Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (переіменовано в АТ КБ "Приватбанк") (далі - позивач) звернувся до судуз позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 09.10.2015 року у розмірі 12851 грн. 06 коп. та понесених судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 20.03.2018 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконала, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 12851 грн. 06 коп., з яких 468 грн. 36 коп. - заборгованість за кредитом, 176 грн. 17 коп. - нараховано відсотки за користування кредитом, 11118 грн. 38 коп. - нараховано пені, 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу та 588 грн. 15 коп. - процентна складова штрафу. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану в розрахунку заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 1762 грн. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій розяснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив на позов від відповідача до Коростишівського районного суду Житомирської області не надійшов. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Як встановлено, 09 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом подання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредит позивачем був наданий, однак зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту відповідач станом на 20.03.2018 року не виконала. Відповідно розрахунку, заборгованість відповідача по кредиту становить 12851 грн. 06 коп., з яких 468 грн. 36 коп. - заборгованість за кредитом, 176 грн. 17 коп. - нараховано відсотки за користування кредитом, 11118 грн. 38 коп. - нараховано пені, 500 грн. 00 коп. - фіксована частина штрафу та 588 грн. 15 коп. - процентна складова штрафу. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обовязків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 2003цс15). За рішенням суду може бути зменшений розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, що передбачено ч.3 ст.551 ЦК України. За вищенаведених обставин, застосовуючи ч.3 ст.551 ЦК України, оскільки визначений позивачем розмір пені є непропорційно великим в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту, так як пеня це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов'язання, до його виконання та дотримання у подальшому, через що суд дійшов висновку, що сума пені підлягає зменшенню до заборгованості за кредитом 468 грн. 36 коп. Так, як відповідач належним чином зобов'язань, передбачених кредитним договором, не виконує, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 1112 грн. 89 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі - 468 грн. 36 коп., заборгованість відсотків за користування кредитом - 176 грн. 17 коп., заборгованість за пенею - 468 грн. 36 коп. В частині стягнення штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та в розмірі 588 грн. 15 коп. (процентна складова), пені - 10650 грн. 02 коп. слід відмовити. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 152 грн. 58 коп. (1112 грн. 89 коп. х 1762 грн. 00 коп./12851 грн. 06 коп.).

Outcome: partial