Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

В червні\~місяці 2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~Амур-Нижньодніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська з\~позовною заявою\~до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], Публічне акціонерне товариство «АкцентБанк», приватний виконавець [PERSON], про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що 01.08.2008 р. між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитно-заставний договір № DNK0AN09980059 відповідно до якого останній надав позивачу кредит у сумі 15 1335,27 доларів США на термін до 31.07.2015 р. Позивач використав ці гроші на купівлю автомобіля, що підтверджується договором купівлі-продажу №СФ-0024103 від 01.08.2008 р укладеного між Позивачем та ТОВ «АВТОПРИВАТ». В забезпечення повернення кредитних коштів між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитно-заставний договір № DNK0AN09980059 від 01.08.2008 р. 15 вересня 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ЗАТ «Акцент-Банк» було укладено договір факторингу №1, згідно якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» відступило на користь ЗАТ «Акцент-Банк» право вимоги за кредитно-заставним договором № DNK0AN09980059 від 01.08.2008 р. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2014 року, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 залишено без змін, відмовлено в позовних вимогах предявлених ПАТ «Акцент-Банк» до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. 30 травня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк», який був на той час правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк», який був на той час правонаступником ЗАТ «Акцент-Банк», уклали додаткову угоду №1 до договору факторингу №1 від 30.05.2008 року, згідно до якої ПАТ «Акцент-Банк» відступило (зворотнє відступлення) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» право вимоги за кредитно-заставним договором № DNK0AN09980059 від 01.08.2008 р. 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] виданий виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 11158, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПривтБанк» заборгованість у розмірі 94\~394,38 дол. США, що еквівалентно 2\~406\~112 грн. 75 коп. за кредитним договором від 01.08.2008 № DNK0AN09980059. Постановою приватного виконавця [PERSON] від 17.04.2018 відкрито виконавче провадження №56215187 за виконавчим написом №11158 від 16.11.2017 виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПривтБанк» заборгованість у розмірі 2\~407 912 грн. 75 коп. за кредитним договором від 01.08.2008 № DNK0AN09980059. Постановою приватного виконавця [PERSON] від 30.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника встановлено, що боржник отримує дохід у ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь», а тому вирішено здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 2\~648\~904,02 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню, оскільки: ст.ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.5., п. 3 Глави 16 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій», затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року (далі - Перелік документів) При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Як вбачається з виконавчого напису, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі заборгованості по кредиту, відсотках, пені та штрафів у розмірі 94\~394,38 дол. США, що еквівалентно 2\~406\~112 грн. 75 коп., проте нотаріусом не враховано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2014 року, яким у стягненні заборгованості відмовлено за не обґрунтування стягнення коштів. Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2014 року, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем, а саме 2\~406\~112 грн. 75 коп. Отже нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив Закон України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від З березня 2004 p. N 20/5, та підпункту "б" ч. 2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Також позивач зазначає, що постанова приватного виконавця про утримання 20% від доходів позивача надійшла до ТОВ «Металургійний Завод «Дніпросталь» та пройшла шлях від канцелярії, секретаря, заступника директора, директора, бухгалтерський відділ разом з головним бухгалтером, тобто ціле коло співробітників позивача, у звязку з чим співробітники знають про нібито його недобросовісність та заборгованість за кредитним договором, тобто дана інформація зганьбила ділову репутацію позивача, так як поширена інформація не відповідає дійсності, в результаті чого йому була завдана моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях. На підставі викладеного позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11158, вчинений 16.11.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], за яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПривтБанк» заборгованість у розмірі 94\~394,38 дол. США, що еквівалентно 2\~406\~112 грн. 75 коп. за кредитним договором від 01.08.2008 № DNK0AN09980059; стягнути з позивача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 110\~000,00 грн. та судові витрати які складається з правничої допомоги у розмірі 20\~000,00 грн. та судового збору у розмірі 2\~466,80 грн. В судове засідання позивач не зявився, його представник надав пояснення аналогічні викладених в позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, вважає її не обгрунтовуваною та такою що задоволенню не підлягає. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомили. Заслухавши думку сторін та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За положеннями ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Такі ж положення містяться і у п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затв. наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004) та у яких, зокрема, зазначається, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. За п.1 «б» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису про звернення стягнення на заставлене майно за нотаріально посвідченими угодами подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до положень, передбачених ст.68 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставами для бухгалтерського обліку є первинні документи, які фіксують факти здійснення всіх банківських операцій, та які мають містити відповідний зміст та підписи компетентних посадових осіб. Судом встановлено, що 01.08.2008 р. між [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитно-заставний договір № DNK0AN09980059 відповідно до якого останній надав позивачу кредит у сумі 15 1335,27 доларів США на термін до 31.07.2015 р. Позивач використав ці гроші на купівлю автомобіля, що підтверджується договором купівлі-продажу №СФ-0024103 від 01.08.2008 р укладеного між Позивачем та ТОВ «АВТОПРИВАТ». В забезпечення повернення кредитних коштів між позивачем та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитно-заставний договір № DNK0AN09980059 від 01.08.2008 р. 15 вересня 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ЗАТ «Акцент-Банк» було укладено договір факторингу №1, згідно якого ЗАТ КБ «ПриватБанк» відступило на користь ЗАТ «Акцент-Банк» право вимоги за кредитно-заставним договором № DNK0AN09980059 від 01.08.2008 р. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2014 року, яке ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.06.2014 залишено без змін, відмовлено в позовних вимогах предявлених ПАТ «Акцент-Банк» до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. 30 травня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк», який був на той час правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк», який був на той час правонаступником ЗАТ «Акцент-Банк», уклали додаткову угоду №1 до договору факторингу №1 від 30.05.2008 року, згідно до якої ПАТ «Акцент-Банк» відступило (зворотнє відступлення) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» право вимоги за кредитно-заставним договором № DNK0AN09980059 від 01.08.2008 р. 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] виданий виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 11158, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПривтБанк» заборгованість у розмірі 94\~394,38 дол. США, що еквівалентно 2\~406\~112 грн. 75 коп. за кредитним договором від 01.08.2008 № DNK0AN09980059. Постановою приватного виконавця [PERSON] від 17.04.2018 відкрито виконавче провадження №56215187 за виконавчим написом №11158 від 16.11.2017 виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПривтБанк» заборгованість у розмірі 2\~407 912 грн. 75 коп. за кредитним договором від 01.08.2008 № DNK0AN09980059. Постановою приватного виконавця [PERSON] від 30.04.2018 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника встановлено, що боржник отримує дохід у ТОВ «Металургійний завод «Дніпросталь», а тому вирішено здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 2\~648\~904,02 грн. Проте [PERSON] безспірність своєї заборгованості перед банком заперечує. Вимога банку до звернення до нотаріуса позивачу не надсилалася. За таких обставин, які дійсно не свідчать про безспірність розміру заборгованості, підстав для вчинення виконавчого напису не було, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. У відповідності із ст. 23 ЦКУ Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.2005 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням права власності. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог в залежності від характеру та обсягу заподіяних Позивачу моральних та фізичних страждань. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Будь-яких доказів про те, що протиправною дією відповідачами позивачу була заподіяна моральна шкода, останній суду не надав. За таких підстав суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід залишити без задоволення. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляд справи витрат на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В матеріалах справи наявний договір між адвокатом та позивачем про надання правничої допомоги, ордер, квитанція до прибуткового касового ордера, акт виконаних робіт з кількістю витрачених годин відповідно до якого адвокат затратив 13 годин на підготування позову та необхідних документів для подачі в суд та 4 години представництво інтересів замовника в суді, проте суд з таким актом виконаних робіт та витрату часу не погоджується та вважає його не обгрунтовуваним, а тому в цій частині слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2\~466,80 грн.

Outcome: partial