Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

В інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, звернулась адвокат Ксенофонтова Ганна Ігорівна. В обґрунтування позовних вимог адвокат зазначила, що 04.05.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та відповідача по справі. Так, постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.06.2020 року (у справі № 523/8009/20) [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.». Згідно висновку № 62-20 від 28.05.2020 матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер [NUMBER] , становить: 153\~823 грн. 62 коп., ринкова вартість (залишки) автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер [NUMBER] , складає: 26\~428 грн. 02 коп. У зв`язку з викладеним, представник позивача просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі: 126\~395 грн. 60 коп., пеню у розмірі: 1 243 грн. 73 коп., та вартість висновку експерта у розмірі: 3\~000 грн.; з відповідача [PERSON] , просить стягнути суму франшизи за полісом №148136944 у розмірі 1\~000 грн., а також судові витрати. В ході розгляду справи представником позивача було подано дві заяви про збільшення позовних вимог так, відповідно до заяви про збільшення розміру позовних вимог, яка підписана представником позивача [PERSON] , 09.04.2021 року, представник просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача [PERSON] , матеріальну шкоду у розмірі: 126\~395 гривень, 60 коп., суму пені у розмірі:10 427 гривень 28 коп., витрати по проведення експертизи у загальній сумі: 6\~000 гривень, та з відповідача [PERSON] суму франшизи за полісом 148136944, яка становить: 1\~000 гривень (а.с.218-219). Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року позовну заяву до прийнято розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву, позивачу заперечення відзив. Не погоджуючись з позовними вимогами в частині розрахунків та розміру відшкодування шкоди, на адресу суду 25.01.2021 року (вх. № 1677) відповідачем ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» за підписом представника Коваленко Ю.Ю., подано відзив на позовну заяву. Згідно відзиву, відповідач зазначає, що частково визнає позовні вимоги, при цьому зазначає, що ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» не погоджується із заявленими вимогами щодо виплати страхового відшкодування в частині суми відшкодування наданого позивачем розрахунку у розмірі: 126\~395 грн., 60 коп. На обґрунтування власного розрахунку суми страхового відшкодування відповідач зазначив, що при здійсненні розміру страхового відшкодування в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі страховик керується п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місця знаходження пошкодженого автомобіля для визнання причин настання страхового випадку та розміру збитків. Так, представником відповідача зазначено, що 13.05.2020 року уповноваженим представником страховика було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу. Складено протокол огляду та відповідно до звіту наданого ФОП [PERSON] , було визначено розмір страхового відшкодування, що становить: 144\~220 грн. 67 (розмір матеріального збитку згідно Звіту № 1233-06-20) 62\~000 (вартість залишків ЗНТ у разі конструктивного знищення Згідно звіту № 1361-06-20) 1\~000 (безумовна франшиза). 17.06.2020 року страховиком було прийнято рішення щодо здійснення виплати страхового відшкодування [PERSON] , в сумі: 81\~220 грн. 67 коп. На підставі викладеного просить частково задовольнити позов щодо стягнення страхового відшкодування в сумі: 81\~220 грн. 67 коп. Щодо стягнення з відповідача витрат понесених на проведення експертизи відповідач зазначив, що відповідачем на підставі повідомлення про настання ДТП було залученого страхового комісара та відповідно було встановлено розмір завданих збитків, а відтак страховиком були понесені власні витрати по залучені страхового експерта, та відповідно були вчинені дії передбачені п.34.2 ст. 34 Закону. На підставі викладеного зазначив, що у страховика не виникло обов`язку щодо відшкодування витрат на проведення авто товарознавчих досліджень. Щодо розрахунку та виплати пені зазначив, що заявлена вимога є обґрунтованою, однак розрахунок наданий позивачем є помилковим, надав власний розрахунок згідно якого розмір пені становить: 534 грн. 05 коп. на підставі викладеного просив відзив на позовну заяву залучити до матеріалів справи та врахувати викладене у відзиві при ухваленні рішення (а.с.94-98). Разом з цим, до відзиву на позовну заяву, представником відповідача на підтвердження обставин, що в ньому викладені надано наступні документи: розрахунок страхового відшкодування, повідомлення про нарахування страхового відшкодування за полісом 148136944, поліс № 148136944, Звіт № 1361-06-20 по визначенню ринкової вартості КТЗ та фактичного стану після ДТП від 19.06.2020 року, висновок № 1233-06-20 щодо оцінки транспортного засобу від 05.06.2020 року (а.с.99-145). Не погоджуючись із відзивом на позовну заяву представником позивача адвокатом Ксенофонтовою Ганною Ігорівною 09.04.2021 року (вх. № 10327) подано заперечення на відзив, згідно яких, адвокат зазначила, що відзив є необґрунтованим та безпідставним, посилання представника відповідача на здійснення розрахунку вартості матеріальної шкоди згідно Звіту № 1233-06-20 та 1361-06-20 є невірним, оскільки, під час складання даного Звіту оцінювачем [PERSON] , були порушені положення «Методики оцінки вартості колісних транспортних засобів», оскільки п.1.3. Методики є обов`язковим під час проведення атотоварознавчих експертиз та експертних досліджень всіма суб`єктам оціночної діяльності під час оцінки ТКЗ, порушено п.5.1 Методи, а відтак дані Звіти не є належними та допустимими доказами у справі. Щодо відшкодування витрат на проведення експертизи зазначила, що в порядку передбаченому ст. 106 ЦПК України, позивачем було проведено експертне дослідження з метою встановлення матеріальної шкоди, а оскільки надані Звіти є такими, що складені з порушенням та не можуть бути прийняті, як докази позивач самостійно визначила вартість матеріальної шкоди, та відповідно до висновку № 75-21 від 06.04.2021 року матеріальна шкода власнику автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер [NUMBER] складає: 153\~823 грн. 62 коп., ринкова вартість становить з урахуванням аварійних пошкоджень внаслідок ДТП становить: 26\~428 грн. 02 коп. На підставі викладеного зазначила, що саме висновок експерта № 75-21 від 06.04.2021 року є належним та допустимим доказам, та саме його слід прийняти до уваги. Щодо розрахунку пені зазначила, що позовна заява до суду була подана 28.08.2020 року, у зв`язку з помилкою зазначеної в сумі страхового відшкодування до суду 04.09.2020 року було подано уточнену позовну заяву з зазначенням пені до 03.09.2020 року та сплатою судового збору. На підставі викладеного просить, долучити експертний висновок № 75-21 від 06.04.2021 року до матеріалів справи та заперечення на відзив (а.с.153-156). Разом з цим, представником позивача надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно яких представник просить: стягнути з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі: 126\~395 гривень, 60 коп., суму пені у розмірі:10 427 гривень 28 коп., витрати по проведення експертизи у загальній сумі: 6\~000 гривень, та з відповідача [PERSON] суму франшизи за полісом 148136944, яка становить: 1\~000 гривень. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Ксенофонтова Ганна Ігорівна до суду не з`явились, разом з цим, представник позивача звернулась до суду з заявою про підтримку позовних вимог, просила позов задовольнити з підстав, що викладені в ньому, та провести слухання справи за відсутності сторони позивача (а.с.230). Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» до суду також не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином та своєчасно, причини не явки суду повідомленні не були, судом враховується обставина того, що раніше представником відповідача було подано відзив на позовну заяву (а.с.229). Відповідач [PERSON] до суду також не з`явився, судом неодноразово здійснювався виклик відповідача за місце реєстрації ( [ADDRESS] ), однак, на адресу суду повернулись повідомлення про неможливість вручення судової повістки з підстав зазначених представником поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 147-148, 223-224, 227-228), що не перешкоджає суду здійснити розгляд справи за наявними у справі матеріалами та доказами. Так, відповідно до положення ч. 1 ст. 131 ЦПК України - учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування. Судом враховується положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Таким чином, судом було вжито передбачених заходів щодо сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог, відзив на позовну заяву та докази надані на його підтвердження та докази на спростування обставин позовних вимог, заперечення на відзив та докази щодо нього в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04.05.2020 року по вул. Ак. Філатова м Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Volvo XC90», реєстраційний номер: [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який в порушення вимог п.10.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, виїжджаючи з прилеглої території на вул. Ак. Філатова, не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Getz», реєстраційний номер: [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка в подальшому скоїла зіткнення с автобусом марки «Ikarus», н/з [NUMBER] , чим завдав транспортним засобам механічні пошкодження. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.06.2020 року (у справі № 523/8009/20) [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі: 340 грн. Постанова набрала законної сили 16.06.2020 року (а.с.8). Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Матеріалами справи встановлено, що власником автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.7) Також, матеріалами справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , застрахована в ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.», згідно полісу № 148136944, відповідно до якого: страхова сума страхового відшкодування на одного потерпілого заподіяну майну становить: 130\~000 грн., за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260\~000, розмір франшизи становить: 1\~000 гривень. Строк дії Договору: 23.04.2020 року по 22.04.2021 року включно (а.с.101). Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, з повідомленням до ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» про настання страхового випадку 05.05.2020 року звернулась [PERSON] , яка повідомила страховика про настання страхового випадку, який стався 04.05.2020 року о 18 год. 03 хв. В повідомлені зазначено, що власником автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с.10-11). В подальшому, 06.05.2020 року, із заявою про здійснення страхового відшкодування до ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» звернулась власник автомобіля [PERSON] , та відповідно до заяви, остання зазначила реквізити банку та номер рахунку щодо здійснення страхового відшкодування (а.с.12). Також, відповідно до заяви від 17.06.2020 року [PERSON] , звернулась до старховика з заявою про надання засвідченої копії Звіту щодо якого було здійснено страхове відшкодування, з підстав не повідомлення її про суму страхового відшкодування (а.с.13). Того ж дня, 17.06.2020 року [PERSON] , надала до страхової компанії копію висновку судового експерта № 62-20 від 28.05.2020 року про дослідження колісного транспортного засобу (а.с.14). Разом з цим, судом досліджується Звіт 1361-06-20 складений 19.06.2020 року згідно якого відповідачем було здійснено розрахунок вартості матеріальної шкоди, так, оцінювачем ФОП [PERSON] , зазначено, що вартість пошкодженого в ДТП автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер [NUMBER] , з пошкодженнями на дату проведення обстеження становить: 62\~000 гривень, та Звіт 1233-06-20 від 05.06.2020 року згідно якого вартість матеріального збитку з урахуванням використання затратного підходу спричиненого власнику становить: 144\~220 грн. 76 коп., (а.с.102-144). Таким чином, розрахунок страхового відшкодування страховим було здійснено на підставі та з урахуванням Звіту, за яким сума страхового відшкодування склала: 81\~220 грн., 67 коп. (а.с.99). З повідомлення до [PERSON] ,. про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі: 81\~220 грн., 67 коп., страховик звернувся 19.06.2020 року вих. № 51-3606 (а.с.100). Разом з цим, матеріалами справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що страхове відшкодування у зазначеному розміру страховим виплачено не було. Звертаючись з позовними вимогами, які в процесі розгляду справи були збільшені, а саме: про стягнення страхового відшкодування у розмірі: 126\~395 гривень, 60 коп., суму пені у розмірі:10 427 гривень 28 коп., витрати по проведення експертизи у загальній сумі: 6\~000 гривень, та з відповідача [PERSON] суму франшизи за полісом 148136944, яка становить: 1\~000 гривень представник позивача зазначила, що Звіт про оцінку ринкової вартості автомобіля та матеріальної шкоди завданої власнику є не належним та не допустимим доказом, а відтак розрахунок страхового відшкодування, який було здійснено не є таким, що відповідає фактичним обставинам справи, оскільки складений на підставі доказу, який не є належним. На підставі викладеного просила прийняти та вважати належним висновок експерта складений на її вимогу 28.05.2020 року та 06.04.2021 року, які в повній мірі відображають вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля тощо. З урахуванням викладеного суд зазначає наступне. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Предметом позову є вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі: 126\~395 гривень, 60 коп., суму пені у розмірі:10 427 гривень 28 коп., витрати по проведення експертизи у загальній сумі: 6\~000 гривень, та стягнення з відповідача [PERSON] суми франшизи за полісом 148136944, у розмірі: 1\~000 гривень. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV), у разі настання страхового випадку страховик, у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до ст. 28 Закону № 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до п.9.1 ст. 9 Закону № 1961-ІV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.14 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначені розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Порядок страхового відшкодування шкоди, завданої транспортним засобом, цивільноправова відповідальність власника якої була застрахована, регулюється ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV). Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у справі №785/18006/15-ц від 04.07.2018 р., відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 130\~000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Таким чином, судом встановлено, що згідно полісу 148136944, сума страхового відшкодування на одного потерпілого заподіяна майну становить: 130\~000 тисяч, за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 260\~000, розмір франшизи становить: 1\~000 гривень. Строк дії Договору: 23.04.2020 року по 22.04.2021 року включно (а.с.101). Згідно ст. 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: п.п.12.1 передбачено - розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Судом встановлено, що згідно полісу 148136944 франшиза становить:1 000 гривень. Щодо висновку експерта № 62-20 від 28.05.2020 року, суд вважає за доцільне зазначити наступне. Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 461/3675/17. Частиною 6 ст.\~106\~ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст.\~106\~ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Однак, як встановлено матеріалами справи, експерт при підготовці висновку № 62-20 від 28.05.2020 року (а.с.15-73) не був попереджений про кримінальну відповідальність у відповідності до вимог ч. 5 ст. 106 ЦПК України за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, висновок експерта № 62-20 від 28.05.2020 року, наданий позивачем до суду на підтвердження обставин позовних вимог, відповідно до ст.\~78\~ЦПК України судом не приймається до уваги, як такий що не відповідає вимогам ст.ст. 78, 106 ЦПК України. Щодо висновку експерта № 75-21 від 06.04.2021 року, суд зазначає, що даний висновок складений з попередженням експерта про кримінальну відповідальність у відповідності до ч. 5 ст. 106 ЦПК України та у висновку зазначено, що він виготовлений для подання до суду, тобто висновок № 75-21 від 06.04.2021 року, в розумінні ст.ст. 76-78 ЦПК України, є належним та допустимим доказом, а відтак судом приймаються до уваги висновки та розрахунки викладені в даному висновку. Отже, за результатами проведеного дослідження, ринкова вартість автомобіля «Hyundai Getz» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 04.05.2020 року визначається рівною: 153\~823 грн. 62 коп., коефіцієнт фізичного зносу (Ез) для досліджуваного КТЗ (його складників) дорівнює 0,7. Строк експлуатації автомобіля на момент ДТП становить: 13, 17 року, вартість відновлювального ремонту становить: 127\~395 грн. 60 коп., вартість матеріального збитку становить: 153\~823 грн. 62 коп. Таким, чином, у висновку зазначено, що: вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля становить: 153\~823 грн. 62 коп., ринкова вартість автомобіля з урахуванням аварійних пошкоджень внаслідок ДТП 26\~428 грн. 02 коп. (а.с.158-215). Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ТОВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача витрат понесених з надання експертного висновку суд зазначає наступне. Відповідно до стаття 106 ЦПК України передбачено проведення експертизи на замовлення учасників справи, так, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Таким чином,\~витрати,\~щодо відшкодування\~витрат на\~проведення експертизи відповідно до\~положень статті\~133\~ЦПК України\~відносяться до\~судових витрат,\~до яких,\~зокрема,\~належать витрати,\~пов`язані\~з залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи. Експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду. Призначений судом експерт може відмовитися від надання висновку, якщо надані на його запит матеріали недостатні для виконання покладених на нього обов`язків. Заява про відмову повинна бути вмотивованою (частини сьома, восьма статті 72 ЦПК України). Згідно із статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Таким чином, витрати понесені з наданням експертного висновку є безпосередньо судовими витратами. А оскільки, судом не прийнято до уваги висновок експерта № 62-20 від 28.05.2020 року, як такий, що не є належним та допустимим доказом, то з відповідача на користь позивача мають бути стягнені судові витрати лише щодо витрат пов`язаних з наданням висновку № 75-21 складеного 06.04.2021 року, з урахуванням витрат по сплаті судового збору. Вирішуючи справу суд виходить з того, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу\~положень ст.\~76\~ЦПК України,\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до\~вимог ч.ч.\~1,5,6\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінює усі докази в сукупності, а тому, враховуючи наявність належних доказів щодо підтвердження вини та причинно-наслідкового зв`язку, наявність Полісу добровільного страхування цивільно-правової відповідальності та визнання страховиком дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.05.2020 року, страховим випадком, наявність висновку що встановлення матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення з відповідача ТОВ «Страхова\~компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі: 126\~395 гривень, 60 коп., суму пені у розмірі: 9 183 грн. 55 коп., що відповідає розрахунку наведеному у заяві про збільшення позовних вимог. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення сума франшизи за полісом № 148136944, у розмірі: 1\~000 гривень. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача ТОВ «Страхова\~компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача підлягають до стягнення сплачені та документально підтверджені судові витрати у розмірі: 3000 гривень, за проведення експертного висновку, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 02.04.2021 року, та судовий збір у розмірі: 584 грн. 21 коп. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі: 584 грн. 21 коп.

Outcome: partial