Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить поділити спільне майно подружжя - квартиру [ADDRESS], визнавши в порядку поділу спільно набутого майна подружжя за нею право власності на 2/3 частини, а за відповідачем - 1/3 части на вказане майно. Крім того, позивач просить боргове зобов'язання по залишку купівельної вартості квартири [ADDRESS] згідно п. 2.3.2. Договору купівлі-продажу від 30.09.2013 року покласти на неї, шляхом зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» переоформити боргове зобов'язання по залишку купівельної ціни квартири [ADDRESS] згідно п. 2.3.2. Договору купівлі-продажу зід 30.09.2013 року на її ім'я. Мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім»ї, про що складено відповідний актовий запис за № 2110. В період шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2013 року, укладеного між ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» і відповідачем [PERSON] посвідченого нотаріально, була придбана в кредит однокімнатна квартира [ADDRESS],вартістю 66 454,99 доларів США, що еквівалентно 531 174,74 гривень, згідно курсу долара до гривні, встановленим НБУ на дату укладання договору. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань перед ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» 30.09.2013 року між ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» та відповідачем [PERSON], був укладений Договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS]. На момент підписання договору, відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 статті 2 договору купівлі-продажу квартири за спільні кошти сторонами було сплачено 39 212,53 доларів США, що еквівалентно 313 410,84 грн., згідно курсу долара до гривні, встановленим НБУ на дату здійснення платежу. Несплачена частина купівельної ціни квартири в розмірі 27 242,46 доларів США, що еквівалентно 217 748,98 грн., згідно курсу НБУ, повинна була погашатися відповідно до встановленого графіку. Після укладення договору купівлі-продажу та оплати первинного платежу, наданий сторонам кредит позивач погашала сама із особистих коштів, оскільки відповідач на той час вже сім'єю не цікавився, матеріально не забезпечував і гроші на погашення кредиту не давав. Станом на день звернення до суду, на виконання кредитних зобов'язань по Договору купівлі-продажу квартири позивачем особисто сплачено 14 778,50 доларів США, що підтверджується відповідними квитанціями. З огляду на те, що розмір внеску позивача у придбання квартири набагато більший ніж внесок відповідача, [PERSON] просить суд відступити від рівності часток та врахувати, що залишок заборгованості за борговими зобов»язаннями подружжя вона просить покласти на неї. Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Додатково зазначила, що станом на день розгляду справи в суді, шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу у неї із відповідачем є малолітня донька, яка проживає разом з нею окремо від відповідача. Участі в утриманні дитини батько не приймає, боргові зобов»язання за кредитним договором не сплачує. Оскільки позивач бажає здійснити погашення заборгованості за договором в повному обсязі самостійно і частка її внеску значно більша ніж частка відповідача вона просить про задоволення позову. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у розумінні положень ст.ст. 74 -77 ЦПК України, за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Із заявами про розгляд справи у його відсутність також не звертався. Процесуальним правом на подання до суду заперечень проти позову не скористався. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував проти позову в частині зобов'язання ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» переоформити боргове зобов'язання по залишку купівельної ціни квартири [ADDRESS] згідно п. 2.3.2. Договору купівлі-продажу від 30.09.2013 року на ім'я позивача. Мотивуючи тим, що відповідно до ст. 30 ЦПК України ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» не являється стороною у справі, а має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. А відтак, вважає вимоги до третьої особи безпідставними. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2011 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім»ї, про що складено відповідний актовий запис за № 2110 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON],[INFO]. Зочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 60). Станом на момент розгляду даної справи вказане рішення суду набрало законної сили. За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами, на підставі договору купівлі - продажу від 30.09.2013 року (надалі договору) укладеного між ТОВ Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» (надалі продавець) та відповідачем [PERSON] ( надалі покупець) була придбана 1- кімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], загальною площею 41,1 кв.м. Відповідно до п. 2.1 означеного договору покупна ціна квартири у гривні визначена у розмірі, що рівний 66 454,99 доларів США без ПДВ, згідно з офіційним курсом обміну долара США до гривні, встановленим НБУ на фактичну дату здійснення кожного платежу. Пунктом 2.3 визначено строки та порядок розрахунків, згідно з яким на момент підписання договору покупець сплачує продавцю 39 212,53 долари США, що еквівалентно 313 410,84 грн. Решту купівельної ціни квартири [ADDRESS], покупець зобов»язувався сплатити продавцю у гривнях у розмірі, що рівний 27 242,46 доларів США без урахування ПДВ, відповідно до графіку щомісячних платежів. В забезпечення виконання умов договору, між ТОВ Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» ( надалі іпотекодержатель) та відповідачем [PERSON] (іпотекодатель) було укладено договір іпотеки від 30.09.2013 року предметом якого є квартира [ADDRESS]. За даними витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за відповідачем [PERSON] ( а.с.26). Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оскільки, якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього, в даному випадку квартири, лише на ім»я одного з подружжя - відповідача, не спростовує презумпції належності вищевказаного майна до спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспорні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відповідно до довідки виданої ТОВ Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» № 2809/1 від 28.09.2016 року несплачена сума по договору складає 7 761,08 доларів США, що по курсу долара США у відношенні до української гривні станом на 28.09.2016 року становить 200 464,61 грн. При вирішенні спору про право власності на майно необхідно встановлювати хто сплачує заборгованість по кредиту. Ця обставина повинна прийматись до уваги при визначенні частки кожного з подружжя (ухвала ВСУ від 29 квітня 2009 року, справа № 6-4822св08: ухвала ВСУ від 2 лютого 2011 року, справа № 6-23039св10). Як убачається із даних рахунків з грудня місяця 2014 року заборгованість по кредиту сплачувала лише позивач. Таким чином, сторонами під час шлюбу спільно сплачено 39 212,53 доларів США, що складає 59,0061% (з яких частка відповідача - 29,50%) від вартості спірної квартири. Залишок коштів, що підлягає сплаті - 11,68%. Як було встановлено у судовому засіданні, у зв»язку із несвоєчасною оплатою до договору позивач звернулась із заявою до ТОВ Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» про зміну графіку погашення. Виходячи із розміру заборгованості, який утворився на момент звернення позивача із заявою до ТОВ Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» про реструктуризацію заборгованості, решта грошових коштів по кредиту, яка була сплачена сторонами під час шлюбу складає 7,5% (з яких частка відповідача - 3,8%). Оскільки позивач сплатила за квартиру більшу частину кредиту, то її частка в спільній власності на квартиру є значно більшою, ніж частка відповідача у справі. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність, для здійснення захисту інтересів сторін, відступити від рівності часток у спільному майні подружжя. Визнати у порядку поділу майна подружжя за позивачем право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS], а за відповідачем відповідно визнати право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Суд враховує ту обставину, що з позивачем проживає малолітня дитина сторін та є рішення суду про стягнення на її утримання з батька аліментів, які останній, як пояснила позивач не сплачує ані добровільно, ані за рішенням суду. Разом з тим, вказані обставини не можуть обґрунтовувати доводи про збільшення частки у майні, а фактично свідчать про ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, для чого законодавцем передбачені спеціальні санкції, які до розгляду даної справи відношення не мають. Щодо позовних вимог про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» переоформити боргове зобов'язання по залишку купівельної ціни квартири [ADDRESS] згідно п. 2.3.2. Договору купівлі-продажу від 30.09.2013 року на ім'я позивача, суд виходить з наступного. В силу ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ» було залучено до участі в цій справі в якості третьої особи без самостійних вимог. Згідно із ч.1 ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справі на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Суд не може вирішувати питання про права та обов'язки третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ», який не є стороною у справі, тобто суб'єктом спірних правовідносин. А відтак, суд погоджується з доводами представника ТОВ «Компанія з управління активами «ВАЛПРИМ», якими він заперечує проти позовних вимог, щодо покладання обов»язку на третю особу переоформити боргове зобов'язання по залишку купівельної ціни спірної квартири на ім'я позивача, і приходить до висновку, що в цій частині позову необхідно відмовити. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України суд також присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - в сумі 1378,00 грн.

Outcome: partial