Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 21 липня 2021 року задоволено частково цивільний позов [PERSON] (ІПН [NUMBER] , прож. по [ADDRESS] ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа-Фінанс» (код ЄДРПОУ 38509538, вул. Центральна, б. 7 в с. Телепине Кам`янської ОТГ Черкаського району Черкаської області) про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Основа-Фінанс» (код ЄДРПОУ 38509538, вул. Центральна, б. 7 в с. Телепине Кам`янської ОТГ Черкаського району Черкаської області) повернути [PERSON] (ІПН [NUMBER] , прож. по [ADDRESS] ) належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,437 га з кадастровим номером 7121886500:01:001:0244 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в с. Телепине Кам`янської ОТГ Черкаського району Черкаської області. В решті позовних вимог відмовлено. До закінчення судових дебатів представник [PERSON] адвокат Шарая Л.О. в порядку частини 8 статті 141 ЦПК України зробила заяву про подання нею протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів понесених судових витрат. 28 липня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника [PERSON] адвоката Шарая Л.О. про винесення додаткового рішення. Дана заява була подана згідно поштового корінця до поштового відділення 26 липня 2021 року, а тому являється прийнятною з огляду на терміни її подачі. В заяві представник вказала, що Позивач поніс судові витрати у сумі 44 681 грн. 60 коп., з яких судовий збір за подачу позову на суму 1 681 грн. 60 коп., витрати на оплату проведення експертизи в розмірі 33 000 грн., витрати за надання правничої допомоги на суму 10 000 грн. В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату та час слухання справи, згідно частини 4 статті 270 ЦПК України їх неявка не перешкоджала розгляду заяви. При вирішенні цього клопотання, суд виходив з того, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно частини 4 статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про винесення додаткового рішення. Суд вважав, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Такі висновки суду ґрунтуються на правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01 жовтня 2020 року по справі № 361/8331/18. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження понесених витрат суду із заявою про винесення додаткового рішення були подані: - касовий ордер № б/н від 26 липня 2021 року про прийняття від клієнта [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги від 28 травня 2020 року коштів в розмірі 10 000 грн. (а.с. 193); - договір про надання правничої допомоги від 28 травня 2020 року між адвокатами Шарая Л.О. та Борейко О.І. та [PERSON]. (а.с. 42); - додаток № 1 до вказаного договору про розмір грошової винагороди адвоката в сумі 10 000 грн. (а.с. 191); - акт надання послуг, виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги від 21 липня 2021 року (а.с. 192), з якого слідує опис виконаних робіт з визначенням витраченого часу на них; Також, в матеріалах справи містяться квитанція про сплату судового збору за подачу позову на суму 840 грн. 80 коп. (а.с. 18) та витрат на залучення експерта (а.с. 124, 174). Між тим, суд приходить до висновку, що стороною Позивача заявлено до відшкодування більший ніж документально підтверджений розмір судових витрат за подачу позову, а саме на суму 1 681 грн. 60 коп., тоді як в матеріалах справи міститься квитанція на суму 840 грн. 80 коп. Судом приймається до уваги, що за результатами розгляду справи позовні вимоги задоволені частково, і підставами цьому стало тільки визначення належного способу захисту порушеного права відповідно до судової практики Верховного Суду, яка змінилась з часу пред`явлення позову, тоді як позовна вимога про повернення земельної ділянки була предметом судового розгляду, зусилля та витрати сторони були спрямовані на обґрунтування такої вимоги, а отриманий висновок експерта врахований судом повністю при винесенні відповідного судового рішення. Таким чином, інші заявлені понесені витрати (окрім судових витрат за подачу позову) співвідносяться з матеріалами судової справи, журналом судових засідань у ній та зібраними процесуальними документами. Інша сторона не клопотала про зменшення судових витрат на правничу допомогу. Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, та відсутності підстав для зменшення розміру таких витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Основа-Фінанс» (код ЄДРПОУ 38509538, вул. Центральна, б. 7 в с. Телепине Кам`янської ОТГ Черкаського району Черкаської області) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] , прож. по [ADDRESS] ) витрат, пов`язаних із сплатою судового збору за подачу позову на суму 840 грн. 80 коп. та витрат, пов`язаних з розглядом справи на суму 43 000 грн., з яких витрат на професійну правничу допомогу на суму 10 000 грн. та витрат, пов`язаних із залученням експерта на суму 33 000 грн., а загалом на суму 43 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial