Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненського міськвиконкому в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просять позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1000,00 грн., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття на особистий рахунок дитини, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України, починаючи з дня подачі позову. Свої вимоги обґрунтовують наступними доводами. Зазначили, що в квітні 2019 року [PERSON] звернулася із заявою про влаштування малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» POP, у зв`язку із складними життєвими обставинами. Під час розгляду звернення було встановлено, що [PERSON] фактично з народження доньки не займалася її вихованням, постійно зникала з помешкання. [PERSON] проживала разом з [PERSON] (сестрою [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , яка займалася вихованням дівчинки. Відповідно до довідки від 24.05.2019 виданої КНП «Центр первинної медико- санітарної допомоги «Північний» РМР на огляди до лікаря з [PERSON] з`являлася [PERSON] , маму [PERSON] з дитиною на огляді не бачили. 10.06.2020 відповідно до розпорядження Рівненського міського голови від 19.04.2019 № 388-р малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована до КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» POP, де перебуває на даний час. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов`язки по відношенню до дитини, не створила умов для її проживання, виховання і розвитку. [PERSON] не має постійного місця проживання, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде бродячий спосіб життя. [PERSON] протягом червня 2019 року по даний час не зверталася до органу опіки та піклування із заявою про повернення їй дитини. Правові наслідки відмови забрати дитину з закладу охорони здоров`я, надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування, усиновлення чи влаштування в інші форми сімейного виховання [PERSON] було роз`яснено. Матір дитини відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії з 04.03.2013 є інвалідом-дитинства II групи довічно, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю дитинства 2 групи. Зі слів родичів вона лікувалася в комунальному закладі «Острозька обласна психіатрична лікарня». На даний час не реагує на запрошення лікарів Центру психічного здоров`я населення, не з`являється на необхідні огляди до лікаря. Відповідачка не визнавалася судом недієздатною чи обмежено дієздатною і може бути позбавлена батьківських прав. Відповідно до інформації РМЦСССДМ [PERSON] на обліку в Центрі не перебуває, соціальні послуги надаються за зверненням. У зв`язку із тим, що [PERSON] не має постійного місця проживання, веде бродячий спосіб життя, працівники Центру намагалися влаштувати її на проживання до КЗ « Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг» POP, але вона категорично відмовилася. 26.08.2020 у супроводі залученого спеціаліста центру [PERSON] була на консультації у лікаря-психіатра КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення», який рекомендував їй пройти курс лікування (стаціонарно) з подальшим переводом до КЗ «Острозький психоневрологічний інтернат`РОР. Жінка від лікування категорично відмовилася. Питання про виконання відповідачкою батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 11 листопада 2020 року. На засідання комісії [PERSON] не з`явилася, письмового пояснення щодо участі у вихованні доньки не надала. На комісії одноголосно було прийнято рішення доручити службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради звернутися до Рівненського міського суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки [PERSON] і рекомендувати органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради надати висновок до Рівненського міського суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої доньки. За таких підстав служба у справах дітей, якій рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 19.10.2004 № 261, делеговані повноваження звертатися до суду з позовними заявами про позбавлення батьківських прав, представництво інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей в суді від імені органу опіки та піклування, з міркувань найкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини, вважає за доцільне звернутися до суду із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] . У разі позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно доньки, малолітній буде надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Представник позивача [PERSON] , повноваження якої підтверджуються довіреністю № 08-16 від 04.01.2021р., до початку судового засідання подала заяву згідно якої просила справу розглянути у її відсутність та відсутність відповідачки, яка у належний спосуб була повідомлена про день, час та місце судового засідання. Відповідачка [PERSON] будучи повідомленою про день, час та місце слухання справи належним чином , що підтверджується долученими до справи розписками про вручення представником позивача відповідачці повістки про виклик , у судове засідання не з`явилася повторно. Окрім того, її виклики в судові засідання здійснювалися через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/). З заявами про розгляд справи в її відсутність не зверталася, причину неявки суду не повідомила. Письмового відзиву на позов не подала. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За наведених обставин, згідно положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів . Ухвалою суду від 07.12.2020р. відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче судове засідання з участю сторін. Відповідно до ч.2 ст. 129 ЦПК постановлено, відповідачку викликати до суду шляхом розміщення оголошення на сайті Рівненського міського суду Ухвалою суду від 03.02.2021р. постановлено закрити підготовче провадження та призначити розгляд позову по суті у судовому засіданні з викликом сторін. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.06.2020 відповідно до розпорядження Рівненського міського голови від 19.04.2019 № 388-р малолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована до КП «Рівненський обласний спеціалізований центр реабілітації дітей з органічними ураженнями центральної нервової системи з порушенням психіки та паліативної допомоги дітям» POP, де перебуває на даний час. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, актовий запис № 3005, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області, відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] не виконує належним чином батьківські обов`язки по відношенню до дитини, не створила умов для її проживання, виховання і розвитку. [PERSON] не має постійного місця проживання, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде бродячий спосіб життя. [PERSON] протягом червня 2019 року по даний час не зверталася до органу опіки та піклування із заявою про повернення їй дитини. Правові наслідки відмови забрати дитину з закладу охорони здоров`я, надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування, усиновлення чи влаштування в інші форми сімейного виховання [PERSON] було роз`яснено. Матір дитини [PERSON] відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії з 04.03.2013 є інвалідом-дитинства II групи довічно, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю дитинства 2 групи. Відповідачка не визнавалася судом недієздатною чи обмежено дієздатною і може бути позбавлена батьківських прав. Відповідно до інформації РМЦСССДМ [PERSON] на обліку в Центрі не перебуває, соціальні послуги надаються за зверненням. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-1251 від 16.11.2020р., визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до п.1 ч. 1 ст . 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважних причин і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування Відповідно до ч.9 п.24 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 (зі змінами) «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям у зв`язку з тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати батьківські обов`язки, що підтверджується висновком лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері хвороби, що перешкоджає виконанню ними батьківських обов`язків, виданим у порядку, встановленому МОЗ. Всупереч вимогам ст. ст. 150 та 180 СК України, [PERSON] не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання доньки. Поведінка матері не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини. Таким чином, в суді достовірно знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідачкою [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки [PERSON] , [INFO] , що встановлено з урахуванням сукупності зазначених вище факторів, тому позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] в добровільному порядку коштів на утримання доньки не надає , а тому суд вважає необхідним, з метою захисту прав дитини на матеріальне забезпечення, стягнути з відповідачки аліменти на її утримання. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 960,50 грн., яка протягом року має збільшитися . Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових Відповідно до ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення частково та підлягають до стягнення з [PERSON] , [INFO] уродженки м.Рівне, аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.11.2020р., до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідачів суд враховує, що при виконанні рішення суду будуть нараховані аліменти у грошовому еквіваленті, що є справедливим та законним з врахуванням того, що прожитковий мінімум на дитину не є сталим, тому розмір аліментів буде змінюватися в залежності від зміни прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду про стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 18.11.2020р. по 18.12.2020р. - допустити до негайного виконання. Судові витрати по оплаті судового збору віднести на рахунок держави в силу того, що відповідачка [PERSON] є інвалідом ІІ групи. На підставі викладеного, ч.5 ст.164, 166, 180-184, 191 СК України ,

Outcome: partial