Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Маріуполя із позовом до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Вточнивши позовні вимоги, в обґрунтування позову зазначила, що 20.03.2017р. о 12год. 55 хв., з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «Chevrolet Lacetti», р.н. [NUMBER], сталося дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої її автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. Внаслідок настання страхового випадку відповідачем на її користь була перерахована частка страхового відшкодування в сумі 1484,00 грн., за винятком франшизи в сумі 1000,00 грн., яка була сплачена [PERSON] в позасудовому порядку. Нею було проведено автотоварознавче дослідження, відповідно до якого вартість заподіяної шкоди була визначена в сумі 9 652,04 грн. У зв'язку з тривалим ухиленням відповідача від зобов'язань по відшкодуванню шкоди, спричиненої внаслідок настання страхового випадку, вона прийняла рішення по відновленню належного їй автомобіля за власні кошти. Фактичні понесені витрати для відновлення пошкодженого транспортного засобу дорівнюють 9820,00 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу застрахована у ТДВ «СТ«Домінанта», просить стягнення провести зі страхової компанії в ліміті страхування. З огляду на добровільну сплату розміру страхового відшкодування відповідачем в сумі 1484,00 грн., просить стягнути зі страхової компанії матеріальну шкоду у розмірі 7336,00 грн., а також витрати, пов'язані з проведенням оцінки завданої шкоди в сумі 800,00 грн., сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., вартість поштового переказу претензійної кореспонденції в сумі 16,00 грн., та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09.08.2017 року провадження у вказаній справі відкрито, справу призначено до розгляду. 03.01.2018 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя надані письмові заперечення відповідача, у яких він посилається на те, що вартість матеріального збитку, що завдана власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti», р.н. [NUMBER], згідно звіту ТзОВ «Промислова компанія «СЕЛИМ» №97-D/30/2 від 24.04.2017р., становить 2484,00 грн. Страхове відшкодування в сумі 1484,00 грн., тобто за винятком 1000,00 грн. франшизи, було сплачено позивачці 01.09.2017р. Оцінка вартості матеріального збитку ТзОВ «Промислова компанія «СЕЛИМ» проведена у відповідність вимогам діючого законодавства, натомість позивачкою не наданні відповідні документи на підтвердження факту проведення та оплати нею ремонту у платника ПДВ. Доказів на підтвердження ушкодження здоров'я потерпілої особи внаслідок ДТП, як підстав для стягнення моральної шкоди, позивачем також не надано. З огляду на викладене просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30.01.2018р. вказану цивільну справу направлено за підсудністю до Приморського районного суду м. Маріуполя. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить задовольнити та у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. З урахуванням наведених обставин, що позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223,280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.03.2017р. о 12год. 55 хв., в Центральному районі м. Маріуполя біля кафе «Арбат» внутрішньо будинковій території [ADDRESS], відбулась ДТП, внаслідок якої автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], який належить позивачу, отримав механічні ушкодження, чим спричинено матеріальну шкоду. Винним у ДТП визнано [PERSON], який керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], здійснюючи рух заднім ходом не впевнився у безпеці свого та скоїв зіткнення з автомобілем позивача, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.04.2017 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на характер спірних правовідносин, за наслідками судового розгляду вирішенню підлягає питання цивільно-правової відповідальності страхової компанії, якою було застраховано цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу. За загальними правилами відшкодування заподіяної джерелом підвищеної небезпеки матеріальної шкоди, відповідно до вимог ст. ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у постанові № 4 пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. За змістом положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик. Правовідносини у сфері страхування регулюються главою 67 Цивільного кодексу України та Законом України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Так, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування»). Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля, застрахована у, що підтверджується полісом №. Відповідно до полісу № АК/0644019 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правову відповідальність водія у період часу з 30.07.2016р. по 29.07.2017р. застраховано Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта». Забезпечуваним транспортним засобом за вказаним договором є автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], належний [PERSON], яким [PERSON] керував в момент ДТП (а.