Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ДП «Прилуцьке лісове господарство», в якому просить стягнути з [PERSON] 1515 грн.36 коп. завданої ним шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що він на 139 кварталі ДП «Прилуцьке лісове господарство», що знаходиться на території Переволочнянської сільської ради Прилуцького району, 19 березня 2016 року здійснив незаконну рубку 2 дерев вільхи чорної (сухостій). Вказані кошти просить зарахувати до місцевого бюджету Перевочнянської сільської ради в повному обсязі, оскільки саме на її території було здійснено вирубку даних дерев. Згідно проведеного розрахунку, розмір шкоди, завданої навколишньому природному середовищу незаконною порубкою дерев, складає 1515,36 грн. Даний розрахунок виконано по таксах для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження дерев , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665. Згідно Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення лісового законодавства та законодавства про охорону навколишнього природного середовища, яка підлягає компенсації у повному обсязі. Стаття 107 ЛК України зобов'язує підприємства, установи, організації і громадян відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України Статтею 1166 Цивільного Кодексу України передбачено, що майнова шкода, заподіяна діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Необхідною умовою для настання деліктної відповідальності є наявність складу правопорушення: а саме протиправної поведінки, шкідливого результату, причинного зв'язку та вини особи, яка заподіяла шкоду. Наявність вказаних ознак в повному обсязі підтверджується матеріалами адміністративної справи відносно відповідача за ст. 65-1 КУпАП. Тому, посилаючи на вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача у примусовому порядку заподіяну шкоду в розмірі 1515 грн.36 коп., так як добровільно збиток ним не відшкодований, а також покласти на відповідача судові витрати, пов'язані із розглядом справи. У судовому засіданні прокурор, представник лісового господарства та представник Переволочнянської сільської ради підтримали позовні вимоги в повному обсязі, а відповідач їх визнав та не заперечив проти задоволення позовних вимок, вказуючи на ті обставини, що дійсно він вирубав 2 вільхи чорні для опалення, але не відшкодував заподіяну шкоду через відсутність коштів. Вислухавши пояснення , дослідивши наявні докази по справі суд приходить до наступного висновку: Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач на 139 кварталі ДП «Прилуцьке лісове господарство» , що знаходиться на території Переволочнянської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області здійснив незаконну рубку двох дерев вільхи чорної (сухостій), що підтверджується як показами сторін, так і актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 19 березня 2016 року. Згідно розрахунку інженера охорони та захисту лісу, розмір шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного знесення дерев становить 1515 грн.36 коп. (а.с.8). Державним підприємством «Прилуцький лісгосп» складено по даному факту протокол №3 від 19.03.2016 року та винесено постанову №3 від того ж 19.03.2016 року, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн.(а.с.10-11). Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що факт спричинення збитків навколишньому природному середовищу діями [PERSON] повністю доведений зібраними по справі доказами, однак добровільно завдані збитки ним не відшкодовано, а тому вони повинні бути стягнуті в судовому порядку шляхом відшкодування відповідачем завданих збитків. Однак при цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне: Статтею 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено формування місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік вбачається, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2017 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених пунктом 17 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України. Частиною 3.ст.29 Бюджетного кодексу визначено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Отже, до місцевого бюджету у 2017 році можуть спрямовуватися кошти за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища тільки в розмірі 70%. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог. Прокурор не пред'явив позов в інтересах держави про стягнення коштів до державного бюджету України. За таких обставин позовні вимоги належить задовольнити частково - в розмірі 1060 грн.75 коп. (1515 грн.36 коп. /100%Х70) Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та

Outcome: partial