Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що від шлюбу з відповідачем має трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Одночасно просила стягнути з відповідача 300 гривень понесених витрат на правову допомогу. Для забезпечення виконання рішення суду просила оголосити розшук відповідача, оскільки їй не відомо його місцезнаходження і у позові вона зазначила останнє відоме їй місце його проживання. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових викликів за місцем реєстрації та окремого доручення в порядку ст.132 ЦПК України. Судовий виклик отримав 09.06.2017 року, що стверджується повідомленням про отримання поштового відправлення. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів про надання відповідачем в добровільному порядку достатнього розміру коштів на утримання дітей суду не подано. Дані щодо наявності у відповідача інших утриманців в справі відсутні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наведеного, а також, що у батьків виникають відносно дитини однакові обов'язки по її утриманню та матеріальному забезпеченню, суд вважає, що відповідач, який є батьком неповнолітніх дітей, зобов'язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 1/2 частки доходу, щомісячно. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать витрати на правову допомогу. З квитанції №б/н від 16.11.2016 року слідує, що позивачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 300 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Одночасно з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки на підставі ст.5 ч.1.п.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів. Вимога про оголошення розшуку відповідача є необгрунтованою, оскільки згідно ст.78 ЦПК України, суд оголошує розшук відповідача у справах за позовами про стягнення аліментів в разі відсутності даних про його місцеперебування. Згідно повідомлення відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Львівській області, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] За вказаною адресою відповідач отримав судове повідомлення, тому підстави вважати, що місцеперебування відповідача невідоме на даній стадії судового розгляду відсутні. В разі якщо підстави для розшуку відповідача виникнуть на стадії виконання судового рішення, то дане питання може бути вирішено в порядку ст. 375 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial