Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом уточненим під час розгляду справи до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» «про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди». Свої позовні вимоги мотивує наступним. 19.12.2012 року приблизно о 15 годині 45 хвилин відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки ВАЗ 111830 ЗНГ державний номер [NUMBER] в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху (затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306) рухаючись по вул. Бахметьєва в Кіровському районі м. Донецька, не обрав безпечну швидкість руху, у зв'язку з чим не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ-21093, державний номер [NUMBER], в результаті чого належний позивачу на праві власності автомобіль отримав механічні ушкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 25 січня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6830184 від 26.07.2012р. застрахована в ПрАТ «НФСК «Добробут». Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 06/01 від 08 січня 2013 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] (позивачу) в результаті його пошкодження у ДТП, становить 24698,06 грн. За проведення автотоварознавчого дослідження було сплачено 500,00 грн. Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди завданої позивачу діями відповідача [PERSON] складає 24698,06 грн. (вартість матеріального збитку завданого ДТП) + 500,00 грн. (проведення автотоварознавчого дослідження), яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів. Окрім матеріальної шкоди, позивачу діями відповідача [PERSON] заподіяна також і моральна шкода, викликана тим, що пошкодження належного йому автомобіля спричинило підвищене психологічне навантаження, змусило його користуватись послугами таксі, порушились звичні життєві зв'язки, вже тривалий час він не має можливості користуватись автомобілем через його механічні ушкодження, також був порушений робочий уклад, він змушений був неодноразово брати відпустку за власний рахунок для приймання участі в проведенні автотоварознавчого дослідження, з'являтися на виклики до суду та ДАІ. Завдану моральну шкоду оцінює в 5000 грн., яку також просить стягнути з заподіювача шкоди. Також, позивачем було сплачено 3000,00 гривень адвокату за надання правової допомоги, пов'язаної з наданням консультації з питання відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої йому ДТП, що сталася 19.12.2012 р., представництвом інтересів в органах ДАІ, страховій компанії ПрАТ «НФСК «Добробут», написанням позовної заяви та наданням йому правової допомоги під час розгляду в суді його позовної заяви. А тому просить цю суму стягнути з відповідачів, а також просить стягнути витрати на судовий збір. Позивач та його представник, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, однак від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справу без його участі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що оскільки його відповідальність застрахована страховою компанією ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», тому просить стягнути всі суми з неї. Представник відповідача ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. 19.12.2012 року приблизно о 15 годині 45 хвилин по вул. Бахметьєва в Кіровському районі м. Донецька сталася ДТП за участю автомобіля марки ВАЗ 111830 ЗНГ державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля марки ВАЗ-21093, державний номер [NUMBER], в результаті чого, останній, належний позивачу на праві власності автомобіль, отримав механічні ушкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 25 січня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6830184 від 26.07.2012р. застрахована в ПрАТ «НФСК «Добробут». Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 06/01 від 08 січня 2013 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 2109 державний номер [NUMBER] (позивачу) в результаті його пошкодження у ДТП, становить 24698,06 грн. Також за проведення автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено 500,00 грн. (а.с. 25-26). Станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки ВАЗ 111830 ЗНГ, державний номер [NUMBER], [PERSON], була застрахована відповідачем ПрАТ «УАСК АСКА», поліс №АВ/5349637 (а.с. 12). Як вбачається з листа Донецької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», від імені [PERSON] на адресу ПрАТ НФСК «Добробут» 22.12.2012 року було відправлено рекомендований лист, яким той проінформував їх про ДТП, яка мала місце 19.12.2012 року за його участю. Крім того, як вбачається з відповіді МТСБУ, відомості про ДТП, яка мала місце 19.12.2012 року за участю відповідача [PERSON] містяться в єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Викладене свідчить про виконання [PERSON] вимог п.33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто проінформував протягом 3-х робочих днів страховика про ДТП. Відповідно до вимог п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон): «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи». Пунктом 5 полісу №АВ/5349637 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено франшизу в розмірі 1000 грн. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами п. 12.1. ст. 12 Закону. Як вбачається з розписки [PERSON] від 28.03.2013 року, відповідач [PERSON] передав йому суму франшизи, оскільки на момент ДТП автомобілем позивача керував саме [PERSON] на підставі довіреності (а.с. 13, 81). Статтею 29 Закону встановлено: «У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством...». Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, з урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення матеріальої шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме: на користь позивача з відповідача ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» підлягає стягненню сума заподіяної матеріальної шкоди без врахування франшизи, яка складає 23698,06 грн. Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Враховуючи вказані положення закону, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення витрат понесених позивачем на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 500,00 грн. підлягають задоволенню і їх належить стягнути з відповідача ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на користь позивача. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то як зазначалося вище, постановою Кіровського районного суду м. Донецька від 25 січня 2013 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 19.12.2012 року по вул. Бахметьєва в Кіровському районі м. Донецька сталася внаслідок порушення правил дорожнього руху України водієм [PERSON] Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача, чим позбавлено останнього можливості протягом тривалого часу використовувати автомобіль за призначенням, вживати заходи для відшкодування завданої матеріальної шкоди, що призвело до змін способу його життя. Суд також вважає, що сам факт пошкодження майна, що використовувалося також мало негативний вплив на його психологічний стан та звичайний спосіб життя. Згідно статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до частини 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, даних в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику по справах про відшкодування моральної немайнової шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішені справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат не майнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно до ст. 22.3 Закону України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що така йому заподіяна внаслідок пошкодження транспортного засобу, власником якого він є, тобто передбачена п. 3 частини 2 ст. 23 ЦК України, а також внаслідок заподіяного фізичного болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я (передбачена п. 1 частини 2 ст. 23 ЦК України). Моральну шкоду позивач оцінив у 5000,00 грн. З урахуванням наведеного, суд, враховуючи необережний характер діянь [PERSON], що завдали моральної шкоди, та ступінь моральних страждань позивача, прийшов до висновку, що позивачу дійсно було завдано моральну шкоду, але разом з тим вважає, що розмір шкоди є позивачем завищеним і становить 1000,00 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут». Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомого, які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів, то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 79 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача в суді представляв адвокат [PERSON], що підтверджується договором від 21.12.2012 року (а.с. 29-31). Позивач надав суду квитанцію про оплату послуг адвоката по наданню правової допомоги на суму 3000,00 грн. (а.с. 33). Враховуючи тривалість судових засідань, проведених у справі з участю адвоката, який, без сумніву, витратив більше часу, чим безпосередньо при проведенні судових засідань, які в деяких випадках з незалежних від суду та сторін причин починалися пізніше призначеного часу, суд вважає достатнім розміром для відшкодування судових витрат по оплаті правової допомоги адвоката в судових засіданнях у розмірі 3000,00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, з урахуванням часткового задоволення позову, витрати на правову допомогу підлягають стягненню пропорційно задоволених позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу понесені позивачем в розмірі 119,10 грн., а з відповідача ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу понесені позивачем в розмірі 2880,90 грн. Витрати на судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам становлять: за вимоги майнового характеру - 241,98 грн., за вимоги немайнового характеру - 22,94 грн., які в свою чергу підлягають пропорційному розподілу між відповідачами. Так, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог майнового характеру, з відповідача ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за вимоги майнового характеру в сумі 241,98 грн. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог немайнового характеру, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за вимоги немайнового характеру в сумі 22,94 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial