Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивачка звернулася 06.01.2015 року до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 2 500,00 гривень щомісячно, та 12 000,00 гривень за період з грудня 2012 року по листопад 2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, добровільної допомоги на утримання сина не надає. У судовому засіданні представник позивачки заявлені вимоги підтримав повністю та наполягав на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання подав заперечення на позовну заяву, в якому позов визнав частково, погодився на сплату аліментів в розмірі по 600,00 гривень щомісячно, Також відповідач просив суд відмовити повністю в задоволенні позовних вимог щодо сплати аліментів за минулий час. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає частковому задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач у справі приходиться батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов'язані утримувати дитину, а також матеріальне положення обох сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача аліментів в розмірі 1 000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини. Враховуючи те, що позивачка не надала суду жодних доказів того, що вона вживала будь-які заходи щодо одержання аліментів з відповідача, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині сплати аліментів за минулий час слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України,

Outcome: partial