Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про оспорювання батьківства та виключення із свідоцтва про народження дитини відомостей про батька. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.06.1996 року між ним, [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Білоцерківським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Київської області, актовий запис № 605. В шлюбі народився [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2004 року даний шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу сторони продовжували проживати спільно у цивільному шлюбі. За час спільного проживання у позивача та відповідача народилися два сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Проживаючи в спільній квартирі позивач почув як відповідач, знаходячись в іншій кімнаті, у телефонній розмові повідомила, що він не є біологічним батьком їх дітей. Після почутого позивач, маючи сумніви в своєму батьківстві, неодноразово звертався до відповідача з проханням провести ДНК-тест, однак отримував відмови. 18.02.2020 року за власною ініціативою [PERSON] провів аналіз ДНК, за результатами якого встановлено, що він має хворобу некрозооспермію, яка є однією з основних причин розвитку безпліддя у чоловіків. За таких обставин, з метою встановлення факту його біологічного батьківства з дітьми, звернувся до суду та вважав необхідним призначити проведення експертизи. 10.03.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 26.03.2020 року ухвалою судді прийнято справу до провадження, відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. 22.04.2020 року на адресу суду від представника третьої особи Савченко О. надійшов лист з проханням розглядати справу без участі їх представника, надано копії актових записів про народження дітей. 23.04.2020 року відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому зазначила, що позовна заява базується виключно на припущеннях позивача та є способом для уникнення [PERSON] сплати аліментів, оскільки в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа № 357/211/20 про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей. Вважає, що позов не підкріплений належними доказами, адже некрозооспермія - це хвороба, яка набувається протягом життя за рахунок багатьох факторів і її наявність у позивача станом на 18.02.2020 року не означає, що в 2012 році він вже був хворий. Зазначила, що всі троє дітей є біологічними дітьми [PERSON] і вона готова на проведення експертизи ДНК про встановлення батьківства, але за рахунок позивача. Просила відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 27.04.2020 року задоволено клопотання позивача про призначення молекулярно-генетичної експертизи для вирішення питання чи є [PERSON] батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із зазначенням вірогідності підтвердження біологічного батьківства у відсотковому відношенні. Проведення вказаної експертизи доручено експертам лабораторії Медікал Геномікс Україна Медичного центру здоров`я «Беладент», витрати за її проведення покладено на позивача, попереджено експертів про кримінальну відповідальність, провадження у справі зупинено. 15.05.2020 року надійшов лист від представника третьої особи [PERSON] , в якому останній наголошує, що Відділ реєстрації актів цивільного стану виключає відомості про батька із актового запису про народження, а не з свідоцтва про народження дитини. 03.07.2020 року на адресу суду від представника відповідача- адвоката Печененко С.М. надійшла заява про поновлення провадження у справі у зв`язку з тим, що 19.06.2020 року позивачем [PERSON] були отримані результати проведеної судової молекуляно-генетичної експертизи, що зафіксовано викликом представника відповідача для присутності при отриманні. Результати позивач зобов`язався передати до суду. Ухвалою суду від 07.07.2020 року провадження у справі поновлено, витребувано від [PERSON] результати судової молекулярно-генетичної експертизи, витребувано від лабораторії Медікал Геномікс Україна Медичного центру здоров`я «Беладент» відомості щодо виконання ухвали суду від 27.04.2020 року, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. 09.07.2020 року від позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії звітів тесту ДНК на батьківство № 230020-А, 230020-В, 230020-С, а також копію договору № 04563/92. В судовому засіданні 11.11.2020 року позивач визнала позовні вимоги за виключенням судових витрат, а відповідач погодився залишити понесені витрати за собою. За згодою сторін та їх представників судом оголошено технічну перерву з метою відображення позицій сторін у письмовому вигляді. В подальшому сторони та їх представники в судове засідання не з`явились, відповідач звернулась до суду із заявою, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі, внаслідок поганого стану здоров`я та емоційного стану дітей просила проводити розгляд справи без її участі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав, зазначивши, що від подальших претензій до відповідача і покладення судових витрат відмовляється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] з 28.06.1996 року перебували в шлюбі, який зареєстрований Білоцерківським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Київської області, актовий запис № 605. Згідно актового запису, який проведено Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 12.08.1997 року № 1263, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний позивач - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до виписки з рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2004 року у справі № 2-1840/2004 (а.с. 6), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно актового запису, який проведено Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області від 22.07.2009 року № 1235, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний позивач - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 7). Згідно актового запису, який проведено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 12.03.2013 року за № 425, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого записаний позивач - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.8). Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Власник порушеного права може скористатися не будь - яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 79, статті 78 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно із частиною 1 статті 122 СК України дитина, яка народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Відповідно до частини 1 статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, реєстрація народження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] здійснена органом реєстрації актів цивільного стану в порядку визначеному статтями 122, 126 СК України. Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно з копією результатів дослідження лабораторії «Сінево» від 18.02.2020 року № 2153131 щодо показників спермограми [PERSON] , у останнього діагностовано некрозооспермію (а.с.17). Згідно з умовами копії договору між [PERSON] та лабораторії ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» від 27.05.2020 року № 04563/92, проведено вказану експертизу, сума платежу 9 200 грн. Згідно з копією звіту тесту ДНК на батьківство [PERSON] відносно [PERSON] лабораторії Медікал Геномікс Україна Медичного центру здоров`я «Беладент» від 27.05.2020 року № 230020-В, передбачуваний батько виключається як біологічний батько. Цей висновок ґрунтується на розбіжності алелей, які спостерігаються в перерахованих локусах. Індекс батьківства дорівнює 0. У передбачуваного батька немає генетичних маркерів, які повинні бути передані дитині біологічним батьком. Імовірність батьківства дорівнює 0. Згідно з копією звіту тесту ДНК на батьківство [PERSON] відносно [PERSON] лабораторії Медікал Геномікс Україна Медичного центру здоров`я «Беладент» від 27.05.2020 року № 230020-С, передбачуваний батько виключається як біологічний батько. Цей висновок ґрунтується на розбіжності алелей, які спостерігаються в перерахованих локусах. Індекс батьківства дорівнює 0. У передбачуваного батька немає генетичних маркерів, які повинні бути передані дитині біологічним батьком. Імовірність батьківства дорівнює 0. Згідно з копією звіту тесту ДНК на батьківство [PERSON] відносно [PERSON] лабораторії Медікал Геномікс Україна Медичного центру здоров`я «Беладент» від 27.05.2020 року № 230020-А, передбачуваний батько виключається як біологічний батько. Цей висновок ґрунтується на розбіжності алелей, які спостерігаються в перерахованих локусах. Індекс батьківства дорівнює 0. У передбачуваного батька немає генетичних маркерів, які повинні бути передані дитині біологічним батьком. Імовірність батьківства дорівнює 0. Згідно із заявою [PERSON] від 11.11.2020 року відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі. Згідно із заявою [PERSON] від 11.11.2020 року позивач від подальших претензій до відповідача і покладення на неї судових витрат відмовився. При вирішенні цивільної справи суд виходить з наступного. Європейський суд з прав людини зауважив, що ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (справа № 3451/05 "Калачова проти Російської Федерації", § 34, від 7 травня 2009 року). Вказані обставини, щодо цінності як доказу у справах про оспорювання батьківства висновку судово-генетичної експертизи, є загальновідомими та очевидно були зрозумілі сторонам, які є повнолітніми та дієздатними особами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з підпункту 1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до підпункту 2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження. Враховуючи наведене вище, а також те, що позивачем сформульовані позовні вимоги про зобов`язання вчинити певні дії саме до третьої особи у справі, що не передбачено чинним законодавством, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову шляхом виключення відомостей про позивача як батька дітей.

Outcome: partial