Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, до досягнення донькою 23-х річного віку, тобто до [INFO] включно та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в грошовій сумі розміром у 2 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем по справі з 18 листопада 2000 року. Під час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, донька сторін залишилася проживати разом з позивачем і продовжує знаходитись на її повному матеріальному утриманні. На сьогоднішній день [PERSON] вже досягла повноліття, але вона не має можливості працювати, оскільки навчається на денній (стаціонарній) формі навчання у Київському національному економічному університеті ім. Вадима Гетьмана, що підтверджується відповідною довідкою № 90 від 30 вересня 2020 року, тому вона потребує матеріальної допомоги. Позивач вказує що вона не має можливості самостійно матеріально забезпечувати доньку, при цьому, відповідач працює та регулярно отримує щомісячний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини сторін, яка навчається. Позивач зазначає також, що донька за станом свого здоров`я постійно та регулярно потребує стаціонарного лікування, адже [PERSON] має численні хронічні хвороби, що підтверджується виписками із лікарень, в яких вона перебувала на стаціонарному лікуванні з серпня 2017 по вересень 2020 року, у зв`язку з чим, позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2020 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с.29). Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на адресу місця реєстрації відповідача. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками повернулись на адресу суду з неврученням під час доставки з відміткою «за закінченням терміну зберігання». В розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судові повістки на ім`я відповідача вважаються доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від сторін не надходили. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог частини другої статті 247 вказаного Кодексу не здійснюється. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.11.2000 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.11.2000 у Червоноволоцькій сільській раді Лугинського району Житомирської області, актовий запис №6 (а.с. 12). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.10.2002 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА №53639859 від 28.09.2002 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно з рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.06.2019 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 18 листопада 2000 року Червоноволоцькою сільською радою Лугинського району Житомирської області розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22.12.2018 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. В іншій частині позову відмовлено (а.с.16). Відповідно до довідки від 30 вересня 2020 року №90 наданої державним вищим навчальним закладом «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана», [PERSON] є студенкою 1 курсу факультету обліку та податкового менеджменту Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана, денної форми навчання. Строк закінчення університету 30 червня 2024 року (а.с. 17). Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №812 наданої Відділенням радіаційної ендокринології дитячого віку Державна установа «Національний науковий центр радіаційної медицини» [PERSON] встановлено діагноз: хронічний тиреоїдит, початкові прояви (а.с.18). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2212/969 від 21.11.2017 року, наданої ТВО «Дерматовенерологія» [PERSON] встановлено діагноз: атопічний дерматит. МКХ10: L20.0 (а.с.19). Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №768 від 08.08.2018 року, наданої Держаною установою «Національний науковий центр радіаційної медицини» [PERSON] встановлено діагноз: Дисфункція гіпоталамуса пубертатного періоду, рецидивуючий перебіг (E.23.1) (а.с.20). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №859 від 10.01.2020 року, наданої Київською міською клінічною шкірно-венерологічної лікарнею» [PERSON] встановлено діагноз: Атопічний дерматит. МКХ10: L20.0 (а.с.21). Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2-997/511 від 15.09.2020 наданої «Київською міською клінічною шкірно-венерологічною лікарнею» [PERSON] встановлено діагноз: Атопічний дерматит в стадії загострення (а.с.22). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №790, наданої Державною установою «Національний науковий центр радіаційної медицини» [PERSON] встановлено діагноз: дисфункція гіпоталамуса пубертатного періоду, рецидивуючий перебіг (Е.23.3) (а.с.23). Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №981 від 20.11.2018 наданої «Київською міською клінічною шкірно-венерологічною лікарнею» [PERSON] встановлено діагноз: Атопічний дерматит (а.с.24). За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Враховуючи ту обставину, що [PERSON] , [INFO] навчається на денній формі навчання, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідачем не повідомлено обставин, що можуть свідчити про об`єктивну неможливість останнього вирішити питання працевлаштування, як то стан здоров`я, похилий вік тощо. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня. При цьому, позивач обґрунтовує позовні вимоги в розмірі 1/3 від доходів відповідача у тому числі, наявністю чисельних хвороб у доньки. При розгляді цього питання, суд бере до уваги, що надані позивачем копії медичної документації стосуються періодом до досягнення дитиною повноліття, відтак, не можуть бути підставою для обґрунтування розміру аліментів, які просить позивач стягнути після повноліття дитини. Відповідно, з урахуванням вимог п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, враховуючи матеріальне становище позивача, відсутності заперечень відповідача, вартісної величини, достатньої для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб, розміру вартості освітніх послуг, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто, з 01.10.2020 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач. Як убачається з матеріалів справи, позивач, окрім іншого, просила стягнути на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За положеннями частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати позивача на правничу допомогу документально підтверджені та доведені, а тому такі вимоги також підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",

Outcome: partial