Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач звернувся з зазначеним позовом мотивуючи тим, що 06 січня 2013 року він придбав у філії «Олександрія-Авто» ПАТ «Кіровоград-Авто» автомобіль ЗАЗ «Віда», червоного кольору, 2012 року випуску, [NUMBER] За придбаний Автомобіль ним було сплачено 94 240 (дев'яносто чотири тисячі двісті сорок) гривень. На підтвердження отримання грошових коштів за Автомобіль, консультант з продажу [PERSON] в присутності директора філії «Олександрія-Авто» видав власноруч написану розписку, посилаючись на те, що бухгалтер філії відсутній і видати належний платіжний документ філія зможе тільки після Різдвяних свят. При цьому було складено акт приймання-передачі автомобіля № 225 від 06.01.2013 року. Коли 08.01.2013 року він звернувся до філії «Олександрія-Авто» ПАТ «Кіровоград-Авто» за квитанцією, довідкою-рахунком та іншими документами для реєстрації Автомобіля - йому було відмовлено та заявлено про необхідність повернення Автомобіля. Це й змусило його звернутися до суду про захист своїх порушених прав. Представник позивача підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав та звернувся з зустрічним позовом. В судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 06 січня 2013 року позивач придбав у філії «Олександрія-Авто» ПАТ «Кіровоград-Авто» автомобіль ЗАЗ «Віда», червоного кольору, [NUMBER] За придбаний Автомобіль ним було сплачено 94 240 (дев'яносто чотири тисячі двісті сорок) гривень. На підтвердження отримання грошових коштів за Автомобіль, консультант з продажу [PERSON] в присутності директора філії «Олександрія-Авто» видав власноруч написану розписку, посилаючись на те, що бухгалтер філії відсутній і видати належний платіжний документ філія зможе тільки після Різдвяних свят. При цьому було складено акт приймання-передачі автомобіля № 225 від 06.01.2013 року. Коли 08.01.2013 року він звернувся до філії «Олександрія-Авто» ПАТ «Кіровоград-Авто» за квитанцією, довідкою-рахунком та іншими документами для реєстрації Автомобіля - йому було відмовлено та заявлено про необхідність повернення Автомобіля. Представник позивача пояснив, що [PERSON] законно володіє автомобілем. Консультант з продажу автомобілів [PERSON] мав повноваження на прийняття та передачу спірного автомобіля. Понад три місяці з часу придбання автомобіль знаходився у нього, керівництво філії «Олександрія-Авто» не вживало жодних дій щодо його розшуку. Споживач не повинен був перевіряти повноваження [PERSON] про можливість продажу автомобіля, адже [PERSON] звернувся до салону офіційного дилера філії «Олександрія - Авто» ПАТ «Кіровоград - Авто». Навіть в тому випадку, якщо [PERSON] діяв з перевищенням своїх повноважень, то ПАТ «Кіровоград -Авто» мало право на відшкодування збитків, звертаючись з вимогами саме до нього. [PERSON] був не єдиним покупцем автомобіля, однак виключно щодо нього виникли сумніви у відповідача щодо повноважень [PERSON] укладати договори купівлі -продажу автомобілів. Факт укладення договору купівлі-продажу підтверджується розпискою, яка підписана сторонами. Так як з боку відповідача не надходило жодних пропозицій по оформленню письмового договору купівлі-продажу Автомобіля, 22.03.2013 року позивач направив два примірники договору купівлі-продажу Автомобіля відповідачу та просив підписати примірники договору і передати йому особисто або надіслати поштою один з підписаних договорів, а також видати відповідну довідку - рахунок, сертифікат відповідності Товару та інші необхідні документи для подальшої реєстрації Автомобіля ЗАЗ «Віда», 2012 року випуску, номер [NUMBER] в органах МРЕВ ДАІ. На його пропозицію 01.04.2013 року він отримав відповідь від ПАТ «Кіровоград-Авто» з вимогою добровільно повернути автомобіль ЗАЗ «Віда», 2012 року випуску. Відповідач - публічне акціонерне товариство «Кіровоград - Авто» пред'явив зустрічний позов про витребування безпідставно набутого майна. В обґрунтування вимог він посилається на те, що спірний автомобіль вибув із володіння ПАТ «Кіровоград - Авто» поза волею останнього, а [PERSON] заволодів ним незаконно. Акт прийому - передачі автомобіля від 6 січня 2013 р. підписаний [PERSON] та [PERSON]. Останній працював в філії «Олександрія -Авто» консультантом з продажу автомобілів. Відповідно до п.3.4 Положення про філію «Олександрія-Авто» керівництво поточною діяльністю філії здійснюється директором філії. Виключно директору філії надано право вчиняти правочини та укладати договори. [PERSON] не є особою , уповноваженою на вчинення правочинів від імені ПАТ «Кіровоград-Авто». Договір купівлі-продажу автомобіля між позивачем та відповідачем не укладався та не підписувався. ПАТ «Кіровоград-Авто» не отримувало від [PERSON] коштів в рахунок оплати вартості автомобіля ЗАЗ «Віда» та не видавало розрахункового документа. В судовому засіданні представник відповідача, яка заперечувала проти задоволення первісного позову, підтримала зустрічний позов з підстав, зазначених у заяві, та пояснила, що розписка, яку видав консультант та акт прийома-передачі автомобіля, які були видані [PERSON], не є належними розрахунковими документами . Зазвичай покупці розраховуються шляхом безготівкої операції через установи банку або ж шляхом внесення коштів через реєстратор розрахункових операцій, отримавши відповідний чек. У відносинах з покупцями автомобілів застосовується виключно письмова форма договору купівлі - продажу. [PERSON] не мав повноважень на вчинення таких договорів. Однією із умов здійснення реєстрації транспортного засобу є надання договору купівлі - продажу автомобіля. [PERSON] не є добросовісним набувачем, а тому ПАТ «Кіровоград -Авто» вправі вимагати повернення транспортного засобу. Третя особа без самостійних вимог - [PERSON] в судовому засіданні показав, що він працював консультантом з продажу на філії «Кіровоград - Авто». 05.01.2013 року перебуваючи на роботі, до нього підійшов [PERSON] з приводу придбання машини за попередньою домовленістю з заступником Генерального директора про те, що вони залишать гроші, а всі документи будуть підписувати пізніше. Заступник генерального директора наказав йому забрати кошти у [PERSON] та видати вказаний автомобіль. 06.01.2013 вони привезли гроші у сумі 94 240 грн 00коп, отримавши зазначені кошти він написав розписку про їх отримання в присутності директора Лопатинського С.В. та видав їм автомобіль ЗАЗ Vida без належних документів, але кошти на рахунок «Кіровоград-Авто» він не перерахував. Відповідно до посадової інструкції він зобов'язаний був після складання договору купівлі-продажу, перерахування коштів на розрахунковий рахунок «Кіровоград-Авто», що підтверджується розрахунковою квитанцією - видавати автомобіль власнику, але він цього не зробив так як діяв відповідно до вказівок. Не перерахованими коштами розпорядився на власний розсуд. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню частково, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. Суд встановив, що 6 січня2013 р. [PERSON] придбав у філії «Олександрія-Авто» публічного акціонерного товариства «Кіровоград-Авто» автомобіль ЗАЗ « Віда» вартістю 94240 грн. На підтвердження укладеного договору купівлі-продажу автомобіля консультантом з продажу автомобілів [PERSON] у присутності директора філії «Олександрія Авто» йому було видано розписку від 06 січня 2013 р., а також складено акт прийому-передачі автомобіля від 06.01.2013 року №225 відповідного до якого Покупець [PERSON] прийняв автомобіль, який дотепер зберігає за місцем свого проживання. При передачі автомобіля довідку - рахунок, яка б надавала покупцеві право здійснити реєстрацію автомобіля в органах МРЕВ ДАІ, відповідач не видав. Зазначена обставина стала на заваді у здійсненні позивачем його прав та інтересів. Відповідно до ч.І ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому ( ч.І ст. 656 ЦК України). Наразі між позивачем та відповідачем в особі ПАТ «Кіровоград-Авто», яке за рішенням органу управління товариства поклало виконання окремих зобов'язань товариства з торгівлі транспортними засобами на філію «Олександрія -Авто», виникли правовідносини, що випливають з договору купівлі-продажу автомобіля. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 208 ЦПК України правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року N 1388, передбачає письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів. Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо, - відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" продавцем виступає підприємство, установа, організація або громадянин-підприємець, які реалізують товари за договором купівлі-продажу, а покупцем (споживачем) - громадянин, який придбаває ці товари. Під продавцями закон має на увазі ті підприємства та громадян-підприємців, для яких продаж товарів є їх професійною діяльністю, тобто торговельною діяльністю (торговельним обслуговуванням). Із змісту Положення про філію «Олександрія - Авто» публічного акціонерного товариства «Кіровоград-Авто» вбачається, що предметом діяльності філії з - поміж інших видів діяльності є торгівля транспортними засобами. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, зокрема є: засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача. На думку суду, визнання права власності на автомобіль виключає зобовязання відповідача видати довідку - рахунок. Позивач мав обрати один із способів захисту своїх прав. Оскільки відповідачем право власності позивача оспорюється, а рішення суду має на меті остаточне вирішення спору, то слушним є визнання за позивачем саме права власності на автомобіль. З урахуванням викладеного, зокрема, того, що позивач довів наявність договору купівлі-продажу письмовими доказами, підстав для задоволення зустрічного позову про витребування автомобіля із його володіння немає. Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то варто зазначити, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» судовий захист прав споживачів здійснюється, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди. При цьому споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Моральну шкоду позивач пов'язує з психічними стражданнями щодо подальшої долі придбаного авто, сплачених коштів, неможливості користуватися придбаним автомобілем без постановки на облік в органах МРЕВ ДАІ, інші незручності в організації свого життя. За змістом п.5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» право на відшкодування моральної шкоди мають споживачі, яким завдано шкоди внаслідок недоліків(дефекту) в продукції. Однак претензій щодо якості придбаного автомобіля у позивача немає. Відтак підстав для відшкодування йому моральної шкоди суд не вбачає. В зв'язку з частковим задоволенням первісного позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір на суму 942 грн.40 коп.

Outcome: partial