Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та вимоги обґрунтовує тим, що у вихідний день - суботу 21.07.2018 року після 14 год. 00 хв., без будь якого повідомлення (попередження), двоє працівників ПАТ «Сумиобленерго» прийшли до її будинку по [ADDRESS] для заміни приладу обліку електроенергії. На її прохання надати будь які документи стосовно проведення даної роботи - наряду, направлення тощо, а також щодо інформації про новий лічильник - копії техпаспорту, сертифікату якості, його повірки, виробника, даних про технічні параметри тощо, їй було відмовлено. Наступного дня, 22.07.2018 року вона зібралася зайнятися пранням, однак, пральна машина не включилася, а тільки «клацало» реле. Вона терміново зателефонувала до колцентру відповідача по телефону 659-659 і виклала свої побоювання щодо роботи (не роботи) побутових приладів, але майстер ПАТ «Сумиобленерго» до неї не був направлений. В зв`язку з викладеним в наступні дні вона змушена була займатися пошуком майстрів з ремонту пральної машинки. Оператор ПП «Гарант Майстер» визначила приїзд майстра з оплатою в 150,00грн. 07.08.2018 року. Після огляду майстер заявив, що машинку треба везти на діагностику на вулицю Курську в місті Суми. 08.08.2018 року за об`явою в газеті «Шанс» вона змушена була запросити ще одного майстра, який зазначив, що машинка в справному стані, а не працює через встановлений новий лічильник, тому що такі випадки і звернення громадян непоодинокі (в межах п`ятдесяти звернень). При цьому вона змушена була знову сплатити 200грн. майстру за виїзд і діагностику на стенді. Ці обставини змусили її звернутися 09.08.2018 року із заявою до відповідача за адресою: вулиця Прокоф`єва, 9, в кабінеті 104 до працівника [PERSON] , який а направив майстра [PERSON] , який замінив лічильник, поставлений 21.07.2018 року, на старий і відразу в його присутності запрацювала пральна машинка, холодильна камера. Викладене вище свідчить про порушення відповідачем ст.ст.4 і 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо: належної якості та обслуговування, надання достовірної інформації та її своєчасності, безпеки продукції. Відшкодування завданих споживачеві збитків встановлено ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів». Виходячи з наведених, фактичних обставин справи, сума збитків пов`язаних з усуненням недоліків виконаної роботи по заміні електролічильника своїми силами та з залученням третьої особи та захистом порушених прав складає: виїзд майстра та діагностика пральної машинки «Індезіт» 07.08.2018 року - 150,00грн.; виїзд майстра та діагностика 08.08.2018 року - 200,00грн.; вартість ксерокопіювання позовних документів - 28грн.80коп.; вартість довідки за телекомунікаційні послуги - 07грн.20коп.; транспортні послуги: проїзд до відповідача та звідти 09.08.2018 року - 06,00грн., 04.09.2018 року - 06,00грн., проїзд до оператора телефонного зв`язку - 06,00грн., проїзд до ксерокса та звідти - 06,00грн., проїзд до суду та звідти для подання позовної заяви - 06,00грн., проїзд за придбанням ЦБКУ та звідти - 06,00грн., проїзд до Ковпаківського районного суду м.Суми та звідки - 06,00грн., вартість ЦБКУ - 44грн.90коп. Всього 478грн.90коп. Враховуючи те, що суб`єктом відповідальності згідно ст.1167 ЦК України є відповідач, то він зобов`язаний відшкодувати їй моральну шкоду, оцінену нею за наведеним розрахунком в сумі 3992грн. Згідно норм ст.138 ЦПК України у випадку ухвалення рішення суду на її користь, вона має право на компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі і порядку, встановленому постановою КМ України від 27.04.2006 року №592 (зі змінами та доповненнями). Сума компенсації за відрив від звичайних занять становить 65грн.70коп. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким відшкодувати за рахунок відповідача суму завданих збитків, пов`язаних з усуненням недоліків, в зв`язку з протиправними діями з постачання та користування електроенергією в сумі 478,90грн., відшкодувати моральну (немайнову) шкоду в сумі 3992,00грн., а також відшкодувати судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 65,70грн. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Сумиобленерго» Зякун С.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до умов Договору відповідач взяв на себе зобов`язання надійно постачати споживачу електричну енергію як різновид товарної продукції. Будь-яких доказів про постачання відповідачем електроенергії поза межами відповідного встановленого рівня надійності, безпеки і якості позивачем не надано. Також не надано і доказів, що саме внаслідок невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов Договору в частині забезпечення надійності та якості постачання електроенергії позивачу завдані так звані «збитки». Належне виконання умов Договору позивачем вбачається із самої позовної заяви, в якій мова йде виключно про непрацюючу (із невідомих причин) пральну машину, при цьому решта побутових електроприладів (виходячи із змісту позовної заяви) працювали належним чином без жодних відхилень, що було б фактично та фізично неможливим у разі постачання відповідачем електричної енергії з порушенням вимог щодо встановленого рівня надійності, безпеки і якості. Стосовно посилання позивача на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначаю, що таке посилання є безпідставним та необґрунтованим. Підпунктом 26) частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу. Тобто, електрична енергія - це товарна продукція, призначена для купівлі-продажу, і до умов договору про постачання електричної енергії застосовуються положення про купівлю-продаж та про договір поставки. Також є необґрунтованим і безпідставним посилання позивача на ст.ст.4, 6, 10, 14, 15 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки в перелічених статтях Закону мова йде про продукцію належної якості, а також надання інформації про цю продукцію та інформацію про продукцію, її кількість, якість. Відповідно, встановлений лічильник електричної енергії відповідав технічному регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та ДСТУ. Вказаний засіб обліку враховував електричну енергію спожиту позивачем, що підтверджує використання позивачем електричної енергії на власні потреби побутовими електроприладами, що було б неможливим у разі несправності чи недоліків у роботі електролічильника. Наданий до позовної заяви висновок технічного обстеження та діагностики пральної машини «Індезіт» від 08.08.2018 фізичної особи-підприємця [PERSON] . жодним чином не підтверджує, що можливий неробочий стан пральної машини був викликаний безпосередньо через встановлений лічильник. Крім того, позивачем не надано жодного документу на підтвердження повноважень ФОП [PERSON] робити певні експертні висновки стосовно можливої причини неробочого стану побутового приладу. Порядок оформлення розрахункових документів при проведенні розрахункових операцій за готівку в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Відповідно ст. 2 вказаного Закону встановлені вимоги щодо розрахункового документа, а саме: розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Форма та зміст розрахункових документів передбачена имогами Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Мінфіну від 21.01.2016 року №13. Надані товарні чеки в повній мірі не відповідають вимогам п.2 розділу ІІ цього Положення, тому не можуть прийматися як розрахункові. Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначеними законодавством. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Просить в задоволенні позову відмовити. Позивач заявила про подання відповідачем відзиву на позов з порушенням п`ятнадцятиденного строку. Представник відповідача пояснив порушення строку подачі відзиву тим, що коли документи надходять до ПАТ «Сумиобленерго», він отримує їх лише тоді, коли ці документи для роботи розписуються йому керівництвом. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Порушення строку надання відзиву на позовну заяву є незначним, не потягло за собою відкладення розгляду справи, тому при вирішенні справи суд надає оцінку і доказам, які надані відповідачем. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника відповідача Зякун С.О., перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав: Судом установлено, що 21.07.2018 року за адресою місця проживання позивача [PERSON] по [ADDRESS] була проведена заміна лічильника електричної енергії та встановлено лічильник ЛЕБ-Д1.Б5-РR6, що підтверджується актом заміни засобу обліку (а.с.13). Взаємовідносини між сторонами регулюються договором №621076 від 16.05.2011 року про користування електричною енергією (а.с.12). Згідно з п.18 договору енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу. 22.07.2018 року у позивача вийшла з ладу пральна машина «Індезіт» (не включалася) і [PERSON] відразу зателефонувала до колцентру ПАТ «Сумиобленерго» з приводу роботи електричних побутових приладів. Виклики [PERSON] до колцентру за телефоном 659-659 зафіксовані у відповідній виписці ТОВ «Інтертелеком» (а.с.14-15), але майстер ПАТ «Сумиобленерго» не був направлений за викликом [PERSON] . Номер телефону ПАТ «Сумиобленерго» 659-659 є в загальному доступі на сайті ПАТ «Сумиобленерго». Після усних звернень [PERSON] до ПАТ «Сумиобленерго» відносно проблем з роботою пральної машини після заміни лічильника, позивач 08.08.2018 року звернулася до майстра з обслуговування та ремонту побутової техніки - фізичної особи-підприємця [PERSON] ФОП [PERSON] , який здійснює підприємницьку у сфері ремонту побутових приладів, була проведена діагностика пральної машини на спеціальному обладнанні в майстерні, і встановлено, що пральна машина працювала за всіма програмами без будь-яких збоїв та технологічних порушень. При поверненні пральної машини до будинку за адресою [ADDRESS] , пральна машина не працювала. ФОП [PERSON] надав висновок технічного обстеження та діагностики пральної машини від 08.08.2018 року, відповідно до якого жодних обставин та причин, які б зумовили такий неробочий стан пральної машини, крім заміни лічильника електроенергії згідно акту, наданого клієнтом, не виявлено (а.с.18). За проведення діагностики та обстеження пральної машини позивач [PERSON] сплатила [PERSON] 200грн., що підтверджується наданим висновком та товарним чеком (а.с.18, 26). 09.08.2018 року ПАТ «Сумиобленерго» була проведена заміна встановленого 21.07.2018 року нового лічильника на інший, що підтверджується актом (а.с.20). Ця обставина підтверджує факт неодноразових звернень позивача [PERSON] до ПАТ «Сумиобленерго» з приводу неналежної роботи побутових приладів, зокрема, пральної машини після заміни лічильника 21.07.2018 року. Після заміни лічильника 09.08.2018 року збоїв в роботі пральної машини у позивача [PERSON] не було. В судовому засіданні представник ПАТ «Сумиобленерго» не надав обґрунтованих пояснень щодо причин заміни 09.08.2018 року лічильника, який був встановлений 21.07.2018 року. В відповіді позивачу від 27.09.2018 року ПАТ «Сумиобленерго» зазначило, що 09.08.2018 року був встановлений електронно-механічний лічильник, який не обладнаний пристроєм для обмеження постачання електричної енергії (а.с.23). В технічній характеристиці в інструкції по використанню пральної машини, яка надана представником відповідача (а.с.50), зазначається максимальна потужність, яка споживається агрегатом (1,85кВт) і залежить від режимів роботи пральної машини та кількості завантаженого одягу чи білизни. Тому не можна стверджувати, що позивачем була перевищена максимальна потужність, яка передбачена договором на користування електричною енергією -1,5кВт. Крім того, відповідачем надано керівництво з експлуатації пральної машини Indesit WISL 85Х (а.с.50), а позивач надала документи щодо наявності в неї пральної машини Indesit WISL 85Х ЕХ (а.с.16). Тобто, моделі цих пральних машин різні. Позивач [PERSON] надала докази, які підтверджують, що після заміни лічильника 21.07.2018 року, в неї не працювала пральна машина, у зв`язку з чим позивач вимушена була звернутися для з`ясування, чому у неї виникли проблеми з роботою пральної машини, як до ПАТ «Сумиобленерго», так і до ФОП [PERSON] , оскільки працівник ПАТ «Сумиобленерго» за її викликом направлений не був. Позивачем були понесені збитки в сумі 200грн. за діагностику та обстеження пральної машини. Позивач надала висновок, який підтверджує, що неробочий стан пральної машини був викликаний заміною лічильника. Відповідачем ПАТ «Сумиобленерго» не надані докази, що неробочий стан пральної машини 21.07.2018 року виник не з їх вини. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 200грн. в відшкодування майнової шкоди. Вартість послуг майстра по діагностиці пральної машини в сумі 150грн. (а.с.26) не підлягає відшкодуванню, оскільки за результатами діагностики пральної машини висновок позивачу наданий не був, наданий товарний чек не містить повної назви товариства, код ЄДРПОУ, сплачена сума не вказана прописом. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання відповідачем електричної енергії до будинку позивача - споживача електричної енергії. Згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП 14.03.2018 року №312. Ці норми не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов`язань за договором про користування електричною енергією. Згідно з ст..60 Закону України «Про ринок електричної енергії» захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України "Про захист прав споживачів", «Про захист економічної конкуренції», іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до положень ст..ст.4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом. Отже, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 3992грн. задоволенню не підлягають. Відшкодування витрат на користування транспортом для проїзду до місцезнаходження відповідача, до суду, вартість Цивільного процесуального кодексу, вартість отримання довідки за телекомунікаційні послуги (а.с.26) не є збитками, які підлягають відшкодуванню за умовами договору про користування електричною енергією. Статтею 138 ЦПК України передбачена компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, виплата іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських спорів, затверджений постановою КМУ від 27.04.2006 року №590 в редакції постанови КМУ від 28.02.2018 року №155. За відрив від звичайних занять (позивач не працює, є пенсіонером) компенсація обчислюється пропорційно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, в якому приймається рішення,і не може перевищувати його розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2019 року становить 1921грн. 1921грн.:30дн.:16год. (за виключенням годин сну)=04грн. Компенсація за відрив від звичайних занять за 1 год. становить 04грн., за 01 хв. - 0,067грн. Фактичні витрати часу позивача в судових засіданнях становлять 145хвилин, час для прибуття до суду і в зворотньому напрямку - 80хвилин, всього 225хвилин. Отже, компенсація за відрив від звичайних занять становить 15грн.08коп. (0,067грн.х225хв.=15,08грн.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з ПАТ «Сумиобленерго» на користь [PERSON] 200грн. в відшкодування заподіяної майнової шкоди та 15грн.08коп.

Outcome: partial