Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує \~тим, що 06.04.2015 в с. Червона Слобода Буринського району Сумської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка загальною площею 3,35 га (складається з трьох земельних ділянок площею 2,4740 га, 0,5290 га, 0,3510 га), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 000068 від 29.10.1999. Будучи спадкоємцем за заповітом [PERSON], позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори (нотаріусом заведена спадкова справа № 257/2015 від 09.09.2015. Разом з тим, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку позивачу було відмовлено в звязку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на неї, який втрачено. До того ж, в державному акті на цю земельну ділянку прізвище власника вказано помилково. Посилаючись на ці обставини, просила встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 000068 від 29.10.1999, виданого на імя [PERSON], померлій [PERSON], а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом останньої на земельну ділянку, площею 2,4740 га, кадастровий № 5923882800:02:002:0109, а витрати по справі просила покласти на неї. Позивач в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримала. Відповідач\~ також не зявився, надав суду письмову заяву, в якій справу просив слухати за його відсутності, позов визнав. Про правові наслідки такого рішення обізнаний. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 12.01.2018, занесеною до протоколу судового засідання, у прийнятті визнання відповідачем позову відмовлено. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.04.2015 в с. Червона Слобода Буринського району Сумської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. Позивач є спадкоємцем за заповітом [PERSON], який не змінювався та не скасовувався, на підставі її заяви державним нотаріусом заведена спадкова справа № 257/2015 від 09.09.2015. До спадкового майна входить земельна ділянка загальною площею 3,35 га (складається з трьох земельних ділянок площею 2,4740 га, 0,5290 га, 0,3510 га), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Вказана земельна ділянка належала померлій [PERSON] згідно виданого 29.10.1999 на підставі рішення 6 сесії 23 скликання Зінівської сільської ради народних депутатів від 03.09.1999 на імя [PERSON], мешканки [INFO], державного акту серії І-СМ № 000068, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61, що вбачається з копії цього документа, оригінал якого втрачений. При цьому, витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.10.2016 підтверджується те, що на підставі державного акту серії І-СМ № 000068 від 29.10.1999 [PERSON], мешканка с. Зінове Путивльського району Сумської області, є власником земельної ділянки площею 2,4740 га з кадастровим № 5923882800:02:002:0109, розташованої на території Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області. В звязку з тим, що копіями : державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 873150 від 05.10.2005, заповіту від 29.10.2012, а також довідкою Зінівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 06.06.2016 № 83, підтверджено проживання на території Зіновської сільської ради Путивльського району Сумської області саме [PERSON], є підстави для висновку, що земельна ділянка згідно державного акту серії І-СМ № 000068 від 29.10.1999 належить саме їй, при цьому в написанні її прізвища допущена помилка. В той же час, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу державного акту, який втрачений. Пунктами 9-10\~розділу VII\~Закону\~України "Про Державний земельний кадастр"\~визначено, що державна\~реєстрація \~земельних ділянок,\~які передаються\~ у\~власність\~із\~земель\~державної чи комунальної\~власності,\~здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки до 01.01.2013. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною\~ділянкою,\~видані\~до\~набрання чинності цим Законом, є дійсними. При цьому\~видача нового державного акта\~ замість втраченого чи зіпсованого в порядку п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, є неможливою\~ в зв'язку з втратою нею чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ч. 1 ст. 1225 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням цільового призначення. \~\~\~ Відповідно до ч. 5 \~ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може\~ належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Беручи до уваги наведені положення закону та встановлені обставини, суд вважає, що є підстави для визнання за позивачем права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Водночас, підстав для задоволення позову в частині встановлення факту належності померлій [PERSON] правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю, суд не вбачає, оскільки вказаний документ втрачений, а за змістом п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлення такого юридичного факту є можливим лише за наявності самого документу або його дублікату. Судові витрати не розподіляються, враховуючи відповідне клопотання позивача. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial