Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди спричиненої залиттям нежитлового приміщення, в якому зазначила, що їй на праві власності належить нежитлове приміщення, загальною площею 606,1 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS]. Приміщення знаходиться на 1-му поверсі. В зв'язку з протіканням батарей опалення в квартирі, яка знаходиться поверхом вище, її приміщенням було залито з вини відповідачки, як власниці квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] В результаті даного залиття стелі, стіни та підлогу в нежитловому приміщенні були залиті гарячою водою. Факт залиття було зафіксовано інженером 1-ї категорій дільниці № 18 КП ЖКС Купіним Ю.В. г.р. №2 дільниці №4 КП «ХТС» [PERSON], про що 14.11.2011р. було складено відповідний акт. З метою визначення розміру майнової шкоди заподіяної позивачці, вона звернулась до ТОВ «ТЕМА» та проведено незалежну експертну оцінку. В зв'язку з тим, що нежитлове приміщення позивачки була залито гарячою водою, вона звернулася до власниці квартири [ADDRESS] з вимогою про відшкодування матеріальних збитків, але відповідачка залишила вимогу без розгляду, відповідь не надала, наслідки залиття не усунула. Вході розгляду справи, 21.01.2013 р. позивачкою було подано уточнену позовну заяву, в якій вона просить солідарно стягнути з [PERSON], Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Жилкомсервіс» матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття нежитлового приміщення у розмірі 40700,00грн., витрати в зв'язку з проведенням експертизи в розмірі 1010,00грн., витрату на правову допомогу в розмірі 2100,00грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позові. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав у повному обсязі, та пояснив, що дійсно факт залиття нежитлового приміщення позивача був, та він проти цього не заперечує, однак прорив опалювального пристрою в квартирі [ADDRESS] виник не з вини власника квартири [ADDRESS], а з вини Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» та Комунального підприємства «Жилкомсервіс», підприємств які повинні належним чином обслуговувати систему центрального опалення, що з їх боку зроблено не було. Крім того відповідачкою в підтвердження своєї позиції було надано звернення до начальника теплосітей та відповіді на ці звернення, також надано акт-претензію про неналежне надання або ненадання послуг з центрального опалення. В судовому засіданні представник КП «Харківські теплові мережі» Цаплюк І.Ф. проти позову заперечувала у повному обсязі та пояснила, що КП «Харківські теплові мережі» є неналежним відповідачем по справі, оскільки ремонт та заміна санітарно-технічних приладів та пристроїв не входить до обов'язків КП «Харківські теплові мережі», а є обов'язком власника житлового приміщення [ADDRESS] - [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача КП «Жилкомсервіс» Шевченко В.Я. проти позову заперечував у повному обсязі, та пояснив, що він вважає, що КП «Жилкомсервіс» є неналежним відповідачем по справі, та з них не може бути стягнуто матеріальні збитки, оскільки власником квартири є [PERSON], а тому вона повинна забезпечувати схоронність, належний стан та проведення своєчасного ремонту приладів опалення, які знаходяться в квартирі. Актом обстеження від 14.11.2011р. було встановлено: «в квартирі [ADDRESS] було встановлено обігрівальний пристрій іноземного виробництва мешканцями самостійно, різьбове з'єднання виконане неякісно (трималося на 2-х витках)». Також просив цивільну справу розглядати без участі представника КП «Жилкомсервіс». Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 14 листопада 2011 року відбулось залиття нежитлового приміщення позивача, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], яке належить позивачці. Відповідно до наданих до суду письмових доказів, позивачка [PERSON] є власницею нежитлового приміщення позивача, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування від 05 січня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори Алекаєвою З.Б., та договору дарування від 18 травня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Заікіною Л.В.(а. с. 35). Згідно з актом обстеження на предмет прориву опалювальної системи в квартирі [ADDRESS], розташованої за адресою: [ADDRESS], складеного 14.10.2011 року комісією у складі: інженера 1-ї категорій дільниці № 18 КП ЖКС Купіним Ю.В., г.р. №2 дільниці №4 КП «ХТС» [PERSON], засвідченого начальником дільниці № 18 Київського району КП «Жилкомсервіс», при комісійному огляді було встановлено, що в квартирі [ADDRESS] було встановлено обігрівальний пристрій іноземного виробництва мешканцями самостійно, різьбове з'єднання виконане неякісно (трималося на 2-х витках). Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], 18 квітня 2007 року [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] (а. с. 35). Як зазначив в судовому засіданні представник [PERSON] на цей час вона залишається власницею квартири. Згідно ч.3 ст. 156 ЖК України власник квартири та члени його сім»ї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Так, відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оспорюючи свою вину в залитті квартири представник відповідачки [PERSON] посилається лише на свої пояснення. Надана переписка з КП «Харківські теплові мережі» не свідчить про обставини, які сталися 14.11.2011р., а тому не може бути належним доказом по справі. Зазначена позивачкою сума матеріальних збитків відповідачами не оскаржується. Суд, аналізуючи усі з'ясовані в судовому засіданні обставини та дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що залиття 14.11.2011р. сталося внаслідок неправомірних дій власника квартири [ADDRESS] - відповідачки по справі та проживаючих в квартирі осіб, яка в силу закону має нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду. Посилання позивача та відповідача на те, що залиття сталося з вини КП «ХТМ" та КП «Жилкомсервіс» не знайшло свого підтвердження в даному судовому проваджені. Так, згідно Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення «споживач зобов'язаний повідомляти виконавця про всі зміни у стані санітарно-технічного обладнання протягом місяця і за власний рахунок ремонтувати та замінювати в квартирі санітарно-технічні прилади і пристрої, що вийшли з ладу з його вини (через невідповідну експлуатацію, механічне пошкодження тощо)». Згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями «власники квартир при появі несправностей у квартирі повинні вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла». Таким чином, під час даного судового розгляду, судом встановлено, що власник квартири [ADDRESS] ні з якими заявками до КП «Харківські теплові мережі» чи до КП «Жилкомсервіс» щодо пошкодження системи опалення не зверталась. На підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач надав суду Висновок спеціаліста про вартість майнового збитку № 10/11-6/1 від 14.10.2011 р. завданих власнику нежитлового приміщення внаслідок залиття від 14.11.2011 року (а. с. 9). За таких обставин, при визначені розміру завданої шкоди, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем Висновок. Відповідачі та їх представники у судовому засіданні не оспорювали зазначену у Висновку вартість майнового збитку та не надавали суду доказів на спростування його змісту. З заявами про призначення відповідної експертизи сторона відповідача до суду також не зверталась. Крім того, суд, у відповідності зі ст.ст. 84,88 ЦПК України, вважає можливим стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: проведення оцінки у розмірі 1000 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 2100 грн. 00 коп., а також витрати пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 438,10 грн. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до Комунального підприємства «ХТМ" та Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування шкоди, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності винних дій боку даних відповідачів у залитті її квартири. Таким чином, вимоги позивачки є частково обґрунтованими, не суперечать закону, та підлягають частковому задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: partial