Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшим сином повноліття, тобто до 19 жовтня 2018 року, а потім на утримання меншого сина\~в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення останньою повноліття, тобто до 7 січня 2031 року. Свої вимоги мотивує тим, що 31 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрії Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (актовий запис №416) між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання у них народилось двоє синів: [PERSON] та [PERSON]. Однак, починаючи з жовтня 2016 року вони припинили шлюбну відносини. Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач жодної матеріально допомоги не надає, вона просить суд ухвалити рішення про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дітей. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. При цьому - позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 099677, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції 29 жовтня 2010 року, актовий запис № 677, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 138381, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції 18 січня 2013 року, актовий запис № 53. Діти проживають з матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 20.01.2017 № 85/02-16, виданою виконкомом Пантаївської селищної ради. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів того, що він добровільно утримує та матеріально забезпечує дитину. А тому суд вважає, що відповідач не забезпечує матеріально свою дитину без поважних причин, а за законом батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом . Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Судом встановлено, що діти мешкають разом із позивачем та потребують утримання,\~ відповідач є працездатним. За твердженням позивача, відповідач офіційно працює водієм в [PERSON] УЕГГ ВАТ «Кіровоградгаз», а отже має постійний заробіток. Також судом враховано, що відповідач не надав доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. На підставі вищезазначених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі, що відповідає 1/3 частині заробітку (доходів) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дітей. За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Таким чином, у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) на їх утримання, яка стягується до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Тобто питання про зміну розміру аліментів після досягнення найстаршою дитиною повноліття вирішуються в іншій справі про зміну розміру аліментів, що може бути предметом розгляду за окремими вимогами з інших підстав. Враховуючи викладене, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON]\~в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку після досягнення повноліття старшим сином [PERSON], тобто починаючи з 20.10.2028 до 01.01.2031, оскільки це б суперечило вимогам ч. 3ст. 183 СК України (якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття).\~\~\~ Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~\~ Так як позивач при подачі позову щодо стягнення аліментів була звільнена від сплати судового збору, то судові витрати в цій частині стягуються з відповідача на користь держави.

Outcome: partial