Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, вимагаючи стягнути з останнього штрафні санкції , передбачені умовами укладеного між ними договору. Як зазначив позивач у позовній заяві, 21.10.2013 року між Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу об'єкта права комунальної власності № 29/13, згідно якому відповідачем шляхом викупу було здійснено приватизацію нежитлового приміщення, розташованого за адресою6 м.Запоріжжя, вул. Електрична, 241-А. Пунктом 11.5 договору сторонами було встановлено, що термін дії зобов'язань за цим договором становить 5 років з дати його нотаріального посвідчення, тобто до 21.10.2018 року. 18.06.2015 року позивачем було здійснено перевірку виконання умов вищевказаного договоруз виїздом на об'єкт. В результаті перевірки було встановлено , що відповідачем було порушено пункти 5.4.2; 5.5.1 та 5.5.2 договору. Так, згідно п. 5.4.2 договору, відповідач повинен був у місячний термін з дати підписання акту передачі об'єкта приватизації звернутися до балансоутримувача будинку, в якому знаходиться об'єкт приватизації, щодо укладення угоди про спільне користування будинком та прибудинковою територією, про що письмово повідомити позивача у п'ятиденний строк з дати звернення. Як встановлено в результаті перевірки, на виконання вказаного зобов'язання між відповідачем та міським комунальним підприємством "Основаніє" був укладений договір № 190 від 24.12.2013 року. Однак, відповаідач не повідомив позивача про укладення цього договору, чим порушив взяте на себе зобов'язання. У відповідності до п.5.5.1 договору купівлі-продажу відповідач взяв на себе зобов'язання протягом трьох місяців з дати підписання акту передачі об'єкта приватизації звернутися до відповідних служб та укласти договори на постачання комунальних послуг. Однак, договори на постачання теплової енергії та вивезення твердих побутових відходів відповідачем так і не були надані під час перевірки. Відповідно до п.5.5.2 договору купівлі-продажу відповідач зобов'язувався в тримісячний строк з дати підписання акту передачі об'єкта приватизації здійснити погашення заборгованості з орендної плати за договором оренди № 20/4 від 20.01.2012 року, про що письмово повідомити орган приватизації у п'ятидениий термін з дати здійснення таких розрахунків та надати позивачеві підтверджуючий документ. Однак, всупереч вказаному обов'язку відповідач погасив заборгованість з орендної плати лише 27.02.2014 року, а повідомив про це позивача лише 24.03.2014 року. Посилаючись на зазначені вище обставини, позивач просив стягнути з відповідача штрафні санкції, які були предбачені умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу, а саме: за невиконання зобов'язання, передбаченого п.5.4.2 - в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17х10=170 грн.; за невиконання зобов'язання, передбаченого п.5.5.1 - в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17х10=170 грн.; за невиконання зобов'язання, передбаченого п.5.5.2 - в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17х1000=17000 грн. Всього на загальну суму 17340 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач та його представник в суді заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність. При цьому відповідач пояснив, що не міг своєчасно укласти відповідні договори з надання комунальних послуг, оскільки посадові особи комунальних підприємств вимагали від нього сплатити надмірні кошти, не передбачені умовами договорів. Він відмовився сплачувати приховані побори, уклав відповідні договори після зміни керівництва у структурах комунальних підприємств після втручання правоохоронних органів. Відповідно без укладення договорів з комунальними підприємствами він також не мав змоги укласти договір з балансоутримувачем будинку. Плату за оренду приміщення вносив своєчасно, за виключенням останніх місяців 2013 року, оскільки в той період сталася аварія водогінної системи і приміщення було затоплено, він не міг користуватися ним та здійснюватий підприємницьку діяльність, витрачав кошти на ремонтні роботи. Але на початку 2014 року він повністю сплатив заборгованість, про що свідчать документальні докази - відповідні довідки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних міркувань Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зоюов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України, одним з правових наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені). На думку суду, підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій за невиконання відповідачем зобов'язань, передбачених пунктами 5.4.2; 5.5.1 укладеного між сторонами договору купівлі-продажу об'єкта права комунальної власності № 29/13 від 21.10.2013 року, оскільки відповідачем не були надані належні докази своєчасного виконання ним взятих на себе зобов'язань, що були зазначені у цих пунктах. Посилання відповідача на неможливість укладення відповідних договорів хз комунальними підприємствами та балансоутримувачем будинку суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи. Вимоги позивача про стягнення штрафних санкцій, передбачених п.5.5.2 вищезазначеного договору, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки згідно довідці, наданій позивачем, відповідач не сплатив своєчасно заборгованість по орендній платі лише за серпень,вересень,жовтень, листопад 2013 року та січень 2014 року, але повністю погасив заборгованість в лютому 2014 року. Згідно довідці від 03.03.2014 року (а.с.23), заборгованість по орендній платі за відповідачем відсутня. Про погашення заборгованості пвідповідач повідомив позивача 24.03.2014 року (а.с.22). Відповідно до п.5.5.2 договору купівлі-продажу відповідач зобов'язувався в тримісячний строк з дати підписання акту передачі об'єкта приватизації здійснити погашення заборгованості з орендної плати за договором оренди № 20/4 від 20.01.2012 року, про що письмово повідомити орган приватизації у п'ятидениий термін з дати здійснення таких розрахунків та надати позивачеві підтверджуючий документ. Договір оренди № 20/4 від 20.01.2012 року, на який посилається позивач, позивачем не було надано, тому суд позбавлений можливості зробити висновок про порядок оплати орендної плати, визначений сторонами договору та в які строки повинна погашатися заборгованість, чи мова йдеться тільки за заборгованість, наявну на дату підписання договору або за майбутню заборгованість, чи враховуються форс-мажорні обставини, які перешкоджають орендареві користуватися примішенням. Строки дії цього договору суду також невідомий, а тому суд позбавлений можливості зробити висновок про обгрунтованість вимог позивача в цій частині. Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено, а метеріалами справи не підтверджено порушення відповідачем вимог п.5.5.2 договору щодо здійснення розрахунків з орендодавцем за договором оренди від 20.01.2012 року. Вимоги про стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору на думку суду, підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачем було сплачено судовий збір за нижчим розміром ставки, визначеною законом.

Outcome: partial