Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

У грудні 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю «РЕСТОРАН «ВІТРЯК» (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив суд стягнути з відповідач на свою користь заборгованість по орендній платі за Договором оренди №1 від 15.01.2013р. з урахуванням індексу інфляції 1 524 592, 58 грн. та 3 % річних, що складає 80 549,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір 24077,12 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 січня 2013 року між Товариством з додатковою відповідальністю «РЕСТОРАН «ВІТРЯК» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений Договір оренди №1. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, визначені умовами договору, та передав в оренду частину будівлі ресторану загальною площею 935,3 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Проте, відповідач заборгувала позивачу орендні платежі на суму 1 182 780,00 грн. На адресу відповідача неодноразово направлялись листи з вимогою погасити заборгованість, які залишені поза увагою відповідача. Таким чином, сума боргу орендних платежів з урахуванням індексу інфляції становить 1 524 592,58 грн. та 3% річних - 80 549,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, про що свідчать матеріали справи - рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення - «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідками Укрпошти, форма 20. Ч. 1 ст. 211 ЦПК України встановлено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Крім того, відповідача було повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України, що оприлюднено 17.08.2018 року та роз'яснено права відповідно до норм ЦПК. Відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно інформації розміщеної на офіційному сайті Державної судової адміністрації України 29.01.2018 року щодо оголошень про виклик у суд учасників процесу, відповідно до статті 122 Господарського процесуального кодексу України, статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а в разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Пунктом 10 параграфу 2 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" ДСА України рекомендовано до 31 грудня 2018 року забезпечити створення та належне функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Враховуючи наведене, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, третьої особи, свідка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Відповідно до п. 15.8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 11.01.2018 року відкрито провадження у даній справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а протокольною ухвалою суду від 18.06.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 15 січня 2013 року між Товариством з додатковою відповідальністю «РЕСТОРАН «ВІТРЯК» та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений Договір оренди №1 (далі по тексту Договір) (а.с. 6-15), згідно з умовами якого ТДВ «РЕСТОРАН «ВІТРЯК» передає, а ФОП [PERSON] приймає в строкове платне користування частину будівлі ресторану загальною площею 935,3 кв. м, що розташована за адресою: [ADDRESS] (надалі за текстом - «Приміщення») за виключенням кімнат: поверх 1 - кімнати 19, 20 , напівпідвал - кімнати 2,3,4,9,19,20 згідно план-схеми будівлі (Додаток № 1 до цього Договору) для здійснення господарської діяльності. 22 січня 2013 року на підставі Акту приймання-передачі, що є Додатком №2 Договору зазначене приміщення було передане в оренду ФОП [PERSON] (а.с. 16). Згідно п.3.1. Договору, розмір щомісячної орендної плати за користування Приміщенням складає 96720,00 грн. (дев'ятсот шість тисяч сімсот двадцять гривень 00 копійок) без податку на додану вартість, що в еквіваленті становило 12000 (дванадцять тисяч) доларів США. Згідно п.3.2. Договору, розмір щомісячної орендної плати, зазначеної в п.3.1.цього Договору, визначений за курсом - 8,06 гривень за 1 долар США, встановленому на дату підписання цього Договору Сторонами за середньозваженим курсом на міжбанківському ринку за даними Національного банку України. Сторони дійшли згоди, що в подальшому сума щомісячної орендної плати в національній валюті України розраховується наступним чином: Орендар сплачує Орендодавцю щомісячну орендну плату в національній валюті України, в розмірі, що еквівалентний 12 000 (дванадцять тисяч) доларів США, за середньозваженим курсом на міжбанківському ринку за даними Національного банку України на день здійснення оплати. Згідно п. 3.3 Договору, орендна плата сплачується Орендарем у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця, щомісячно, до 20 числа місяця, передуючого тому, за який проводиться оплата на підставі розрахунку виставленого Орендодавцем. Згідно наданих позивачем рахунків по оплаті орендних платежів, відповідач порушила умови договору та не сплатила за відповідними рахунками кошти, визначені умовами договору, а саме за рахунком №148 від 18.06.2015р. суму 265680,00 грн., за рахунком №150 від 18.07.2015р. суму 263760,00 грн., за рахунком №152 від 18.08.2015р. суму 264120,00 грн., за рахунком №155 від 18.09.2015р. суму 259560,00 грн., за рахунком №161 від 16.10.2015р. суму 129660,00 грн. Таким чином, ФОП [PERSON] не сплатила позивачу грошові кошти заборгованості за договором оренди від №1 від 15.01.2013 року в розмірі 1 182 780 грн. 00 коп. Як передбачено п.п. 11.1-11.4 Договору, договір набирає чинності з 15 січня 2013 року і діє до закінчення строку оренди. Строк оренди починається з моменту передачі Приміщення за Актом приймання-передачі і діє до 14 грудня 2015 року. Використання орендованого Приміщення Орендарем після закінчення терміну дії договору, не є продовженням дії цього договору на новий термін. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. В силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України). За змістом ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ч. 1 ст. 746 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, вимога про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСТОРАН «ВІТРЯК» грошові кошти заборгованості за договором оренди від №1 від 15.01.2013 року в розмірі 1 182 780 грн. 00 коп. підлягає задоволенню. В силу вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Тому суд за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 80 549 грн. 00 коп. Як вказано у постанові Верховного суду України від 01.03.2017 року у справі № 6-284цс17, за змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. Разом з тим у випадку порушення грошового зобов'язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Судом встановлено, що умовами Договору оренди №1 від 15.01.2013 року, а саме пунктом 3.2., визначено порядок сплати орендної плати в національній валюті України в розмірі, що еквівалентний 12 000 доларів США за середньозваженим курсом на міжбанковому ринку за даними Національного банку України на день здійснення оплати, а тому суд приходить до висновку, що вимоги при стягнення з відповідача інфляційних витрат не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 24 077 грн. 12 коп. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial