Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03.03.2011, посилаючись на те, що між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 23.04.2019 у нього виникла заборгованість в сумі 13755,68 грн., яка складається з: 4955,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 2157,11 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 5511,84 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання та штрафи : 500 грн -штраф (фіксована частина), 631,22 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13755,68 грн. та сплачену суму судового збору 1921 грн. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, у позові просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому, за відсутності заперечень позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідач [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 03.03.2011 р. В заяві зазначено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс:Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 23.04.2019 р. у відповідача існує заборгованість за кредитом в сумі 13755,68 грн., з яких: -4955,51 грн. -заборгованість за тілом кредиту - 2157,11 грн. -прострочене тіло кредиту; - 5511,84 грн.- нарахована пеня за прострочене зобов`язання. - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 631,22 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов Договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за кредитом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Дотепер, як випливає з позову, заборгованість за кредитом не погашена. Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 4955,51- заборгованість за тілом кредиту та 2157.11 грн. -заборгованість за простроченим тілом кредиту доведені та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення пені за прострочене зобов`язання, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також двох видів штрафу (фіксованої частини та процентної складової) суд зазначає наступне. Позивач посилається на ст. 634 ЦК України, як на підставу виникнення договірних відносин з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови договору приєднання повинні бути зрозумілі, доведені до відома споживачів, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на положення статей 633, 634 ЦК України, суд вважає, що відповідач приєднується лише до тих умов, з якими ознайомлений під підпис в день укладення договору. В анкеті-заяві позичальника від 03.03.2011 року, яку підписав відповідач, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості з наданого кредиту, просив також, крім тіла кредиту суми, яку відповідач фактично отримав, стягнути в тому числі пені за прострочене зобов`язання, а також двох видів штрафу (фіксованої частини та процентної складової). Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач крім власного розрахунку заборгованості, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс:Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємних частин спірного договору. Однак, позивачем не надано підтверджень, що саме ці Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування. Суд вважає, що роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату неустойки (пені та штрафів) за несвоєчасне погашення кредиту, надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс:Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/ не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд вважає, що відсутні підстави вважати, що сторони в письмовому вигляді обумовили ціну договору, яка передбачає відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Надані позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс:Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані відповідачем, та якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття відповідачем запропонованих умов та приєднання як другої сторони договору. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Суд вважає, що оскільки позивачем не доведено, що сторони обумовили в письмовому вигляді вид та розмір відповідальності за порушення строків виконання зобов`язань у вигляді пені та штрафів, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Тому суд відмовляє в задоволенні вимог позивача щодо стягнення заборгованості з пені за прострочене зобов`язання, а також двох видів штрафу у фіксованій частині та в процентній складовій . Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 4955,51 грн. та заборгованість за прострочення тіла кредиту в сумі 2157.11 грн., що разом становить 7112,62 грн. Відповідно до ст. ст.133,141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам - 993 грн. 35 коп.

Outcome: partial