Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 2001 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у позивача та відповідача народилось троє дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, на час звернення до суду з даним позовом в Деснянському районному суді м. Києва знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. На даний час діти проживають разом з позивачкою на перебувають на її утриманні. Відповідач в свою чергу окрім аліментних зобов`язань, будь-яких витрат на дітей, зумовлених додатковими потребами, щодо стану здоров`я та розвитку дітей не здійснює. Діти потребують медичного спостереження, регулярного обстеження, лікування та реабілітації. Амбулаторне та стаціонарне лікування дітей за призначенням лікарів в 2018, 2019, 2020 роках здійснювалось виключно за рахунок позивача. Дочка, [PERSON] , має складну ортодонтичну патологію та знаходиться на лікуванні лікаря - ортодонта. [PERSON] та [PERSON] перебувають під диспансерним наглядом лікарів-неврологів дитячих, лікарів- гастроентерологів дитячих у зв`язку з генетичним захворюванням (синдром Жильбера) та викликаних ним функціональних розладів ШКТ, лікарів -кардіоревматологів дитячих, лікарів -ортопедів -травматологів дитячих. На тлі фізіологічних змін пубертатного періоду, у дітей прогресує міопія, а в дочки ще й астигматизм, що потребує постійної корекції зору з щорічною заміною окулярів кожному з них. Ряд обстежень виконуються лише приватними лабораторіями та медичними центрами за ліцензією Міністерства охорони здоров`я України, а тому позивачка просила включити вартість лабораторних досліджень за 2019 та 2020 рік до суми стягнення з відповідача. Вартість лабораторних обстежень за 2018 та 2019 рік (частково) не заявляються позивачем в сумі стягнення з відповідача. Старший син, [PERSON] має лівобічний сколіоз поперекового відділу хребта, кіфотичну деформацію грудного відділу хребта, сплощену деформацію грудної клітки з больовим синдромом та потребує коректора постави за призначенням лікаря та придбання ортопедичного приладдя. Всі троє дітей мали затримку мовного розвитку та потребували логопедичної корекції із залученням спеціалістів: лікарів- неврологів, психотерапевтів, психологів дитячих мовного центру. З 01.01.2018 року відповідач [PERSON] жодного разу не поцікавився станом здоров`я дітей, їх успіхами в навчанні, дозвіллям, організацією відпочинку, розміром щомісячних благодійних внесків, фондів класу і навчального закладу в гімназію, оплатою додаткових занять з іноземної мови, оплатою навчання в школі мистецтв імені М.Д. Леонтовича, де навчався старший син; оплатою фондів класу та школи середньої дочки. [PERSON] жодним чином не сприяв розвитку творчих здібностей дітей, не приймав матеріальної участі у придбанні музичних інструментів, хоча старший син мав певні успіхи в занятті музикою та отримав нагороду від музичного телеканалу M2 в 2018 році в номінації «Best piano project of 2018». Отже, позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дітей за період з 01.01.2018 по 01.09.2020 у загальній сумі 40 533, 80 грн. Ухвалою судді від 08.09.2020 було відкрито провадження у вказаній справі, з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді від 23.11.2020 було вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. В судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримала, просила суд про їх задоволення в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. В судовому засіданні відповідач заперечував, щодо заявлених вимог, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву, зокрема що починаючи з березня 2016 року позивачка неодноразово у присутності свідків погрожувала відповідачу тим, що має намір розлучитись та відібрати у нього дітей. При цьому, за період перебування у шлюбі відповідачем забезпечувалась активна фінансова участь у народженні, забезпеченні, навчанні, вихованні, лікуванні дітей. Позивачка жодного разу з січня 2018 не зверталась до відповідача з метою налагодження конструктивного діалогу, щодо встановлення графіку побачень з дітьми, потреби в додатковому фінансуванні, медичному обстеженні, лікуванні реабілітації, організації відпочинку, тощо. Відповідачем в період з 01.01.2018 по 30.09.2018 поштовим переказом на користь позивачки було перераховано кошти на суму 57 500 грн. Далі, в жовтні 2018 року, отримавши судовий наказ по справі № 754/11061/18 від 17 серпня 2018 року, відповідач одразу 10.09.2018 року подав до бухгалтерії за місцем роботи заяву про відрахування 50 % заробітної плати на користь позивачки на утримання дітей. Також, в період з жовтня 2018 року по 01 листопада 2019 року відповідач додатково сплачував 12, 5 % доходу на користь позивачки відповідно до рішення суду по справі № 754/11063/18. У зв`язку з вищевикладеним, із заробітної плати відповідача на користь позивачки на утримання дітей було утримано та перераховано: в жовтні - грудні 2018- 36 130, 45 грн.; січні - грудні 2019- 142 868, 31 грн.; січні - серпні 2020- 70 558, 57 грн.; Окрім того, в жовтні 2019 в присутності співробітників Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської и було передано [PERSON] конверт з 2000 грн., [PERSON] мобільний телефон вартістю 4199 грн. (подарунок доньці на 10-річчя) та іграшку для [PERSON] на суму 2500 грн., про що позивачка промовчала в своєму позові. Натомість відповідач не має жодної інформації, щодо використання позивачкою цих коштів та даних, щодо рівня матеріальної участі позивачки у забезпеченні як основних, так і додаткових потреб дітей. Позивачкою не надано доказів використання особистих коштів задля обстеження, амбулаторного та стаціонарного лікування, ортопедичної, психоневрологічної та офтальмологічної реабілітації і відпочинку дітей, та інших витрат, зазначених в позовній заяві. Отже, на підставі викладеного позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову відповідач просив суд відмовити. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши подані заяви по суті справи та зібрані в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку: Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач з 15 вересня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Згідно пояснень викладених в позовній заяві станом на час звернення до суду з даним позовом в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. За період шлюбу у сторін народилось твоє дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а/с № 2568, а/с № 1629, а/с № 2371) 17 серпня 2018 року Деснянським районним судом м. Києва видано судовий наказ №754/11061/18 за яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 серпня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Надалі, старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухою О.М., відкрито виконавче провадження № 57800677. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , має складну ортодонтичну патологію та знаходиться на лікуванні у лікаря-ортодонта, про надається копія відповідної довідки. Позивачка просить включити вартість виконаних необхідних рентгенологічних досліджень (ТРГ, ТРГ у боковій проекції, ОПТГ) для планування та корекції лікувальних заходів до суми стягнень з відповідача згідно наданих копій чеків. [PERSON] та [PERSON] перебувають під диспансерним наглядом лікарів-неврологів дитячих, лікарів-гастроентерологів дитячих у зв`язку з генетичним захворюванням (синдром Жильбера) та викликаних ним функціональних розладів ШКТ, лікарів-кардіоревматологів дитячих, лікарів- ортопедів-травматологів дитячих, лікарів-офтальмологів дитячих. На тлі фізіологічних змін пубертатного періоду, у дітей прогресує міопія, а в [PERSON] ще й астигматизм, що потребує постійної корекції зору з щорічною заміною окулярів кожному з них. [PERSON] , та [PERSON] , мають плосковальгусну деформацію стоп та потребують постійної корекції ортопедичними устілками індивідуального виготовлення та носіння спеціального ортопедичного взуття, про що надаються копії відповідних консультативних оглядів лікаря-ортопеда-травматолога дитячого. [PERSON] , має лівобічний сколіоз поперекового відділу хребта, кіфотичну деформацію грудного відділу хребта, сплощену деформацію грудної клітки з больовим синдромом (про що надається копія відповідного консультативного огляду лікаря-ортопеда- травматолога дитячого) та потребує коректора постави за призначенням лікаря та придбання ортопедичного приладдя. Всі троє дітей мали затримку мовного розвитку та потребували логопедичної корекції із залученням спеціалістів: лікарів- неврологів, психотерапевтів, психологів дитячих мовного центру. Понесені витрати на лікування дітей за період з 01 січня 2018 року по 01 вересня 2020, підтверджуються копіями медичної документації та розрахункових-чеків на придбання лікарських засобів та медичного приладдя, що міститься в матеріалах справи. При здійсненні розрахунку судом враховуватись наступні копії документів: квитанції на придбання ліків № ПН 372266126576 від 12.08.2020; № ПН 372266126576 від 20.07.2020, ПН 387273726591 від 22.08.2020, № 39554 від 03.08.2020, № 18199 від 25.08.2020, № 8077 від 01.09.2020, № ПН 372266126576 від 31.08.2020; квитанції на придбання медичного приладдя № 98216 від 25.08.2020, ІД №2770117265 від 01.09.2020, від 11.08.2018; квитанції на придбання оптичних приладів № 43112 від 01.07.2019, № 44530 від 10.08.2019, № 54620 від 31.07.2020, рахунок по сплаті проведених медичних досліджень з квитанціями від 17.05.2018; Також, у зв`язку з подовженням карантину на підставі коронавірусної інфекції «СОVID-19», в закладах освіти в 2020-2021 навчальному році була запроваджена змішана форма навчання, а виклад навчальних дисциплін здійснювався в дистанційному режимі. Тому, позивачкою були понесені додаткові витрати на покупку нового комп`ютера для дітей з метою навчання та виконання домашніх завдань, що підтверджується копією квитанції від 30.08.2020 (а.с. 93) Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Відповідач є особою працездатного віку, має регулярний дохід, офіційно працевлаштований (доктор медичних наук, професор кафедри дитячої терапевтичної стоматології та профілактики стоматологічних захворювань Національного медичного університету імені О.О. Богомольця), стабільно отримує заробітну плату. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вищезазначені висновки узгоджуються з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними факторами. Таким чином, витрати, на лікування та здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, враховуючи наявність виняткових обставин, що тягнуть за собою додаткові витрати на утримання дітей, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість вимог позивачки про стягнення з відповідача Ѕ частини понесених позивачкою додаткових витрат, що в підсумку складає 16 810, 21 грн., та підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] . При цьому, здійснюючи перерахунок понесених позивачкою додаткових витрат, судом не прийнято до уваги копії посадочних документів АТ «Укрзалізниця» на трьох дітей за липень 2019, а також квитанції пов`язані з перерахунком грошових коштів на щомісячні благодійні внески, фонду класу та навчального закладу, оскільки дані витрати не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України. Крім того, такі витрати здійснювались позивачкою на власний розсуд, без погодження із відповідачем, а відтак у даній частині позовних вимог на думку суду слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Таким чином, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка як на підставу для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а відтак суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивачки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial