Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач 29.04.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], Білгород-Дністрвоського РВ ГУДМС України в Одеській області про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2013 року вона є власницею двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі зареєстрована колишня дружина батька позивачки - [PERSON], яка на початку вересня 2013 року не знявшись з реєстрації, забрала свої особисті речі і виїхала на проживання в інше місце. У звязку із вищевикладеним позивач просить суд: позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням квартир за [ADDRESS], зобовязати Білгород-Дністровський РВ ГУДМС України в Одеській області зняти з реєстрації місця проживання обліку відповідача [PERSON] з житлового приміщення - квартири за [ADDRESS] Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.48). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома(а.с.46-47). Представник РВ ГУДМС в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заперечень немає (а.с.45). У зв'язку із неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне заяву задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2011 року, [PERSON] являється власницею двокімнатної квартири під [ADDRESS], що складається в цілому із: коридору - 1, житлової - 2, житлової - 3, кухні - 4, кладової - 5, ванної - 6, туалету - 7, лоджії -І, житловою площею 27,5 кв.м., загальною площею 53,0 кв.м.(а.с.13). Право власності [PERSON] на вищевказану квартиру зареєстровано та підтверджується витягом з Державного реєстру речових пав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 15). Згідно копії домової книги у квартирі [ADDRESS] Одеської області зареєстровані [PERSON],[PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). [PERSON] у відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] помер [INFO](а.с.12). У відповідності до актів обстеження побутових умов проживання від 21.04.2014 року та 24.06.2014 року, [PERSON], не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 10 вересня 2013 року (а.с.22,49,50,51). Згідно довідки № 507 від 25.06.2014 року, виданої Бритівською сільською радою Білгород-Дністрвоського району Одеської області, згідно запису по господарської книги № 11 о/р № 0967-01 за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], [INFO], але з вересня місяця 2013 року не мешкає за вказаною адресою (а.с.53). Позивачка у своєму позові стверджує, що реєстрація [PERSON] у належній [PERSON] на праві власності квартирі перешкоджає їй в повному обсязі реалізовувати своє право власності. Вимоги позивача , щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, обґрунтовані, оскільки, частиною першої статті 316 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Отже як вбачається з матеріалів справи відповідач не є членом сім`ї позивача, а своєю реєстрацією у спірній квартирі порушує право позивачки як власника на користування та розпорядження її майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України. Конституцією України (ст. 41] та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Таким чином, не зняття з реєстрації відповідача порушує право власності позивача. В частині вимог щодо зобов»язання відповідну державну установу зняти відповідача з реєстрації суд вважає за необхідне в позові відмовити, оскільки дані вимоги заявлені передчасно, до звернення позивача до вказаного органу, до того ж рішення суду щодо визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням вже є підставою для зняття його з реєстрації. Положеннями ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації. Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право власності позивача на квартиру, ту обставину, що відповідачка по справі не проживає в ній з 10 вересня 2013 року, а також що рішення суду є самостійною підставою для зняття з реєстрації, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS], та про відмову в задоволенні решти вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial