Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Представник позивача, звернулася в суд із зазначеним позовом, вимоги якого збільшила протягом судового розгляду, посилаючись на те, що за час спільного перебування з відповідачем у шлюбі останнім у березні 2008 року придбано житловий будинок за адресою [ADDRESS] і у 2006 році побудовано гараж з надбудовою за адресою [ADDRESS] . Зазначила, що у квітні 2021 року шлюб між ними розірвано. Вважає вищезгадане майно спільною сумісною власністю подружжя і, з урахуванням наявної на утриманні у неї дитини інваліда - просить суд розділити вищезгадане майно відповідно до якого визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку та земельної ділянки, кадастровий номер 2124082307:03:001:005, площею 0,1579 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та на об`єкт незавершеного будівництва - гараж з надбудовою в [ADDRESS] , стягнувши на свою користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала з підстав викладених у ньому та наполягала на їх задоволенні. Додатково пояснила, що захворювання їхньої спільної доньки - [PERSON] потребує наявності у дитини окремої житлової кімнати, що є підставою для збільшення її частки як матері дитини у вищезгаданому нерухомому майні. Представник відповідача як у поданому відзиві так і у судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково, вважає, що підстави для збільшення частки позивача у спірному майні відсутні, позаяк відповідач після припинення шлюбу виїхав із спірного будинку та має інше житло, а даний будинок залишив позивачці та двом спільним дітям. Зазначила, що позивач разом з дитиною постійно проживає за кордоном, де остання відвідує навчальний заклад, а загальна площа спірного житлового будинку складає 256,8 кв. м., що, при розподілі такого в ідеальних частинах між сторонами, не позбавляє дитини можливості мати окрему житлову кімнату. Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно чинного рішення Свалявського районного суду від 12.04.2021 року шлюб, укладений між сторонами 23.11.1996 року, розірвано (а.с. 12). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження, батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є позивач і відповідач (а.с. 11). У судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідачем, 14.03.2008 року, набуто право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , а 19.11.2008 року - право власності на земельну ділянку за вищезгаданою адресою, кадастровий номер 2124082307:03:001:005, площею 0,1579 га (а.с. 7-10). За даними технічного паспорту площа спірного будинку складає 256,8 кв. м. (а.с. 18-24). Відповідно до медичного висновку за №23 від 27.04.2017 року з наступними переосвідченями, [PERSON] є інвалідом та хворіє на гострий "лімфобластний лейкоз" (а.с. 14-17). За приписами ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За правовим змістом згаданої норми закону набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводи наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Статтею 81 ЦПК України визначено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Усупереч вищенаведеним нормам Закону, представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин які мали б істотне значення для необхідності відступлення від засад рівності часток подружжя і таких не здобуто протягом судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що змінений позов належить задовольнити частково.

Outcome: partial