Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» суми страхового відшкодування в розмірі 6 000,00 грн., пені в розмірі 393,53 грн., 3% річних в розмірі 31,07 грн., інфляційних збитків в розмірі 6,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 09.11.2015 року позивач потрапив у ДТП, внаслідок якого його автомобіль [NUMBER], отримав пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2016 року [PERSON], водія автомобіля «ГАЗ» д.н.з.[NUMBER], притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 11.02.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «СКАЙД» з метою отримання відшкодування в розмірі 6 000,00 грн., завданої транспортному засобу марки «ВАЗ 210994» д.н.з.[NUMBER], відповідно до висновку експерта. 13.06.2016 року позивач повторно звернувся до відповідач із заявою про виплату страхового відшкодування. Так як, станом на 20.07.2016 року відповідачем не виплачено страхове відшкодування, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Під час розгляду справи за клопотанням позивача замінено первісного відповідача ПАТ «СК «СКАЙД» на [PERSON], а також подано заяву про уточнення позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] розмір матеріальної шкоди 4 842,97 грн., втрати від інфляції 336,88 грн., проценти за користування коштами 107,87 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань 788,41 грн., вартість отримання звіту про визначення вартості матеріального збитку 500,00 грн. В судовому засіданні, позивач позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач до суду на вказаний час не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установлений законом порядку, про причини неявки суду невідомі, заяв, клопотань від нього не надходило. Представник третьої особи Моторне (транспортне) страхове бюро України, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установлений законом порядку причини неявки суду невідомі. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. 09.11.2015 року о 07 годині 31 хвилині, [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ», реєстраційний номер [NUMBER], в місті Києві по Броварському проспекті, рухаючись заднім ходом не забезпечив безпеки маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до ДТП та пошкодження транспортних засобів. Відповідно до висновку експерта від 16.12.2015 року, складеного оцінювачем колісних транспортних засобів [PERSON], про вартість матеріального збитку заподіяного транспортному засобу, «ВАЗ 210994» д.н.з.[NUMBER], складає 4 842,97 грн. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва 01.02.2016 року, яка набрала чинності 11.02.2016 року, накладено на [PERSON] адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП значних пошкоджень отримав автомобіль [NUMBER]. Як вбачається, із звіту №1179/15 про визначення вартості матеріального збитку, транспортний засіб марки «ВАЗ 210994» д.н.з.[NUMBER], належить [PERSON] Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно п.36.4. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Частиною 1 статті 992 Цивільного кодексу України визначено, що у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Крім того, відповідно до п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно висновку Верховного суду України справа №6-725цс16, потерпілому як кредитору належить право вимоги. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що шкода, завдана позивачу відноситься до шкоди, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки, а тому відшкодовується особою, якою заподіяно таку шкоду, за вибором потерпілого, тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди та вартості отримання звіту про визначення вартості матеріального збитку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, позовні вимоги про стягнення інфляційних витрат, процентів за користування коштами та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про існування договору між ним та відповідачем, а у розуміння вимог ст.625 ЦК України, підставою для застосування даної норми є визначення грошового зобов'язання саме у договірних правовідносинах. В силу приписів ст.88 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути витрати пов'язані з розглядом справи, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial