Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 03.09.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 478; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 551,20 гривень та витрат за надання правової допомоги при зверненні до суду у розмірі 400,00 гривень. На обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі з 03.09.2004 року. Зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 478. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року. Причини психологічного характеру, втрата взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, сварки та суперечки стали причиною розпаду сімї. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати із позивачем. Позивач бажає залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, шлюб зареєстровано 03.09.2004 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 478, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.4). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтво про народження (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року. Причини психологічного характеру, втрата взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, сварки та суперечки стали причиною розпаду сімї. Позивач бажає щоб після розірвання шлюбу дитина проживала із нею. Бажає залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України,\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу є неповнолітня дитина, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України судові витрати повязані зі сплатою судового збору при розгляді справи віднести за рахунок відповідача. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу. За ч.ч. 1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Вимоги позивача, щодо стягнення с відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 400 гривень, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки до позовної заяви позивачем не додано документального підтвердження їх сплати.

Outcome: partial