Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Представник позивача за довіреністю - [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою 01.12.2014 року та просила суд визнати батьківство позивача [PERSON] щодо [PERSON], [INFO] та зобов'язати Тернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області внести зміни в актовий запис про народження [PERSON], вказавши в графі «Батько» - «[PERSON]», прізвище дитини змінити з «[PERSON]» на «[PERSON]», по-батькові - з «[PERSON]» на «[PERSON]»; відомості про [PERSON] з актового запису - виключити . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач [PERSON] познайомився з відповідачем [PERSON] в 1996 року, яка проживала разом з батьком в м. Кривому Розі. Вони почали зустрічатись, він приїжджав до неї періодично, так як на той час навчався та жив у м. Києві, вони мали стосунки, що притаманні чоловіку та жінці, він піклувався про неї, заплатив кошти за її навчання, допоміг її батьку [PERSON] матеріально. Через деякий час у нього з батьком [PERSON] виникли непорозуміння через його фінансові зобов'язання перед ним, і коли він запропонував відповідачеві одружитись, вона відмовилась, після чого, вони припинили спілкування. Через деякий час, він дізнався що відповідач народила доньку, однак на той час він був вже одружений та його дружина чекала на народження дитини, залишати свою сім'ю він не мав наміру. Але, почав шукати відповідача, оскільки хотів спілкуватися з донькою та утримувати її. Коли він розшукував відповідача, то дізнався, що відповідач вийшла заміж та мала вже двох синів у шлюбі з відповідачем [PERSON] Відповідачі дозволили йому побачитись з дівчинкою, однак не хотіли, щоб він спілкувався з дитиною, пояснюючи своє рішення тим, що вони не бажають, щоб їх діти відчували себе менш забезпеченими, ніж [PERSON], та щоб між дітьми виникла хоч якась дисгармонія чи ворожнеча, так як вони вважали себе рідними братами та сестрою, [PERSON] вважала відповідача [PERSON] - своїм батьком. Він змусив себе змиритись з цим, виключно в інтересах дитини, побоюючись нашкодити її здоровій психіці, однак все ж вирішив, що буде за можливості бачитись з дівчинкою та в будь-якому разі надавати фінансову допомогу. Оскільки відповідачі в категоричній формі не хотіли його бачити, він попросив бабусю [PERSON] передавати кошти для дитини та допомагати у спілкуванні з дитиною. Коли донька була у своєї бабусі - [PERSON], він мав можливість бачитись з нею та спілкуватись. Разом з ним та його старшим сином вони відпочивали, відвідували різні місця дозвілля, спілкувались. В теперішній час дитина дізналась про те що він є її біологічним батьком, що від неї впродовж тривалого часу приховували відповідачі, він бажає, щоб судом було визнано його батьківство, що надасть йому можливість безперешкодно спілкуватись з донькою та надавати їй належну підтримку та допомогу. Крім того, [PERSON] зараз вже досить доросла, щоб самостійно давати оцінку всьому, що відбувається та спокійно пережити ситуацію, що виникла. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] визнають його батьківство. Позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, кожен окремо, надали суду зави про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с. 30-31). Будучи присутніми в судовому засіданні 17.02.2015 року (а.с.20-21), вказували на те, що позивач з [PERSON] в 1996 року перебував у близьких стосунках, однак через конфлікт, який виник через батька [PERSON] припинили спілкування. Позивач одружився 05.09.1998 року, а відповідач вийшла заміж за іншого чоловіка, який через органи РАЦ зареєстрував себе батьком, оскільки у них з відповідачкою народилися спільні діти. Через 12 років він з відповідачкою відновили спілкування. Весь час [PERSON] надавав допомогу [PERSON] через бабу, однак [PERSON] просила, щоб останній з донькою не спілкувався. Однак позивач бажає спілкуватися з донькою, допомагати їй, виховувати та утримувати. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивача визнали в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. В судовому засіданні 17.02.2015 року вказували, що шлюб зареєстрували в 2002 році. [PERSON] було відомо, що [PERSON] донька позивача. У відповідачів двоє спільних дітей, тому [PERSON] і зареєстрував себе батьком [PERSON]. [PERSON] вказувала, що коли дізналася, що вагітна від позивача він відмовився від дитини, через що був конфлікт з батьком. В 2002 році уклала шлюб з [PERSON] Коли [PERSON] виповнилося 7 місяців позивач приїздив, визнавав батьківство. В 2003 році вона змінила адресу, але позивач відшукав її на Прудах, коли доньці було 4 роки. Періодично надавав допомогу. На цей час донька спілкується з ним, його сім'єю, він її утримує (а.с. 44). Представники відповідача Тернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесені рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 26). Представники третьої особи - Органу опіки та піклування Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесені рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 18). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні 17.02.2015 року вказувала, що в 14 років мама сказала, що її батько [PERSON] На даний час проживає з [PERSON] (а.с. 45). В зв'язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], яка змінила прізвище з «[PERSON]» під час укладення шлюбу 02.02.2002 року (а.с. 43), з 1996 року по серпень 1997 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, про що вказували сторони будучи присутніми 17.02.2015 року в судовому засіданні. Під час зазначених стосунків [PERSON] завагітніла та [INFO] народила доньку - [PERSON], що підтверджується актовим записом про народження № 270 від 15.05.1998 року, в якому батьком, на підставі заяви матері, зазначений [PERSON] (а.с. 8,44). 02.02.2002 року [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.02.2002 року (а.с. 43). Після укладення шлюбу на підставі актового запису про встановлення батьківства № 58 від 11 вересня 2003 року, Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області змінено відомості про батька [PERSON] та їй змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» та по-батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується актовим записом про народження № 270 від 15.05.1998 року з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 9) та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.09.2003 року [PERSON] в якому батьком зазначений [PERSON] (а.с. 34,45-46). Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що судам при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають в шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку. Згідно зі ч. 3 ст. 53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Про те, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] стверджував позивач та не заперечували відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи в 17.02.2014 року в судовому засіданні та надавши заяву про визнання позовних вимог (а.с. 44). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Таким чином, враховуючи той факт, що відповідачами позовні вимоги позивача про визнання батьківства визнані у повному обсязі, та думку неповнолітньої [PERSON], яка визнає позивача своїм батьком, суд вважає, з метою захисту прав дитини, що встановлено згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, можливим визнати позивача [PERSON] батьком [PERSON], [INFO], виключити з актового запису № 270 від 15.05.1998 року про народження [PERSON] відомості про батька «[PERSON] Валерія Вікторовича» та внести зміни до зазначеного актового запису, вказавши в графі батько - «[PERSON]», вказавши в графі прізвище дитини «[PERSON]» замість «[PERSON]», вказавши в графі по-батькові «[PERSON]» замість «[PERSON]». Вимоги позивача, щодо зобов'язання Тернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні зміни до актового запису за №270 від 15.05.1998 року про народження [PERSON], є зайво заявленими, оскільки відповідно до ст. 134 СК України реєстрація визнання батьківства, материнства на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial