Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до до [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про виселення з будинку [ADDRESS], який є предметом іпотеки зі зняттям з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 лютого 2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № МR14GA0000037 (далі за текстом - Кредитний договір), за умовами якого останньому Банк надав грошові кошти в розмірі 89370 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2023 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, ПриватБанк і [PERSON] 22.02.2008 року уклали договір іпотеки № МR14GA0000037, відповідно до якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Позичальником [PERSON] зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконувалися, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед Банком в сумі 77419,17 доларів США, що за курсом НБУ (7,70грн.) відповідно до службового розпорядження № 417/31 від 27 січня 2009р. еквівалентно 596 127,61 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 74296,13 доларів США, заборгованості по процентам в сумі 2898,63 доларів США, та пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов'язань - 133,32 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 91,09 доларів США, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулися до суду з позовом про звернення стягнення на будинок [ADDRESS] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Після ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач надіслав відповідачам письмову вимогу про звільнення житлового будинку добровільно, але відповідачі не виконали у добровільному порядку дану вимогу. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Однак відповідачі в добровільному порядку протягом одного місяця не виїхали із зазначеного будинку та отримавши письмові вимоги банку про виселення, проігнорували їх. В подальшому у судовому засіданні, після отримання відомостей Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, представник позивача уточнила позовні вимоги, в яких просила виселити [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зі зняттям їх з реєстраційного обліку ( а.с. а.с. 161-164). Представник позивача Пархоменко М.О., діюча на підставі довіреності повністю підтримала позовні вимоги та надала суду заяву про розгляд справи без її присутності. Відповідачі, та їх представник адвокат [PERSON], будучи неодноразово належним чином повідомлені про день та час слухання справи до суду не з'явилися, тому суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України розглянули справу без їх участі. Представник третьої особи органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Султан Л.В., до суду не з'явився надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, постановити рішення з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей. Суд, з'ясувавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про виселення підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. 22 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № МR14GA0000037, за умовами якого останньому Банк надав грошові кошти в розмірі 89370 доларів США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2023 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, ПриватБанк і [PERSON] 22.02.2008 року уклали договір іпотеки № МR14GA0000037, відповідно до якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно у вигляді житлового будинку, який належав їй на підставі договору купівлі-продажу, за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15.06.2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № МR14GA00000037 від 22 лютого 2008 року в розмірі 95197,46 доларів США, звернуто стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № МR14GA00000037 від 22 лютого 2008 року) Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Банку договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с. а.с. 17-23). 30 вересня 2010 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області рішення суду першої інстанції від 15.06.2010 року в частині звернення стягнення на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], залишено без змін (а.с.а.с. 24-29). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно. їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Так, у жовтні 2010 року банком замовним листом направлялось повідомлення на адресу відповідачів про необхідність протягом місяця з дня отримання вимоги, добровільно звільнити нерухоме майно: [ADDRESS] (а.с. 30). Але відповідачі на пред'явлені вимоги не відреагували, порушення не усунули. Отже, вимоги ст. 40 Закону України «Про іпотеку» банком виконані в повному обсязі, після прийняття рішення про звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру, відповідачам направлена вимога про добровільне звільнення житлового будинку протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, оскільки вони не звільнили будинок добровільно, банком подано позовну заяву до суду про її виселення. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК України. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині виселення відповідачів [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], про виселення з будинку [ADDRESS], який є предметом іпотеки, підлягають задоволенню. Відповіно до відомостей Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області [PERSON] не зареєстрована в будинку [ADDRESS], який є предметом іпотеки ( а.с. 161), тому суд відмовляє у задоволені позову в частині виселення [PERSON] з будинку [ADDRESS]. При цьому згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про виселення з житлового приміщення, тому в сенсі вищевказаної норми законодавства, відсутні підстави у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» в частині зняття з реєстрації відповідачів з будинку [ADDRESS] , що є предметом іпотеки. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі по 53,65 гривень з кожного.

Outcome: partial