Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 22796,26 грн. боргу по оплаті послуг з центрального опалення. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі, які мешкають у квартирах [ADDRESS] взагалі не оплачують за надані їм вказані послуги. В зв'язку з наведеними просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позову заперечив, подав до суду письмові заперечення /а.с.31/ та заяву про застосування строків позовної давності /а.с.63/, додатково пояснивши, що відповідачам не надавалися послуги з центрального опалення, в зв'язку з тим, що у серпні 2010 році він встановив у своїй квартирі систему індивідуального опалення, а відтак і обов'язку по оплаті послуг за центральне опалення в нього немає, просить в позові відмовити. Інші відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, суд ухвалив справу розглядати справу без їх участі, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Судом встановлено, що відповідно до довідки ЛКП «Нове» № 4315 від 25.08.2015 року в квартирах [ADDRESS] які належать Львівській міській раді, проживають та зареєстровані відповідачі, балансоутримувачем зазначеного будинку є ЛКП "Нове" /а.с.7/. Згідно з даними відомості про нарахування та оплату послуг за центральне опалення борг мешканців квартир №№ 56,57,58 по вул. Любінська,162 в м. Львові перед позивачем по оплаті за зазначені послуги за період з 01 лютого 2007 року по 01 вересня 2015 року становить 22796,26 грн. /а.с.8-11/. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить в позові відмовити, в зв'язку з пропуском строків позовної давності. Строк виконання кожного щомісяч\-ного зобов'язання, згідно з ч. 3 ст.254 ЦК України, спливає у відповідне число останнього мі\-сяця строку. Перебіг строку починаєть\-ся з наступного дня після відповідної ка\-лендарної дати або настання події, з якою пов'язаний його початок (ст.253 ЦК України). Відповідно до ст.256 ЦК України позовна дав\-ність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інте\-ресу. Сплив позовної давності, про засто\-сування якої заявлено стороною у спо\-рі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). За загальним правилом, перебіг за\-гальної та спеціальної позовної давності починається з дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення сво\-го права або про особу, яка його поруши\-ла (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст.252-255 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому початок перебігу позов\-ної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) догово\-ру, скільки з певними моментами (фак\-тами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми, початок пере\-бігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалі\-зувати своє право. Відповідачі, як споживачі послуг з центрального опалення, зобов'язанні здійснювати щомісячні платежі за наданні їм послуги, згідно з отриманими ними квитанціями. Оскільки на відповідачів покладений обов'язок здійснювати щомісячні платежі за наданні їм послуги, то право позивача вважається порушеним з моменту недотримання відповідачами строку погашення кожного щомісячного платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний щомісячний платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що черговий платіж за наданні послуги повинен здійснюватися до кінця кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання споживачами кожного із цих зобов'язань. Як убачається з відомості про нарахування та оплату послуг за центральне опалення відповідачі перестали вносити щомісячні платежі за наданні їм послуги у повному об'ємі, в зв'язку з чим з 01.01.2007 року утворилася заборгованість по оплаті за зазначені послуги, а з 01.12.2011 року відповідачі перестали взагалі платити за вказані послуги. В свою чергу позивач звернувся до суду з даним позовом 31.08.2015 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у стягненні з відповідачів суми заборгованості за період з 01 січня 2007 року по 01 вересня 2011 року слід відмовити в зв'язку з пропуском строків позовної давності. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 вересня 2011 року по 01 вересня 2015 року в розмірі 10705,19 грн. (22796,26 грн. /заборгованість за послуги станом на 01.09.2015р./ - 12091,07 грн. /заборгованість за послуги станом на 01.09.2011р./ = 10705,19 грн.). Відповідачами не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач протягом 2007-2015 років надав їм житлово-комунальні послуги неналежної якості. Суд критично ставиться до твердження відповідача [PERSON] про те, що відповідачам не надавалися послуги з центрального опалення, в зв'язку з тим, що у серпні 2010 році він встановив у своїй квартирі систему індивідуального опалення з огляду на таке. Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Крім того, згідно з п. 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання. Проте відповідачем не надано суду доказів того, що він провів відключення від центрального опалення згідно із затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання або на підставі інших дозвільних документів, і тому в суду відсутні правові підстави вважати, що позивачем не надавалися відповідачу послуги з центрального опалення. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності, вважає, що слід стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 10705,19 грн. заборгованості. Крім того, з відповідачів слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. в рівних частках, тобто по 18,74 грн. з кожного (243,60 грн. : 13 кількість відповідачів).

Outcome: partial