Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач ПАТ «Дельта Банк», звернувся в суд з позовом до [PERSON], ТзОВ «Юнам», [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 645623,14 грн. та судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 21.11.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є АТ «Укрсиббанк», та ТзОВ «Юнам» було укладено кредитний договір № 11253942000, згідно умов якого було надано кредит у розмірі 575000,00 грн. з строком користування до 21.11.2012 року та сплатою відсотків за користування ним у розмірі 13,5 % річних. 08.12.2011 року між АТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу права вимоги за вказаним кредитним договором. На забезпечення виконання зобов'язань 21.11.2007 року було укладено договір поруки № 158759 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], і договір поруки № 158760 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON], згідно умов яких поручителі поручилися перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Наголошує на тому, що позичальник та поручителі умов кредитного договору не виконали, про що неодноразово повідомлялися, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги, внаслідок чого у них сформувалася заборгованість в загальному розмірі 645623,14 грн., з яких 335086,07 грн. тіло кредиту, 24433,36 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, 268256,30 грн. відсотки, 17577,41 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків. Представник позивача [PERSON] надав пояснення, аналогічні викладеному, просить позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяви. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, вважає такі безпідставними та необґрунтованими. Наголошує на тому, що позивачем та наявними матеріалами справи не доведено факт заміни стягувача у зобов'язанні за договорами поруки укладеними із відповідачами [PERSON] та [PERSON] Окрім цього, звертає особливу увагу на те, що на протязі шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання 21.11.2012 року, до поручителів не пред'являлося вимоги про виконання грошового зобов'язання, внаслідок чого порука припинилася. Зважаючи на наведене просить у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителів за кредитним договором відмовити за їх безпідставністю. Відповідач [PERSON] та представник відповідача ТзОВ «Юнам» у судове засідання не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, однак їхня неявка не перешкоджає продовженню судового розгляду. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та відповідачем ТзОВ «Юнам» було укладено кредитний договір № 11253942000, згідно умов п. 1.1., п.1.2., п. 1.3 якого позичальнику було надано кредит у розмірі 575000,00 грн., під 13,5 % річних, терміном до 21.11.2012 року. Банк свої зобов'язання виконав належним чином, надавши позичальнику грошові кошти, що підтверджено меморіальним ордером №0000665286/06 від 21.11.2007 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 158759, згідно умов п. 1.1. якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за невиконання боржником зобов'янь за кредитним договором. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 158760, згідно умов п. 1.1. якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за невиконання боржником зобов'янь за кредитним договором. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином вимога про стягнення солідарно із відповідачів заборгованості за кредитним договором є обґрунтованою. Таким чином у правовідносинах, що склалися, відповідачі [PERSON], ТзОВ «Юнам» та [PERSON] є солідарними боржниками за кредитним договором № 11253942000 від 21.11.2007 року. Відповідачі своїх зобов'язань за кредитним договором не виконали, внаслідок чого у них виникла заборгованість по тілу кредиту в сумі 335086,07 грн. та по відсотках в сумі 268526,30 грн. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями п. 7.1. кредитного договору встановлено, що в разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на користь кредитора пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки. У відповідності із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином вимоги про стягнення з відповідачки пені за прострочення виконання грошового зобов'язання є обґрунтованим. Відповідно до ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наведеного вище випливає висновок про те, що у відповідачів виникла заборгованість перед кредитором у загальному розмірі 645623,14 грн., з яких 335086,07 грн. тіло кредиту, 24433,36 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, 268256,30 грн. відсотки, 17577,41 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, що підтверджено відповідним розрахунком заборгованості, поданим позивачем. 08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір Купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, АТ «УкрСиббанк» передав (відступив) позивачу у цій справі за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив АТ «УкрСиббанк» як кредитора. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином позивач у цій справі набув права вимоги за кредитним договором № 11253942000 від 21.11.2007 року, та договорами поруки № 158759 і №158760 від 21.11.2007 року. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що у відповідності до п. 1.2.2. кредитного договору, позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 21.11.2012 року. Ці ж обставини підтверджені і графіком погашення кредиту, встановленим в додатку №1 до кредитного договору. Відповідно до ст. 559 ч.4 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Оскільки останнім строком пред'явлення вимог до поручителів [PERSON] та [PERSON] є 21.05.2013 року, з врахуванням того, що письмові вимоги про необхідність виконання грошового зобов'язання забезпеченого порукою їм не надсилалося, а позов у цій справі пред'явлено до суду 23.10.2013 року, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого ст. 559 ЦК України, що підтверджено відповідною поштовою відміткою на рекомендованому відправленні, порука за договором поруки № 158759 від 21.11.2007 року та договором поруки № 158760 від 21.11.2007 року, фактично припинилася. На підставі наведеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши з ТзОВ «Юнам» на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 645623,14 грн. та судові витрати.

Outcome: partial