Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи позов тим, що 05.11.2009 року у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою і перебуває на повному її вихованні та матеріальному утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає,\~ ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину, а тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 2 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених нею у позовній заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії\~ свідоцтва про народження серії 1-КИ № 263701 від 23 листопада 2009 року (а.с.7) сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних доказів, які давали б підставу вважати його таким, що не може надавати матеріальну допомогу. Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум дитини, дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов'язані утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то визначений позивачкою розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. щомісячно на утримання дитини є завищеним, а тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 1 500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1 500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частинивимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. . А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial