Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредитні ініціативи», звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11.10.2007 р. ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] уклали кредитний договір №03003472052, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачу грошові кошти у сумі 40520,00 грн., а відповідач зобовязалась повертати кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Проте відповідач належним чином свої зобовязання не виконала, в результаті чого станом на 31.03.2016 року має прострочену заборгованість за кредит 27595,84 грн., по відсотках 25960,51 грн., за комісією 4133,04 грн. З метою забезпечення належного виконання зобовязання за кредитним договором ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] уклали 11.10.2007 р. договір застави №03003472052, згідно з яким фінансовій установі передано в заставу майно транспортний засіб марки VAZ\~(LADA),\~2007\~р.\~випуску,\~колір-сірий,\~обєм двигуна\~1596,\~шасі ХТА\~21134074495520,\~реєстраційний номер\~[NUMBER],\~серія та\~номер свідоцтва\~про реєстрацію\~АХС 062250,\~виданого РЕВ\~МВ №\~1\~[PERSON]\~України в\~Харківській області\~11.10.2007\~р. ТОВ «ПростоФінанс» 18.05.2012 р. укладено з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір купівлі -продажу кредитного портфелю ( договір про відступлення прав за договорами забезпечення), відповідного до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право отримати відшкодування за рахунок майна [PERSON], яке є предметом застави. Додаткові письмові пояснення позивача долучені до матеріалів справи ( а.с. 118-121,126-131). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач\~ у судовому засіданні позовну заяву не визнала, надала письмові заперечення та пояснила, що позивач не набув права вимоги звернення стягнення на предмет застави, так як сторонами договору купівлі- продажу кредитного портфелю від 18.05.2012 року було досягнуто згоди щодо загального розміру кредитного портфелю, який придбано позивачем. Однак документи, що передані ТОВ «Кредитні ініціативи» , свідчать про відсутність згоди щодо передання позивачу від ТОВ «ПростоФінанс» права вимоги за договором застави. Окрім того, зазначила, що вона не була протягом 10 днів з дати відступлення прав обізнана про перехід до позивача права вимоги за договором застави. Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.08.2015 р., що набрало законної сили ухвалою апеляційного суду Харківської області визнано, що позивачем не надано доказів про наявність у [PERSON] відповідальності за невиконання нею грошового зобовязання щодо процентів і пені після того, як рішенням суду від 03.03.2012 р. стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ПростоФінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 41218,25 грн. і виконавчий лист перебуває на виконанні. Незважаючи на це, дотепер відповідачу телефонують, надсилають листи різні товариства, у тому числі ТОВ «ВЛ Групп» та вимагають сплатити борг ТОВ «Кредитні ініціативи» у сумі 73841,29 грн. і загрожують відкриттям кримінального провадження за ст. ст. 190, 192 КК України ( а.с. 177-179). Суд,вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 11.10.2007 р. ТОВ «Просто Фінанс» та [PERSON] уклали 11.10.2007 р. кредитний договір №03003472052, за яким відповідач отримала кредит у сумі 40520 грн. строком погашення до 10.10.2012 р., зі сплатою 12,5% річних, комісії за управління кредитом у розмірі 0,15% на придбання транспортного засобу-автомобіля ВАЗ ( а.с. 62-65). В забезпечення виконання умов кредитного договору, між [PERSON]. М.О. і ТОВ «ПростоФінанс» був укладений договір застави №03003472052, згідно з яким ТОВ «ПростоФінанс» передано в заставу майно транспортний засіб марки VAZ (LADA), 2007 р. випуску, колір-сірий, обєм двигуна 1596, шасі ХТА 21134074495520, реєстраційний номер [NUMBER], серія та номер свідоцтва про реєстрацію АХС 062250, виданого РЕВ МВ № 1 [PERSON] України в Харківській області 11.10.2007 р.( а.с. 66-69). У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором, ТОВ «ПростоФінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за цим договором станом на 07.03.2012 р. Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 07.03.2012 р. позов ТОВ «ПростоФінанс» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ПростоФінанс» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 41218,25 грн., що складається з залишку за кредитом-11783,73 грн., простроченої заборгованості за щомісячними платежами-26661,75 грн., суми нарахованих штрафних санкцій -2772,77 грн.( а.с.108). Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10.03.2015 р. відкрито виконавче провадження ( а.с. 107). [PERSON] не заперечує проти того, що рішення нею не виконується, заборгованість не погашається. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Норми ст. 516 ЦК України визначають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі- продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «Простофінанс» зобовязується відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників ( а.с. 132-143). Внаслідок укладеного договору купівлі- продажу кредитного портфелю до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшли права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 та підтверджує відступлення права вимоги у тому числі щза кредитним договором №03003472052 ( а.с. 144-163). 25.05.2012 р. між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про відступлення прав за договорами забезпечення, відповідно до якого до позивача перейшло право звернення стягнення на заставлене майно у відповідності до договорів забезпечення. Отже, після укладення між ТОВ «ПростоФінанс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та договір про відступлення прав відбулось правонаступництво, та позивач став новим кредитором відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.10.2016 р. задоволена заява ТОВ «Кредитні ініціативи» та замінено стягувача-ТОВ «ПростоФінанс» на ТОВ «Кредитні ініціативи » у виконавчому провадження № 46784489 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3251/11, виданого 21.01.2013 р. Жовтневим районним судом м.Харкова про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором у розмірі 41218,25 грн. у звязку з переходом до ТОВ «Кредитні ініціативи» прав кредитора ( а.с. 123). Суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.08.2015 р. визнано відсутність прав вимоги стягнення на предмет застави у ТОВ «Кредитні ініціативи». Як вбачається із зазначеного рішення, яке набрало законної сили ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.11.2015 р., позивач звертався до суду з позовом у січні 2015 р. до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 55610,65 грн.,яка утворилась станом на 10.12.2014 р. і складалась із заборгованості за кредитом-27595,84 грн., заборгованості по відсоткам-19675,51 грн., заборгованості по комісії-3221,34 грн., штрафи-5117,96 грн. У позові ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено, оскільки позивач вимагав під виглядом заборгованості по кредиту стягнути суми, які вже стягнуті з відповідача за рішенням суду. При цьому, позивачем не було надано до суду достовірних доказів того, що в заявленому позові містяться дані про наявність у [PERSON] відповідальності за невиконання нею грошового зобовязання щодо процентів за користування кредитом і пені за несвоєчасну сплату кредиту після набрання чинності рішення суду від 07.03.2012 р.( а.с. 103-106). З наданого\~розрахунку позивача\~вбачається,\~що у\~звязку з\~невиконанням своїх\~зобовязань за\~кредитним договором\~та рішенням\~суду,\~станом на\~31.03.2016\~р.\~за [PERSON]\~існує заборгованість\~за кредитом\~-27595,84\~грн.,\~по відсоткам-25960,51 грн., за комісією 4133,04 грн., неустойкою-5117,96 грн., а всього -62807,35 грн. Відповідно до витягу з акта приймання-передачі кредитного портфелю, за кредитним договором № 03003472052 прострочена сума основного боргу складає 27595,84 грн., прострочені проценти 7105,51 грн., комісія-1397,94 грн., штрафи-5118,96 грн. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23 вересня 2015 року по справі № 6-1206цс15 зазначено, що виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 Цивільного кодексу України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а саме, відсотків та пені в межах строку позовної давності. Сума основного боргу за тілом кредиту та відсоткам, нарахованим станом на 31.03. 16 р., з урахуванням стягнутих за рішенням суду від 07.03.2012 р., становить відповідно 27595,84\~грн.,\~та25960,51 грн. Що стосується суми комісії, то згідно з умовами кредитного договору між ТОВ «ПростоФінанс» і [PERSON], оплата щомісячної суми комісії за п. 2.3 договору визначена у розмірі 0,15% щомісячно за управління кредитом.Після переходу права вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи», позивач продовжував нараховувати комісію, хоча після закінчення строку договору у жовтні 2012 р., правомірність стягнення такого платежу не підтверджено, тому як новий кредитор не обслуговував та не управляв кредитом. Приймаючи до уваги, що рішенням суду стягнута сума штрафу у розмірі 2772, 77 грн., а перевірити правильність та строки нарахування суми 5118,96 грн. не надається можливим через відсутність відповідного розрахунку ТОВ «ПростоФінанс», суд вважає за необхідне при визначенні загальної суми заборгованості за кредитним договором залишити суму, зазначену у рішення суду від 07.03.2012 р. Таким чином, суд вважає, що станом на 31 березня 2016 р. за [PERSON] за кредитним договором №03003472052 від 11.10.2007 р. мається заборгованість у розмірі-56329,12 грн. Крім того, оскільки виконання кредитного договору було забезпечено договором застави, то кредитор набуває право звернення на предмет застави при наявності співрозмірної заборгованості за кредитним договором. Статею 1 Закону України "Про заставу"\~визначено, що застава це спосіб забезпечення зобовязань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. \~\~\~\~ Згідно з вимогами \~Закону України «Про заставу» заставодержатель має переважне право на задоволення своїх вимог, за рахунок предмета застави. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. В силу застави, згідно зі\~ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 та 7\~статті 20 Закону України «Про заставу», передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів, у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до\~ст. 590 ЦК України, здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями\~ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішення суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~статтею 26 цього Закону. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Аналіз наведених норм дає підстави до висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема, заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Приймаючи до уваги, що [PERSON] тривалий строк не виконані зобов'язання\~\~за кредитним договором добровільно, наявні підстави для звернення стягнення на заставлене майно за рахунок предмета застави. Спосіб звернення стягнення, обраний позивачем, відповідає вимогам положень ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, тобто 1378 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial