Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів стягнутих з нього на підставі рішення Дніпродзержинського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 вересня 2010 року по справі № 2-2112/2010 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], з ? частини всіх видів заробітку щомісячно на аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, звільнити його від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 7852,78 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що рішенням Дніпродзержинського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.09.2010 року з нього на користь відповідачки [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2010 року до досягнення дитиною повнолітнього віку. Проте, у зв'язку із відсутністю постійного джерела доходу, наявністю тимчасових заробітків, одруженням 17.12.2011 року на [PERSON], від шлюбу із якою народилася спільна дитина - [PERSON] ([INFO]), які перебувають на утриманні позивача, він не в змозі сплачувати щомісяця аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в тому розмірі, що визначений у рішенні суду, з огляду на що просить суд змінити їх розмір на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн. на місяць, а також звільнити його від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 7852,78 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши це тим, що протягом останнього року позивач платить аліменти на сина [PERSON] ([INFO]) нерегулярно, по 300-400 грн. на місяць. Допомогу на дитину відповідачка не отримує, працевлаштуватися на роботу не може. Вважає, що позивач має можливість платити аліменти у тому ж розмірі, що і платив, тому просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення відповідачки та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, згідно виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання дитини [PERSON], [INFO], стягуються аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2010 року до досягнення дитиною повнолітнього віку. 14 серпня 2012 року державним виконавцем відділу ДВС Драбівського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 33865315. Згідно довідки-розрахунку старшого державного виконавця Фрумусакій Н.М. від 07 серпня 2013 року вбачається, що станом на 1 серпня 2013 року заборгованість [PERSON] по аліментам становить 3582,00 грн. Судом встановлено, що 17 грудня 2011 року позивач уклав шлюб із [PERSON], від шлюбу із якою у них [INFO] народилася дитина - [PERSON], яка перебуває на повному утриманні батька - [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.12.2011 р., копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.2013 р. та копією довідки Виконавчого комітету Остапівської сільської Ради від 08.08.2013 р. Відповідно до довідок, наданих Виконавчим комітетом Остапівської сільської ради від 08 серпня 2013 року, Драбівським районним центром зайнятості від 13.08.2013 року [PERSON] дійсно ніде не працює, в службі зайнятості не зареєстрований. З даних довідки Управління праці та соціального захисту населення Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області № 719 від 29.08.2013 р. дружина позивача [PERSON] перебуває на обліку в УПСЗН Драбівської райдержадміністрації Черкаської області як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26.12.2012 р. по 19.10.2015 р. в розмірі 130,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд приходить до висновку, що з часу винесення судом рішення від 20 вересня 2010 року про стягнення аліментів з позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], змінився сімейний стан позивача, народилася друга дитина - [PERSON], яку позивач утримує, а тому необхідно зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 вересня 2010 року на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] [INFO]. Проте, суд вважає, що і надалі аліменти необхідно стягувати не в твердій грошовій сумі, як це просить позивач, а в частині від його заробітку доходу. При вирішення питання про розмір аліментів, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він не має постійної роботи. Як пояснювала в суді відповідач, їй відомо, що позивач [PERSON] має хороші заробітки, працюючи слюсарем на фермі. Позивач не надав суду жодних доказів про те, що він непрацездатний, чи не може найти постійну оплачувану роботу. За допомогою у працевлаштуванні він до Центру зайнятості населення не звертався, що підтверджеється долученою до справи довудкою. Відповідно ч. 2 та ч.3 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Суду не надано доказів тяжкого захворювання платника аліментів, чи іншсуттєвих обставин, що мають істотне хначення, якіб давали підставі для звільнення позивача у справі [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами. Те, що позивач не мав постійної роботи, не є такою підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, бо він і не приймав зусиль для свого працевлаштування, не є безробітним у контексті Закону України "Про зайнятість населення". Статтею 180 СК України імперативно встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах у розмірі 7852,78 грн.

Outcome: partial