Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 08 березня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №784377/ФЛ, відповідно до якого банк надав йому кредит у розмірі 42011,88 доларів США, в порядку і на умовах визначених договором строком до 05 березня 2013 року. У відповідності до умов договору позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі та видав відповідачу кредит у розмірі 42011,88 доларів США, а відповідач свої зобов'язання не виконував належним чином, в зв'язку з чим станом на 08 січня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 70082,90 доларів США, що за курсом НБУ становить 708482 гривні 06 копійок, з яких заборгованість за кредитом - в сумі 39451,86 доларів США, що еквівалентно 398826 гривням 75 копійкам, по процентам за користування кредитом - в сумі 18848,18 доларів США, що еквівалентно 190540 гривням 02 копійкам, по пені за несвоєчасне прострочення заборгованості - в сумі 7581,67 доларів США, що еквівалентно 76644 гривням 62 копійкам і штрафу в сумі 4201,19 доларів США, що еквівалентно 42470 гривням 67 копійкам. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06 березня 2008 року було укладено договір поруки № 784377/ФЛ-П між банком та [PERSON] та договір поруки № 784377/ФЛ-П між банком та [PERSON], відповідно до п.1.1-1.5 вказаних договір поручителі поручились за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору, у зв'язку з чим прохали стягнути з відповідачів солідарно на їх користь заборгованість за кредитним договором. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.46), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.53,54 ), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON], який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.47), в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. Відповідачі [PERSON], [PERSON], місце проживання яких у встановленому законом порядку не зареєстроване, а фактичне місце проживання чи знаходження, як і місце роботи не відоме (а.с.28,30,48-52) та які про день та час розгляду справи повідомлені належним чином шляхом оголошення у пресі відповідно до вимог ч.9 ст.74, ч.9 ст.76 ЦПК України (а.с.47,51), в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст.628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст.610, ст.611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. За правилами ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки(пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, а також за наявності інших обставин, які мають істотне значення, якими в розумінні даної норми права можна вважати ступінь виконання зобов'язань боржником, наприклад, дострокове погашення кредиту та відсотків, доведений матеріалами справи тяжкий майновий стан боржника, інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу. Судом встановлено, що 06 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» (а.с.20-22), як позикодавцем та відповідачем [PERSON] як позичальником був укладений кредитний договір «Автопакет» №784377/ФЛ, за яким останній отримав кредит в сумі 42011,88 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,8% річних з кінцевим терміном повернення 05 березня 2013 року (а.с.5-7). Відповідно до умов зазначеного договору позивач надає відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості та платності грошові кошти в порядку і на умовах визначених договором для придбання автотранспортного засобу (а.с.5), а відповідач зобов'язався повернути кредит до 05 березня 2013 року шляхом сплати на користь банку відповідно до п.2.2.1 - п.2.2.3 договору до 18 числа поточного місяця щомісячного платежу у сумі 960,47 доларів США, в тому числі сплачувати кредит, відсотки за користування кредитом, а також інші платежі, визначені кредитним договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків на вимогу позивача достроково сплатити кредит, відсотки, пеню та інші платежі відповідно до умов договору. Виконання кредитного договору забезпечувалось договорами поруки №784377/ФЛ - П та №784377/ФЛ - П2 укладених 06 березня 2008 року з [PERSON] та [PERSON] відповідно, за яким поручителі солідарно зобов'язалися відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з цього договору у тому ж обсязі, що і позичальник як солідарні боржники (а.с. 8,9). Позивачем виконано зобов'язання за кредитним договором та надано позичальникові [PERSON] кредит в сумі 42011,88 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки (а.с.7). Відповідач [PERSON] в порушення умов договору не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору пеню та штрафи, в зв'язку з чим станом на 08 січня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 70082,90 доларів США, що за курсом НБУ становить 708482 гривні 06 копійок, з яких заборгованість за кредитом в сумі 39451,86 доларів США, що еквівалентно 398826 гривням 75 копійкам, по процентам в сумі18848,18 доларів США, що еквівалентно 190540 гривням 02 копійкам, по пені в сумі 7581,67 доларів США, що еквівалентно 76644 гривням 62 копійкам і штрафу в сумі 4201,19 доларів США, що еквівалентно 42470 гривням 67 копійкам, що підтверджується розрахунком позивача про розмір заборгованості (а.с.10-13) та свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути вищезазначену заборгованість за кредитним договором станом на 08 січня 2014 року. В той же час, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідачів [PERSON] та [PERSON] як поручителів не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст.554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.559 ЦК України - порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Як вбачається з договорів поруки №784377/ФЛ - П та №784377/ФЛ - П2 від 06 березня 2008 року п. 5.3 - договір закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, а поручителі взяли відповідно до п.11 договору поруки на себе обов'язок разом з позичальником повернути кредит, відсотки та сплатити інші передбачені кредитним договором платежі до 05 березня 2013 року, при цьому такий же строк повернення кредиту встановлено і у кредитному договорі (п.1.2.4) (а.с.5-7, 8,9). Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" в пункті 24 - пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Тому враховуючи викладене, суд вважає, що сторонами строк дії як за кредитним договором, так і за договорами поруки (а.с.5-9) визначено до 05 березня 2013 року. Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 3) позивач звернувся з позовом до відповідачів 04 квітня 2014 року, тобто з пропуском встановленого ст. 559 ЦК України шестимісячного строку на пред'явлення вимог до поручителів, у зв'язку з чим суд вважає, що порука [PERSON] та [PERSON] припинилась і пред'явлення до них вимог є безпідставним, в зв'язку з чим в задоволені позовних вимог щодо стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором солідарно з позичальником необхідно відмовити. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути в зв'язку з частковим задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial