Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати за ним право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою [ADDRESS], з подальшою реєстрацією. Мотивом висувається те, що його хрещений батько [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав у приміщенні квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач завжди підтримував його, допомагав по господарству, часто приїжджав до нього у гості, в них були дуже тісні родинні відносини. Окрім позивача у [PERSON] не має родичів, і останній неодноразово вмовляв його переїхати до нього та проживати разом, оскільки він дуже потребував уваги та допомоги, у зв'язку із похилим віком. Позивач не має власного житла, і мешкав разом з батьками, з якими через брак житлової площі, виникали постійні сварки. З березня 2010 року за бажанням [PERSON] він вселився та став постійно проживати у спірному житловому приміщенні із хрещеним батьком як член сім'ї наймача, піклувалася про нього, вів з [PERSON] спільне господарство, виконував всі обов'язки члена сім'ї наймача, передбачені договором найму житлового приміщення. [PERSON] мав намір зареєструвати його як члена сім'ї у спірному житловому приміщенні. [INFO], [PERSON] помер та не встиг здійснити своїх намірів, щодо реєстрації позивач у спірній квартирі. Позивач здійснив поховання [PERSON], та залишився проживати в спірному житловому приміщенні до теперішнього часу, на правах члена сім'ї наймача та виконує всі обов'язки члена сім'ї наймача, передбачені договором найму житлового приміщення: сплачує квартирну платню та за комунальні послуги, робить ремонт спірного житлового приміщення. На даний час квартира не приватизована та до теперішнього часу вона залишається власністю територіальної громади. Спірна квартира є єдиним та постійним місцем проживання, і позивач, як член сім'ї наймача, який проживав разом з ним, користується на рівні з наймачем усіма правами і несе усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Позивач звертався до КП МКП «Основаніє» Хортицького району, для укладення договору найму вказаної квартири, але йому було відмовлено. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, та вказала, що діючим законодавством, а саме ст. 65 ЖК України вставлені вимоги щодо порядку вселення членів сім'ї наймача до житлового приміщення (ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним житлове приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб). Позивачем [PERSON] порядок вселення порушено, адже заяви від наймача спірної квартири [PERSON], який помер [INFO]. на реєстрацію місця проживання [PERSON] не надходило така не писалась. Враховуючи те, що наймач [PERSON] за спірною адресою помер, то відповідно до ст. 781 ЦК України строк дії договору найму жилого приміщення припинився. Таким чином, позивач [PERSON] повинен негайно його звільнити, а позов не підлягає задоволенню. Також суду пояснила, що заяв від [PERSON] що [PERSON] неправомірно займає приміщення не надходило. Представник третьої особи МКП «Основаніє», у судовому засіданні позов не визнав підтримав позиція представника відповідача. Також представник МКП «Основаніє» надав письмові заперечення, відповідно до яких вказано, що письмової заяви щодо реєстрації місця проживання позивача від наймача спірної квартири [PERSON] до МКП «Основаніє» не надходило, з чого вбачається, що порушені умови вселення. Одним з фактів ведення спільного господарства є виконання умов договору про утримання будинку та прибудинкової території, але на даний час за спірною адресою існує заборгованість зі спалити житлово-комунальних послуг. У разі проживання особи у статусі тимчасового мешканця, письмова згоди наймача на таке проживання не надається, ст. 99 ЖК України, передбачає, що піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають не залежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи те, що наймач [PERSON] за спірною адресою помер, то відповідно до ст. 781 ЦК України строк дії договору найму жилого приміщення припинився. Таким чином, позивач, якщо він знаходиться у спірному жилому приміщенні, у відповідності до чинного законодавства повинен негайно його звільнити. Позивач з-за відсутності письмової заяви наймача, ордеру на спірну квартиру та уразі встановлення факту надходження за спірною адресою (як тимчасовий мешканець)та інших письмових доказів з боку третьої особи за даною цивільної справою не підлягає такому за яким можна визнати право користування спірним житловим приміщенням. Також пояснив, що відсутня письмова заява наймача про вселення. Заяв [PERSON] про неправомірність вселення та проживання будь яких осіб до МКП «Основаніє» не надходило. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона [PERSON] знає з 2005 року та з березня 2010 року він проживав зі своїм хрещеним батьком [PERSON] по [ADDRESS]. Вони жили дружньо, [PERSON] робив ремонт, готував їжу, допомагав [PERSON], купував йому ліки так як було хворе серце. Від [PERSON] свідок чула, що той хотів прописати позивача у квартирі. У гостях бувала на свята. Останній раз у квартирі була восени 2013 року. Про смерть [PERSON] дізналася від [PERSON], який займався його похоронами. У [PERSON] родичів не було. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він з [PERSON] працює в АТП. [PERSON] був його хрещеним батьком і [PERSON] у нього проживав з 2010 року, робив ремонт, допомагав. [PERSON] казав, що залишить квартиру позивачеві. Вони проживали як одна сім'я. [PERSON] помер перед новим роком та [PERSON] його поховав. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість. Судом встановлено, що відповідно до довідки МКП «Основаніє» №3224 від 23.07.2014 року, копії особового рахунку [NUMBER] єдиною зареєстрованою особою та наймачем квартири [ADDRESS] являється [PERSON] Згідно до довідки МКП «Основаніє», станом на 01.07.2014 року по особовому рахунку [NUMBER] на квартиру [ADDRESS], існує заборгованість у загальній сумі 7150,8 грн. Відповідно до копії довідки міського відділу ДРАЦС м. Запоріжжя №375602-048-04-37 від 25.06.2014 року, 28.12.2013 року зареєстровано смерть [PERSON], який помер [INFO], актовий запис №7204. Відповідно до наданих документів та пояснень сторін, встановлено, що квартира [ADDRESS] не приватизована і належить до державного житлового фонду. При житті [PERSON] про неправомірність вселення та проживання [PERSON] у квартирі, до МКП «Основаніє», Запорізької міської ради, або до інших органів не звертався. Згідно до довідки сектору адресно довідкової роботи управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, [PERSON] зареєстрований з 2003 року за адресою [ADDRESS] Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 817 ЦК України визначено, що наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, мають право за їхньою взаємною згодою та за згодою наймодавця вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому. Письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення позивача в даному випадку було непотрібно, оскільки крім [PERSON], в спірній квартирі ніхто не був зареєстрований. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" № 2 від 12.04.1985 року, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім'ї наймача, або ж для відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування житловим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Свідки [PERSON], [PERSON], в основному поясняли, що [PERSON] не заперечував проти вселення [PERSON] до квартири казав, що залишить квартиру позивачеві, хотів прописати позивача у квартирі, вони вели спільне господарство. Також наявність згоди [PERSON] на вселення [PERSON] до квартири, як члена сім'ї наймача, свідчить відсутність заяв [PERSON] до МКП «Основаніє», Запорізької міської ради, або інших компетентних органів про неправомірність вселення та проживання [PERSON] у квартирі. Факт ведення спільного господарства, факт того, що спірне приміщення було постійним місцем проживання [PERSON], тривалість часу проживання, поховання [PERSON] позивачем підтверджений письмовими доказами: копією договору №1487 від 12.07.2011 року про надання інформаційно технічних послуг у квартирі [ADDRESS] укладеним [PERSON], копією прибуткового касового ордеру з передплати за куток на ім'я [PERSON] у квартирі [ADDRESS], копією заяви замовлення №800401704 про приєднання до публічного договору телекомунікаційних послуг від 02.02.2012 року у квартирі [ADDRESS] укладеним [PERSON], копією медичної карти амбулаторного хворого від 21.04.2010 року ім'я [PERSON] з вказаною адресою - квартира [ADDRESS], копією поштового конверту від ОТП БАНК до [PERSON] за адресою [ADDRESS], копією поштового конверту від «Родинного клубу» до [PERSON] за адресою [ADDRESS], копією заказу на ритуальні послуги. Таким чином факт проживання [PERSON] у спірній квартирі з березня 2010 року суд вважає доведеним матеріалами справи та поясненнями свідків. Суду не надано доказів звернення [PERSON] або інших заінтересованих осіб до компетентних органів зі скаргами та заявами на незаконне проживання [PERSON] у спірній квартирі, також не надано доказів проживання позивача у спірній квартирі у статусі тимчасового мешканця. Таким чином суд вважає, що [PERSON] вселився у березні 2010 році до квартири за адресою [ADDRESS] як член сім'ї наймача за його згодою. Суду не надано переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів того, що наймач, заперечував проти його вселення та проживання у квартирі. Після смерті [PERSON], позивач продовжує постійно проживати в зазначеній квартирі, визнає умови Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в квартирі знаходяться всі особисті речі позивача та він фактично виконує обов'язки наймача житлового приміщення. Доводи представника відповідача про те, що в даному випадку мало місце тимчасове мешкання, суд вважає безпідставним. Вирішуючи питання про позовні вимоги у частині подальшої реєстрації, суд виходить з того, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вимагаючи подальшої реєстрації, позивач не зазначив, яким органом порушені його законні права і є підстави на даний момент для примусового покладення такого обов'язку.

Outcome: partial