Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працює в ПАТ «Сумське НВО». Протягом тривалого часу відповідач несвоєчасно здійснює виплату заробітної плати. На даний час адміністрацією ПАТ «Сумське НВО» йому не виплачено заробітну плату за грудень 2017 року- червень 2018 року.. Внаслідок цього у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з виплати заробітної плати, яку виплатити йому відмовились у звязку з відсутністю грошових коштів. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з виплати зарплати за період: з грудня 2017 року по червень 2018 року у сумі 14 141,46 грн. та стягнути компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. Ухвалою суду від 01.08.2018 року по справі було відкрито спрощене позовне провадження, з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судові засідання представника не направив, про причину його неявки не повідомив, відзив на позов та витребувані судом докази не надано. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває в трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО» - відповідачем по справі. Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами. Згідност. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як передбачено ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. З наданого позивачем розрахункового листа вбачається, що відповідач ПАТ «Сумське НВО» не виплатило заробітну плату позивачу у строки, встановлені колективним договором за грудень 2017 року 1714 грн., за січень 2018 року 2124,00 грн., за лютий 2018 року 2058,00 грн, за березень 2018 року 1952,00 грн., за квітень 2018 року 2058,00 грн., за травень 2018 року 1948,00 грн., за червень 2018 року 2287,00 грн,, а всього у сумі 14 141,46 грн. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тому порушене право позивача підлягає захисту, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь [PERSON] у строки, встановлені колективним договором за грудень 2017 року 1714 грн., за січень 2018 року 2124,00 грн., за лютий 2018 року 2058,00 грн, за березень 2018 року 1952,00 грн., за квітень 2018 року 2058,00 грн., за травень 2018 року 1948,00 грн., за червень 2018 року 2287,00 грн,, а всього у сумі 14 141,46 грн Відносно позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсаціі втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. то вона не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів та розрахунку вище вказаної компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимогст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial