з відповідача, починаючи з дня розлучення 09.09.2015 року до повноліття дитини. Відповідач та його представник позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку визнали. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду від 09.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4-5) Від шлюбу сторони мають доньку Валерію [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.(а.с.6-7) Відповідно до ст.180 СК України- батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, так як у судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків по утриманню дитини в повному обсязі, доказів скрутного матерільного становища відповідачем не надано, а тому з нього необхідно утримувати аліменти. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181-184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

позивач звернулася з позовом до відповідача ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про повернення банківського вкладу та просить стягнути на її користь 21477 доларів США 87 центів депозитного вкладу з урахуванням відсотків за вкладом, 304 долари США 66 центів пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а всього 21782 долари США 53 центи та 5735,00 грн. моральної шкоди. ………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………………........................................……………………………………………………………………………………… Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України складання повного рішення суду відкласти і проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звертаючись до суду з вказаним вище позовом, після уточнення позовних вимог, просять визнати право власності за кожним із них по ? частині на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний вище будинок відносився до господарств "колгоспний двір" і станом на 15.04.1991 р. головою колгоспного двору була [PERSON], а членами - [PERSON], [PERSON], [PERSON], а тому кожен з них мав рівне право на майно колгоспного двору. Проте свідоцтво про право власності було видано лише на [PERSON] Оскільки, на думку позивачів, [PERSON] вибула із колгоспного двору та пропустила строк для витребування своєї частки із майна колгоспного двору, а [PERSON] помер [INFO], тому позивачі вважають, що спірне домоволодіння повинно перейти до них, як спадкоємців першої черги за законом після смерті їх матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач - Територіальна громада села Анисів в особі Анисівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника на забезпечила, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, вирішення позову відносять на розсуд суду.(а.с.59). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. ( а.с.55) Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Чернігівська районна державна нотаріальна контора про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про свою згоду на участь у справі не заявила.

Outcome: partial