Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 02.08.2008 року по даний час. Протягом останнього часу стосунки між ними погіршилися, відповідач не надає їй матеріальну допомогу у належному розмірі на її утримання та утримання дітей, у зв"язку з чим позивачка звертається до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 50 % від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дітей та у розмірі 10 % від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову. Пояснив, що стосунки між ними, дійсно, погіршилися, шлюб існує формально, у зв"язку з чим він має намір подати позов про розірвання шлюбу. Також зазначив, що працює, отримує невелику заробітну плату, надає матеріальну допомогу позивачці у тому розмірі, який дозволяє його заробітна плата. На підставі викладеного відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року по даний час. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Позивачка зазначає, що на даний час стосунки між сторонами погіршилися, відповідач не надає їй у належному розмірі матеріальну допомогу на її утримання та утримання дітей. Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час неповнолітні діти проживають разом з батьками, знаходяться на їх утриманні. Як встановлено судом, позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, доходу не має. Як встановлено при розгляді справи, відповідач працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої становить 4500, 00 грн. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обов′язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Оскільки між сторонами по справі не встановлено домовленості щодо утримання дітей, матеріальну допомогу відповідач на даний час надає у мінливому розмірі, а тому гарантувати подальше надання допомоги на утримання дітей та дружини не може, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та на її утримання. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує відповідно до вимог ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, матеріальний стан сторін, вік дитини, той факт, що відповідач працює, отримує заробітну плату, має можливість надавати матеріальну допомогу, при цьому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у частковому відношенні до його заробітку (доходу), а саме у розмірі 40 % від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей на утримання дітей, а також у розмірі 10 % від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трьох років, починаючи з дня звернення до суду. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial