Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] подвійну суму завдатку в розмірі 20000 грн та у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що [PERSON] та [PERSON] домовилися укласти договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На час виникнення домовленості [PERSON] не мала правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, проте зобов`язалась їх отримати. Протягом часу, необхідного для укладення основного правочину, сторони домовилися про те, що [PERSON] передає [PERSON] грошову суму в розмірі 10000 грн в якості завдатку на забезпечення укладення осинового договору та вселяється у спірне житлове приміщення разом зі своєю сімє`ю. Незважаючи на те, що вказані грошові кошти були передані [PERSON] , відповідач вирішила не продавати вказаний будинок [PERSON] та, викликавши поліцію, висилила сім`ю [PERSON] взимку на вулицю, чим завдала їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 10000 грн. А також має повернути [PERSON] подвійну суму завдатку внаслідок ухилення від укладання основного договору купівлі-продажу. Відповідач [PERSON] подала відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що передані грошові кошти [PERSON] [PERSON] в розмірі 100000 грн є авансом. Крім того, вважає, що не вчиняла протиправні дії щодо [PERSON] оскільки виселила її разом з сім`єю через те, що під час проживання у вказаному житловому приміщенні вони не сплачували за комунальні послуги, зокрема, за газопостачання. Крім того, [PERSON] подала зустрічний позов, в якому просила стягнути з [PERSON] грошові кошти в розмірі 8316 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що в період часу з 09.05.2018 року по 09.02.2018 року [PERSON] разом з сім`єю проживали у спірному будинку та користувалися послугами з газопостачання. Проте за вказані послуги не сплатили, чим завдали [PERSON] збитки в розмірі 8316 грн. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] надала відзив, в якому позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що під час вселення її сім`ї у спірне житлове приміщення [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що на особовому рахунку щодо надання послуг з газопостачання наявна переплата та сплачувати за комунальні послуги вона може на власний розсуд. Крім того, користуючись комунальними послугами, [PERSON] вважала, що набуде право власності на спірне житлове приміщення разом з коштами на особовому рахунку з надання послуг з газопостачання. До того ж під час проживання у спірному житловому приміщенні витратила власні кошти на його ремонт та встановлення лічильника води. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог за первісним позовом та з зустрічним позовом з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті спадкодавця, який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. 08 травня 2018 року [PERSON] домовилась з [PERSON] про продаж вказаного будинку, в зв`язку з чим [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 7500 грн та згодом додатково 2500 грн, що підтверджується відповідною розпискою. [PERSON] передала ключі від будинку [PERSON] та дозволила в ньому проживати. Згодом [PERSON] передала абонентські книжки щодо сплати комунальних послуг. З 24 травня 2018 року по 09.02.2019 року у вказаному будинку стали проживати родичі [PERSON] , які розпочали його ремонт та встановили лічильник води. Згодом [PERSON] стала нагадувати про необхідність сплачувати за комунальні послуги та повідомила про намір продати спірний будинок іншій особі, яка запропонувала більшу ціну. Вказані обставини визнаються сторонами та, крім того, підтверджуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] За період часу з 24 травня 2018 року по 09.02.2019 року за адресою: [ADDRESS] , споживався газ, вартість якого дорівнює 8316 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку № [NUMBER] , відкритого за вказаною адресою ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз». Згідно із частинами першою, третьою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з статтями 570 - 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. З приводу вказаних норм права Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 520/6286/16-ц зробив висновок про те, що внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинків та частин земельних ділянок. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12. Оскільки договір купівлі-продажу будинку, який за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана [PERSON] грошова сума в розмірі 10000 грн є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Разом з тим, у [PERSON] не виник обов`язок додатково сплатити суму у розмірі завдатку у зв`язку з відмовою від укладання договору купівлі-продажу з [PERSON] А отже, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 10000 грн. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. З приводу вказаних норм права Верховний Суд України у постанові від 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1790цс15 виклав таку правову позицію. Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки чинним законодавством та договором, укладеним між [PERSON] та [PERSON] не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з відмовою від укладання договору купівлі-продажу, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову [PERSON] про відшкодування моральної шкоди з цих підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] надала [PERSON] право проживати у спірному житловому приміщені та вселити членів своєї сім`ї, в цей період вони користувалися комунальними послугами, в тому числі, споживали газ, вартість якого склала 8316 грн, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вказані грошові кошти. Згідно з ч. 12 ст. 265 ЦПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму. Оскільки за первісним позовом з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 10000 грн, а за зустрічним позовом необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 8316 грн, суд дійшов висновку про необхідність провести зустрічне зарахування вказаних сум, в зв`язку з чим з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 1684 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 43,13 грн.

Outcome: partial