Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Київської міської ради, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності в порядку спадкування після померлої [PERSON]. Після витребування судом за клопотанням представника позивача спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] позивач змінила підставу позову, надала нову редакцію позовної заяви, в якій відповідачами зазначила осіб, що звернулися до нотаріуса з заявами про спадкування після смерті [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У поданій до суду позовній заяві (в новій редакції), позивач [PERSON] просить встановити факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] з 2001 року по день смерті останньої - [INFO], визнати її спадкоємицею четвертої черги після померлої [INFO] [PERSON], визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та на акції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в кількості 298 штук. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] познайомилась з [PERSON] наприкінці 1980 року. [PERSON] проживала по сусідству з позивачем на одному сходовому майданчику: [PERSON] проживала у квартирі № 3, а [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Жінки потоваришували і в силу того, що [PERSON] була одинокою особою, яка не мала батьків, чоловіка, дітей та родичів, [PERSON] почала допомагати [PERSON] по господарству, згодом вони стали проживати однією сім'єю, вели спільний побут і господарство, підтримували одна одну. Позивач здійснювала догляд [PERSON], коли остання хворіла. У 2001 році [PERSON] переїхала проживати до [PERSON] в квартиру [ADDRESS], у зв'язку із сімейними негараздами. З 2001 року і до смерті [PERSON] жінки проживали разом в квартирі покійної, що позивач підтверджує актами ЖЕД 409. [PERSON] була людиною не благополучною, протягом свого життя ніде не працювала, пенсії та інших виплат та доходів не отримувала. Позивач допомагала [PERSON] відновлювати паспорт, займалась збором необхідних документів для оформлення пенсії, субсидій, оформлювала картки киянина тощо, на що [PERSON] неодноразово видавала доручення на ім'я [PERSON]. Проживаючи з [PERSON] в одній квартирі, позивач займалася всіма побутовими питаннями: установкою лічильників води, заміною електролічильників, поточним ремонтом, приготуванням їжі, прибиранням та належним доглядом, у 2010 році зробила за власний кошт в квартирі [PERSON] ремонт (замінила труби, виклала плиткою стіни та підлогу у ванній кімнаті, поклеїла шпалери, пофарбувала стелю). Протягом 2001 - 2014 років [PERSON] часто хворіла, неодноразово потребувала невідкладної медичної допомоги, хірургічних втручань. Цими питаннями також займалась [PERSON] Вона разом з хворою відвідувала прийоми лікарів, піклувалася щодо вчасного прийому ліків, при необхідності сплачувала рахунки за надання платних медичних послуг, відвідувала хвору у лікарнях та займалась її реабілітацією після повернення додому. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з однокімнатної квартири [ADDRESS], та з акцій ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у кількості 298 одиниць. 19.03.2015 року позивач звернулась до Десятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Постановою нотаріуса від 10.04.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю судового рішення про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем протягом п'яти років до дня смерті. Звернувшись до суду і ознайомившись зі спадковою справою, вона на свій подив дізналася, що на спадщину претендують родичі померлої - особи, щодо яких їй не було нічого відомо за життя [PERSON], оскільки остання весь час говорила, що будь-яких родичів вона не має та є одинокою людиною. Ці обставини викликали сумнів у тому, що відповідачі дійсно є родичами померлої та мають право на спадкування. Підтримавши з вищезазначених підстав позовні вимоги, позивач та її представники в судовому засіданні просили позов задовольнити. Відповідач - [PERSON] не визнала позов та заперечувала проти його задоволення в повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, зазначивши, що [INFO] померла [PERSON], яка приходиться їй рідною сестрою, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області. Даний факт спростовує доводи позивача про те, що ніби то вона проживала однією сім'єю до самої смерті спадкодавця в [ADDRESS]. Відповідачем-2 ставиться під сумнів той факт, що [PERSON] могла останні 10 років проживати з [PERSON], оскільки остання з 2005 року і до моменту смерті жила разом з нею. Не відповідає, згідно доводів відповідача-2, дійсності і той факт, що померла не отримувала пенсії, оскільки вона отримувала соціальну допомогу за віком. На спростування викладених [PERSON] обставин просила допитати свідків. Відповідачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] не визнали позову [PERSON], пред'явили до неї зустрічний позов, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовують тим, що [INFO] померла їх рідна тітка [PERSON]. Дошлюбне прізвище [PERSON], [INFO], - «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Батьком [PERSON] є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідач [PERSON], [INFO], є рідною сестрою померлої [PERSON] Решта відповідачів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] приходяться рідними племінниками померлої [PERSON] - дітьми її рідного брата [PERSON], який помер [INFO]. Після відкриття спадщини всі вони вчасно звернулися з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини за законом, однак, з'ясувалося, що свідоцтво про народження [PERSON] в Державному архіві Київської області не збереглося, що стало підставою для звернення до суду для встановлення факту родинних відносин. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася на майно, яке складається з однокімнатної квартири [ADDRESS], та акцій Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у кількості 298 штук. [PERSON] є спадкоємцем другої черги спадкування за законом. Однак, згідно нотаріально посвідченої заяви від 30.03.2015 року, [PERSON] відмовилась від належної їй за законом частки спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], на користь [PERSON] Оскільки листом від 25.05.2015 року Десята Київська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю у матеріалах спадкової справи документів, що посвідчують факт родинних відносин, позивачі за зустрічним позовом просили встановити факт родинних відносин між ними і [PERSON], між [PERSON] і її рідною сестрою [PERSON] з тим, щоб можна було врахувати її відмову від спадщини; а також просили визнати право власності за [PERSON] і [PERSON] по ? частині квартири, за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, а також у відповідних частках визнати право власності на акції. Позивач за первісним позовом - [PERSON] заперечувала проти зустрічного позову з тих підстав, що [PERSON] була одинокою людиною, ніяких родичів не мала, ні до кого, крім неї, по допомогу не зверталася, нікуди надовго не від'їжджала. Крім того, мала національність «венгерка» у той час, як [PERSON] і [PERSON] були українцями. Просила відмовити у задоволенні зустрічного позову і задовольнити її позов. Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовом - Головне територіальне управління юстиції в м. Києві свого представник для участі у судових засіданнях не направив, однак, від представника надійшли письмові пояснення, в яких вирішення спору представник залишив на розсуд суду та просив розглядати справу за його відсутності. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв'язку, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2014 року, виданим Виконавчим комітетом Гребінківської селищної ради Васильківського району Київської області (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що складається з однокімнатної квартири [ADDRESS], яке належало померлій відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною державною адміністрацією м. Києва 20.08.1999 року та з акцій ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у кількості 298 одиниць, відповідно до Договору № 0036708 від 27.04.1994 року та приватизаційного платіжного доручення № 0036708 від 27.04.1994 року (т. 1 а.с. 9, 10, 13). Після смерті [PERSON] з заявами до Десятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулися [PERSON], як рідна сестра померлої, [PERSON], [PERSON], як рідні племінники померлої (а.с. 38, 61, 62). [PERSON] заявою від 30.03.2015 року, зареєстрованою державним нотаріусом Гребінківської державної нотаріальної контори Київської області в реєстрі за № 2-742, відмовилась від належної їй за законом частки спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON], на користь ще однієї племінниці померлої - [PERSON] (т. 1 а.с. 62). 31.03.2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявами до Десятої Київської нотаріальної контори, в якій просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом , однак, листом від 25.05.2015 року Десята Київська державна нотаріальна контора відмовила їм у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю у матеріалах справи документів, що посвідчують факт родинних відносин, а також ненаданням правовстановлюючих документів (т. 1 а.с. 67, 68). Крім вказаних осіб, 19.03.2015 року з заявою до Десятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернулась [PERSON] (т. 1 а.с. 59). Постановою нотаріуса від 10.04.2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю судового рішення про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем протягом п'яти років до дня смерті (т. 1 а.с. 69, 70). Згідно актів від 27.11.2014 року, складених майстром технічної дільниці №7 [PERSON] та затверджених начальником ЖЕД - 409 Пишненко Н.К. (т. 1 а.с. 14, 15), які суд оцінює, як належні докази, оскільки відомості в яких підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 2001 року по жовтень 2014 року постійно проживала разом з [PERSON] спочатку у квартирі [PERSON], коли у позивачки були сімейні проблеми, а згодом у квартирі [PERSON], коли в квартирі [PERSON] робився ремонт; вели спільний бюджет, планували своє дозвілля, несли спільні витрати і здійснювали догляд одна за одною. Факт спільного їх проживання підтверджується і тим, що згідно доручення, посвідченого начальником ЖЕД-409 від 04.07.2014 року за № 65, [PERSON] доручала [PERSON] оформити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, що, зокрема і підтверджується підписом власника особового рахунку [PERSON] ( т. 1 а.с. 16). Відповідачами не спростований факт здійснення [PERSON] догляду за [PERSON] після оперативного втручання, допомога в оформленні їй документів, натомість, ці факти підтвердили допитані свідки зі сторони позивача і не спростовані показаннями свідків відповідачів і самими відповідачами, оскільки про хвороби [PERSON] вона не були обізнаними. Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. У зв'язку з вищенаведеними підставами, враховуючи надання позивачем [PERSON] належних і допустимих доказів того, що вони з [PERSON] спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, як рідні люди, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги [PERSON] та встановлення факту її спільного проживання однією сім'єю з [PERSON] з 2001 року до відкриття спадщини. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Закон чітко врегульовує питання черговості спадкування за законом тих осіб, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тому за наявності рішення суду про встановлення цього факту окремому судовому захисту не підлягає право особи бути включеною до четвертої черги спадкування за законом. Відтак, зазнана позовна вимога [PERSON] не підлягає задоволенню. Щодо факту родинних відносин [PERSON] з відповідачами суд встановив наступне. Дошлюбне прізвище [PERSON], [INFO] - «[PERSON]», про що свідчить повний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (т. 1, а.с. 50-51). Батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю [PERSON] - що також підтверджується довідкою за формою № 1, виданої Дніпровським РВ ГУДМС України в м. Києві 21 листопада 2015 року (т. 2, а.с. 77, 78). [PERSON] закінчила повний курс семирічної школи у с. Гребінки, Гребінківського району, Київської області, що підтверджується Свідоцтвом від 20 червня 1948 року за [NUMBER] виданим Міністерством Освіти УРСР (т. 2 а.с. 40). [PERSON], [INFO], приходиться рідною племінницею померлій. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] при народженні мала прізвище «[PERSON]» (т. 1, а.с. 41), її батьком є [PERSON]. В свою чергу, батьком [PERSON] є [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Після одруження з [PERSON], вона змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 41,42), а згідно зі Свідоцтвом про одруження [NUMBER], ще раз змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 42). [PERSON], [INFO] приходиться племінником померлій. Батьком [PERSON] є [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER]). В свою чергу, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], а матір'ю є [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Суд враховує, як належний доказ, і наданий цим відповідачем протокол допиту [PERSON] з фільтраційної справи Управління Комітету Держбезпеки (т. 2, а.с. 38, 39), в якому останній чітко показав, що має родичів, а саме: мати - [PERSON]: сестра - [PERSON]; сестра - [PERSON]. [PERSON], [INFO] приходиться племінницею померлій. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] при народженні мала прізвище «[PERSON]». 02 вересня 1972 року вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. [PERSON], який був рідним братом [PERSON], помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. [PERSON], [INFO], є рідною сестрою померлої [PERSON], оскільки її батьками, згідно посвідки про народження серії [NUMBER] є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (т. 1 а.с. 224). Доводи представників позивача [PERSON] про те, що у довідці за формою №1 про заміну у 2001 році [PERSON] паспорту СРСР на паспорт громадянина України у графі національність міститься запис про те, що [PERSON] венгерка, суд оцінює критично, оскільки остання свій перший паспорт отримувала за часів СРСР, відповідної заяви за аналогічною формою у справі немає. При обміні [PERSON] паспорту СРСР на паспорт громадянина України в 2001 році вона могла зазначити національність на свій вибір і заповнення п'ятої графи з суворим дотриманням особою національності батьків законодавство не передбачало, що є загальновідомим фактом. Показаннями допитаних у судовому засіданні свідків також підтверджується той факт, що в селі всі знали [PERSON], як рідну доньку [PERSON] та [PERSON], ходили з дитинства з нею до школи, жили разом. Оскільки всі наявні у справі письмові докази дають підстави для висновку про те, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були рідними братами і сестрами, оскільки мали спільних батьків, що підтверджується також показаннями свідків і не спростовано позивачем [PERSON], а [PERSON], [PERSON], [PERSON] є рідними дітьми [PERSON], суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з померлою [PERSON] Отже, в цій частині підлягають задоволенню і вимоги за зустрічним позовом. Вирішуючи вимоги за первісним і зустрічними позовами про визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту спадкування відбувається в порядку черговості, визначеної ст. ст. 1261-1265 Цивільного кодексу України. Згідно вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 ЦК України (зміна черговості одержання права на спадкування). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Підставою для відмови нотаріусом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину було ненадання нею рішення суду про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом 5 років. Підставою для відмови нотаріусом [PERSON], [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину була відсутність свідоцтва про народження [PERSON], різниця у зазначенні прізвищ та по-батькові [PERSON] та батька відповідачів - [PERSON] Сторонами не надано суду доказів втрати ними оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру і акції, які є спадковим майном, неможливості їх відновлення, неможливості надання їх нотаріусу тощо. Рішення суду про встановлення даних фактів, які мають юридичне значення, є підставою для видачі свідоцтв за правилами, встановленими законом щодо спадкування за законом. Відтак вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з вищенаведених підстав. Отже, позовні вимоги за первісним і зустрічним позовами підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за обома позовами, які є немайновими, то судові витрати не присуджуються одній стороні з іншої. Враховуючи викладене та

Outcome: partial