Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], яка також діє в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], про усунення перешкод у користуванні квартирою, визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У грудні 2014 року [PERSON], яка також діє в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення, виділення у користування ізольовану кімнату, визначивши місце проживання дитини. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог позивачка [PERSON] вказала, що відповідачка по справі приходиться їй онукою, а малолітній [PERSON], [INFO] року народженння, - правнуком. Їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Квартира складається із трьох кімнат загальною площею 59,6м.кв,, а житловою - 39,5м.кв. 22 січня 2013 року з її згоди відповідачка була зареєстрована у квартирі. 29 серпня 2013 року також з її згоди у квартирі був зареєстрований син відповідачки, а її правнук. З народження відповідачка проживає у [ADDRESS], який на праві власності належить її батьку. Рішенням суду від 26 грудня 2013 року за відповідачкою та її малолітнім сином було визнано право користування жилим будинком батька. Вказане свідчить, що відповідачка у її квартирі не проживала жодного дня. У квартирі відповідачка зі своїм малолітнім сином не проживає без поважних на причин, квартирою зовсім не цікавиться, комунальних послуг не сплачує та спроб для вселення у квартиру не сприймала. Добровільно зніматись з реєстрації у квартирі відповідачка зі своїм малолітнім сином не бажає. Цим відповідачка чинить їй, власнику квартири, першкоди у користуванні квартирою та укладанню різного роду угод. Реєстрація відповідачки з сином у її квартирі також є перешкодою у користуванні та розпорядженні власністю. Просить позов задовольнити. Зустрічного позову не визнає та у його задоволенні просить відмовити. Відповідачка пред*явленого позову не визнала та пояснила, що її батьки розлучились. Вона зі своїм малолітнім сином, матір*ю та братом мешкає у будинку [ADDRESS], який, згідно договору дарування, належить батьку на праві власності. У батьковому будинку вона проживає без реєстрації тому, що батько, маючи намір продати будинок, зняв її з реєстрації у будинку. Не маючи ніякого житла, з метою не бути позбавленою житла, будучи вагітною, вона вимушена була звернутись до суду з позовом про визнання за нею права користування батьківським будинком. Перед цим бабуся, позивачка за первісним позовом, зареєструвала її у своїй квартирі, як члена своєї сім*ї. Після реєстрації у квартирі бабусі, бабуся разом з батьком пояснили їй, що вона зі своєю майбутньою дитиною житлом забезпечена. Однак, зв*язку з вагітністю, яку вона важко переносила, потребувала допомоги матері, вона у квартиру бабусі не вселилась. [INFO] року вона народила сина. Вона не одружена і є одинокою матір*ю. Після народження правнука бабуся відразу зареєструвала його у квартирі. Після реєстрації правнука бабуся попросила її пожити у будинку батька. Прохання мотивувала своїм похилим віком та станом здоров*я. Її батько обурився і сказав, що з малолітньою дитиною вона відлякує покупців. Створилась ситуація, що батькові вона заважає продати будинок, а бабуся, поки дитина не подорослішає, попросила її не вселятись у квартиру. При таких обставинах, вона вимушена була звернутись до суду із заявою про визнання права користування будинком, який належить на праві власності батькові. Коли її син підріс, вона неодноразово сприймала спроби для вселеня у квартиру. Щоразу бабуся під різними причинами просила її не вселятись. Тому у квартирі вона не проживає з поважних причин. Вона, як член сім*ї власника квартири, бабусі, має право користуватись квартирою і вважає, що набула рівного права на проживання та користування квартирою разом зі своїм малолітнім сином. Просить виділити їй з малолітнім сином у користування ізольовану кімнату площею 10м.кв. Ніякого іншого житла вона не має. Просить її позов задовольнити, а у задоволенні первісного позову відмовити. Представник 3-ї особи, Служби у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у м. Дніпродзержинську ради, пояснив, що у задоволенні первісного позову про визнання відповідачки з її малолітнім сином такими, що втратили право користування жилим приміщенням необхідно відмовити, що при задоволенні первісного позову будуть порушені житлові права малолітньої дитини та її матері. Вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню. Суд, вислухавши сторони, представника 3-ї особи, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні первісного позовну необхідно відмовити, задовільнивши частково зустрічні позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення на протязі шести місяців. Якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, то цей строк за заявою відсутнього може бути подовжений наймодавцем, а у випадку спору - судом. У судовому засіданні було встановлено, що позивачці по справі на праві власності належить квартира [ADDRESS]. При цьому, із особового рахунку вбачається, що у спірній квартирі зареєстрована відповідачка зі своїм малолітнім сином, які приходяться позивачці онукою та правнуком. У судовому засіданні також було встановлено, що реєстрація відповідачки з малолітнім сином у квартирі, яка належить на праві власності позивачці, була проведена зі згоди позивачки. Суд вважає, що реєстрація у квартирі відповідачки з малолітнім сином не перешкоджає позивачці користуватись та розпоряджатись своїм майном та на свій власний розсуд. Також у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка за первісним позовом не чинить власнику, своїй бабусі, перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка не проживає у квартирі з поважних причини: на день реєстрації у квартирі відповідачка була вагітна і потребувала сторонньої допомоги. Таку допомогу їй могла надати і надавала мати, яка проживає у будинку [ADDRESS], який належить на праві власності її колишньому чоловіку, а батьку відповідачки. Саме це і було підставою для вселення відповідачки у будинок батька і пред*явлення позову про визнання за не. права користвування жилим приміщенням у будинку батька. Відповідачка за первісним позовом ніякого іншого житла не має. Відповідно ст. 160 Сімейного Кодексу України: "Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків." Тобто, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків. Місце проживання матері малолітнього [PERSON], [INFO] року, є квартира [ADDRESS]. Тому місцем проживання малолітнього також є квартира [ADDRESS]. У задоволенні позовних вимог стосовно виділення у користування ізольованої кімнати суд вважає за необхідне відмовити з тих підстав, що у даному випадку будуть порушені встановлені санітарні і технічні норми. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що у задоволенні первісних позовних вимог необхідно відмовити, задовольнивши частково зустрічні позовні вимоги. Суд вважає, що судові витрати у вигляді судового збору необхідно покласти на сторони.

Outcome: partial