Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Олевське лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 01.11.2016 року він призначений на посаду заступника директора з охорони та захисту лісу державного підприємства «Олевське лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства. 22 червня 2017 року отримав від відповідача письмове повідомлення від 12.06.2017 року вих.№ 469, в якому останній, повідомляє, що 12.06.2017 року він був звільнений із займаної посади заступника директора з охорони та захисту лісу на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, оскільки до нього вже було застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді догани. З таким рішенням директора не погоджується, і вважає своє звільнення з займаної посади незаконним. За час перебування на посаді заступника директора з охорони та захисту лісу державного підприємства «Олевське лісове господарство» належно відносився до виконання обовязків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Він не був повідомлений про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, про яке дізнався з письмового повідомлення відповідача від 12.06.2017 року. У зазначеному листі-повідомленні ні про які реквізити наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення не йдеться. При звільненні його з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.40 КЗпП, відповідач повинен був навести конкретні факти допущеного ним невиконання обовязків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки він вчинив після застосування до нього стягнення. 12.06.2017 року він перебував на амбулаторному лікуванні, про що свідчать дані листка непрацездатності серії АДВ № 961640 від 12.06.2017 року. Крім того він не був повідомлений профспілковою організацією про день та час розгляду подання підприємства про розірвання з ним трудового договору та, відповідно, не був присутнім при розгляді такого подання. Представник ДП «Олевське лісове господарство» подав до суду письмове заперечення на позовну заяву, в якому вказав, що заступником директора з охорони та захисту лісу [PERSON] не виконувались обовязки щодо забезпечення попередження та виявлення незаконних рубань на території ДП «Олевське лісове господарство», а також притягнення винних осіб до відповідальності. Про це свідчить доповідна записка головного лісничого [PERSON] від 12.04.2017 року. На підставі неналежного виконання обовязків [PERSON], було нанесено матеріальних збитків лісгоспу в розмірі 711 558.87 грн. У звязку із грубим порушенням трудової дисципліни та невиконанням своїх обовязків наказом №181-к від 12.06.2017 року останньому оголошено догану. Згідно із наказом Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства від 18.05.2017 року №01-01/48 були виявлені факти лісових пожеж, які не задокументовані в лісгоспі і про які не було доведено до відома директору підприємства. Відповідно до вимог посадової інструкції саме [PERSON] не виконав покладених на нього функцій. Відповідно до наказу №55-в від 20.04.2017 року [PERSON] надано навчальну відпустку «на 44 календарних дні для підготовки та захисту дипломного проекту» в період з 24.04.2017 року по 10.06.2017 року». Після виходу на роботу 12.06.2017 року [PERSON] було надано для ознайомлення доповідну записку головного лісничого [PERSON] з метою отримання пояснень. Проте, [PERSON] відмовився їх надавати. Після цього [PERSON] було озвучено наказ №181-к від 12.06.2017 року «Про оголошення догани заступнику директора з охорони та захисту лісу ДП «Олевське ЛГ» [PERSON]М.». У звязку із систематичним невиконанням покладених на позивача обовязків щодо забезпечення охорони лісу від пожеж, та враховуючи той факт, що до [PERSON] раніше було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, було видано наказ №182-к від 12.06.2017 року про звільнення [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП. Розрахункові кошти були перечислені на картковий рахунок [PERSON] у сумі 4744.07 грн. Вказані кошти [PERSON] не поверталися, а це свідчить про його згоду із звільненням та сумою нарахованих коштів при звільненні. 28.09.2017 року позивач [PERSON] подав заяву про зміну предмета позову в якій просить: 1. Скасувати як незаконний наказ директора Державного підприємства «Олевське лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства від 12 червня 2017 року № 181-к «Про оголошення догани заступнику директора з охорони та захисту лісу ДП «[PERSON] господарство» [PERSON]; 2. Скасувати як незаконний наказ директора Державного підприємства «Олевське лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства від 12 червня 2017 року № 182-к «Про звільнення [PERSON]» із займаної посади директора з охорони та захисту лісу на підставі п.З ч.І ст.40 КЗпП України у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку; 3. Поновити [PERSON] на посаді заступника директора з охорони та захисту лісу Державного підприємства «Олевське лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мислі господарства з 12 червня 2017 року; 4. Стягнути з відповідача-Державного підприємства «Олевське лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства в користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 12 червня 2017 року по день постановлення судом рішення; 5. Стягнути з відповідача Державного підприємства «Олевське лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства в користь [PERSON] компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 08.11.2017 року представник відповідача [PERSON] подала до суду заяву про застосування строків позовної давності, вказуючи, що 25.09.2017 року [PERSON] подав заяву про зміну предмету позову та ним було заявлено вимогу про скасування наказу «Про оголошення догани заступнику директора з охорони та захисту лісу [PERSON]М.» від 12.06.2017 року як незаконного. Зазначив, що [PERSON] стало відомо про винесення йому догани 12.06.2017 року. Враховуючи даний факт, строк позовної давності слід відраховувати саме з цього числа, а тому останнім днем для оскарження наказу «Про винесення догани» від 12.06.2017 року є 12 вересня 2017 року. На підставі викладеного просить застосувати до позовних вимог [PERSON] про скасування наказу «Про винесення догани заступнику директора з охорони та захисту лісу [PERSON]М.» від 12.06.2017 року позовну давність та в задоволенні цієї позовної вимоги відмовити повністю. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити з підстав наведених в заяві про зміну предмету позову. Представники відповідача [PERSON], [PERSON]В в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просять в їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представників відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Наказом директора ДП Олевське лісове господарство від 01.11.2016 року № 365-к [PERSON] призначено на посаду заступника директора з охорони та захисту лісу ДП Олевський лісгосп з 01 листопада 2016 року з оплатою праці згідно штатного розпису підприємства та ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку ДП Олевське лісове господарство та з посадовою інструкцією заступника директора з охорони захисту лісу, про що свідчать його особисті підписи. Житомирським обласним управлінням лісового та мисливського господарства погоджено призначення [PERSON] заступником директора з охорони та захисту лісу державного підприємства «Олевське лісове господарство» (лист від 01.11.2016 року №07-34/1771). Відповідно до наказу директора ДП Олевське лісове господарство від 12.06.2017 року №181-к «Про оголошення догани заступнику директора з охорони та захисту лісу ДП Олевське лісове господарство [PERSON]М.», оголошено догану [PERSON] за порушення трудової дисципліни (за неналежне виконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією). Підстава: 1. Доповідна записка про порушення трудової дисципліни, невиконання посадових обов»язків (про факт виявлення незаконних рубок на території ДП Олевське лісове господарство ) від 12.04.17 року. 2. Акт про відмову [PERSON] надавати письмові пояснення причин невиконання покладених на нього посадових обов»язків від 12.06.2017 року. Як вбачається з доповідної записки головного лісничого ДП Олевське лісове господарство [PERSON] від 12.04.2017 року «Про порушення трудової дисципліни, невиконання посадових обовязків», заступник директора з охорони та захисту лісу [PERSON] є організатором роботи та охорони лісу від самовільних рубок. Як видно зі звіту про незаконну рубку, лише один факт незаконної рубки сухостою сосни на суму 301 грн. був зафіксований [PERSON] Останній не виконує покладених на нього посадових обовязків, що потягнуло збиток для ДП Олевське лісове господарство на суму 711558,87 лише за період з 01.01.2017 року по 14.04.2017 року. Наказом №01-01/134 Житомирського ОУДМГ від 30.12.16 року «про результати службового розслідування випадків незаконних рубок у Комсомольському та Хачинському лісництвах ДП «Олевське ЛГ» було рекомендовано директору [PERSON], за незадовільну охорону лісів від незаконних рубок, несвоєчасну подачу інформації про випадки лісопорушень притягнути до дисциплінарної відповідальності заступника директора з охорони та захисту лісу [PERSON] Проте, надано можливість [PERSON] показати свої професійні можливості, реабілітуватися в ситуації, яка трапилася і тому, не виконали питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Однак, [PERSON] нездатний належним чином виконувати покладені на нього функції, що підтверджує вище наведена інформація. Лісове господарство не може нести такі великі збитки від діяльності посадової особи, яка не до кінця усвідомлює свої функції. Наказом директора ДП Олевське лісове господарство від 20.04.2017 року №55-в «Про надання навчальної відпустки», надано [PERSON], заступнику директора з охорони та захисту лісу ДП Олевський лісгосп , студенту заочної форми навчання агроінженерного факультету відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Бережанський агротехнічний інститут» додаткову оплачувану відпустку за 24 квітня 2017 року по 10 червня 2017 року на 44 календарних дні для підготовки та захисту дипломного проекту. Відповідно до положень ч. 1\~ст.147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено\~ст. 149 КЗпП України: до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місця з дня його виявлення, не рахуючи час звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (\~ст. 148 КЗпП України). 12.06.2017 року у ДП Олевське лісове господарство було складено Акт про те, що 12.06.2017 року заступнику директора [PERSON] було запропоновано надати пояснення з приводу доповідної записки головного лісничого [PERSON]І, пояснення на рішення технаради, підписатися у наказі про догану. Надати пояснення [PERSON] відмовився, ознайомитися з наказом про надання догани відмовився. Згідно з ч. 1ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. В судовому засіданні позивач і його представник підтвердили, що копію наказу про оголошення догани він отримав рекомендованим листом 22 червня 2017 року. В позові, який надійшов до суду 13.07.2017 року [PERSON] не просив скасувати наказ про оголошення догани. 14 вересня 2017 року до початку судового розгляду представник позивача адвокат [PERSON] і [PERSON] звернулися з клопотанням про відкладення справи для зміни предмета позову. Заява про зміну предмета позову з позовною вимогою про скасування наказу № 181-к від 12.06.2017 року надійшла до суду електронною поштою тільки 28.09.2017 року, тобто з пропуском строку звернення з заявою про вирішення трудового спору. Представник відповідача звернулася з письмовою заявою і просить застосувати строк позовної давності. Позивач і його представник в судовому засіданні просять поновити строк позовної давності посилаючись на те, що дану вимогу ними усно було заявлено при зверненні з клопотанням про відкладення розгляду справи, а також зайнятістю адвоката в інших справах. Суд враховує, що позивач отримавши 22.06.2017 року копію наказу про оголошення догани та копію наказу про звільнення з роботи, звернувся за правовою допомогою до юриста, оформивши представництво довіреністю і звернувся до суду з позовом про скасування наказу про звільнення з роботи в строк до одного місяця. Перешкод для звернення з вимогою про оскарження догани в нього не було і таких не встановлено в судовому засіданні, а тому суд вважає, що строк для оскарження даного наказу позивачем пропущено і поважних причин для його поновлення не вбачається, а тому до позовної вимоги [PERSON] про скасування наказу директора Державного підприємства «Олевське лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства від 12 червня 2017 року № 181-к «Про оголошення догани заступнику директора з охорони та захисту лісу ДП «Олевське лісове господарство» [PERSON]М» слід застосувати строк давності для звернення до суду з позовом, так як позивачем пропущено трьохмісячний строк звернення до суду, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Наказом директора ДП Олевське лісове господарство «Про звільнення [PERSON]М.» від 12.06.2017 року №182-к, [PERSON], заступника директора з охорони та захисту лісу, звільнено 12.06.2017 року за систематичне невиконання ним без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку, згідно з п.3 ст.40 КЗпП України. Підстава: - Наказ «Про оголошення догани заступнику директора з охорони та захисту лісу ДП Олевське лісове господарство [PERSON]М.» від 12.06.2017 року №181-к. 12.06.2017 року у ДП Олевське лісове господарство було складено Акт про те, що 12.06.2017 року заступнику директора [PERSON] було надано ознайомитися з наказом «Про звільнення [PERSON]М»., однак ознайомитися з наказом та підписатися в ньому [PERSON] відмовився. Крім того 12 червня 2017 року у ДП Олевське лісове господарство було складено Акт про те, що директор лісгоспу [PERSON] запропонував заступнику директора та захисту лісу [PERSON] забрати трудову книжку з відділу кадрів у звязку з його звільненням. ДП Олевське лісове господарство за вих. №468 від 12.06.2017 року та вих. №469 від 12.06.2017 року направлено [PERSON] повідомлення, в якому останнього сповіщено про те, що йому необхідно з»явитися на підприємство для отримання трудової книжки з усіма відмітками, наказу про звільнення та розрахункових коштів. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: в тому числі, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Аналогічна гарантія права на працю передбачена і в\~статті 5-1 КЗпП України згідно якої держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, серед іншого, правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 6 листопада 1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року. В описовій частині наказу про звільнення [PERSON] зазначено, що він без поважних причин не виконує, покладених на нього обовязків. Зокрема згідно з наказом Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства від 18.05.2017 року № 01-01/48 були виявлені факти лісових пожеж, які не задокументовані в лісгоспі і про які не було доведено до відома директору підприємства, що входить в обовязки [PERSON], який не виконав покладені на нього функції. Крім того до нього застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Як слідує з даного наказу від 18.05.2017 року його видано у звязку із зверненням [PERSON] та підтверджено наведені у зверненні факти пошкодження лісових масивів пожежами у 2015 2016 роках та рекомендовано притягнути винних до відповідальності. Отже, судом встановлено, що підставою для звільнення [PERSON] було його звернення до Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства з викриттям порушень допущених іншими працівниками до його прийняття на роботу і даний наказ не містить посилань на невиконання [PERSON] своїх посадових обовязків. Згідно ч.3 ст.40 КЗпП України, не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за\~пунктом 5\~цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Листком непрацездатності серія АДВ №961640 від 12 червня 2017 року підтверджується, що [PERSON] перебував на амбулаторному лікуванні в лікувально діагностичному центрі ТОВ «Хелсі енд хепі» з 12.06.2017 року до 17 червня 2017 року. Отже, [PERSON] було звільнено в період його тимчасової непрацездатності, що є порушенням ч. 3 ст. 40 КЗпП України. Як вбачається з протоколу засідання профспілкового комітету ДП Олевське лісове господарство від 12.06.2017 року №77 профспілковим комітетом дано згоду на звільнення [PERSON], заступника директора з охорони та захисту лісу, відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку ( Наказ №01-01/134 ЖОУЛМГ від 30.12.2016 року, Наказ №181-к ДП Олевське ЛГ від 12.06.2017 року про оголошення догани). З наказу начальника Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства «Про результати службового розслідування випадків незаконних рубок у Комсомольському та Хачинському лісництвах ДП «Олевське ЛГ» №01-01/134 від 30 грудня 2016 року, слідує, що було проведено службове розслідування та встановлено факти незаконних рубок і рекомендовано директору ДП «Олевське лісове господарство» [PERSON] притягнути до дисциплінарної відповідальності за незадовільну охорону лісів від незаконних рубок у Комсомольському та Хачинському лісництвах, несвоєчасну інформацію про випадки лісопорушень заступника директора з охорони та захисту лісу [PERSON], інспектора сектору охорони та захисту лісу [PERSON], лісничого Косомольського лісництва [PERSON], лісничого Хочинського лісництва [PERSON] На виконання цього наказу питання дисциплінарної відповідальності відносно [PERSON] не вирішувалося. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює головою профспілкового комітету ДП «Олевське лісове господарство». 09.06.2017 року адміністрація підприємства звернулася в профспілковий комітет з поданням про надання згоди на звільнення [PERSON] з посади за систематичне невиконання обовязків покладених на нього трудовим договором. До подання було додано доповідну записку головного лісничого. 12.06.2017 року вона в телефонному режимі повідомила [PERSON] про те, що відбудеться засідання профспілкового комітету в звязку з тим, що надійшло подання на його звільнення і запросила бути присутнім на засіданні. [PERSON] прибув на засідання і вона зачитала йому суть подання та попросила в письмовій формі надати пояснення, однак останній відмовився давати пояснення та сказав, що він перебуває на лікарняному. Директор [PERSON] зачитав наказ про оголошення догани [PERSON] і тоді профспілковий комітет одноголосно надав згоду на звільнення [PERSON] Після цього директор зачитав наказ про та звільнення [PERSON] з роботи. [PERSON]М відмовився поставити свої підписи про те, що він був ознайомлений з наказами і було складено два акти про відмову від підпису останнім. Дані докази підтверджують, що директор «Олевське лісове господарство» звернувся до профспілкового комітету про надання згоди на звільнення [PERSON] на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України до оголошення догани, яка була оголошена тільки на засіданні профспілкового комітету, який відразу проголосував і надав згоду на звільнення з підстав, які не могли бути закладені в поданні та без відповідного розгляду. Суд вважає, що профспілковий комітет безпідставно надав згоду на звільнення [PERSON] Надані відповідачем інші письмові докази не можуть братися до уваги, оскільки вони не підтверджують і не спростовують тих обставин, які досліджуються судом, а свідки [PERSON] та [PERSON] фактично підтвердили ті обставини які визнаються сторонами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині скасування наказу про його звільнення і поновлення на роботі підлягають до задоволення. Згідно довідки про середній заробіток від 16.08.2017 року №624 ДП «Олевське лісове господарство», [PERSON] дійсно працював на посаді заступника директора з охорони та захисту лісу в держаному підприємстві ДП «Олевське лісове господарство» і його дохід становить: квітень 2017 року 6793,28 грн., травень 2017 року 7456,12 грн. Всього 14249,40 грн. Середньоденна заробітна плата складає 365 грн. 37 коп. Середньомісячна заробітна плата складає 7124 грн. 70 коп. Виходячи з даних довідки середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 червня 2017 року по 08.11.2017 року становить 35075 грн. 46 коп., яку слід стягнути з відповідача в користь позивача. Згідно вимог ст.367 ЦПК України рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допускається до негайного виконання. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків та вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно роз'яснень, даних у п.5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Суд, не вбачає у даному випадку, та вважає недоведеним позивачем факт виникнення у нього моральних страждань або втрати нормальних життєвих звязків, або виникнення необхідності для нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода буде компенсована поновленням його на посаді та виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. У звязку з цим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. не підлягають задоволенню. Крім того, в силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. На підставі ч.3 ст.40, ст.ст. 43,147-149, 232, 233, 235, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial