Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] та розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг між позивачем та [PERSON] з урахуванням встановленого порядку користування квартирою, витрати на оплату житлово-комунальних послуг за виділену відповідачу [PERSON] площу покласти на неї та відповідача [PERSON] порівну. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] заначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 87 від 16 січня 2007 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією Запорізької міської ради, позивачу та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . На даний час у квартирі проживають позивач та її чоловік [PERSON] , шлюб між якими розірвано .Відповідач [PERSON] фактично в квартирі не проживає. Позивач займає кімнату 10,6 кв.м., відповідач [PERSON] - 14,5 кв.м., однак сторони не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, оскільки відповідач [PERSON] веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, застосовує до позивача фізичне насильство, тому позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду. Крім того, позивачка, з огляду на те, що [PERSON] протягом тривалого часу, не виконує взяті не себе зобов`язання, через що утворилась заборгованість за комунальними платежами, просила суд розділити між позивачем та відповідачем [PERSON] особові рахунки по оплаті витрат по утриманню квартири, а саме: № [NUMBER] - утримання будинку,№[NUMBER]- вивіз ТПВ,№ [NUMBER] - за постачання природного газу, № [NUMBER] - опалення, ГВП, № [NUMBER] - водопостачання ХВП, водовідведення ХВП, № [NUMBER] - постачання електроенергії, а витрати за виділену відповідачу [PERSON] площу покласти на неї та відповідача [PERSON] порівну. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2019 року провадження по справі відкрите. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача адвокат Безугла А.В. позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено , що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 87 від 16 січня 2007 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією Запорізької міської ради, позивачу та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , житловою площею 42,3 кв.м., загальною - 70,11 кв.м. . Згідно технічного паспорту, зазначена квартира складається із трьох житлових кімнат, розміром відповідно: 14,5 кв.м., 17,2 кв.м., 10,6 кв.м., кухні 8,1 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., коридору 11,7 кв.м., комори 1,1 кв.м., балкону 1,056 кв.м., лоджії 2,25 кв.м. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2017 року у справі 331/2971/17 підтверджено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У відповідності до акту ОСББ «Запорожець-6» фактично в спірному житлі проживають [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до п.6 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.91р. «Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленим приміщенням (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор,тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. Враховуючи , що запропонований позивачем порядок користування квартирою не порушує прав сторін, відповідача будь-яких заперечень на доводи [PERSON] суду не надали , крім того, з огляду на план квартири, визначений в технічному паспорті, є найбільш зручним , позов в частині визначення порядку користування житловим приміщенням слід задовольнити. Вирішуючи позовні вимоги в іншій частині, суд зазначає наступне. Відповідно до норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах ( ст. 12). Розділом IV Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюється порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг.Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. ( частини 1, 4 ст.13). Отже, позивач, у разі бажання упорядкувати свої обов`язки зі сплати комунальних платежів, має право звернутися до підприємств, які надають комунальні послуги, для укладення відповідних договорів на погоджених сторонами умовах і тільки в разі виникнення спору може звернутися до суду з позовом про захист споживчих прав. Крім того, відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Тобто, саме позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави позову. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Із змісту зазначених норм права слідує, що залучення у справі співвідповідача і заміна неналежного відповідача належним можливі лише за клопотанням позивача на певній стадії процесу, а саме, до закінчення підготовчого провадження у справі. Слід відмітити, що правовідносини з приводу оплати та надання житлово-комунальних послуг , виникають між виконавцями відповідної послуги та споживачем, однак відповідні виконавці комунальних послуг не були залучені позивачем до участі у даному спорі. Суд з власної ініціативи позбавлений можливості залучити до участі у справі співвідповідачів, оскільки немає передбачених законом повноважень змінювати склад осіб, які беруть участь у справі, крім випадків процесуального правонаступництва, передбаченого ст. 55 ЦПК. Враховуючи вищенаведене відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині розподілу особових рахунків на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру між позивачем та відповідачем [PERSON] .. Крім того, з огляду на те, що відповідно до ч.1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, а Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлює обов`язок співвласників нести витрати щодо утримання не лише займаних ними приміщень у багатоквартирному будинку, але і щодо їх спільного майна, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині покладення витрат на оплату житлово-комунальних послуг за виділену відповідачу [PERSON] площу на позивача та відповідача [PERSON] порівну. При цьому суд звертає увагу, що звертаючись до суду саме з цими позовними вимогами позивачка не вказала в чому полягає порушеня, невизнаних або оспорюваня її прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з урахуванням того, що ухвалою судді від 02 грудня 2019 року позивача було звільнено від сплати судового збору за подання вказаної позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: partial