Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позивачка посилається на те,що відповідач [PERSON] - є батьком їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з нею та перебувала на повному її утриманні. Рішенням Іванківського районного суду Київської області було присуджено стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 30 % від його доходів, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В 2018 році донька вступила до Київського національного торговельно-економічного університету на факультет торгівлі та маркетингу, спеціальність «журналістика», на денну форму навчання, контрактна основа. Строк закінчення навчання - червень 2022 року. В даний час позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, та отримує в середньому 860 гривень на місяць. Однак даних коштів їм не вистачає, оскільки доньці потрібно сплачувати за навчання, гуртожиток, купувати студентське приладдя, необхідну літературу, сплачувати за проїзд, харчуватися, купувати одяг та інше. Відповідач безпідставно відмовляється приймати належну участь в утриманні доньки, оскільки має постійний дохід, працює слюсарем у Нафтогазовидобувному управлінні, то отримує в середньому 14 000 грн. на місяць. Добровільно надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання, відповідач відмовляється. Тому, вона вимушена звернутися до суду із заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів . Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на користь доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу ) на місяць, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до закінчення її навчання. В судове засідання позивачка не з`явилася . Звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи проводити без її участі; позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Відзиву, а також заяв та клопотань до суду не надіслав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] слідує, що її батьками являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 27.04.2016 р. та після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] .(а.с.5) У відповідності до ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин,зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з Довідки № 485 від 05.09.2018 року, виданої Київським національним торговельно-економічним університетом (КНТЕУ), [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу Київського національного торговельно-економічного університету. Закінчує навчання за навчальними планами здобувача ступеня вищої освіти «бакалавр» в червні 2022 р. (а.с.7) Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітній дитині ,яка продовжує навчання, тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісяця, на період навчання,починаючи з дати пред`явлення позову до суду - 08.05.2019 року,і до закінчення навчання - 30.06.2022 року включно, через відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання до досягнення дитиною 23 років, оскільки право повнолітньої дитини на утримання, безпосередньо пов`язане з навчанням, закінчення якого відповідно до наданої довідки становить - червень 2022 року. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд вважає стягнути аліменти з відповідача з 08.05.2019 року Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,ст.ст.198-200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial