Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він 18 травня 2007 року о 15 годині, знаходячись на робочому місці, виконуючи професійні обов'язки отримав травму лівої ноги. Актом по нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 08.06.2007 підтверджена вина відповідача. Довідкою МСЕК встановлено 15% втрати професійної працездатності. Внаслідок чого він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. У зв'язку з ушкодженням здоров'я порушено та порушуються нормальні життєві зв'язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв'язку загальною слабістю, втомою, постійними болями. Перебуваючи на лікуванні, він не міг і не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обґрунтовану важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному стані. На даний час його самопочуття не поліпшується. Вважає, що за таких обставин з боку роботодавця йому має бути відшкодована моральна шкода, завдана ушкодженням здоров'я, яку він оцінює в 480 060, 00 грн., посилаючись на те, що до даних Головного управління статистики у Дніпропетровській області середньомісячна номінальна заробітна плата штатних працівників, зайнятих у юридичних осіб області та їх відокремлених підрозділах з кількістю найманих працівників 10 і більше осіб, з січня 2016 року становила 4445, 00 грн., так як травма спричинена у 2007 року, тобто пройшло 9 років, то 4445,00 грн. х 9 років = 480060,00 грн., тому просить стягнути з відповідача зазначену суму, в рахунок моральної шкоди. Позивач та його представник - [PERSON], в судове засідання не з'явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити (а.с. 47). Представник відповідача ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» - Доценко Т.Ю., в судовому засіданні, заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано будь-яких інших документів на підтвердження того, що зазначені в позові симптоми «важкість самопочуття, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, тривого, у почуттях страху, поганому сні на фоні больових відчуттів» тощо, пов'язані саме зі старою виробничою травмою. А не з іншими обставинами, тобто позивачем не доведений чинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача і виникненням моральної шкоди в позивача, про що також надала письмові заперечення (а.с. 38-39). Суд вислухавши, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, а також підтверджується письмовими матеріалами справи, що 18 травня 2007 року о 15 годині позивач [PERSON] працюючи електрогазозварником на ВАТ«Північний гірничо-збагачувальний комбінат», правонаступником якого є ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» - відповідач по справі, виконуючи професійні обов'язки отримав травму ноги. Згідно висновку комісії щодо обставин та причин нещасного випадку викладені в Акті ф. Н-5 розслідування нещасного випадку, що стався 18 травня 2007 року о 15.00 год. на ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», нещасний випадок з електрогазозварником управління залізничного транспорту [PERSON] вважається пов'язаним з виробництвом, є страховим, підлягає обліку і на нього складається акт за формою Н-1 (а.с. 9-12) З акта № 5/VI затвердженого генеральним директором ВАТ «ПівнГЗК» 08 червня 2007 року, видно що 18 травня 2007 року працюючи в зміну з 8.00 год. до 20.00 год. електрогазозварник [PERSON] по письмовому наряду, виданому майстром дільниці з капітального ремонту думпкарів вагоноремонтного депо цеху з ремонту рухомого складу [PERSON], в складі бригади виконував капітальний ремонт вагона - самоскида типу 2ВС-105 госп. № 078761. О 15.00 год. в ході ремонту необхідно було приварити електричним раніше підготовлений настильний металевий лист розміром 2150 х 2400 мм 14 мм до днища верхньої рами вагона-самоскида. Під час переміщення настильного листа за допомогою електромостового крану під керуванням машиніста крану [PERSON], [PERSON] помітив на торцю листа окалини, що утворилися під час різки металу, та вирішив відбити їх за допомогою пластини металу. З цією метою він зайшов в небезпечну зону піднятого металевого листа. В момент удару пластиною металу по листу, який був застромлений стропальником [PERSON] гаком електромостового крану за монтажне вушку приварене по центру листа, лист зірвався з гаку крана, впав з висоти, при цьому травмував ліву ногу [PERSON] (а.с. 5-8). Також, комісія з розслідування нещасного випадку дійшла висновку, що особами, які допустили порушення законодавства про охорону праці є: [PERSON] - слюсар з ремонту рухомого складу дільниці з капітального ремонту думпкарів вагоноремонтного депо цеху з ремонту рухомого складу, інструкції з охорони праці ЮП № 03.260-07 по безпечному веденню робіт для які обслуговують вантажопідіймальні крани управління залізничного транспорту». [PERSON] - машиніст крану дільниці з капітального ремонту думпкарів вагоноремонтного депо цеху з ремонту рухомого складу, п.п. 1.10., 1.11. «Інструкції з охорони праці ЮП № 03.233-05 для машиніста крана (електромостового, козлового) управління залізничного транспорту». [PERSON] - електрогазозварник дільниці з капітального ремонту думпкарів вагоноремонтного депо цеху з ремонту рухомого складу, п. 1.1.7. «Інструкції з охорони праці ІОП №03.263-05 для електрогазозварника управління залізничного транспорту» (а.с. 5-8). З виписки із медичної карти хвороби [PERSON] видно, що йому установлено діагноз наслідки травми на виробництві (18.05.2017): консолідований перелом лівої п'яткової кістки; консолідований перелом внутрішньої щиколотки лівої гомілки. Після травматичний деформуючий артроз лівого гомілково-ступневого суглобу 1-го ступеня з помірним больовим синдромом. Порушення функції суглобу 1 ст. Порушення функції опору і ходи 1 ст. (а.с. 17). Згідно Довідки МСЕК від 16.07.2013 року серії АБ № 0005131, 08.10.2014 року йому при первинному огляді з 15 липня 2013 року встановлено 15 % втрати професійної працездатності (а.с. 4). Статтею 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаних з виконанням трудових обов'язків. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування визначається законодавством. Преамбулою Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року N 2694-XII зі змінами і доповненнями (далі Закон N 2694-XII) встановлено, що цей Закон N 2694-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Вищезазначені вимоги конкретизуються, зокрема, у ч. 4 ст. 153 КЗпП України, у якій зазначається, що власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. За змістом ч.ч.1-3 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та душевних стражданнях, яких особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних і фізичних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізацій, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч.2 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи. До юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв'язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Вказане свідчить про те, що закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов'язку власника відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до вимог ст.14 «Про охорону праці», Актів розслідування нещасного випадку від 18 травня 2007 року (а.с. 5-8, 9-12), виписки МСЕК (а.с. 4), виписки із медичної карти хвороби [PERSON] (а.с. 17-18) - суд вважає, що вищевказані докази свідчать про доведеність позову. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача, та часу роботи у відповідачів, вини позивача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Отже, враховуючи те, що позивачу встановлено 15% втрати працездатності, а також фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з ПАТ Північний гірничозбагачувальний комбінат» на його користь в рахунок компенсації моральної шкоди 2 000 грн., а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial