Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення фінансових санкцій за наслідками невиконання зобов"язання, й в ході розгляду справи, зменшивши свої вимоги, просив стягнути згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України на його користь 44 509 грн. 96 коп. - процентів на рівні облікової ставки Національного банку України. Мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та відповідачкою існує позикове зобов»язання з 08 травня 2008 року на 12 000 доларів США, що еквівалентно 95 252 грн. 40 коп., а з 22 липня 2008 року на 14 000 доларів США, що еквівалентно 111 127 грн. 80 коп., яке наразі є простроченим. Вказане позикове зобов»язання підтверджується рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2011 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2011 року, яким стягнуто з [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування боргу 12 000 доларів США, що еквівалентно 95 252 грн. 40 коп., та 14 000 доларів США, що еквівалентно 111 127 грн. 80 коп., три відсотки річних за первод з 08 травня 2008 року по 16 березня 2011 року - 17 271 грн. 53 коп. Вважає, що оскільки відповідачка й наразі продовжує невиконувати зобов»язання, він вправі вимогати на піставі ч.1 ст. 1048 ЦК України процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за період з грудня 2010 року по листопад 2013 року в загальній сумі 44 509 грн. 96 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON], діючий на підставі довіреності від 29 травня 2013 року (а.с.20), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, посилаючись на вимоги закону про належне виконання боргових зобов»язань, й просив їх задовольнити: стягнути з відповідача на його користь 44 509 грн. 96 коп. процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за період з грудня 2010 року по листопад 2013 року. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі передовіреності від 07 лютого 2012 року, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю та недоведеністю вимог, вважаючи, що саме з вини позивача не реалізується виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2011 року, оскільки той не погоджується на реалізацію майна відповідачки в рахунок стягнення вказаних коштів, а тому підстав для застосування фінансових санкцій за наслідками невиконання зобов"язання немає. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних/зобов»язальних відносинах. Так, між [PERSON] та [PERSON] існує позикове зобов»язання з 08 травня 2008 року на 12 000 доларів США, що еквівалентно 95 252 грн. 40 коп., а з 22 липня 2008 року на 14 000 доларів США, що еквівалентно 111 127 грн. 80 коп. (а.с.7, 8), яке наразі є простроченим. Вказане позикове зобов»язання підтверджується рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2011 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2011 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування боргу 12 000 доларів США, що еквівалентно 95 252 грн. 40 коп., та 14 000 доларів США, що еквівалентно 111 127 грн. 80 коп., три відсотки річних за період з 08 травня 2008 року по 16 березня 2011 року - 17 271 грн. 53 коп. (а.с.4-6, 29-30, 31). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Проценти, визначені статтею 1048 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Суд, надавши правову оцінку позовним вимогам на підставі ч.1 ст. 1048 ЦК України щодо стягнення процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за період з грудня 2010 року по листопад 2013 року в загальній сумі 44 509 грн. 96 коп., вважає їх такими, що підлягають задоволенню за період з квітня 2011 року по листопад 2013 року в сумі 39 394 грн. 27 коп. (за виключенням 2 224 грн. 74 коп. - процентів за зобов»язанням по поверненю 95 252 грн. 40 коп. та 2 595 грн. 51 коп. - процентів за забов»язанням по поверненню 111 127 грн. 80 коп. = 4 820 грн. 25 коп.), оскільки за період часу з грудня 2010 року по березень 2011 року судовим рішенням стягнуто з [PERSON] на користь позивача 3% річних. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на розмір задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити й понесені позивачем судові витрати (судовий збір) у співвідношенні до розміру задоволених позовних вимог, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного ч.1 ст. 1048 ЦК України,

Outcome: partial