Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позов до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] та про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка являється її рідною донькою. [PERSON] не піклується про виховання доньки та не цікавиться її здоров»ям. Майже з самого народження проживає окремо від дитини, займаючись лише влаштуванням свого особистого життя. З листопада 2011 року дитина проживає з нею. Востаннє біологічна мати бачилась з дитиною у лютому 2015 року. Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 17 вересня 2015 року її було призначено опікуном над дитиною та надано дитині статус позбавленої батьківських прав. Вона має бажання створити для онучки люблячу сім»ю та забезпечити всім необхідним. Оскільки відповідач не працює та не має стабільного заробітку вважає за необхідне аліменти стягнути у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали пред'явлений позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач пояснила, що з самого народження вихованням [PERSON] займається вона разом з чоловіком. Відповідач виїхала на заробітки , станом здоров»я та розвитку дитини не цікавиться, ніякої допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача просив задовольнити, а щодо стягнення аліментів просив суд врахувати що відповідач також має старшу дитину, яку повинна утримувати та стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 400 грн. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знає [PERSON] з народження. Після того як вона народила [PERSON] її вихованням постійно займається баба та дід, вона до дитини приїжджає вкрай рідко, її здоров»ям та вихованням не цікавиться. Востаннє приїзджала до дитини в лютому 2015 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона разом з відповідачкою навчалась та добре знає її. Після народження [PERSON] її вихованням займається бабуся. Останнім часом [PERSON] постійно перебувала в стані алкогольного сп»яніння та позичала кошти на лікування дитини, повідомивши що вона хворіє лейкемією. Потім з»ясувалось , що дитина абсолютно здорова. Їй відомо, що [PERSON] життям та здоров»ям доньки не займається та не цікавиться. Заслухавши пояснення позивака, показання свідків, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] являється матір»ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 11). Рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 17 вересня 2015 року № 703 [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] та надано дитині статус позбавленої батьківського піклування (а.с.13) Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї доньки, не займається її вихованням , не турбується про її здоров»я та розвиток, не забезпечує харчуванням, що підтверджується висновком органу опіки та піклування (а.с.23), характеристикою дошкільного навчального закладу «Лісова казка» (а.с.22), показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Вирішуючи питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд приймає до уваги, що відповідач також має старшу доньку, яку також повинна утримувати, не працює та не має постійного заробітку, а тому визначає їх у розмірі 500 грн щомісячно. На думку суду така сума може забезпечити потреби дитини та є посильною для матері. Разом з тим законних підстав для визначення мінімального розміру аліментів на рівні 30% прожиткового мінімуму немає, оскільки ст. 184 СК України це не передбачено. Підстав для вказівки про стягнення аліментів з урахуванням індексації грошових доходів населення суд не вбачає, оскільки це гарантовано ч.2 ст. 184 СК України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі суд покладає на рахунок відповідача.

Outcome: partial