Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому вказав, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: смт. Якимівка вул. Визволителів Якимівки (Толбухіна) 128. Даний житловий будинок позивач придбав в спадщину від батька [PERSON] 15 червня 2001 року. В даному будинку зареєстрований позивач та його дружина [PERSON], донька [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO]. Також від першого шлюбу позивач має сина [PERSON] [INFO]. В 2004 році [PERSON] приїхав до позивача для проживання. В цьому ж році 02 грудня він зареєструвався по вище вказаній адресі. 3 2006 року по теперішній час син позивача [PERSON] з позивачем не проживає. На даний відповідач з дружиною вже більше 5 років проживає за адресою [INFO], але зареєстрований в будинку позивача і в добровільному порядку відмовляється знятись з реєстрації. В звязку з чим, позивач просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою вул. Визволителів Якимівки (Толбухіна) 128 в смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області та зняти його з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого розгляду справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є власником будинку № 128 по вул. Визволителів Якимівки (Толбухіна) смт. Якимівка Запорізької області. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач, який є сином [PERSON] та не проживає за вказаною адресою з 2006 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном у вигляді житлового приміщення, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод. Згідно з ч. 1,2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З огляду на зазначене, зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентними, уповноваженими на це органами, зокрема на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є саме по собі достатньою правовою підставою для зняття з реєстраційного обліку особи, яку визнано такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: partial