Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 18 березня 2014 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) площею 3,95 умовних кадастрових га, що належало померлому на підставі сертифікату серії РН № 320553. 10 серпня 2006 року на вказану земельну ділянку було видано державний акт серії ЯБ № 508873. Позивач змушений звернутись до суду та просить суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 508873, виданий на ім'я [PERSON], скасувати державну реєстрацію даного акта та зобов'язати Державну рестраційну службу зареєструвати свідоцтво про право на спадщину за законом від 28 листопада 2005 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Представник третьої особи позовні вимоги визнав частково. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. По справі встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до якої входить право на земельну частку (пай) площею 3,95 умовних кадастрових га, що належало померлому на підставі сертифікату серії РН № 320553. 10 серпня 2006 року на вказану земельну ділянку було видано державний акт серії ЯБ № 508873, яка розташована на території Капустинської сільської ради Володарського району Київської області. Даний державний акт на спадкову земельну ділянку було виготовлено та видано 10 серпня 2006 року, тобто після смерті спадкодавця. Позивач [PERSON] вчасно в шестимісячний строк звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину, але не має можливості належним чином оформити спадщину, а саме, зареєструвати свідоцтво про право на спадщину у Державній реєстраційній службі, через наявність державного акта на спадкову земельну ділянку виданого на ім'я [PERSON]. Тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідно до довідки № 202 від 04.03.2014 року виданої Відділом Держземагенства у Володарському районі Київської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 508873, площею 3,5028 виданий на ім'я [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям,іноземним державам,а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування(сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування(найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Речові права на нерухоме майно, зазначені в пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, є похідними і реєструються після державної реєстрації права власності на таке майно, крім випадків, передбачених статтею 4-1 цього Закону. Право власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини)може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані. Право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), в яких вони розташовані. Тому позивачу слід відмовити в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Державної Реєстраційної служби зареєструвати свідоцтво про право на спадщину. Ст. 155 Земельного Кодексу України, вказує, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування земельні ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial