Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

В лютому 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача публічного акціонерного товариства (скорочено ПАТ) «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського вкладу. Посилалась на те, що 05 червня 2014 року між нею та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву № 300131/61652/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на три місяці в іноземній валюті, відповідно до умов якого вона передала банку гроші в сумі 3200 доларів США. В подальшому 07 липня 2014 року між нею та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад (депозит) № 300131/61652/3-14 від 05 червня 2014 року, відповідно до умов якої вона передала банку гроші в сумі 4800 доларів США згідно квитанції № 9 від 07 липня 2014 року і сума вкладу збільшена до 8000 доларів США. Згідно умов договору вклад внесено на строк три місяці до 05 вересня 2014 року з виплатою процентів в розмірі 10,60% річних. Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках в банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. 05 вересня 2014 року вона звернулась до відповідача з вимогою про повернення їй вкладу в сумі 8000 доларів США та нарахованих процентів в сумі 166 доларів 82 центи США, однак вклад до даного часу не повернуто. Просить стягнути з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь суму банківського вкладу за договором-заявою № 300131/61652/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 05 червня 2014 року в сумі 8000 доларів США та нараховані проценти в сумі 166 доларів 82 центи США. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, представником надано суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити повністю, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання двічі не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача і вирішити справу на підставі наявних доказів згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.ст.1058 ч.1, 1059 ч.1, 1060 ч.ч.1,2 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках в банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 05 червня 2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву № 300131/61652/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» в іноземній валюті в сумі 3200 доларів США строком на три місяці до 05 вересня 2014 року, з процентною ставкою в розмірі 10,60% річних, що підтверджується копією договору (а.с.6). Сума вкладу 3200 доларів США була внесена в касу банку, однак позивачкою не надано квитанції про внесення коштів на депозитний рахунок. В подальшому 07 липня 2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» № 300131/61652/3-14 від 05 червня 2014 року, відповідно до умов якої вона передала банку гроші в сумі 4800 доларів США (еквівалент у гривнях 56770 грн.) згідно квитанції № 9 від 07 липня 2014 року і сума вкладу збільшена до 8000 доларів США, що підтверджується копіями угоди та квитанції (а.с.7-8). Підписана 07 липня 2014 року додаткова угода до договору-заяви № 300131/61652/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 місяці в іноземній валюті від 05 червня 2014 року та видана працівником банку квитанція згідно п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, та п.2.9 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного банку України № 174 від 01 червня 2011 року, підтверджують укладання цієї угоди банківського вкладу та отримання відповідачем депозитних коштів в сумі 4800 доларів США. Разом з тим позивачкою [PERSON] не надано квитанції про внесення нею суми 3200 доларів США на депозитний рахунок відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», тому підстав для підтвердження отримання відповідачем депозитних коштів в цій сумі немає, у зв'язку з чим суд вважає, що нею підтверджено укладання угоди банківського вкладу та отримання відповідачем депозитних коштів тільки в сумі 4800 доларів США згідно квитанції № 9 від 07 липня 2014 року, на яку повинні бути нараховані проценти. Відповідно до п.5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», які є частиною укладеного депозитного договору, у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення цього вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Вказану письмову вимогу вкладник зобов'язаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий - повертається вкладнику з відміткою банку про отримання письмової вимоги. У даній письмовій заяві вкладник обов'язково зазначає спосіб повернення вкладу: видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок (із зазначенням у заяві повних реквізитів рахунку для перерахування). Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день. В разі, коли вкладник не надав банку дану письмову вимогу та не вимагає повернення вкладу після закінчення строку за договором-заявою, строк розміщення строкового вкладу вважається продовженим з наступного дня після закінчення строку, визначеного договором-заявою, на строк, що дорівнює початковому строку розміщення строкового вкладу. Протягом строку, на який продовжено розміщення строкового вкладу, банк нараховує та виплачує вкладнику проценти за ставкою, що встановлена банком для банківських строкових вкладів (депозитів) відповідного виду вкладу та діє станом на перший день початку строку, на який продовжено розміщення вкладу. Кількість пролонгацій строку розміщення строкового вкладу за договором не обмежена. Після закінчення кожного строку, на який було продовжено розміщення строкового вкладу, кошти зі строкового вкладного рахунку можуть бути повернуті вкладникові за його письмовою вимогою на умовах, визначених у абзаці першому цього пункту Основних умов, а дія договору припиняється. Відповідно до цих Основних умов до закінчення 05 вересня 2014 року строку договору № 300131/61652/3-14 від 05 червня 2014 року позивачка [PERSON] в цей же день 05 вересня 2014 року письмово повідомила про це відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та вимагала повернення в день закінчення договору суми строкового вкладу та нарахованих процентів згідно умов договору (копія заяви на а.с.9), на яку відповіді так і не отримала. До даного часу відповідачем вклад та нараховані відсотки позивачці не повернуто, доказів про повернення [PERSON] суми 4800 доларів США вкладу та нарахованих відсотків в розмірі 10,60% річних за період з 05 червня 2014 року по 05 вересня 2014 року в сумі 127 доларів 20 центів США відповідачем суду не надано. Таке ж повідомлення було надіслано позивачкою 06 жовтня 2014 року (копія на а.с.11), однак відповіді також не отримано. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір про строковий банківський вклад, який відповідає вимогам ст.ст.1058-1060 ЦК України, нею внесено вклад по квитанції в сумі 4800 доларів США, цю суму вкладу [PERSON] 05 вересня 2014 року просила повернути їй разом з нарахованими процентами в сумі 127 доларів 20 центів США, однак відповідачем ця вимога виконана не була, а тому за додатковою угодою до договору про банківський строковий вклад (депозит) № 300131/61652/3-14 від 07 липня 2014 року до договору-заяви № 300131/61652/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 05 червня 2014 року з відповідача на користь позивачки належить стягнути депозитні кошти в сумі 4800 доларів США та нараховані проценти в сумі 127 доларів 20 центів США, а всього суму 4927 доларів 20 центів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27 травня 2015 року (1 долар США = 21,423 грн.) еквівалентно сумі 105555 грн. 40 коп., належить стягнути з відповідача на користь позивачки, задовольнивши частково позовні вимоги. Оскільки при зверненні з даним позовом до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 1055 грн. 55 коп., що становить 1% від суми позову, а позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає, що згідно вимог ст.88 ч.3 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України. На підставі викладеного, ст.ст.509, 526, 530, 1058-1061 ЦК України, ст.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року, та

Outcome: partial