Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який обґрунтовувала тим, що вона 05.10.2012 зареєструвала шлюб з відповідачем, який на даний час не розірвано, але позивач звернулася до Путивльського районного суду Сумської області з позовом про розірвання шлюбу. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають разом з позивачем. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин відповідач не цікавиться життям власних дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, її доходами є соціальні допомоги: щомісячна одноразова допомога при народженні першої дитини в розмірі 860 грн. та державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям в розмірі 1283 грн. 12 коп., інших джерел доходів позивач не має. Відповідач офіційно не працює, але отримує нерегулярний мінливий дохід, підробляючи у приватних підприємців міста, де він живе, а також виїжджає на заробітки до інших міст, при цьому є здоровою працездатною особою та аліменти нікому не сплачує. Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі 2500 грн. щомісячно на обох дітей, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення старшим сином повноліття. Крім того, посилаючись на те, що не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, просила також стягнути аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою трьох років. У поданій позовній заяві позивач просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Підтверджено копіями відповідних свідоцтв, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані разом з позивачем (а.с. 6-9). Позивач не працює, отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, а також державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, земельних ділянок у власності не має (а.с. 10-12). Таким чином, оскільки відповідач є здоровою, працездатною, молодою людиною, отже спроможний надавати матеріальну допомогу своїм дітям. В той же час, з відповідача на користь позивача на утримання дітей слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 1250 грн., яка підлягає індексації, щомісячно на кожну дитину, розмір яких не суперечить вимогам статей 182, 184 СК України, ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" В силу ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших утриманців не має та за станом здоров`я спроможний надавати матеріальну допомогу своїй дружині, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на дружину в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3 років, що є підставою для задоволення позову в цій частині. В зв`язку з частковим задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача в дохід держави сума судового збору, від сплати якого позивач була звільнена. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial