Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову покликається на те, що у 2007 році між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому у них народилась донька - [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. 20 квітня 2010 року шлюб між ними розірвано. Зазначає, що з 2009 року відповідач проживає окремо, покладених на нього батьківських обов'язків не виконує, не бере участі у вихованні доньки. Згідно з виконавчим листом №2-262, виданим Бориславським міським судом Львівської області, з [PERSON] на користь [PERSON] встановлено стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 19.10.2009 і до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із інфляційними процесами в країні, підвищенням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, зростанням цін, призначена відповідачу сума аліментів недостатня для повноцінного забезпечення дитини, відтак просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 04.09.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомленою про дату, час та місце проведення розгляду справи. Разом із позовною заявою подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, щодо заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. З'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язкуутримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22.01.2008, та на даний час шлюб між ними розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 20.04.2010. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 01 лютого 2010 року вирішено стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 19.10.2009 року і до досягнення нею повноліття. На виконання даного рішення Бориславським міським судом Львівської області видано виконавчий лист №2-262 від 19.02.2010. Згідно з довідки приватного підприємства "Борислав-Комфорт" від 11.09.2017 вбачається, що [PERSON] проживає разом із [PERSON], 2008 р.н., за адресою: [ADDRESS] З ч.1 ст. 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, з врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що можливість для відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачем доведена, відтак з врахуванням віку відповідача, його нормального стану здоров'я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/, матеріального становища сторін та малолітньої дитини, його віку та стану здоров'я, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення, що на даний час становитиме як мінімум половину суми необхідної для забезпечення першочергових потреб малолітньої дитини сторін. Безпідставним є покликання позивача на стягнення з відповідача аліментів у більшому розмірі починаючи з дня подання позовної заяви. Так, за положеннями ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Однак, в даному випадку, є вимога про збільшення розміру аліментів, а не про їх стягнення і норму ст.191 Сімейного кодексу України застосовувати не можна. Відтак, аліменти у збільшеному розмірі з відповідача слід стягувати починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: partial