Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповіача на свою користь заподіяну матеріальну шкоду внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, в розмірі 14670 грн. 62 коп., витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 500,00 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 07.08.2014 року близько 15 години 20 хвилин [PERSON], керуючи легковим транспортним засобом ВАЗ 21112, державний номер [NUMBER], виїжджаючи з прилеглої до будинку №80-Г по вул. Правди у м.Бердянську території, не надав перевагу у русі автомобілю марки «ІNFINITI M30D», державний номерний знак [NUMBER], який рухався по вул. Правди від пр. Пролетарського, власником якого є позивач, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України. У відповідності до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2014 року у справі №310/6362/14-п, яка набрала законної сили 26.08.2014 року, [PERSON] визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, а саме: в порушенні п.10.2 Правил дорожнього руху України, що спричинило завдання шкоди транспортному засобу марки «ІNFINITI M30D», державний номерний знак [NUMBER], та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. З метою визначення розміру шкоди, заподіяної транспортному засобу, між ТОВ «Ю Ві Моторс» та ФОП [PERSON] був укладений договір на проведення експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. Експерт-автотоварознавець [PERSON] надав висновок №025 від 19.09.2014 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, у відповідності до кого вартість матеріального збитку (величина втрати товарної вартості) в результаті пошкодження в ДТП, складає 14670,62 грн., вартість послуг з проведення експертного автотоварознавчого дослідження склала 500 грн. Тому, посилаючись на ст.16, 22, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, просив стягнути з відповідача на свою користь заподіяну матеріальну шкоду. У лютому 2016 року позивач подав позовну заяву (змінену в порядку ст.31 ЦПК України), в якій в якості третьої особи залучив ПрАТ СК «АХА Страхування» в особі агентської мережі відділу майнового страхування Запорізької дирекції та додатково послався на те, що спричинена [PERSON] внаслідок ДТП шкода полягає у витратах на ремонт належного товариству автомобіля марки «ІNFINITI M30D», державний номерний знак [NUMBER], у розмірі 10815,89 грн., на придбання запчастин у розмірі 34664,36 грн., збитків, повязаних із втратою товарної вартості у розмірі 14670,62 грн., витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 500,00 грн., а також витрат позивача з оплати правової допомоги адвоката з представництва позивача в суді під час розгляду позовної заяви в розмірі 1225 грн. При цьому завдана ТОВ «Ю Ві Моторс» шкода частково була відшкодована за рахунок страхової компанії ПрАТ СК «АХА Страхування», з якою [PERSON] засновником ТОВ «Ю Ві Моторс», 23.04.2014 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №116946Га/14зп. У відповідності до умов зазначеного договору страховою компанією було відшкодовано витрати на ремонт належного товариству транспортного засобу «ІNFINITI M30D», державний номерний знак [NUMBER], в розмірі 10815,89 грн. та витрати на придбання запчастин (витратних матеріалів) у розмірі 34664,36 грн. Ремонт автомобіля у відповідності до п. 14.1 договору страхування було здійснено ПП «Сінгл-Сервіс» на СТО . На даний час невідшкодованими залишаються збитки ТОВ «Ю Ві Моторс», повязані із втратою автомобілем товарної вартості у розмірі 14670,62 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 500,00 грн., а також витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката з представництва позивача в суді в розмірі 1225 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. Тому просив стягнути з відповідача на користь позивача зазначені суми. У квітні 2016 року позивач знов подав уточнюючу позовну заяву, в якій збільшив позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, повязаної із втратою товарної вартості, з 14670,62 грн. до 27194,41 грн., обґрунтувавши їх тим, що на час проведення незалежного автотоварознавчого експертного дослідження експертом автотоварознавцем вартість аналогічного досліджуємому автомобілю в сумі 40000 доларів США у гривневому еквіваленті дорівнювала 537365,32 грн. та була розрахована за курсом 1 долар США = 13,434133 грн. На теперішній час збитки позивача, повязані із втратою товарної вартості, складають не 14\~670,62 грн., а 27194,41 грн., розрахованої за формулою у експертному дослідженні, виходячи з курсу гривні щодо долара США станом на 07.04.2016 року: 1 долар США = 27194,41 грн. Відповідно до висновку Верховного Суду України у постанові від 16.12.2015 року по справі №6-760цс15, величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Тому просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 27194,41 грн., витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 500 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 1225,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. У судовому засіданні представник позивача за договором про надання правової домового адвокат [PERSON] підтримав уточнений позов, доповів по його суті та просив задовольнити повністю. Представник відповідача за договором про надання правових послуг адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що висновок №025 автотоварознавчого дослідження з визначення втрати товарної вартості автомобіля не може бути допустимим доказом, оскілки дослідження проводилося без участі відповідача, а в основу дослідження покладено різні автомобілі: експерт, визначаючи ціну ідентичного автомобіля, взяв до уваги автомобіль 2012 року випуску та покращеної моделі, а курс долара не підтверджений відповідною довідкою банку. Крім цього, позивачем не надано такого документу як акту виконаних робіт з проведення відновлювального ремонту, що ставить під сумнів цей висновок. Також вважає, що позивачем безпідставно збільшені позовні вимоги, оскільки матеріали справи не містять експертного висновку з цього питання, а розрахунок втрати товарної вартості зроблено самим представником позивача. Відповідно до п.7.2 [PERSON] визначення вартості матеріального збитку, вартість КТЗ визначається на дату оцінки, якою є 19.09.2014 року. Тому її не можна збільшувати у звязку із зміною курсу гривні по відношенню до долара США. Відповідач взагалі не згодний з експертним висновком, тим більше із збільшенням позовних вимог, бо на момент звернення до суду ТОВ «Ю Ві Моторс» вже не було власником автомобіля, та його власником була вже фізична особа. Представник третьої особи до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, згоду на участь у розгляді справи не надіслав, тому його неявка не перешкоджає розгляду справи. Допитаний у судовому засіданні в якості спеціаліста експерт-автотоварознавець [PERSON] пояснив, що у 2014 році за зверненням [PERSON] він зробив висновок по визначенню втрати товарної вартості автомобіля «ІNFINITI M30D», державний номерний знак [NUMBER]. [PERSON], він не повинен був повідомляти про проведення дослідження [PERSON] На дослідження йому був представлений сам автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і ремонтна калькуляція з СТО. На дослідження був представлений не відремонтований автомобіль. Надана ремонтна калькуляція мала для нього значення в якості інформації по ціновим позиціям ділера. При цьому замовником було поставлено одне запитання щодо визначення втрати товарної вартості. Ним було проведено технічний огляд автомобіля, встановлені пошкодження, був визначений обєм відновлювальних робіт, де був визначений перелік необхідних робіт і далі вже проводився сам розрахунок втрати товарної вартості. Ним враховувалося, що були пошкоджені 2 двері і поріг, при цьому на кузовні деталі наноситься покриття, тобто ремонтний вплив, а тому величина втрати товарної вартості розраховується. Він не виявив ознак раніше проведеного ремонту, тоді б розрахунок втрати товарної вартості не проводився. Щодо ринкової вартості автомобіля, то це автомобіль був дуже рідкісний і цінової інформації на ринках України по ньому не існувало. Продавався лише єдиний автомобіль такої марки, про який він зробив роздруківку та приймав його до уваги. Методика при цьому дозволяє використовувати обмежений ринок продаж. Перед приїздом на судове засідання він подивився інформацію щодо продажу таких автомобілів, і на сайті було розміщено лише одне оголошення про продаж аналогічного автомобілю за 37500 доларів США. На запитання представника позивача [PERSON] щодо можливості збільшення розміру втрати товарної вартості через збільшення курсу долара з 13,43 до 25,95 грн. за один долар США та підставленням його значень у формулу розрахунку, судовий експерт не зміг однозначно відповісти, що в такому випадку збільшується і величина втрати товарної вартості, оскільки, як він пояснив, для визначення товарної вартості за основу береться таке поняття як «дата ДТП» і ринкова вартість автомобіля визначається саме на той момент. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи з свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними письмовими доказами, що 07.08.2014 року близько 15 години 20 хвилин [PERSON], керуючи легковим транспортним засобом ВАЗ 21112, державний номер [NUMBER], виїжджаючи з прилеглої до будинку №80-Г по вул. Правди у м.Бердянську території, не надав перевагу в русі автомобілю марки «ІNFINITI M30D», державний номерний знак [NUMBER], який рухався по вул. Правди від пр. Пролетарського, власником якого є позивач, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України. У відповідності до постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2014 року у справі №310/6362/14-п, яка набрала законної сили 26.08.2014 року, відповідача визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України, а саме в порушенні п.10.2 Правил дорожнього руху України, що спричинило завдання шкоди транспортному засобу марки «ІNFINITI M30D», державний номерний знак [NUMBER], та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., що підтверджується копією вказаної постанови суду. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню втрати товарної вартості автомобіля, складеного 19 вересня 2014 року судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], величина втрати товарної вартості автомобіля «ІNFINITI M30D», державний номерний знак [NUMBER], який належить ТОВ «Ю Ві Моторс», пошкоджений в результаті ДТП, складає 14670,62 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] із частинами другою, пятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. [PERSON] з пунктом 2.4 [PERSON] товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі [PERSON]), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до пункту 8.3 [PERSON] вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Пунктом 1.6 [PERSON] визначено, що величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ. Пунктом 8.6 [PERSON] передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті. Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Відповідно до пункту 8.6.1 [PERSON] величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ. Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 [PERSON]). Тобто, величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. Пунктом 8.6.2 [PERSON] визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»). Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується. У висновку автотоварознавчого дослідження №025 від 19.09.2014 року експертом, з урахуванням даних про обсяг і характер пошкодження автомобіля, встановлених при технічному огляді та можливостей їх усунення, зазначено про необхідність заміни окремих складників автомобіля, зокрема, дверей передньої лівої та задньої лівої, та у звязку з деформацією каркаса, стійки боковини центральної, порогу боковини лівої, вказано не тільки про заміну дверей, але й про ремонт та фарбування інших деталей: порога боковини лівого в зборі, стійки боковини лівої центральної, що відповідно до [PERSON] є підставою для нарахування величини втрати товарної вартості, оскільки ним не встановлено випадків, коли вона не нараховується. Як вбачається з позову, завдана [PERSON] матеріальна шкода, яка полягає у витратах на ремонт належного автомобіля в розмірі 10815,89 грн., витратах на придбання запасних частин у розмірі 34664,36 грн., була частково відшкодована за рахунок страхової компанії ПрАТ «АХА Страхування», з якою [PERSON], засновником цього товариства, було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №116946/Га/14за. Ремонт було здійснено у відповідності з п.14.1 договору страхування ПП «Сінгл-Сервіс» на СТО NISSAN RENAULT. Таким чином, позивачу залишилася невідшкодованою матеріальна шкода, повязана із втратою товарної вартості автомобіля, яка відповідно до п.29.4.12 договору добровільного страхування наземного транспорту не відшкодовується страховиком та не включається до розрахунку суми страхового відшкодування. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено листом територіального сервісного центру №2344 регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області №626 від 18.08.2016 року, транспортний засіб автомобіля «ІNFINITI M30D», державний номерний знак [NUMBER], на час скоєння відповідачем ДТП 07.08.2014 року був зареєстрований за ТОВ «Ю Ві Моторс», проте на час звернення товариства до суду у вересні 2015 року він вже був зареєстрований за громадянином [PERSON], який, зі слів представника позивача, є засновником ТОВ «Ю Ві Моторс». Щодо визначення розміру матеріальної шкоди, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача, то, на переконання суду, вона має становити саме суму 14670,62 грн. як величина втрати товарної вартості, визначеної експертом автотоварознавцем у висновку №025 від 19.09.2014 року, та витрат на проведення експертного дослідження в сумі 500,00 грн., підтверджених квитанцією до прибуткового касового ордеру №025 від 01.10.2014 року, оскільки іншого висновку про збільшення величини втрати товарної вартості чи висновку судової автотоварознавчої експертизи матеріали справи не містять. Суд не може погодитися з позивачем про розмір збитків на суму 27194,41 грн., вказаних ним в уточненій позовній заяві, оскільки вони розраховані самим представником позивача адвокатом [PERSON], який не володіє спеціальними знаннями та не має відповідних свідоцтв про присвоєння йому кваліфікації судового експерта з правом проведення досліджень щодо визначення розміру збитків, завданих власнику транспортного засобу, погоджуючись при цьому з позицією представника відповідача. Крім цього, на запитання представника позивача до судового експерта [PERSON] щодо збільшення розміру величини втрати товарної вартості автомобіля через ріст курсу долара США по відношенню до гривні шляхом підставлення нових значень у формулу розрахунку, останній відповів, що в будь-якому разі визначається ринкова вартість на дату ДТП, тому однозначно не можна стверджувати про збільшення величини втрати товарної вартості через ріст курсу долара США. До того ж, як на момент звернення до суду, тим більше на час збільшення позовних вимог позивач вже не був власником автомобіля, який зазнав механічних пошкоджень в результаті ДТП. Разом з тим, суд вважає безпідставними твердження представника відповідача, що висновок №025 від 19.09.2014 року щодо визначення втрати товарної вартості автомобіля, є неналежним доказом через відсутність акту виконаних робіт, оскільки, по-перше, він виконаний особою, яка має кваліфікацію судового експерта з відповідної спеціальності та стаж експертної роботи з 1997 року; по-друге, у висновку на підставі технічного огляду автомобіля самим експертом зроблена калькуляція на ремонтно-відновлювальний ремонт, по-третє, дослідження проводилося саме не відремонтованого автомобіля, про що свідчить фототаблиця до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №025 від 19.09.2014 року, а тому на момент його проведення, апріорі, не могло бути ніякого акту виконаних робіт з відновлювального ремонту. Більш того, суд враховує, що після надання пояснень у судовому засіданні судовим експертом [PERSON] щодо виконаного ним експертного автотоварознавчого дослідження та розрахунку втрати товарної власності автомобіля, з яким не погоджувалася представник відповідача, однак клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи до суду не заявила. Таким чином, суд, враховуючи принцип повного відшкодування шкоди потерпілому, вважає обґрунтованими і доведеними позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 14670,62 грн., яка є втратою товарної вартості автомобілем, та 500,00 грн. як витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, в решті позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. [PERSON] зі ст. ст. 84, 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2015 року між позивачем та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до договору від 30.11.2015 року. На підтвердження обставин надання правової допомоги адвокатом суду було надано акт здачі-приймання виконаних робіт від 05 лютого 2016 року, відповідно до якого ним надані послуги з правової допомоги по представництву інтересів ТОВ «Ю Ві Моторс» до [PERSON] про відшкодування шкоди на загальну суму 1225,00 грн. та квитанція за додатковою угодою до договору про отримання адвокатом 1250,00 грн. за надання правової допомоги, тобто суд вважає, що позивачем доведені понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 1225,00 грн. Крім цього, при зверненні до суду позивачем перераховано до бюджету судовий збір у сумі 1218,00 грн. згідно платіжного доручення №206 від 23.09.2015 року. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково (на 0,55), то відшкодуванню на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 669,90 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 673,75 грн.

Outcome: partial