Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області про визначення порядку користування земельною ділянкою. Свої вимоги мотивувала тим, що нею та [PERSON] було успадковано в рівних частинах житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS]. На підставі рішення міської ради було затверджено схему розподілу присадибної земельної ділянки, що знаходиться біля будинку, за якою їй та відповідачці перейшло в користуванні по 300 кв.м земельної ділянки. Але присадибна земельна ділянка і на даний час в натурі не поділена. Відповідач відмовляється від розподілу земельної ділянки, не пропонує власного варіанту розподілу. Добровільно вони не досягли угоди про поділ в натурі присадибної земельної ділянки. На підставі ст.ст.319, 356, 358, 367, 364 ЦК України, ст.120 ЗК України просила суд визначити порядок користування присадибною земельною ділянкою, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], виділивши в натурі у користування частину земельної ділянки, а іншу частину залишити в користуванні [PERSON]; судові витрати покласти на відповідача. 25 квітня 2016 року позивачка подала заяву про зміну предмета позову, яка була прийнята судом до розгляду (а.с. 33-35). Вказала, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що належить їй та відповідачці, також потребує поділу в натурі. В даний час між ними склався порядок користування житловими приміщеннями. Вона користується тамбуром, кухнею, ванною кімнатою, коридором, трьома житловими кімнатами. [PERSON] користується кухнею, коридором, ванною кімнатою, коморою, двома житловими кімнатами, тамбуром, літньою кухнею та гаражем. Оскільки в судовому порядку вирішується питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, тому одночасно має бути також вирішено питання щодо поділу домоволодіння Просила суд визначити порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, виділивши в натурі у користування [PERSON] тамбур площею 0,7 кв.м, кухню площею 4,8 кв.м., ванна 2,6 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м., житлова площею 10,4 кв.м, житлова площею 17.20 кв.м, житлова площею 9,1 кв.м., та господарські будівлі - сарай «Б»; виділити [PERSON] кухню площею 9,1 кв.м, коридор площею 5,8 кв.м., ванна 5,5 кв.м., житлова площею 13,3 кв.м, житлова кімната площею 10,5 кв.м, комору площею 0,6 кв.м, тамбур площею 3,1 кв.м, та господарські будівлі - літня кухня «Г», гараж «Ж»п площею 2,7 кв.м; визначити порядок користування присадибною земельною ділянкою, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], виділивши в натурі у користування частину земельної ділянки, а іншу частину залишити в користуванні [PERSON]; судові витрати покласти на відповідача. 03 червня 2016 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі, яка ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2016 року прийнято до спільного розгляду разом з первісним позовом [PERSON] (а.с. 47, 48, 52). Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона та [PERSON] є співвласниками житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS]. Дійсно між ними склався порядок користування домоволодінням, але дійти згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою вони не можуть. Вказала, що домоволодіння має бути поділено між ними на підставі висновку експерта з врахуванням відповідно встановленого порядку користування. Просила суд поділити житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошиський район, м. Боярка, [ADDRESS]; виділити їй в натурі ? частину житлового будинку відповідно до варіантів, які будуть зазначені у висновку експерта; виділити [PERSON] в натурі ? частину житлового будинку відповідно до варіантів, які будуть зазначені у висновку експерта. 24 червня 2016 року до суду надійшла заява [PERSON] про зміну предмету позову (а.с. 60-63), яка була прийнята судом до розгляду. Додатково вказала, що порядок користування житловим будинком та господарськими будівлями, спорудами, земельною ділянкою має визначатись шляхом виділення для доступу та обслуговування відповідної частини житлового будинку, господарських споруд частин земельної ділянки, пропорційно до часток у праві власності та будинок позивача та відповідача. Погоджений між ними порядок користування житловим будинком є зручним для обох сторін, тому встановлення порядку користування має бути відповідно до будинку. Просила суд визначити порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, виділивши в натурі у користування [PERSON] тамбур площею 0,7 кв.м, кухню площею 4,8 кв.м., ванна 2,6 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м., житлова площею 10,4 кв.м, житлова площею 17.20 кв.м, житлова площею 9,1 кв.м., та господарські будівлі - сарай «Б»; виділити [PERSON] кухню площею 9,1 кв.м, коридор площею 5,8 кв.м., ванна 5,5 кв.м., житлова площею 13,3 кв.м, житлова кімната площею 10,5 кв.м, комору площею 0,6 кв.м, тамбур площею 3,1 кв.м, та господарські будівлі - літня кухня «Г», гараж «Ж»п площею 2,7 кв.м; визначити порядок користування присадибною земельною ділянкою, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], з урахуванням порядку волоідянн та користування, який склався з 1995 року з моменту отримання спадщини, виділивши в натурі у користування частину земельної ділянки, а іншу частину залишити в користуванні [PERSON]; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2016 року за клопотанням представника позивача призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, провадження по справі зупинено. 08 грудня 2016 року до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, оскільки не забезпечено подання додаткових матеріалів (а.с. 96-97). Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2016 року провадження по справі було відновлено та призначено до розгляду. У подальшому у судових засіданнях оголошувалась перерва за клопотаннями сторін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року за клопотанням представника позивача призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, провадження по справі зупинено. 02 січня 2018 року до суду надійшов висновок експерта №1-27/12 (а.с. 135) та ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 січня 2018 року провадження по справі було відновлено та призначено судове засідання. 16 березня 2018 року та 04 квітня 2018 року [PERSON] подала до суду заяви про зміну предмету позову з врахуванням висновку експерта №1-27/12 за результатом проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 27.12.2017 року. Остаточно просила суд здійснити поділ в натурі домоволодіння № 1 (один), яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS]). Виділити [PERSON] в житловому будинку літер «А» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS]) наступні приміщення загальною площею 49,1 кв.м. житловою площею 36,7 кв.м., допоміжною площею 12,4 кв.м: приміщення 1-1 тамбур площею 0,7 кв.м.; приміщення 1-2 кухня площею 4,8 кв.м.; приміщення 1-3 ванна площею 2,6 кв.м.; приміщення 1-4 коридор площею 4,3 кв.м.; приміщення 1-5 житлова площею 10,4 кв.м.; приміщення 1-6 житлова площею 17,2 кв.м.; приміщення 1 -7 житлова площею 9,1 кв.м. Крім того виділити мені ґанок, погріб та господарські будівлі і споруди: хвіртка № 2; огорожа № 1. Виділити [PERSON] в житловому будинку літер «А» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS]) наступні приміщення загальною площею приміщень (підрахованою за формулами підрахунку площ) 48,0 кв.м., загальною площею житлової квартири 44,9 кв.м. житловою площею житлової квартири 23,8 кв.м., допоміжною площею житлової квартири 21,1 кв.м., площею літніх приміщень 3,1 кв.м., самочинно збудованою, переобладнаною площею приміщень 3,1 кв.м.: приміщення 2-1 кухня площею 9,1 кв.м.; приміщення 2-2 коридор площею 5,8 кв.м.; приміщення 2-3 ванна площею 6,2 кв.м.; приміщення 2-4 житлова площею 13,3 кв.м.; приміщення 2-5 житлова площею 10,5 кв.м.; приміщення І тамбур площею 3,1 кв.м. Крім того виділити [PERSON] ґанок, господарські будівлі і споруди: сарай літер «Б»; літня кухня літер «Г»; огорожа № 3; яма І; яма II. Знести огорожу № 6. Визнати припиненим право спільної часткової власності [PERSON], та [PERSON] на домоволодіння № 1 (один), яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS]). Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,0600 га по [ADDRESS], Києво - Святошинський р-н., Київська область згідно розподілу домоволодіння. Виділити [PERSON], 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0300 га із загальної площі 0,06 га по [ADDRESS], Києво-Святошинський р-н., Київська область, на якій розташована виділена їй частина домоволодіння. Виділити [PERSON] ? частину земельної ділянки площею 0,0300 га із загальної площі 0,06 га по [ADDRESS], Києво - Святошинський р-н., Київська область, на якій розташована виділена їй частина домоволодіння. Лінію розділу земельної ділянки прокласти від точки «1», яка розташована на відстані 7,6 м від кута земельної ділянки - точка «11» перпендикулярно межі до з'єднання з будинком точка «2»; далі прокласти лінію згідно розподілу будинку від точки «2» до точки «3»; від точки «3» перпендикулярно стіні будинку довжиною 1,1 м до точки «4»; від точки «4» паралельно стіні будинку довжиною 4,92 м до точки «5»; від точки «5» паралельно стіні будинку довжиною 5,2 м до точки «6»; 5,5м від тильної межі; від точки «7» до точки «8», яка розташована на відстані 1,1м від кута сараю літ. «Б»; від точки «8» до з'єднання з межею - точка «10», яка розташована на відстані 1,1м від кута гаражу літ. «Ж». Стянути з [PERSON], на її користь ? частину витрат на проведення судової будівельно- технічної та оціночно-будівельної експертизи 5450 грн 00 коп. У судовому засіданні 29 травня 2018 року [PERSON] подала суду заяву в порядку ч.2 ст. 49 ЦПК України. Додатково зазначила, що у висновку експерт запропонував два варіанти поділу домоволодіння. З першим компенсація різниці в ідеальних частках становить 25 036,50 грн., а за другим варіантом всього 157,50 грн. Тому більш доцільним є поділ за другим варіантом. Також за даним варіантом розподілені всі господарські споруди, а за першим варіантом взагалі одному співвласнику за рахунок чого збільшується вартість частки. Відповідно до вимог ст. 364 ЦК України у разі виділу право спільної часткової власності припиняється. Просила суд виділити та визнати за [PERSON] право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] Києво-Святошинського району Київської області відповідно до варіанту №2 висновку експерта №1-27/12, складеного 27 грудня 2017 року, що складає 50,2% та припинити право спільної часткової власності; встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №2 висновку експерта №1-27/12, складеного 27 грудня 2017 року. У судовому засіданні 14 червня 2018 року [PERSON] подала суду зустрічну позовну заяву в порядку ч.2 ст. 49 ЦПК України. Остаточно просила суд та визнати за [PERSON] право власності на частину домоволодіння літ. «А» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], а саме, приміщення загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м., а саме: кухня площею 9,1 кв.м, коридор площею 5,8 кв.м., ванна 6,2 кв.м., житлова площею 13,3 кв.м, житлова площею 10,5 кв.м, ганок,та господарські будівлі - літня кухня «Г», огорожа №1 (1/2 частина), огорожа №3, хвіртка №7, яма І, яма ІІ, огорожа №6 (1/2 частина), що складає 50,0% та припинити право спільної часткової власності; встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,06га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], лінію розподілу земельної ділянки прокласти: від точки «1», яка розташована на відстані 7,6 м від кута земельної ділянки точка «11» перпендикулярно межі до з'єднання з будинком точка «2»; далі прокласти лінію згідно розподілу будинку від точки «2» до точки «3»; від точки «3» перпендикулярно стіні будинку довжиною 1,1 м до точки «4»; від точки «4» паралельно стіні будинку довжиною 4,92 м до точки «5»; від точки «5» паралельно стіні будинку довжиною 4,4 м до точки «6»; від точки «6» довжиною 7,64 м до точки «7», яка розташована на відстані 2,19 м від точки «8»; від точки «7» паралельно лінії забудови сараю до з'єднання з межею - точка «12», яка розташована на відстані 1,1 м від кута гаражу літ. «Ж»; від точки «8» до з'єднання з межею - точка «9», яка розташована на відстані 11,7 м від кута земельної ділянки - точки «15»; від точки «9» вздовж межі довжиною 6,3 м до точки «16»; від точки «16» по лінії розподілу сараю і літньої кухні до точки «10». Також подала у судовому засіданні 26 червня 2018 року заяву про стягнення понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 1850,48 грн., по сплаті за правову допомогу в розмірі 14 500 грн. 14 червня 2018 року та 26 червня 2018 року [PERSON] подала суду відзив на зустрічну позовну заяву. Не погодилась з поділом майна за другим варіантом висновку експерта, оскільки між ними склались вкрай негативні відносини, такий розподіл земельної ділянки не надасть миру та спокою, не покращить їх стосунки, а навпаки призведе ще до нових конфліктів. При другому варіанті передбачена спільне користування земельною ділянкою площею 13,6 кв.м, а [PERSON] має агресивну собаку, яка бігає по двору не прив'язаною, а тому вона не матиме змогу безпечно користуватись частиною сараю Б. Крім того, спільне користування земельною ділянкою можливе лише у разі коли роздільне користування якою встановити неможливо. А щодо виплати їй компенсації в розмірі 25 036,50 грн. не наполягає і вважає доводи зустрічного позову щодо варіанту поділу безпідставними. Вважає, що саме перший варіант експерта забезпечить права співвласників, виділивши і будинок, і земельну ділянку без спільного користування. Оскільки вона понесла витрати на проведення експертизи в розмірі 10900 грн., то [PERSON] має їй відшкодувати ? частину даних витрат в розмірі 5 450 грн. У судовому засіданні 02 липня 2018 року [PERSON] подала суду заяву про стягнення судових витрат з [PERSON] по сплаті судового збору в розмірі 1378,03 грн., по оплаті експертизи в розмірі 10 900 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, проти доводів зустрічного позову заперечували. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, підтримала поданий зустрічний позов. У судове засідання представник Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направили суду листа та рішення ради про погодження висновку експерта. Письмових пояснень суду не надано. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши подані суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. При розгляді справи судом встановлено, що 07 жовтня 1995 року державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори видано [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом по ? частині кожній на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд. За ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У ст. 364 ЦК України визначено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З поданого суду технічного паспорту станом на 27 вересня 2017 року, виготовленого КП "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], та був наданий експерту при проведенні експертизи, вбачається, що житловий будинок має загальну площу 94,0 м2, складається з наступних приміщень: тамбур площею 0,7 кв.м, кухня площею 4,8 кв.м., ванна 2,6 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м., житлова площею 10,4 кв.м, житлова площею 17.20 кв.м, житлова площею 9,1 кв.м., кухня площею 9,1 кв.м, коридор площею 5,8 кв.м., ванна 6,2 кв.м., житлова площею 13,3 кв.м, житлова площею 10,5 кв.м, ганок, та господарські будівлі - сарай «Б», літня кухня «Г», огорожа №1, огорожа №3, хвіртка №7, яма І, яма ІІ, огорожа №6. При розгляді справи за клопотанням сторін було проведено експертизу та надано суду висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи №1-27/12 від 27 грудня 2017 року. За результатами експертом запропоновано два варіанти поділу домоволодіння та встановлення порядку користування земельної ділянки. У висновку експерт зазначив, що гараж літ.Ж, сарай літ.Д, тамбур літ.а1 зазначені як самочинне будівництво. Гараж літ.Ж, навіс літ.Л -вбиральня літ.К знаходяться за межами земельної ділянки загального користування. Тому їх вартість експертом не визначалась та розподіл між співвласниками не проводився. Сторони не надали суду доказів, що дні будови не є самочинно побудованими. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У п.7 вказано, що якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного із співвласників, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі житлового будинку суд зобов'язаний зазначити вирішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки між сторонами склались неприязні стосунки, в тому числі щодо поділу даного домоволодіння, сторони не можуть добровільно розділити майно, що перебуває у спільній частковій власності, взаємовідносини між сторонами, тому позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги суд задовольняє щодо поділу житлового будинку по другому варіанту експертизи №1-27/12 від 27 грудня 2017 року та виділяє і визнає: за [PERSON] право власності на 50/100 домоволодіння літ. «А» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], а саме - приміщення загальною площею 49.1 кв.м., житловою площею 36.7 кв.м., а саме: тамбур площею 0,7 кв.м, кухня площею 4,8 кв.м., ванна 2,6 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м., житлова площею 10,4 кв.м, житлова площею 17.20 кв.м, житлова площею 9,1 кв.м., та господарські будівлі - сарай «Б», огорожа №1 (? частина), хвіртка №2, огорожа № 6 (1/2 частина); за [PERSON] право власності на 50/100 домоволодіння літ. «А» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS], а саме, приміщення загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м., а саме: кухня площею 9,1 кв.м, коридор площею 5,8 кв.м., ванна 6,2 кв.м., житлова площею 13,3 кв.м, житлова площею 10,5 кв.м, ганок,та господарські будівлі - літня кухня «Г», огорожа №1 (1/2 частина), огорожа №3, хвіртка №7, яма І, яма ІІ, огорожа №6 (1/2 частина). За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Зважаючи на що, спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, [ADDRESS]- слід припинити. Пояснення позивача, що при поділі житлового будинку за другим варіантом не буде забезпечено її доступу до всіх господарських споруд через наявність злого собаки, паркану, суд до уваги не бере, оскільки належних та допустимих доказів цим обставинам суду не надано, не заявлено клопотань про їх витребування, а також спростовуються наявним в матеріалах справи висновком. Також суд враховує, що дане користування існувало між сторонами до поділу його в натурі. Запропоновані варіанти експертом відповідають порядку користування будинком, не потребують додаткових витрат щодо переобладнання. При вибору варіанту поділу між співвласниками судом враховано вартість часток, відступи від ідеальних часток, наявність самостійного входу до будинку, виходу до вулиці. Саме за другим варіантом відступи від ідеальних часток є мінімальними. Посилання [PERSON] щодо відмови від сплати компенсації по своїй суті є нікчемною та не позбавляє наданого їй законом права на компенсацію різниці цієї частки в майбутньому, зважаючи на неприязні стосунки. Інших обґрунтованих доводів щодо поділу домоволодіння за першим варіантом позивачкою суду не надано. Встановлено, що рішенням Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області №08/402 від 30 листопада 2006 року затверджено схему розподілу присадибної земельної ділянки та передано в користування [PERSON] - 300 кв.м., в користування [PERSON] - 300 кв.м. За клопотанням представника позивача було проведено земельно-технічну експертизу та надано варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою. Розподіл земельної ділянки експертом проводився згідно наданого топографічного плану земельної ділянки, виконаного інженером землевпорядником [PERSON] Відповідно до ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, своєчасно сплачувати земельний податок, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Користування земельною ділянкою, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 377 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. За ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. У ст. 364 ЦК України визначено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з п. 21 Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що порядок користування спірною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначаються насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній сумісній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішені спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на житловий будинок і для яких зазначена угода є обов'язковою. В п. 19 Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» закріплено умови встановлення порядку користування земельною ділянкою, зокрема у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію». П. 19 Постанови визначено, що при пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. З висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №1-27/12 від 27 грудня 2017 року вбачається, що експертом досліджувалось питання про поділу земельної ділянки площею 0,06га, при цьому встановлення порядку користування земельною ділянкою здійснювався відповідно до ідеальних часток співвласників. За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що на час вирішення справи сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою та проведення поділу житлового будинку за другим варіантом, тому поділ земельної ділянки також суд проводить по запропонованому експертом другому варіанту варіантом (висновок №1-27/12 від 27 грудня 2017 року): земельна ділянка в користуванні [PERSON] дорівнює - 293,2 кв.м; земельна ділянка в користуванні [PERSON] дорівнює - 293,2 кв.м. Лінію розподілу земельної ділянки прокласти: - від точки «1», яка розташована на відстані 7,6 м від кута земельної ділянки точка «11» перпендикулярно межі до з'єднання з будинком точка «2»; далі прокласти лінію згідно розподілу будинку від точки «2» до точки «3»; від точки «3» перпендикулярно стіні будинку довжиною 1,1 м до точки «4»; від точки «4» паралельно стіні будинку довжиною 4,92 м до точки «5»; від точки «5» паралельно стіні будинку довжиною 4,4 м до точки «6»; від точки «6» довжиною 7,64 м до точки «7», яка розташована на відстані 2,19 м від точки «8»; від точки «7» паралельно лінії забудови сараю до з'єднання з межею - точка «12», яка розташована на відстані 1,1 м від кута гаражу літ. «Ж»; від точки «8» до з'єднання з межею - точка «9», яка розташована на відстані 11,7 м від кута земельної ділянки - точки «15»; від точки «9» вздовж межі довжиною 6,3 м до точки «16»; від точки «16» по лінії розподілу сараю і літньої кухні до точки «10»; земельна ділянка площею 13,6 кв.м. (точки 7-8-10-11) виділена співвласникам для обслуговування будівель та проходу. У судовому засіданні [PERSON] також вказувала, що суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо, тому другий варіант експерта є неприйнятним. Разом з тим, вона не надала суду доказів того, що при другому варіанту розподілу домоволодіння можливе встановлення іншого порядку користування земельною ділянкою, щоб виключало спільне користування. При поділі суд враховує, що саме залишення земельної ділянки у спільному користування забезпечить права власників на безперешкодний доступ до відповідних частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, сприятиме відновленню добросусідських відносин, зважаючи, що сторони по справі є близькими родичами. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, тому з слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на проведення судової будівельно-технічної та оціночно-правової експертизи в розмірі 5450,00 грн. Інші судові витрати не підлягають стягненню як належним чином не обґрунтовані, враховуючи вимоги ч.3 ст.141 ЦПК України. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] та часткового задоволення позову [PERSON]

Outcome: partial