Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Заявник\~ звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , та встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав і покласти наступні обов`язки:\~ заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами, тобто з\~ нею та її неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею в будинку за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування її та неповнолітніх дітей; заборонити вести листування, телефонні переговори з нею та неповнолітніми дітьми або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, мотивуючи тим, що [PERSON] є її співмешканцем та зареєстрований в належному їй на праві власності будинку [ADDRESS] з 22.08.2019.\~ Вона має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею в будинку [ADDRESS] за вище вказаною адресою, та який є постійним місцем проживання її сім`ї. З початку 2020 року [PERSON] став вкрай негативно вести себе в сім`ї. Він зловживає спиртними напоями та систематично вчиняє домашнє насильство: бешкетує, морально принижує її, обзиває нецензурними словами в присутності дітей, застосовує фізичне насильство до неї, дітей, погрожував всім їм фізичною розправою, в зв`язку з чим створив нетерпиму обстановку як для неї так і для неповнолітніх дітей, чим кривдить її та дітей. З приводу домашнього насильства вона неодноразово зверталася із заявами до Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, за що [PERSON] притягували до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та з ним проводилася профілактична бесіда. Однак, поведінка [PERSON] по відношенню до сім`ї не міняється. Він продовжує чинити насильство та прийняті до нього міри адмістративного впливу не дали позитивних результатів. 20 січня 2021 року [PERSON] знову прийшов у сім`ю та вчинив насильство. Після вчинення насильств в сім`ї з боку [PERSON] діти переносять психоемоційні стреси, що усугубляє їх здоров`я. Вони налякані та неурівноважені. Дітям необхідна спокійна атмосфера в сім`ї . Заявник в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Заявлені вимоги підтримала. При цьому, зазначила, що\~ [PERSON] має місце проживання в с. Велика Хайча Овруцького району (будинок матері). Заінтересовані особи: [PERSON] і представник органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином були повідомлені у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Пунктом 5 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхніх батьків та дітей, а також на осіб, які мають спільну дитину. Відповідно до п. 2 ч.1ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема і обмежувальний припис стосовно кривдника. За п. 7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ч.1 ст. 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі за № 202/1380/20. Судом встановлено, що [PERSON] , тобто заявнику, на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,1147 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97444850 від 15.09.2017 та №97445752 від 15.09.2017. Заявник зареєстрована та проживає у належному їй на праві приватної власності будинку з 23.09.2018. В склад її сім`ї входять: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] , та\~ співмешканець [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з 22.08.2019. Зазначені обставини підтверджуються копіями: свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28.03.2018 та серії [NUMBER] від 06.04.2017,\~ витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00029266505 від 20.01.2021, довідки Овруцької міської ради №10-64 від 20.01.2021 (а.с.3-6).\~ [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно своєї співмешканки [PERSON] ,\~ за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства). Домашнє насильство знайшло прояв у систематичних приниженнях, образах, нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою, в тому числі під час телефонної розмови. Доказів щодо застосування фізичного насильства [PERSON] відносно заявника, намагання контактування з нею через третіх осіб, а також доказів вчинення домашнього насильства відносно дітей суду не надано.\~ Вказані обставини, в свою чергу підтверджуються копіями талонів-повідомлень єдиного обліку №309 від 14.01.2020,\~ №443 від 20.01.2020 та №565 від 25.01.2021 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, складених помічником чергового Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, постановою Овруцького районного суду від 15.04.2020 у справі №286/907/20,\~ протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАБ №078439 від 14.01.2021 та серії ВАБ №510603 від 22.01.2021. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 26 Закону України\~ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті. Системний аналіз правил наведеної норми права свідчить про те, що суди, визначаючи строк обмежувального припису, враховують наявність ризиків чинення кривдником насильства відносно постраждалої особи, ймовірність продовження чинення такого насильства. У кожному конкретному випадку суди мають враховувати фактичні обставини справи та письмові докази. За встановлених обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися; правові норми, що їх регулюють; оцінюючи надані заявником докази та враховуючи, що [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] протягом тривалого часу, не зважаючи на заходи, вжиті правоохоронними органами та судом; після кожного виклику поліції він і надалі погрожує заявниці, тобто вчиняє щодо неї психологічне насильство, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст.26 Закону України\~ "Про запобігання та протидію домашньому насильству".\~\~ При цьому, суд враховує, що факти\~ застосування фізичного насильства [PERSON] відносно заявника, намагання контактування з нею через третіх осіб, а також вчинення домашнього насильства відносно дітей суду не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.\~ Визначаючи\~ строк обмежувального припису, суд враховує форму домашнього насильства, якому піддавалася заявник (психологічне), що підтверджено письмовими доказами, та оцінюючи ризики продовження у майбутньому такого насильства [PERSON] ; враховуючи\~ пропорційність та необхідність видання обмежувального припису, визначає строк такого - чотири місяці. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи відносяться на рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial