Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач у лютому 2018 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 08.08.2008 р. сторони зареєстрували шлюб, у період якого народився син - [PERSON], [INFO] На даний час шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть. Дитина проживає з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач батьківського обов'язку по утриманню та вихованню сина не виконує, коштів не надає, вихованням дитини не займається, а тому позивач просить стягнути відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/4 частини стягнення з нього аліментів, просив врахувати довідку про його доходи, яку долучив до матеріалів справи (ас. 19). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.08.2008 р. сторони зареєстрували шлюб (а.с. 3). Встановлено, що [INFO] р. у подружжя народився син [PERSON] (а.с. 4). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство позивач та відповідач не ведуть. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, допомоги на утримання та виховання сина не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням сина не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини та перекладення обов'язку по утриманню та вихованню сина на позивача. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Судом встановлено, що відповідно до Довідки від 02.07.2018 р. за вих. № 2/7, відповідач [PERSON] працює в ТОВ "МІКСБУДТРАНС" та його щомісячний дохід становить на рівні 3 723,00 грн. на місяць (ас. 20). Позивачка [PERSON] щодо своїх доходів суду відомостей не надала. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.02.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, позовні вимоги доведені частково, які знайшли своєчасткове підтвердження та обґрунтування, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial