Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 25479,33 грн. та судові витрати у розмірі 254,79 грн. Позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № ROXRF922430387 від 25.03.2009 року [PERSON] 25.03.2009 року отримав кредит у розмірі 4417,38 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.09.2013 року має заборгованість - 25479,33 грн., яка складається з наступного: 1288,17 грн. - заборгованість за кредитом; 1,71 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 22499,96 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1189,49 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 25479,33 грн. за кредитним договором № ROXRF922430387 від 25.03.2009 року та судові витрати у розмірі 254,79 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю. просив їх задовольнити повністю. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, вказали, що пральну машину представник банку у них забрав згідно акту прийому-передачі, крім того, на момент подачі заяви пройшли строки позовної давності, просили в задоволенні позову відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № ROXRF922430387 від 25.03.2009 року [PERSON] 25.03.2009 року отримав кредит у розмірі 4417,38 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Відповідно ст. 1050 цього Кодексу, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами /з розстроченням/, то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 1054 цього Кодексу України за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно п.7.1 кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прос рочки, але не менше 1 грн. З розрахунку заборгованості видно, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам. Відповідач умови договору не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 25479 грн. 33 коп., сума заборгованості підтверджується відповідним розрахунком. При цьому суд не бере до уваги подану відповідачем заяву з проханням відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності, від 25.12.2013 року, з наступних підстав. Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Оскільки відповідно до п. 5.5. кредитного договору, термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років, даний договір було підписано сторонами, підстав для застосування пропуску строків позовної давності немає. В даному випадку мають місце договірні правовідносини. При укладенні кредитного договору «Розстрочка» відповідач був ознайомлений з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, що було засвідчено ним власноручно у заяві позичальника. Відповідно до п.5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» встановлено, що термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за кредитним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. За таких обставин немає підстав вважати, що позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки в даному випадку сторонами за домовленістю визначено строк позовної давності тривалістю 5 років. Крім того, суд не враховує доводи відповідача та його представника щодо того, що пральну машину повернуто банку, тому в них немає підстав для стягнення боргу за кредитом, оскільки як вбачається з заяви представника позивача та наданого банком розрахунку, пральна машина була оцінена в 2246 грн., та реалізовано, дані кошти було зараховано на погашення основної суми боргу. Задовольняючи позов частково, суд вважає, що до стягнення на користь позивача підлягає в повному розмірі сума заборгованості по тілу кредиту 1288 грн. 17 коп., 1,71 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. та 1189,49 грн. штрафи відповідно фіксована частина та процентна складова. Що стосується нарахованої позивачем пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 22499,96 грн., то в цій частині суд вважає за можливе задовольнити позов частково в розмірі 1288 грн. 17 коп., що відповідає розміру заборгованості по тілу кредиту. При цьому суд враховує, що розмір нарахованої позивачем пені значно перевищує розмір самої заборгованості по тілу кредиту та по нарахованих відсотках. Відповідно до положень ч.4 ст.551 ЦК України розмір неустойки (якими в даному випадку являються пеня та штрафні санкції) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Таким чином, до стягнення підлягає 4267 грн. 54 коп. (1288,17 грн. + 1,71 грн. + 1288,17 грн. + 500 грн.+1189,49 грн.). Крім того, підлягають відшкодуванню на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 254 грн. 79 коп. За таких підстав позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до положень договору № ROXRF922430387 від 25.03.2009 року,

Outcome: partial