Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Козятинської міської ради про надання згоди на виїзд дитини за кордон. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з 15 серпня 2009 р. по 16 лютого 2012 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 25 жовтня 2010 р. у них народилася донька [PERSON], яка проживає з нею. З моменту припинення подружніх відносин, відповідач участі у вихованні та догляді доньки не бере, розвитком дитини не цікавиться. [PERSON] відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої доньки за кордон для відпочинку та оздоровлення. [PERSON] часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, потребує санаторно-курортного лікування. Її мати проживає в Криму, має там власне житло і тому вона має можливість відвести доньку на оздоровлення. Виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку. Однак, відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Вважає, що така позиція [PERSON] шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідача своїми батьківськими обовязками. Таким чином, просила надати їй дозвіл на виїзд доньки на територію Криму без дозволу батька дитини на період з 01.06.2016 р. по 01.09.2016 р., дозволити їй або її офіційному представнику без згоди відповідача оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої доньки на територію Криму на період з 01.06.2016 р. по 01.09.2016 р., стягнути з [PERSON] на її користь 243,60 грн. судового збору та 2900 грн. витрат за надання правової допомоги. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позов, підтвердили обставини, на які посилаються в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька, однак, на період з 01.06.2016 р. по 28.08.2016 р., так як позивачка працює вчителем та має бути на робочому місці 01.09.2016 р., а малолітня дитина в цей час повинна відвідувати дитсадок. Вказав, що дитина тільки у супроводі позивачки, а не інших осіб, може виїжджати на територію Криму. Просив відмовити у задоволенні позовної вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн., так як позивачка навмисно затягувала розгляд справи та користувалася послугами адвоката. Представник третьої особи орган опіки та піклування Козятинської міської ради [PERSON] позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Вказала, що висновком органу опіки та піклування при виконкомі Козятинської міської ради надано дозвіл [PERSON] на виїзд малолітньої доньки [PERSON] на виїзд за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 15.08.2009 р. по 16.02.2012 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду розірвано (а.с.5,7). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю, батько сплачує аліменти на утримання доньки (а.с.4). З матеріалів справи видно, що позивачка по справі має намір відвезти дитину для відпочинку та оздоровлення до Криму, так як остання часто хворіє, що підтверджується відповідними довідками (а.с.14,179). В Криму проживає мати позивача, яка має власне житло (а.с.8-13). Між сторонами у досудовому порядку не досягнуто згоди стосовно виїзду дитини за кордон без згоди батька. Згідно висновку № 10 від 26.04.2016 р. про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, зробленого органом опіки та піклування при виконкомі Козятинської міської ради, враховуючи стан здоровя дитини, рекомендовано за доцільне дати [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд на територію Криму малолітньої [PERSON], [INFO], без згоди батька [PERSON] Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 р. № 3857-ХІІ, оформлення проїзного документа дитини та виїзд дитини за межі України провадиться лише на підставі нотаріально засвідченої згоди батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Частиною 2 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі й рішення суду. У ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини. Виїзд дитини на територію Криму для оздоровлення надасть останній сприятливі умови для фізичного, розумового, морального та духовного розвитку в умовах свободи та гідності. Як вбачається із матеріалів справи, дитина сторін по справі часто хворіє, а тому, потребує лікування, профілактики та оздоровлення на Південному узбережжі Криму. Крім того, бабуся дитини - мати позивачки - проживає в м. Ялта та має також право на спілкування з онукою, а тому, позовні вимоги в частині надання позивачці дозволу на виїзд дитини на територію Криму без дозволу батька на період з 01.06.2016 р. по 01.09.2016 р. та надання позивачці або її офіційному представнику дозволу без згоди батька оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу дитини на територію Криму на період з 01.06.2016 р. по 01.09.2016 р., стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченої суми судового збору в сумі 243,60 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 400 грн. підлягають задоволенню. Позовна вимога в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] також витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн. задоволенню не підлягають, так як справа розглядалася на протязі тривалого часу, позивач та її представник декілька разів уточнювали позовні вимоги, що призвело до затягування процесу та тривалої участі представника позивача у справі. Доводи представника відповідача щодо надання дозволу на виїзд дитини в період з 01.06.2016 р. по 28.08.2016 р. та супровід дитини тільки матірю, а не офіційним представником останньої, суд не приймає до уваги, так як позивачка має право на відпустку, а вихід останньої на роботу 02.09.2016 р. ніяким чином не порушить навчального процесу. Декілька днів в період часу з 28.08.2016 р. по 01.09.2016 р., які дитина не буде відвідувати дитячий садочок, негативно не вплинуть на перебування та виховання останньої у садочку. Крім того, в житті [PERSON] можуть скластися такі життєві обставини, які унеможливлять виїзд дитини на територію Криму у супроводі позивачки. Зважаючи на належний рівень піклування та виховання доньки, [PERSON] має право надати офіційному представнику останньої здійснити супровід малолітньої доньки [PERSON] для оздоровлення на територію Криму, так як це буде відповідати інтересам та потребам останньої, а тому, позовні вимоги підлягають частковому задволенню.

Outcome: partial