с. 7). Відповідно до умов вказаного договору страхування, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України ст. 25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 Закону). Дії страховика після отримання повідомлення про страховий випадок врегульовані ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до пунктів 34.1, 34.2 зазначеної правової норми страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування (п. 36.1 ст. 36 Закону). При цьому пунктом 36.3 ст. 36 Закону передбачено, що в разі, якщо особа, яка має право на отримання відшкодування, не задоволена рішенням страховика щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати позов до суду щодо відшкодування шкоди в установленому законом порядку. Згідно з заявою про виплату страхового відшкодування [PERSON] 18.04.2017. зверталась до ТДВ «СТ» Домінанта» з метою отримання страхового відшкодування (а.с. 81). Згідно звіту №97-D/30/2 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], складеного ТзОВ «Промислова компанія «СЕЛИМ» від 24.04.2017р., становить 2484,00 грн. (а.с.67-73). Платіжним дорученням №8470 від 01.09.2017р. позивачу сплачено страхове відшкодування згідно страхового акту №10084/1/ЦВ у розмірі 1484,00 грн. (а.с. 64). Згідно звіту №933/17 про оцінку шкоди, спричиненої власнику колісного транспортного засобу від 10.07.2017р., проведеної суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], сума матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу - автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], склала 9652,04 грн. (а.с. 5-6). Відповідно до акту виконаних робіт №67 від 05.09.2017р., складеного СПД ФОП [PERSON], вартість ремонтно - відновлювальних робіт автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], складає 9820,00 грн., які сплачені позивачем [PERSON] на користь СПД ФОП [PERSON] згідно товарного чеку №32 від 05.09.2017р. (а.с. 102-103). Вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на проведення відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER] в сумі 7336,00 грн., з урахуванням добровільної сплати відповідачем частки страхового відшкодування в сумі 1484,00 грн., підлягають задоволенню, оскільки визначена оцінщиком у звіті №933/17 від 10.07.2017р. сума матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу у розмірі 9652,04 грн. знайшла своє підтвердження у фактично понесених позивачкою витратах на відновлення належного їй автомобіля в сумі 9820,00 грн. відповідно до акту виконаних робіт №67 від 05.09.2017р. та товарного чеку №32 від 05.09.2017р., наданих СПД ФОП [PERSON] З огляду на викладене, суд вважає доведеним обов'язок ТДВ «СТ» Домінанта» провести страхове відшкодування майнової шкоди спричиненої внаслідок ДТП, за виключенням розміру франшизи, передбаченої договором страхування. Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону № 95\\96-ВР і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно із договором страхування. Розмір франшизи встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та не може перевищувати 2 % від ліміту відповідальності страховика. Розмір франшизи, за полісом № АК/0644019 визначено в у розмірі 1 000 грн., яка підлягає вирахуванню з суми страхового відшкодування матеріальної шкоди завданої в наслідок ДТП. Вирішуючи питання компенсації моральної шкоди, заявленої позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 16 ч. 2 п. 9 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За положеннями п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами і доповненнями моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 23 ч. 2 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема за пунктом 3 у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд, вважаючи доведеним факт спричинення моральної шкоди позивачці [PERSON], знаходить переконливими її доводи щодо незадовільного психологічного стану, душевних страждань і переживань. В даному випадку, суд враховує тривалість, обсяг і характер спричиненої шкоди, суб'єктивну оцінку самого позивача його порушених благ, необхідність відновлення транспортного засобу за власний рахунок і зважаючи на положення ст.ст.23,1167,1187 ЦК України, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за адекватне відшкодувати позивачу моральну шкоду у сумі 2000,00 грн. Вимоги компенсації моральної шкоди заявлені позивачем на рівні 5000,00 грн., суд вважає безпідставно завищеними, оскільки в наслідок ДТП автомобіль зазнав незначних механічних ушкоджень, які не мали позначитись на можливості його використання без проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Таким чином, відшкодуванню підлягає сума 2000,00 грн., шляхом стягнення зі страхової компанії на користь позивача. Згідно зі ст.79 ЦПК України, до судових витрат у вказаній цивільній справі відносяться: витрати, понесені [PERSON] з оплати звіту про оцінки вартості матеріальної шкоди спричиненої власнику транспортного засобу у розмірі 800 грн.; судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду із даним позовом у розмірі 640,00 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., вартість поштового переказу претензійної кореспонденції в сумі 16,00 грн. Вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги [PERSON] майнового характеру задоволені у повному обсязі, у зв'язку з чим судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial