Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014040440002663 від 31.10.2014 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 268 Кримінального кодексу України. 30 жовтня 2014 року, близько 12 годині 10 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «Фольцваген-Амарок», державний номер [NUMBER] , який належить TOB «Кліматбудсервіс», рухався зі сторони Аеропорту по автодорозі «Дніпропетровськ-Аеропорт» в напрямку вулиці Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську, в лівому ряді руху. Під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Яснополянською м Дніпропетровська, [PERSON] не переконався в небезпеці руху, став здійснювати маневр повороту наліво при цьому виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай Гетц», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався йому на зустріч, чим порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] отримав ушкодження здоров`я у вигляді сумісної травми: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, вогнищевого забою лівої лобної долі перелому лобної кістки ліворуч, верхньої, латеральної та медіальної стінок лівої орбіти, латеральної стінки основної пазухи ліворуч, переломи основи черепа, перелому виличної дуги ліворуч, гемосинусу, пневмоцефалії, назальної ліквореї, рани обличчя з послідуючим розвитком нейропатії 1-2 гілки трійничного нерву, 1-ї гілки лицевого нерву ліворуч, двобічної гіпосмії, закритої травми шийного відділу хребта, перелому суглобного відростку 6-го шийного хребця праворуч, рани шиї, ураження корешку 6-го шийного хребта та верхнього первинного пучка плечового сплетіння праворуч з вираженим больовим синдромом та помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки, закритої травми грудної кіло тканини, забою легень та серця, садна та забою області крила правої підвздохвинної кістки. Згідно висновку КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» №3 тілесні ушкодження, отримані [PERSON] в момент ДТП, що мало місце 30.10.2014р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, згідно п.2.1.3-6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 (арк. 57-60 матеріалів справи). В період з 30.10.2014р. по 14.11.2014р. [PERSON] проходив курс стаціонарного лікування після ДТП у реанімаційному відділені КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова». Згідно калькуляційної довідки вартість перебування [PERSON] склала 4 904,76 грн., яка є наявною в матеріалах справи. Крім того значних ушкоджень зазнав і автомобіль водія [PERSON] «Хюндай Гетц», державний номер [NUMBER] . Так, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №2755 від 14.01.2015 р. відновлювальний ремонт автомобілю «Хюндай Гетц», державний номер [NUMBER] становить 101 628,47 грн. При цьому експертом встановлено, що автомобіль «Хюндай Гетц», державний номер [NUMBER] ремонту не підлягає, а вартість аналогічного автомобілю до ДТП складає 99 998,23 грн. Вартість проведення товарознавчої експертизи склала 1 200,00 грн., що було сплачено [PERSON] та підтверджується квитанцією №2755. 31 жовтня 2014 року слідчим була винесена постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів, якою було визнано автомобіль «Хюндай Гетц», державний номер [NUMBER] речовим доказом у кримінальному проваджені №12014040440002663 та постановлено зберігати його на майданчику тимчасового утримання за адресою смт . Ювілейне, вул . Совхозна, 80. Вартість зберігання автомобілю «Хюндай Гетц», державний номер [NUMBER] на майданчику тимчасового утримання склала 1 940,00 грн., що підтверджується квитанцією №7 від 05.02.2015 р. Згідно технічного паспорту [NUMBER] власником автомобілю «Фольцваген-Амарок», державний номер [NUMBER] є TOB «Кліматбудсервіс». На час дорожньо-транспортної пригоди за кермом транспортного засобу перебував [PERSON] , який лише здійснював управління транспортним засобом як працівник TOB «Кліматбудсервіс» - заступник директора на підставі наказу про прийняття на роботу за №19/13-Квід 26.11.2013 р. Враховуючи те, що [PERSON] в момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в трудових правовідносинах з TOB «Кліматбудсервіс» і був його працівником, та керував транспортним засобом «Фольцваген-Амарок», державний номер [NUMBER] , в силу своїх трудових обов`язків, цивільно-правову відповідальність за шкоду, яка була заподіяна [PERSON] з вини [PERSON] , з підстав передбачених статтями 1172, 1187 Цивільного кодексу України, несе юридична особа - TOB Кліматбудсервіс», яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки та працівником якої є [PERSON] , який під час виконання своїх трудових обов`язків і завдав шкоди [PERSON] Отже, саме « Кліматбудсервіс » має нести цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну [PERSON] під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. При ознайомленні з матеріалами справи після закінчення досудового слідства [PERSON] стало відомо про те, що цивільно-правова відповідальність TOB «Кліматбудсервіс», як володільця джерела підвищеної небезпеки «Фольцваген-Амарок», державний номер [NUMBER] , була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Альянс України» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АС за №6544467, виданого 07.02.2014р. строком на 1 (один) рік, з 07.02.2014 р. 06.02.2015 р. На підставі вказаного вище договору, TOB «Кліматбудсервіс» застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну майну третім особам під час експлуатації наземного транспортного засобу «Фольцваген-Амарок», державний номер [NUMBER] , особами які на законних підставах його використовують, а страхова компанія відповідно взяла на себе обов`язок, у випадку настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), відшкодувати потерпілому шкоду, заподіяної з вини страхувальника. Як передбачено пунктами 4, 5 Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілому становить 50 000 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 100 000,00 грн., при цьому франшиза (частина збитків, що не відшкодовується страховиком) складає нуль гривень. Згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, [PERSON] вважає за можливим долучити ТДВ «Альянс Україна» в якості відповідача при розгляді даного цивільного позову. При таких обставинах, відповідачі зобов`язані відшкодувати потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 108 042,9 грн., а саме: - 4 904,76 грн. вартість перебування в реанімаційному відділені КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова»; 99 998,23 грн. вартість аналогічного автомобілю; 1200,00 грн. вартість проведення товарознавчої експертизи; 1940,00 грн. вартість зберігання автомобілю на майданчику тимчасового утримання. Крім того, потерпілому [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яка полягає з тому, що ступінь тілесних ушкоджень, завданих внаслідок ДТП, був визначений висновком судово-медичної експертизи як тяжкі тілесні ушкодження. З місця ДТП [PERSON] в тяжкому стані і майже без свідомості було направлено до реанімаційного відділення №1 КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», де йому було проведено операцію де він в тяжкому стані знаходився з 30.10.2014 р. по 14.11.14 р. 14 листопада 2014 року [PERSON] було переведено до нейрохірургічного відділення №2 КЗ «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги». Період відновлення після ДТП супроводжувався постійним нервовим навантаженням, стресом та нестерпною біллю. Також, постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт відчував потерпілий в післяопераційний період та період реабілітації після проведеної операції. Зокрема, хотілося б звернути увагу на той страх, який потерпілий відчував до та після проведення операції за своє життя та можливість назавжди залишитись зкаліченим та не в повні мірі бути здатним виконувати фізичні навантаження, рухатись та можливість в повній мірі бути працездатним. Певний період часу після проведеної операції, [PERSON] взагалі не міг рухатись, фактично був прикутим до ліжка та лікарняної палати. З причин прийняття сильних знеболюючих препаратів часто проявлялися емоційні спалахи, дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому страждає не лише він, але і його близькі та знайомі йому люди. На даний час потерпілого непокоять сильні головні болі. По теперішній час [PERSON] вимушений приймати ліки та препарати для підтримання свого фізичного здоров`я. З моменту заподіяння шкоди та по теперішній день потерпілий не може виконувати фізичні навантаження та займатись будь-якою фізичною роботою. Крім того, на його утриманні є батьки похилого віку, які потребують постійного догляду, та фізичної допомоги, яку, на жаль, після отриманих внаслідок ДТП ушкоджень, потерпілий не може їм надати. Отже, навіть після п`яти місяців з моменту ДТП він відчуває непорівняний дискомфорт та не може жити повноцінним життям, яке мав до дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30 жовтня 2014р. Враховуючі те, що суб`єктом відповідальності за шкоду, заподіяну [PERSON] [PERSON] , у відповідності до частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України, є TOB «Кліматбудсервіс», з яким [PERSON] перебуває в трудових правовідносинах, то саме TOB «Кліматбудсервіс» зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду, яку [PERSON] оцінює в розмірі 500 000,00 (П`ятсот тисяч) гривень виходячи з характеру скоєного злочину, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості реалізації свого життя в тому ритмі, який був до дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30 жовтня 2014 р. Під час розгляду справи позивачем було збільшено позовні вимоги в частині вартості автомобілю, згідно висновку ПП ЦУАП «Сприяння» від 01.07.2015 р. ринкова вартість якого визначена шляхом порівняльного підходу і становить 131000,00 грн. тому збільшує на суму на 31001,77 грн. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс-Україна» на користь [PERSON] страхове відшкодування за шкоду заподіяну життю у розмірі 4 904,76 (Чотири тисячі дев`ятсот чотири грн. 76 коп.) гривень. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс-Україна» на користь [PERSON] страхове відшкодування за матеріальну шкоду 50 000,00 (П`ятдесят тисяч грн. 00 коп.) гривень. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліматбудсервіс» на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 84 140,00 (Вісімдесят чотири тисячі сто сорок грн. 00 коп.) гривень. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс-Україна» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000,00 (П`ять тисяч грн. 00 коп.) гривень. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліматбудсервіс» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 495 000,00 (Чотириста дев`яносто п`ять тисяч грн. 00 коп.) гривень. Стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати. Відповідачем - Товариством з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» було надано суду відзив на позовну заяву у якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки Полісом № АС/6544467 ТДВ «Альянс Україна» застрахувало цивільно-правову відповідальність транспортного засобу Volkswagen Amarok номерний [NUMBER] , що належить TOB «Кліматбудсервіс». Відповідно до пункту 4 вказаного Полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 100 000 грн. та за шкоду, заподіяну майну -100000 грн., франшиза 0 грн. Заявлений (16.03.2015 р.) у кримінальному провадженні цивільний позов [PERSON] про стягнення страхового відшкодування за моду заподіяну життю в сумі 4904,76 грн., матеріальну шкоду в сумі 50000 грн. моральну шкоду в розмірі 5000 грн. ТДВ «Альянс Україна» визнало в повному обсязі та не заперечувало щодо його задоволення. Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 р. та Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від .03.2017 р. цивільний позов [PERSON] до ТДВ «Альянс Україна» задоволено повністю. 05.07.2017 р. [PERSON] звернувся до ТДВ «Альянс Україна» з заявою про отримання страхового відшкодування на підставі вироку та виконавчого листа суду. 11.07.2017 р. [PERSON] було надано ТДВ «Альянс Україна» заяву про врахування страхового відшкодування з банківськими реквізитами. На підставі заяви [PERSON] , вироку суду та виконавчого листа, ТДВ «Альянс Україна» 07.07.2017 р. склало розрахунок суми страхової виплати до справи № 712/2039 та страховий акт № 712/2039 про виплату моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та шкоди, заподіяної життю в розмірі 4904,76 грн., всього 9904,76 грн. 12.07.2017 р. склало розрахунок суми страхової виплати та страховий акт № 712-2038-17 про виплату матеріальної шкоди в розмірі 50000 грн. 12.07.2017 р. ТДВ «Альянс Україна» на підставі заяви [PERSON] , страхових актів здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 59904,76 (П`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот три гривні 76 коп.), чим повністю виконало свої зобов`язання. Представник позивача у судовому засіданні надав суду клопотання про долучення доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу в якому просив при винесенні рішення вирішити питання про розподіл судових витрат шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26700, 00 грн., позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні пояснював, що дійсно матеріальну шкоду позивачу відповідачами було виплачено, а також 5000,00 грн. моральної шкоди сплачено страховою компанією, але оскільки цивільний позов було виділено з кримінального провадження та направлено до першої інстанції на новий розгляд вони не стали уточнювати позовні вимоги, також зазначив, що залишилася не відшкодована моральна шкода у сумі 495 000,00 грн. яку вони просять задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Кліматбудсервіс» - Поліковський Г.М. в судовому засіданні в режимі відеоконференції, пояснив, що ними було відшкодовано збитки позивачу в повному обсязі, як матеріальні так і моральні на підставі вироку суду, ще до його скасування в частині цивільного позову, а тому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності встановив, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 30.10.2014 року о 12:20 годині на автодорозі «Дніпропетровськ-Аеропорт» в напрямку вулиці Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольцваген-Амарок», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який в порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 10.1, 16.11 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай Гетц» державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] В результаті ДТП [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» №3е від 02.01.2015 року, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а також було завдано матеріальних збитків [PERSON] Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами на підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від призначеного основного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі пунктів 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язано [PERSON] не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи. Цивільний позов потерпілого [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з ТзДВ «Альянс-Україна» на користь потерпілого [PERSON] 4904 (чотири тисячі дев`ятсот чотири) грн. 76 коп. за шкоду заподіяну здоров`ю, 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди. Стягнуто з ТОВ «Кліматбудсервіс» на користь потерпілого на користь [PERSON] 81000 (вісімдесят одна тисяча) грн. матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди. Стягнуто з [PERSON] 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп. на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, номер рахунку 31118115700004, МФО 805012, ЄДРПОУ 37989274, найменування установи банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу за експертизу № 70/27-47 від 28.01.2015 року). Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.01.2018 року вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року щодо [PERSON] в частині цивільного позову скасовано, призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного провадження, в решті вирок залишено без змін. Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду України від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2014 року між власником автомобіля «Фольцваген Амарок» номерний знак [NUMBER] - ТОВ «Кліматбудсервіс» та ТДВ «Альянс Україна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АС/6544467, за яким встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого у розмірі 100 000 грн. та майну потерпілого 50 000 грн. Позивач надав суду докази на підтвердження факту заподіяння [PERSON] шкоди 4904,76 грн. за шкоду завдану життю, матеріальної шкоди за пошкодження автомобілю у розмірі 131000,00 грн. (Експертний висновок про ринкову вартість автомобілю «Хюндай Гетц» 2007-2008 р.в. станом на 01.07.2015 року; а.с.78). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] користувався транспортним засобом, а саме автомобілем «Фольцвген Амарок» державний номерний знак [NUMBER] , який належить TOB «Кліматбудсервіс» та перебував з вказаним товариством у трудових відносинах. Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). За частинами 2, 5 статі 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Правовідносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до статті 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи зазначене, обов`язки ТДВ «Альянс Україна» про відшкодування шкоди як страховика витікають із договірних зобов`язань про страхове відшкодування між TOB «Кліматбудсервіс» і страховою компанією, які регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який передбачає порядок звернення з вимогою про відшкодування шкоди і умови такого відшкодування. Відповідачем ТДВ «Альянс Україна» надано суду докази про виплату страхового відшкодування позивачу [PERSON] за його заявою у розмір 59904,76 грн., а саме розрахунок суми страхової виплати до справи № 712/2039 від 07.07.2017 року (а.с.214), страховий акт № 712/2039 про виплату моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та шкоди, заподіяної життю в розмірі 4904,76 грн., всього 9904,76 грн. (а.с.213); розрахунок суми страхової виплати та страховий акт № 712-2038-17 від 12.07.2017 року про виплату матеріальної шкоди в розмірі 50000 грн. (а.с.215,216); платіжне доручення №1540 від 12.07.2017 року про виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 59904,76 (П`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот три гривні 76 коп.). Факт отримання позивачем [PERSON] страхового відшкодування представником позивача в судовому засіданні не заперечувався. Враховуючи встановленні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ТДВ «Альянс Україна» про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю у розмірі 4904,76 грн., за матеріальну шкоду у розмірі 50000,00 грн. та 5000,00 в рахунок відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, так як є такими, що добровільно відшкодовані відповідачем. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Кліматбудсервіс» матеріальної шкоди у розмірі 84140,00 грн., виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося представником позивача, що ТОВ «Кліматбудсервіс» було виплачено за вироком суду добровільно 81000,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, як різниці між вартістю пошкодженого автомобілю та вартістю виплаченого страхового відшкодування (50000,00 грн.) за завдану матеріальну шкоду, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідач з поворотом виконання рішення суду не звертався. Також суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення вартості витрат на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1200,00 грн. та 1940,00 грн. за зберігання автомобілю на майданчику тимчасового утримання, оскільки позивачу у повному обсязі відшкодовано вартість пошкодженого автомобілю. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом об`єктивно встановлено, що позивачу внаслідок протиправних дій [PERSON] було завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями та порушення нормального життєвого ритму, що свідчить про заподіяння позивачу з вини обвинуваченого моральної шкоди. Враховуючи глибину душевних та фізичних страждань, яких зазнав позивач, тривалість перебування на стаціонарному лікуванні, ступінь тілесних ушкоджень, період відновлення після ДТП, порушення звичайного життєвого ритму позивача, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що достатнім розміром моральної шкоди є сума 80000,00 грн., але враховуючи, що ТОВ «Кліматбудсервіс» в рахунок відшкодування моральної шкоди добровільно сплачено позивачу 50000,00 грн., що підтвердив представник позивача, суд вважає за необхідне стягнути ТОВ «Кліматбудсервіс», як роботодавця [PERSON] , на користь позивача 30000,00 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення правничої допомоги суд встановив наступне. 31.05.2019 року представником позивача в судовому засіданні була подана заява про стягнення з відповідача [PERSON] понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 26700,00 грн. З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України було викладено в новій редакції. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно п. 9 ч.4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. В силу вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вивчивши клопотання представника позивача, судом встановлено, що позивачем позовні вимоги було пред`явлено до відповідачів ТОВ «Кліматбудсервіс», ТОВ «Альянс Україна», але вимогу про стягнення витрат на правову допомогу пред`явив лише до відповідача [PERSON] , тому оскільки суб`єктом відповідальності відповідно до ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України за шкоду заподіяну працівником [PERSON] є TOB «Кліматбудсервіс», то саме до відповідача TOB «Кліматбудсервіс» має бути пред`явлено вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, враховуючи, що позивачем такі вимоги до належного відповідача не пред`являлися, суд не знаходить законних підстав для відшкодування відповідних витрат. Дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial