Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою (уточненою 18.11.2015 р.), в якій просить солідарно стягнути з відповідачів на його користь матеріальну шкоду в розмірі 1 208,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн., судовий збір у розмірі 1 705,20 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі №48 цього ж будинку, власником квартири є [PERSON] На протязі останнього року його квартиру було тричі затоплено. Перші два затоплення його квартири він не висував будь-яких вимог до [PERSON] щодо відшкодування йому завданої шкоди, але просив її вчинити відповідні дії щодо недопущення в подальшому затоплення його квартири. 22 серпня 2015 року близько 00:30 годині його квартира була повторно затоплена. Одразу ж [PERSON] було повідомлено про завдану шкоду, на що відповідач обіцяла її відшкодувати найближчим часом. Однак свою обіцянку відповідач [PERSON] не виконала. Крім завданих матеріальних збитків, йому спричинено і моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., яка полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Позивач та його представник до суду не зявилися, представник надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають, просять задовольнити їх у повному обсязі (а.с.38). Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, хоча була належним чином повідомленою про час, місце та дату розгляду справи, причини її неявки суду не відомі (а.с.21,28,34,36). Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково, а саме: в частині спричиненої матеріальної шкоди в сумі 1208,00 грн. та моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн. (а.с.40). Оцінюючи доведеність позову, перевіривши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.11.1997 року, посвідченого Приморською державною нотаріальною конторою, [PERSON] є власником квартири №46 у будинку №60 на вулиці Морська в м.Приморську Запорізької області (а.с.5). 22 серпня 2015 року комісією у складі: директора КП «ПЖЕО» [PERSON], слюсаря [PERSON], електрика [PERSON], було складено Акт №1 про наслідки затоплення квартири за адресою: [ADDRESS]. Комісія встановила: «на час затоплення у квартирі №46 постраждала кухня (затопило стелю та стіни). Вище розташована квартира №48 не обстежувалася, так як на час обстеження, господаря не було вдома. Опис обєму спричиненої шкоди: кухня 6,7 м2, необхідний ремонт: шпаклювання стелі: 9 м2х40 грн. = 360 грн., поклейка шпалер: 9 м2х15 грн. = 135 грн. Загальна сума витрат складає 495 грн.» (а.с.6). За розрахунком №73 від 27.08.2015 року, наданого ФОП [PERSON], сума сплати [PERSON] за купівлю будівельних матеріалів складає 713,00 грн. (а.с.7). Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ч.1 ст.10 Житлового кодексу України громадяни зобовязані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями. За ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст.179 Житлового кодексу України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.18 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76 (далі Правила), власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. За змістом п.2.3.6 Правил у разі залиття, аварії квартир комісією ЖЕО складається відповідний акт, з яким під розпис ознайомлюються мешканці квартир. В акті, окрім іншого, описуються наслідки залиття, а також чітко зазначаються причини залиття. Положеннями ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Аналізуючи вимоги позивача в частині солідарного стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, довкіллю або культурній спадщині не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі. З огляду на таке, вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] суми відшкодування задоволенню не полягає, з огляду на те, що означена особа не є власником квартири, а від так не має обов'язку нести цивільну відповідальність за неналежне утримання чужого майна. Виходячи з таких висновків, суд вважає, що саме на власника квартири [PERSON] закон покладає обов'язок відшкодування завданих позивачу збитків. Оцінюючи розмір заявлених позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в розмірі 1208,00 грн. Щодо стягнення моральної шкоди та визначення її розміру суд виходив з наступного. Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту порушених прав та інтересів є відшкодування, в тому числі, моральної шкоди. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в т.ч. моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно роз'яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25 травня 2001 року, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості. Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що внаслідок залиття квартири був порушений звичний устрій життя позивача, що погіршило стан проживання позивача в його квартирі, завдало моральну шкоду. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступінь та тривалість моральних страждань позивача, які пов'язані з його душевними хвилюваннями з приводу залиття його квартири, доведеність вини відповідача у залитті квартири, причинено-наслідковий зв'язок, у зв'язку з чим вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] в рахунок заподіяної позивачу моральної шкоди 1000,00 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн., які підтверджуються документально (а.с.9, 40), та судовий збір з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial