Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 26 жовтня 1986 року позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбу. Від даного шлюбу в них є повнолітня донька [PERSON], яка на теперішній час має свою сімю та проживає окремо. З 2011 року сторони разом не проживають. З 02 вересня 2011 року позивачка [PERSON] є інвалідом І групи, інвалідність їй встановлена безстроково. З 09 лютого 2015 року позивачка проживає в стаціонарному відділені Тарутинського Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Тарутинської РДА. Вона отримує пенсію по інвалідності в сумі 1050 гривень, з якої 75 % утримують на її проживання у даному центрі. Крім того, вона самостійно ще сплачує щомісячно 2000 гривень на потреби центру. Також, зазначив, що позивачка тяжко хворіє, перебуває на обліку у лікаря невропатолога КУ «Тарутинська центральна районна лікарня», постійно потребує амбулаторного і стаціонарного лікування. Крім того, в них з відповідачем був спільно придбаний будинок в м. Одесі, який був оформлений на імя позивачки, однак через деякий час відповідач переоформив даний будинок на свого батька, і після смерті останнього відповідач [PERSON] прийняв спадщину. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги дружині, незважаючи на те, що знаходиться у працездатному стані та може надавати матеріальну допомогу дружині у звязку з її непрацездатністю. На підставі викладеного вона просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 5000 гривень щомісячно. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилався на доводи викладені в даній позовній заяві. Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, відповідач надав заперечення, відповідно до яких з позовною заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дружини не згоден. Свої заперечення мотивував тим, що з доданих до матеріалів справи видно, що [PERSON] є інвалідом з 02.09.2011 року та отримує пенсію по інвалідності в сумі 1032 гривні 70 копійок. Таким чином, відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено прожитковий мінімум на осіб, що втратили працездатність: з 1 січня 2015 року 949 гривень, з 1 грудня 1074 гривні. З огляду на це він вважає, що пенсія, яку отримує [PERSON] забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом, що позбавляє позивача права на отримання аліментів на своє утримання. Також, [PERSON] має земельний пай, від якого також отримує дохід. Крім того, він зазначив, що на теперішній час з 26 березня 2015 року працює в ЧП «Агропром-центр» менеджером по продажам, його дохід складає 4766 гривень 67 копійок, свого житла не має, орендує житло, що також потребує додаткових витрат. З приводу будинку, зазначив, що даний будинок він прийняв у спадщину після батька. Через деякий час будинок був проданий за 800 000 гривень, а не за 170 000 доларів США, як посилається позивачка. Після цього гроші були поділені між трьома спадкоємцями. На теперішній час коштів від продажу будинку у нього немає, оскільки він ними погасив кредит. Таким чином, він просить відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] про стягнення аліментів, оскільки не доведено, що дохід позивачки не забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №226205. Згідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 24 липня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на теперішній час проживає в стаціонарному відділені Тарутинського Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Тарутинської РДА з 09 лютого 2015 року, згідно довідки виданого директором Терцентру. Відповідно довідки до акту огляду МСЕК від 02.09.2011 року [PERSON] встановлена І групи інвалідності, безстроково. Згідно виписки з амбулаторної картки [PERSON], вона дійсно перебуває на обліку у лікаря-невропотолога КУ «Тарутинська центральна районна лікарня», постійно потребує амбулаторного та стаціонарного лікування не рідше 3-4 рази у рік, з постійним прийняттям ліків, необхідній постійний догляд за хворою. Також, на підставі довідки Тарутинського центру соціального обслуговування Тарутинської РДА [PERSON] проживає в даному центрі на платній основі згідно калькуляції, яка складається до 10 числа наступного місяця (плата за лютий згідно калькуляції становить 2184 гривні 44 копійки). Відповідно довідки УПФ у Тарутинському районі Одеської області від 26 березня 2015 року [PERSON] отримує пенсію щомісячно у розмірі 1032 гривні 70 копійок. Згідно вимог ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Згідно ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що з урахуванням матеріального становища сторін, позивачка має щомісячно на теперішній час дохід в розмірі 1280 гривень 25 копійок, вимагає стягнення аліментів з відповідача, фактично в якості, допомоги на її утримання, що не суперечить вимогам ст. 75 СК України. Відповідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Згідно довідки приватного підприємства «Агропром-центр» відповідач [PERSON] дійсно працює з 26 березня 2015 року менеджером по продажам, його заробітна плата за період березень-квітень 2015 року становить 4166 гривень 67 копійок, в тому числі березень 666 гривень 67 копійок, квітень 3500 гривень. Як встановлено судом на утриманні у відповідача немає інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 3 ст. 79 СК України якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Відповідно до ст.82 СК України право одного з подружжя на утримання припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації повторного шлюбу, а також у випадках, передбачених статтями 83, 85, 87 і 89 СК України. Таким чином, незважаючи на те, що представник позивачки просить стягнути аліменти в твердій грошовій формі, але судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно працює, аліменти на утриманні дружини слід стягнути у частці від його доходу. Крім того, судом не береться до відома, дохід [PERSON] за продаж будинку в м. Одесі, оскільки вказаний будинок він отримав у спадщину після смерті свого батька. За таких обставин враховуючи матеріальне становище одержувача аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим визначити аліменти з відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно протягом строку інвалідності. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та згідно ст. 9 Закону України "Про судовий збір", яка діяла на час подачі даної позовної заяви з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного ст.ст.75, 80, 82, 88 СК України,

Outcome: partial