Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

У жовтні 2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 28.01.2011 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Допомоги на утримання дитини відповідач не надає. На підставі вищевикладеного, позивачка бажає стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову і до моменту досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував та вказував, що надає матеріальну допомогу дитині, при цьому не має змоги сплачувати аліменти у сумі 1500 грн. у зв'язку з низьким рівнем заробітної плати. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 28.01.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Оболонського районного суду від 06.09.2013 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Також позивачка зазначає, що відповідач ніде не працює. На підставі вказаного просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з дня подачі позову і до моменту досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 2 цієї статті Кодексу визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до норми ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, тобто розмір аліментів, які щомісячно стягуються з особи, не можуть перевищувати 50 відсотків його місячної заробітної платні. При цьому, на адресу суду надійшла довідка, з якої вбачається, що відповідач працює в ТОВ «Ван Сорс Фесіліті Менеджмент» на посаді менеджера з постачання з 09.07.2014 року по теперішній час, і його посадовий оклад складає 1708, 57 грн. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на зазначене, беручи до уваги, те що відповідач працює та має регулярний дохід суд вважає необхідним позов задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно.

Outcome: partial