Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що має з відповідачем спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляться від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дитини. Домовленості між ними щодо участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто. Вважає, що з відповідача, який має мінливий, нерегулярний дохід, але має на праві власності дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, що відповідатиме половині встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який з 01 січня 2014 року становить 1286 гривень, оскільки для нормальної життєдіяльності дитини, її фізичного та духовного розвитку, харчування, одяг, іграшки, щомісячно необхідно витрачати не менше вказаної суми. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.38), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а в разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи у його відсутність. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.36), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і будь-яких письмових заперечень щодо позову та доказів, які їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та в зв'язку з неявкою відповідача за письмовою згодою позивача в порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно ст.180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6), який згідно довідок Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.7-8), а відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці не надає, хоча зобов'язаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання спільної дитини між сторонами не досягнуто, в зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення неповнолітньою дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який не має постійного місця роботи, а його щомісячний дохід є мінливим, оскільки відповідач має прибуток від використання належним йому на праві власності земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19,20), стану здоров'я як відповідача, так і дитини, її віку та потреб та вважає необхідним у відповідністю за ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 632 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме рівній участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини на рівні не менше 1/2 частини встановленого з 01 січня 2014 року Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі 1286 гривень, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також витрат позивачки на утримання доньки сторонами суду не надано, а інших утриманців відповідач не має. Крім цього, в зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial