Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом 25.08.2016 року та просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованість за кредитним договором № 120/08-АВ/061 від 06.10.2008 року станом на 19.05.2016 року в розмірі 38 337,83 доларів США, яка складається із заборгованості: за кредитом 22 054,55 доларів США, 7 710,60 доларів США за відсотками, 7 250,06 доларів США пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 1 322,61 доларів США пеня за несвоєчасне повернення відсотків; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 14 524,61 грн. В обґрунтування предявлених вимог вказав, що 06.10.2008 року між АКБ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ПАТ «УКРСОЦБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір №120/08-АВ/061, за умовами якого позичальник отримала кредит в розмірі 39\~275 доларів США з метою придбання автомобіля Mitsubishi Pajero, 2008 року випуску. Свої зобовязання стосовно надання кредитних коштів позичальник виконав в повному обсязі, натомість відповідач свої зобовязання не виконує, в результаті чого станом на 19.05.2016 року має заборгованість в загальному розмірі 38 337,83 доларів США, яку представник позивача просить стягнути з [PERSON] в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, згідно письмової заяви просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи в контексті ст.746 ЦПК України повідомлена належним чином. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в силу ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого є ПАТ «УКРСОЦБАНК» (а.с.20-27), та [PERSON] укладено кредитний договір № 120/08-АВ/061, за умовами якого банк надав позичальникові кредит в сумі 39\~275 доларів США для оплати придбаного автомобіля марки Mitsubishi Pajero, згідно договору купівлі-продажу №372 від 09.09.2008 року, укладеного з ПП [PERSON] Кривий Ріг (п.1.1, п.1.2 договору, а.с.2). Правомірність надання банком кредиту [PERSON] в іноземній валюті підтверджується наявною як у АКБ «УКРСОЦБАНК», так і його правонаступника ПАТ «УКРСОЦБАНК», генеральною ліцензією НБУ на здійснення операцій з валютними цінностями №5 від 29.12.2001 року згідно офіційних відомостей НБУ з інтернет-порталу www.bank.gov.ua (а.с.36-38), що узгоджується з п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року, Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637 та правовою позицією Верховного Суду України у справах № 6-190цс15 та 6-1680цс15. Відповідно до п.1.1, п.п.2.4.1 п.2.4 договору (а.с.2,3), кредит надано позичальникові на умовах сплати 12,55% річних з погашенням заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, вказаного в п.1.1.1 п.1.1 договору, шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів по 467,56 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.10.2015 року. Згідно п.2.5 договору (а.с.3), погашення заборгованості за договором здійснюється в наступній черговості: 1) прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 2) прострочена заборгованість за кредитом; 3) строкова заборгованість за нарахованими відсотками; 4) строкова заборгованість за кредитом; 5) пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; 6) штраф. Визначаючи обсяг відповідальності позичальника сторонами погоджено, що відповідно до п.4.1-4.4 договору (а.с.4-зворот) у раз прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених п.2.4 договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1 договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що ці на цей період; у разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2-3.3.17 договору, позичальник зобовязаний сплатити кредиторові штраф в розмірі 10 % від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами за кожний випадок; у раз порушення позичальником вимог п.3.3.3 договору, він зобовязаний сплатити кредиторові штраф в розмірі 1 % від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками, за кожен випадок. Договором про внесення змін №2 від 17.11.2015 року до договору кредиту (а.с.6-9), змінено строк його повернення з урахуванням наявної станом на 17.11.2015 року заборгованості за кредитом в сум 26\~054,55 доларів США та по процентам за користування кредитом в сумі 10\~566,71 доларів США, а саме п.3.1 договору встановлено, що погашення залишку заборгованості за кредитом здійснюватиметься позичальником згідно графіку в новій редакції (а.с.9) в наступному порядку: до 20 числа (включно) кожного місяця, починаючи з грудня 2015 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 31.12.2016 року (включно). Відповідно до п.3.8 договору про внесення змін (а.с.6-зворот), сторони погодили, що неустойки (штрафи, пені), передбачені кредитним договором, які мали місце до 31.12.2015 року не застосовуються. Починаючи з 01.01.2016 року неустойки застосовуються в порядку, передбаченому договором. Згідно п.3.11 договору про внесення змін, сторони домовились встановити процентну ставку за користування кредитом в розмірі 10% річних. З 17.11.2015 року на підставі договору про внесення змін сторони змінили черговість погашення заборгованості, виклавши п.3.14 кредитного договору в новій редакції: «1) прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 2) прострочена заборгованість за відстроченими до сплати процентами; 3) строкова заборгованість за нарахованими відсотками; 4) строкова заборгованість за відстроченими до сплати відсотками; 5) прострочена заборгованість за нарахованими до сплати комісіями; 6) прострочена заборгованість за відстроченими до сплати комісіями; 7) строкова заборгованість за нарахованими до сплати комісіями; 8) строкова заборгованість за відстроченими до сплати комісіями; 9) прострочена заборгованість за кредитом; 10) строкова заборгованість за кредитом; 11) пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; 12) штраф. Виконання кредитних зобовязань [PERSON] перед банком за кредитним договором № 120/08-АВ/061 від 06.10.2008 року забезпечено заставою належного позичальникові транспортного засобу автомобіля марки Mitsubishi Pajero, 2008 року випуску, номер шасі (кузов) VIN-JMBLYV97W8J002933, р/н [NUMBER] (а.с.10-11), згоду на передачу якого в заставу надано її чоловіком [PERSON] згідно його заяви від 06.10.2008 року (а.с.12). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним\~ договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти. В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Так, АКБ «УКРСИББАНК» свої зобовязання за кредитним договором № 120/08-АВ/061 від 06.10.2008 року перед [PERSON] виконав, надавши відповідачу кредит в розмірі 39\~275 доларів США в еквіваленті до національної валюти 191\~249,61 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку позичальника та заявою на видачу готівки № авт./018579 від 06.10.2008 року із підписом [PERSON] про отримання кредитних коштів (а.с.13,14). З огляду на викладене суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати їх повернення. В порушення умов договору, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконує, сплативши востаннє 29.12.2015 року 1000 грн. в рахунок повернення строкової заборгованості по кредиту, 16.11.2011 року 6\~674,61 доларів США повернення простроченої заборгованості по кредиту, що підтверджується розрахунком вимог банку (а.с.16-17). Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не\~ повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). В результаті неналежного виконання [PERSON] зобовязань станом на 19.05.2016 року виникла заборгованість за кредитом 22 054,55 доларів США, за відсотками 7710,60 доларів США, що підтверджується розрахунком (а.с.19), який в розумінні ст.60 ЦПК України суд вважає належним та допустимим доказом. Згідно зі ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч.ч.1,3 ст.533 ЦК України). Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року). Оскільки п.1.1.1 п.1.1 кредитного договору (а.с.2) виконання зобовязання [PERSON] визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст.533 ЦК України), та з огляду за наявність у Банка генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України відповідно до ст.5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.1993 року, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість предявлення позивачем вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором саме в іноземній валюті, в якій його надано, в частині стягнення боргу по тілу кредиту та відсоткам, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволеннюіз стягненням з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованості за кредитним договором № 120/08-АВ/061 від 06.10.2008 року станом на 19.05.2016 року за кредитом 22054,55 доларів США, та 7710,60 доларів США за відсотками, а в загальному розмірі 29 765,15 доларів США. Натомість суд не погоджується із предявленням позивачем вимоги про стягнення в іноземній валюті заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 7250,06 доларів США та пені за несвоєчасне повернення відсотків 1322,61 доларів США, оскільки по своїй суті вона не є складовою частиною основного зобовязання, а мірою цивільно-правової відповідальності позичальника, що виключає можливість стягнення її в іноземній валюті надання кредиту, тому підлягає стягненню виключно в національній валюті за офіційним курсом НБУ долара США, діючого на момент її нарахування позивачем (1 долар США = 25,257239 грн., а.с.39), тобто в розмірі 183\~116,50 грн. та 33 405,48 грн. відповідно, що також узгоджується з вимогами ч.2 ст.533 ЦК України, правовими висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 16.09.2015 року у справі № 6-190цс15, від 10.02.2016 року у справі № 6-1680цс15, та п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року \~«Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». За даних обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» пеню за неналежне виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 120/08-АВ/061 від 06.10.2008 року станом на 19.05.2016 року в загальному розмірі 216\~521,98 грн., яка складається із: пені за несвоєчасне повернення кредиту 183 116,50 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 33 405,48 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 14 524,61 грн. (а.с.29).

Outcome: partial