overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 28.08.1991 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2012 року через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. та створення відповідачем іншої родини. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. На підставі наведеного, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала суду письмову заяву, якою свої позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, просила розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи є відповідні поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не просив. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 24 квітня 2014 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 28.08.1991 року дійсно було укладено шлюб (а.с. 8). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 3). Під час розгляду справи з'ясувалося, що сторони однією родиною не проживають з жовтня 2012 року, миритися наміру не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. За наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. Відповідно до ст. 113 СК України «особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище». Позивач прізвище не змінювала, тож вимоги в частині залишення їй прізвища «[PERSON]» після розірвання шлюбу задоволенню не підлягають.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - одна тисяча гривень з індексацією, щомісячно, до досягнення сином повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 24.04.2010 року вона з відповідачем по справі зареєструвала шлюб. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. 08.05.2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Син часто хворіє на коньюктивіт. Відповідач не надає матеріальної допомоги та не бере участі у вихованні сина у добровільному порядку. Вона працює менеджером кредитування у ТОВ «Артфінанс» і отримує зарплату у сумі 1100 гривень, на які проживає з дитиною. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі вісімсот гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що в липні 2014 року він надав позивачці допомогу в розмірі 400 грн., а також передав для сина продукти харчування та фрукти. До цього часу він також допомагав позивачці продуктами харчування. На даний час він не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості. Вважає, що дитину повинні утримувати як мати, так і батько. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі чотириста гривень. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 24.04.2010 року по 08.05.2014 року, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.05.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 659, довідкою про склад сім'ї ТОВ "Інфо-Ком" від 20.06.2014 року. Відповідач працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу, однак на утримання сина відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; допустити рішення до негайного виконання у межах сум платежу одного місяця; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати за отримання правової допомоги. В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 19.09.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Сімейні відносини між сторонами припинені. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, згоден на виплату аліментів у вказаному позивачем розмірі, заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу за відсутності відповідної квитанції. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В ході судового розгляду встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.09.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 592 від 19.09.2009 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 808 від 23.11.2010 року (а.с. 7), довідкою про склад сім'ї від 23.07.2015 року (а.с. 5). Відповідач працює машиністом у ПАТ "ДніпроАзот", однак не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено позивачем в позові, нею були понесені витрати на отримання правової допомоги за складення позовної заяви в сумі 300 грн., проте за відсутності в матеріалах справи відповідної квитанції про оплату послуг адвоката, встановленого законом зразку, вказані витрати не підлягають стягненню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій вказала на те, що з відповідачем по справі вона 16 серпня 2008 року уклала шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1926, сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач не надає допомогу на утримання доньки [PERSON] [INFO] і ухилятися від її надання, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач 16 серпня 2008 року зареєстрували шлюб і від сумісного проживання в шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвами про народження, (а.с.6). Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а вона в цьому потребують, тому суд з врахування обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.. Враховуючи викладене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій вказала на те, що з відповідачем по справі вона 18 липня 2008 року уклала шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1364, сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач не надає допомогу на утримання доньки [PERSON] [INFO] і ухилятися від її надання, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовом засіданні позовні вимоги підтримала х підстав викладених у позовній заяві. Просить її задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовму засіданні підтримав позовну заяву та просить її задовольнити., вказавши що відповідач має мінливі доходи. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 100 грнивні, вказавши, що відповідач може сплачувати лише вказану суму , оскільки має не великі доходи. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні сторони 18 липня 2008 року уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1364, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, сторони мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 16.11.2017 року. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку регулярно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а вона в цьому потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в твердій грошовій сумі щомісячно, на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки, оскільки відповідач має нерегулярний мінливий заробіток та спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на момент вирішення спору прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн.. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій вказала на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі , який на даний час розірвано. Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON]. [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач не надає допомогу на утримання сина і ухилятися від її надання, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовом засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просить її задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав що внього мала заробітна плата, крім того він має ще троє дітей. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в шлюбі, який на даний час розірвано та вони проживають окремо, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою від 14 березня 2018 року. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку регулярно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а вона в цьому потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в твердій грошовій сумі щомісячно, на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина, оскільки відповідач має нерегулярний мінливий заробіток та спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на момент вирішення спору прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн.. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про зміну та збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Путивльського районного суду від 09 грудня 2010 року на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн., що менше прожиткового мінімуму ніж передбачено законом на дитину відповідного віку. Крім того, він виїзжджає на заробітки до Російської Федерації, тому просить збільшити розмір аліментів в твердій грошовій сумі з 300 грн. до 600 грн. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала і справу просила розглянути без її участі (а.с. 27). Відповідач позов визнав частково та суду показав, що дійсно з нього стягуються аліменти в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно, на теперішній час він хворіє, хвороба позбавляє його можливості виїзжджати на заробітки до Російської Федерації. Крім того, він сплачуючи аліменти, надає допомогу своїй дочці шляхом покупки одягу та інших предметів обіходу, а тому при таких обставинах та враховуючи те, що дійсно сума яка стягується з нього менше ніж прожитковий мінімум на дитину її віку, тому згоден сплачувати аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи зі слідуючого. Як вбачається з рішення Путивльського районного суду від 09 грудня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно з 25.11.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, в тому числі у разі зміни його матеріального стану. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" у 2014 році на дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум 1 286 грн. на місяць, та виходячи з вимог ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу, таким чином дійсно вимоги позивача є правомірними. Крім того враховуючи те, що дійсно відповідач на теперішній час хворіє, на підтвердження чого надав відповідні довідки, потребує лікування, на що потрібні відповідні кошти, крім сплати аліментів надає в добровільному порядку матеріальну допомогу своїй дочці у виді покупки одягу та інших предметів обіходу, згоден на збільшення розміру аліментів в межах розумного платежу, тому при таких обставинах, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно на утримання його дочки до зміни його матеріального становища. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп . На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 30 % від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини в добровільному порядку. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 1/3 частку заробітку щомісячно. Пояснила, що відповідач надавав допомогу на утримання сина в розмірі 300 грн, потім 500 грн., але з червня 2016 року коштів від нього не надходило. Перед 1 вересня 2016 року відповідач придбав дитині одяг та взуття. Просить позов задовольнити. Представник відповідача позов визнав частково та пояснив, що з червня 2016 року не мав можливості надавати кошти на утримання сина, тому що на роботі була затримка з виплатою заробітної плати. Тиждень тому перерахував позивачу 3000 грн. Має постійне місце роботи та отримує близько 2500 грн. на місяць. Не заперечує сплачувати позивачу аліменти в сумі 500 грн., оскільки на утриманні ще двоє дітей від нового шлюбу та дружина, яка перебуває в декретній відпустці. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2009 року. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Статтею ст.180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до повноліття. Кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст.182 СК України суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує, що відповідач має постійне місце роботи, отримує близько 2500 грн., має двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, що визнано позивачем, а також те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, та визначає аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно. За правилами ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у встановленому Законом України "Про судовиий збір" розмірі. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати Договір №30023195 банківського вкладу (Доларах США) від 22.09.2014 та зобов'язати відповідача видати готівкою одноразовою операцією через касу кошти в розмірі 25.000 (двадцять п'ять тисяч ) доларів США та 231 (двісті тридцять один долар ) США 83 центи нарахованих процентів за договором депозитного вкладу, стягнути з відповідача на користь позивачки 3654 гривні сплати судового збору згідно квитанцій про сплату судового збору та зобов'язати його видати ці гроші готівкою одноразовою операцією через касу, стягнути з відповідача на користь позивачки 2500 гривень моральної шкоди та зобов'язати його видати ці гроші готівкою одноразовою операцією через касу, стягнути з відповідача на користь позивачки 9083.16 (дев'ять тисяч вісімдесят три ) гривні 16 копійок штрафу подвійної облікової ставки Національного банку України за весь період користування грошима та зобов'язати його видати ці гроші готівкою одноразовою операцією через касу. У судове засідання представник позивача надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов доведений, обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 22.09.2014 року в місті Одесі між відповідачем по справі - Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" (далі по тексту Відповідач) та Позивачем [PERSON] було укладено Договір №30023195 банківського вкладу в Доларах США (далі по тексту - Договір). Предметом Договору є розміщення [PERSON] у Відповідача депозитного вкладу в сумі 25 000 (двадцять п'ять тисяч ) доларів США на строк 31 день з виплатою Відповідачем відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 9.5 відсотків річних. Сплата процентів здійснюється Відповідачем в кінці строку, депозитного договору.

Outcome: partial