Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утриманнядітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.09.2020р. рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Посилається на те, що діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні, відповідачка не бере участі в утриманні дітей, тому змушений звернутися до суду з позовом. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання їхніх спільних дітей дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 5000 грн. (по 2500 грн. на кожну дитину), щомісячно, до досягнення наймолодшою дитиною повноліття. Ухвалою судді від 19.02.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. 30.03.2021 р. на адресу суду від відповідачки [PERSON] надійшов Відзив на позовну заяву [PERSON] в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково, адже вона мати і розуміє потреби своїх дітей та реалії сьогодення, а тому згодна сплачувати аліменти на утримання її неповнолітніх дітей, однак в дещо іншому розмірі. Також наголошує на тому, що більшість аргументів, викладених позивачем в позовній заяві, на які посилається позивач як на підставу для стягнення аліментів, є надуманими, брехливими та не відповідають дійсності. По-перше, зазначає, що діти «вимушено» залишились проживати з батьком, адже в належному їм на праві спільної власності будинку залишився проживати позивач, а вона змушена була переїхати до матері в м. Могилів-Подільський Вінницької області, так як не змогла більше терпіти постійні сварки, п`янки, зради і т.ін. Дані обставини стали причиною для їхнього розірвання шлюбу. По-друге, підстава звернення до суду з даним позовом викладена в такій формі, що дискредитує позивача як чоловіка, мужчину, адже твердження позивача про невиконання нею материнських обов`язків, а також про перебування їхніх неповнолітніх дітей на його повному утриманні є ганебним, брехливим та недоведеним самим позивачем, а довідка про реєстрацію місця проживання дітей та відсутність її реєстрації за їхньою адресою не може підтверджувати факту повного утримання дітей позивачем та її відмови від виконання материнських обов?язків. Вона на всі сто відсотків виконує свої материнські обов`язки, виховує [PERSON] та [PERSON] в дусі поваги один до одного, до батьків, поваги до людей, намагається віддати їм все своє материнське тепло, увагу та любов. Діти є вже дорослими та сформованими особистостями, та, в разі необхідності, могли б підтвердити її слова. Вона також бере участь в утриманні та матеріальному забезпеченні їхніх дітей, купуючи їм при зустрічі та за необхідності ті чи інші необхідні для їхнього життя та розвитку речі. Також постійно необхідну матеріальну допомогу надає її мама - [PERSON] - бабуся дітей. Станом на сьогодні вона являється непрацюючою особою та ще на початку березня місяця 2021 року подала документи для постановки на облік в Уманський міський центр зайнятості. Доходів станом на сьогодні в неї немає, вона в пошуках роботи. Має непрацездатну матір пенсійного віку - [PERSON] , [INFO] . Також у її власності немає майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Стан здоров`я дітей, дякувати [PERSON] , задовільний та не потребує якихось медичних втручань. Заяви позивача про її значні витрати не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а тому не можуть братися судом до уваги. Частина 2 ст.182 СК України тлумачить, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже мінімальна сума аліментів не може бути меншою за 1197,50 грн./міс. на одну дитину. Це сума, яку вона зможе сплачувати позивачу, та яку просить суд стягнути з неї в рамках даного судового провадження. Сума в розмірі 2500 грн. на одну дитину, заявлена позивачем в позовних вимогах, є необгрунтованою, для неї непідйомною, адже вона також хоче сама надавати своїм дітям матеріальну допомогу при зустрічах з ними та за необхідності, а з заявленим розміром аліментів в сумі 5000/міс. (2500x2) вона не буде мати такої можливості. Просить суд врахувати її важке матеріальне становище, відсутність власного житла та іншого майна у власності, а також ту обставину, що позивач є заможною людиною та має власний бізнес, просить суд винести рішення, яким стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно на одну дитину, що є не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , в свідоцтві про народження дитини матір`ю записана відповідач по справі [PERSON] (а.с.8). [INFO] народився син [PERSON] , в свідоцтві про народження дитини матір`ю записана відповідач по справі [PERSON] (а.с.9). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.09.2020р. рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області (а.с.6-7). \~ \~ \~ \~При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Так, судом встановлено той факт, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком, знаходяться на його утриманні, мати дітей не надає належної матеріальної допомоги, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання доньки та сина. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у розмірі 3000 гривень (по 1500 грн. на кожну дитину), щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, враховуючи матеріальний стан відповідача, яка є безробітньою. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial