Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ" заборгованість за договором №3444600737-004912 від 19.05.2018 року про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту в сумі 23331,10 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривень, а також витрати за юридичні послуги в сумі 1500,00 гривень. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та громадянином України [PERSON] було укладено договір №3444600737-004912 від 19.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Зазначає, що відповідно до Розділу 1 Договору, заявка-анкета в особистому кабінеті Клієнта на веб-сайті Позивача, встановленої форми, яка виражає намір Клієнта/ отримати грошові кошти у позику та є невідємною частиною цього Договору та узгоджений Сторонами в Додатку 1 до цього договору. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Повідомленням від 19.05.2018 року та платіжним дорученням № 1354 від 19.05.2018 року підтверджується, що Позивачем було перераховано на картковий рахунок Відповідача № 5355571103807145 позику у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов п. 10.1.3. Договору Позичальник зобовязується вчасно повернути Позику та сплатити суму процентів за користування Позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання Позичальником коштів відповідно до умов Договору, (п.5.1 Договору). Строк, на який надається Позика за цим Договором становить 31 днів.(5.2. договору). Дата надання Позики 19.05.2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 18.06.2018 року включно (п.5.4 Договору). Відповідно до умов Договору сума процентів за користування позикою становить 1091,10 грн. за 31 днів. Проценти за користування Позикою становлять 2% за кожен день користування Позикою, що становить 730 процентів річних). Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (60,00 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі Позики, і закінчуючи Датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування Позикою. Загальна сума позики здорожчання позики за весь період її складає 4091,10 грн. Так, у строк, зазначений даним Договором у разі виконання Відповідачем зобов'язань за цим Договором, Відповідач повинен був повернути позику та проценти за користування позикою. На даний час Відповідач заборгованість за договором №3444600737-004912 від 19.05.2018 року не погасив. Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування позикою. Позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00 % від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу Позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок Позикодавця. Відповідач на зв'язок не виходив та не відповідав на дзвінки представника Позивача. Станом на 25.10.2018 року Відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 3000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8831,10 грн., заборгованості за пенею - 11500,00 грн., загальна сума заборгованості за договором складає 23331,10 грн. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.12.2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 14 березня 2019 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та громадянином України [PERSON] було укладено договір №3444600737-004912 від 19.05.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, який було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору, що підтверджується копією договору №3444600737-004912 від 19.05.2018 року, підписаної відповідачем електронним підписом (а.с. 13-19). Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому Договором. Повідомленням від 19.05.2018 року та платіжним дорученням № 1354 від 19.05.2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № 5355571103807145 позику у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень (а.с. 27, 31). Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва № 2829 від 28.12.2017 року (а.с. 28-29). Станом на 25.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4.даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 3000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8831,10 грн., заборгованості за пенею - 11500,00 грн., загальна сума заборгованості за договором складає 23331,10 грн.(а.с. 21-26). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.\~ Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 25.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 3000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8831,10 грн., заборгованості за пенею - 11500,00 грн., загальна сума заборгованості за договором складає 23331,10 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 21-26). Оскільки відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Водночас, нарахована позивачем пеня становить 11500,00 грн., що на переконання суду є неспівмірно великим розміром, і практично перевищує суму отриманого позичальником кредиту в сумі 3000,00 грн. Згідно до ч.2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобовязання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. За таких обставин, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність, розумність і співмірність, а також в силу дії ч.3 ст. 551 ЦК України, яка вказує, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 11500,00 грн. до 3000,00 грн. (сума отриманої позики), що на переконання суду є достатньою компенсацією розміру збитків, спричинених відповідачем внаслідок неналежного виконання зобовязань за даним договором. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №3444600737- 004912 від 19.05.2018 року про надання позики, яка виникла станом на 25.10.2018 року та складається з 3000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8831,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею, разом становить 14831,10 грн. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1762,00 грн. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. З матеріалів справи видно, що 01.08.2018 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» укладено договір № 01/08-2 про надання юридичних послуг. Актом приймання-передачі наданих послуг №40 від 01.08.2018 року встановлено які саме юридичні послуги були надані та кількість витраченого часу на надання таких послуг, а саме: проведення усної консультації 1 год. 200 грн., аналіз документів кредитної справи 2 год. 600 грн., підготовка позовної заяви, клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні, друкування позовної заяви з додатками для сторін, підготовка пакету документів для подачі до суду 4 год. 700 грн. Згідно з платіжним дорученням № 1316 від 03.10.2018 року позивач оплатив послуги за надання правової допомоги у розмірі 1500 грн. Оскільки розмір витрат на правову допомогу адвоката співмірний і містить всі складові, передбачені ч. 4 ст. 137 ЦПК України, послуги обумовлені договором виконані у повному обсязі, а позивачем сплачена їх вартість, суд, приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у заявленому розмірі в сумі 1 500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial