Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивачка через представника звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. З відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2009 року, проте близько останніх двох років шлюбні відносини між ними фактично припинено. Дитина знаходиться на її утриманні, а сам відповідач проживає окремо від них, при цьому обов'язки по утриманню дитини не виконує. З урахуванням непрацевлаштованості відповідача, просила стягнути з останнього щомісячно аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов визнав частково посилаючись на те, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дитини, проте розмір про який просить позивачка для нього є завеликий. Так як наразі відповідач ніде не працює, то останній згідний сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2009 року (а.с.4). Від шлюбу у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. Походження дитини від відповідача підтверджується даними про батьківство, які внесені в установленому порядку в актовому записі про народження останньої (а.с.5). Відповідно до ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та не оспорюється представником відповідача, що дитина проживає за місцем проживання позивачки - с. Тернавка Герцаївського району (а.с.6). Оскільки відповідач як батько неповнолітньої дитини проживає окремо від неї, а між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, то з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на її утримання на користь позивачки. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те що відповідач працює, то з нього повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та відповідача. Зокрема, судом прийнято до уваги вік дитини та пов'язане з цим розмір коштів потрібних на її утримання, а також працездатний вік сторін, зокрема відповідача. За вищенаведених обставин та враховуючи встановлений Законом України "Про державний бюджет на 2015 рік" прожитковий мінімум для неповнолітніх дітей віком до 6 років суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн. є дещо завищеними, та виходячи з загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності вирішення справи (ст.3 ЦК України), знаходить за необхідне про часткове задоволення вимог позивачки, у зв'язку із чим вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати. На підставі ст.ст. 180-182, 184 СК України,

Outcome: partial