Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В обгрунтування заявлених вимог зазначила, що їй на праві власності належить будинок № 7 по вул. Гагаріна в м. Пятихатки Дніпропетровської області. У вказаному домоволодінні з 18.05.2006 року зареєструвала свого сина [PERSON] Фактично понад шість років син у належному їй будинку не проживає, проте добровільно знятися з реєстраційного обліку у її домоволодінні не бажає, чим здійснює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження власністю, у звязку з чим вона вимушена сплачувати значні кошти за комунальні послуги. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням № 7 по вул. Гагаріна в м. Пятихатки Дніпропетровської області шляхом зняття останнього з реєстраційного обліку у вказаному будинку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] двічі підряд в судові засідання 25.08.2017 року та 13.09.2017 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином/а.с.22,23/, причину неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Третя особа виконавчий комітет Пятихатської міської ради Дніпропетровської області свого представника в судове засідання не направили, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки представника в судове засідання не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] на праві власності належить будинок № 7 по вул. Гагаріна в м. Пятихатки Дніпропетровської області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно/а.с.10/ та копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок/а.с.13/. Відповідно до довідки № 1683 від 24.05.2017 року, виданої виконавчим комітетом Пятихатської міської ради Дніпропетровської області та копії домової книги [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO]/а.с.8, 11-12/. Згідно акту, складеного депутатом Пятихатської міської ради [PERSON] [PERSON] дійсно не проживає в [INFO] на протязі шести років/а.с.14/. У відповідності до ст. 47 Конституції України кожен громадянин України має право на житло. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і вправі вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, власність зобов'язує. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] відсутній в будинку № 7 по вул. Гагаріна в м. Пятихатки Дніпропетровської області понад один рік, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання [PERSON] такими, що втратив право користування житловим будинком є законними та обгрунтованими, у звязку з чим підлягають задоволенню Що ж стосується вимог позивача про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку з належного їй будинку суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком № 7 по вул. Гагаріна в м. Пятихатки Дніпропетровської області є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою, а тому дані вимоги є надлишковими, у звязку з чим задоволенню не підлягають.

Outcome: partial