Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те що, вона з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідечем не склалося та з червня 2016 року сторони мешкають окремо . З моменту фактичного припинення відносин, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв"язку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі , позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення по справі зачоного рішення. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали доводи позовної заяви та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову до суду не надав. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.08.2013 року, сторони по справі є батьками - [PERSON], [INFO]. Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописку від 06.10.2017 року вбачається, що дитина мешкає разом із позивачкою за адресою : [ADDRESS] Згідно зіст. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3ст.181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно дост. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем не надано доказів щодо здійснення відповідачем витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Згідно з положеннями ч. 1, 2ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Надавши оцінку всім обставинам та доказам по справі, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 ,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 11.10.2017 року. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплат за один місяць. Питання про розподіл судових витрат між сторонами , суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial