Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16690,51 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору б/н, укладеного 17 квітня 2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У відповідності до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно п.п. 2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більше ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає Договір між банком та [PERSON] підтверджено підписом останнього у заяві. У зв'язку із порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яка станом на 24 червня 2018 року складає 16690,51 грн, з яких: 2914,73 грн - тіло кредиту, 7441,53 грн - нараховано відсотків за користування кредитом, 5063,27 грн нараховано пені; та штрафи - 500,00 грн фіксована частина, 770,98 грн процентна складова. Враховуючи наведене, з метою захисту порушених прав, представник позивача просить позов задовольнити, стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості та сплачені судові витрати. Ухвалою судді від 30 серпня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення вказану ухвалу суду про відкриття провадження відповідач отримав 04 вересня 2018 року. Станом на 01 жовтня 2018 року відзив на позов відповідачем до суду не подано, а тому у відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження на підставі письмових матеріалів справи без участі сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження,виходячи з наступного: 17 квітня 2011 року на підставі заяви позичальника [PERSON] між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», (найменування змінено на АТКБ «ПРИВАТБАНК на підставі рішення Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519) укладено кредитний договір, у відповідності до якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та надає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Згідно п.п. 2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; у разі невиконання зобов'язань - на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більше ніж 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Пунктом 2.1.1.12.11 Умов надання банківських послуг передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Умови надання споживчого кредиту [PERSON] отримав, зі змістом ознайомлений, із викладеним згідний. Свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає Договір між банком та [PERSON] підтверджено підписом останнього у заяві. Як убачається із довідки - розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17 квітня 2014 року внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] виникла заборгованість перед банком, розмір якої станом на 24 червня 2018 року складає 16690,51 грн, з яких: 2914,73 грн - тіло кредиту, 7441,53 грн - нараховано відсотків за користування кредитом, 5063,27 грн нараховано пені; а також 1270,98 грн заборгованість по судовим штрафам. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та встановлений договором розмір нарахованих процентів. Згідно ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За таких обставин позов підлягає задоволенню в частині стягнення 15419,53 грн, з яких 2914,73 грн - тіло кредиту, 7441,53 грн - нараховано відсотків за користування кредитом, 5063,27 грн нараховано пені. Що ж стосується позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій, зокрема штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 770,98 грн штраф (процентна складова), то в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного: Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічні правові позиції висловлені ВСУ у постановах від 21.10.2015 №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року №347/1910/15-ц, які в силу вимог ст.263 ЦПК України мають враховуватися судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми штрафу (фіксованої частини та процентної складової). Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial