Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом, в якій зазначила, що в період часу з 2011 року по 2020 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 21.01.2020 року шлюб було розірвано. Дитина проживає разом із позивачем, і вона як мати дитини прикладає усіх зусиль для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити її потреби на повноцінне харчування, купівлю необхідного одягу, взуття, ліків у разі хвороби, та інші життєві потреби сина. В свою чергу відповідач не надає допомогу на дитину, не приймає участі у його вихованні. Просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на\~\~утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини\~\~з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати офіційного розірвання шлюбу сторін 21.01.2020 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 16.06.2020 року позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивачу вручена копія ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України\~50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження"\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином для правильного вирішення справи суду слід визначити, чи до належного відповідача заявлено позов (чи є відповідач батьком дитини) та враховуючи надані сторонами докази та пояснення щодо вказаних вище обставин стосовно стану здоров`я, матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.02.2012 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . (а.с.3) Сторони не заперечували, що [PERSON] , 2012 року народження мешкає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведені обставини, вимоги законодавства,\~\~суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Стосовно визначення дати з якої слід обраховувати стягнення аліментів, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Всупереч положенням ч. 2 ст. 191 СК України позивач таких доказів суду не надала. Тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України відповідно до вимог якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з дати пред`явлення вказаного позову, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні позовних вимог щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину, а відповідач є особою яка має пільги стосовно звільнення від сплати судового збору, тому суд приходить до висновку про необхідність компенсувати судові витрати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial