Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 03 листопада 2020 між сторонами було укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомості (договір завдатку) з метою продажу належного відповідачеві об`єкту нерухомості квартири за адресою: [ADDRESS] , але [PERSON] , отримавши завдаток, відмовилась від виконання договору - від продажу об`єкту нерухомості відмовилась, здійснила його дарування на користь третьої особи, завдаток не повернула, заподіявши, таким чином, позивачеві матеріальну та моральну шкоду. Процесуальні дії у справі. 19.02.2021 позовна заява отримана судом. 01.04.2021 на запит суду надана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача. 02.04.2021\~позовна заява\~прийнята до\~розгляду.\~Провадження у справі відкрито і її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання учасники процесу не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання: - представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити: - відповідач про причини неявки не повідомила, правом надання відзиву на позов не скористалась. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. Позивач не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності: 68.31 Агентства нерухомості (основний) (а.с.9,10). 03 листопада 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали Попередній договір купівлі-продажу нерухомості (договір завдатку) (а.с.21,22). Предметом договору є належна відповідачу квартира за адресою: [ADDRESS] (16-19). За умовами договору відповідач взяла на себе зобов`язання продати позивачу квартиру за 169200 грн. у строк до 03.02.2021 року. В момент підписання договору [PERSON] отримала завдаток у розмірі 14100 грн. 05.02.2021 строк дії договору, за згодою сторін, продовжено до 05.04.2021 року. 16.02.2021 [PERSON] порушила умови договору і здійснила дарування об`єкту нерухомості третій особі (а.с.24), отриманий завдаток не повернула. Пунктом 5.2 Договору визначено, що при невиконанні продавцем зобов`язань, він повинен повернути покупцеві завдаток у подвійному розмірі. Внаслідок протиправної поведінки [PERSON] погіршилась ділова репутація позивача, їй завдані моральні страждання. Розмір заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в 50000,00 грн. Зміст спірних правовідносин. Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини із зобов`язань за договором та недопустимості односторонньої відмови від їх виконання, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до положень ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст.635 ЦК України\~попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Частина 1 ст.571 ЦК України, передбачає, що якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором. Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Положення ч. 1 ст. 1167 ЦК України, яка передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, до договірних правовідносин не застосовуються. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року\~з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає встановленим наступне: - сторони уклали Попередній договір купівлі-продажу нерухомості (договір завдатку); - відповідач отримала завдаток у розмірі 14100 грн.; - відповідач порушила зобов`язання за договором, здійснила відчуження об`єкту нерухомості на користь третьої особи, завдаток не повернула; - за умовами Попереднього договору відповідач, при невиконання зобов`язань, погодилась повернути завдаток у подвійному розмірі; - протиправна поведінка відповідача погіршила ділову репутацію позивача та завдала їй моральних страждань, але стороною позивача не доведений розмір моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. Виходячи з розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що відшкодування позивачеві моральної шкоди слід встановити в розмірі 10000,00 грн. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню документально підтверджена сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 908,00 грн. Заявлене позивачем клопотання про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки суду не надані докази фактичного понесення нею цих витрат (квитанція, платіжне доручення тощо). На підставі викладеного та

Outcome: partial