Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 13771,85 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 14 березня 2016 року між банком та відповідачем підписано заяву, згідно якої останній отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту. У судове засідання представник банку не з'явився. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення на позов не подавав. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 14 березня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту, який складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідачу були надані грошові кошти в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до вимог п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно вимог п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, боржник зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. В силу умов п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку шраф в розмірі 500, 00 грн. та 5% від суми позову Відповідно до умов п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього терміну жодна із сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання згідно з умовами договору та видав [PERSON] кредит в сумі 500 гривень. Відповідач [PERSON] належним чином не виконував свої зобов'язання згідно Умов і правил надання банківських послуг , внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 21.05.2018 рік складає 13771,85 грн., з яких: 2258,70 грн. - заборгованість за кредитом; 1726,77 грн. -заборгованість по відсотках за користування кредитом; 8654,39 грн. - заборгованість за пенею; штрафи у розмірі 500 грн. та 631,99 грн. Факт наявності заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості за договором №б/н від 14 березня 2016 року станом на 21.05.2018 р. В судове засідання відповідач не з'явився, відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів банку суду не представив. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань згідно умов кредитного договору та порушив умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв'язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 13771,85 грн., з яких: 2258,70 грн. - заборгованість за кредитом; 1726,77 грн. -заборгованість по відсотках за користування кредитом; 8654,39 грн. - заборгованість за пенею; штрафи у розмірі 500 грн. та 631,99 грн. Разом з тим, щодо вирішення питання про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) та пені, слід зазначити наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме - пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до вимог ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постановах від 21.10.2015 №6-2003цс15 та за №347/1910/15-ц від 11.10.2017 року. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з [PERSON] в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 5117,46 грн. станом на 21.05.2018р., з яких: 2258,70 грн. - заборгованість за кредитом; 1726,77 грн. -заборгованість по відсотках за користування кредитом; штрафи у розмірі 500 грн. та 631,99 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені не підлягають до задоволення, виходячи із заборони застосування подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення. Згідно з вимогами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився та не представив суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним та документально підтвердженні судові витрати по справі, зокрема, 1762,00 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial