Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 23 квітня 2019 року звернувся в суд з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подачі заяви про вступ у спадщину, якій просив: встановити факт родинних відносин між ним та померлою [INFO] [PERSON] , а саме, те що він [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Шершнівка, Лубенського району, Полтавської області. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] в с.Шершнівка, Лубенського району, Полтавської області, померла [PERSON] . Він є двоюрідним племінником померлої [PERSON] , так як його мати [PERSON] та [PERSON] були двоюрідними сестрами. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема право на земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Засульської (Шершнівської) сільської ради Лубенського району, Полтавської області, право на яку належало їй відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] . При зверненні до нотаріальної контори, отримав постанову від 26.03.2019 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, та рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем [PERSON] , та визначення додаткового строку звернення для подачі заяви про прийняття спадщини. Строк звернення з заявою до нотаріуса пропустив з поважної причини оскільки юридично не обізнаний та не знав, що може прийняти спадщину після двоюрідної тітки. Про це йому стало відомо лише нещодавно із засобів масової інформації. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник позивача додатково зазначив, що однією з причин поважності пропуску строку для подання заяви була відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини між позивачем та спадкодавцем. Відповідач територіальна громада в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Надали суду листа, в якому просили справу розглядати без участі їхнього представника, при цьому покладаються на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] , допитані в судовому засіданні, пояснили, що добре знають позивача, бо проживають в одному селі. Їм відомо, що у матері позивача [PERSON] була двоюрідна сестра [PERSON] , яка заявнику доводилась двоюрідною тіткою. [PERSON] був єдиним родичем померлої, доглядав за тіткою і здійснив її поховання. Вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] в с.Березівка, Лубенського району Полтавської області. Його матір`ю є [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Шершнівка, Лубенського району, Полтавської області. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] , її батьками були [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Засульської сільської ради № 96 від 13.02.2019 року останнім місцем реєстрації та проживання гр. [PERSON] , яка померла [INFO] було: [ADDRESS] . На час її смерті і на даний час за вищевказаною адресою ніхто не був зареєстрований і не проживає. Відповідно до листа Головного Управління держгеокадастру у Полтавській області померла [PERSON] отримувала сертифікат на території Шершнівської сільської ради, серії [NUMBER] площею 3, 36 ум.кад.га. виданий на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 115 від 06.03.1997 року, про що свідчить підпис у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП "Червона зірка" Лубенського району, Полтавської області. Нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 01.01.2019 року становить 136 941,08 грн. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Засульської (Шершнівської) сільської ради Лубенського району, Полтавської області, право на яку належало їй відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] . Постановою державного нотаріуса Другої Лубенської державної нотаріальної контори від 26.03.2019 року № 02-31/157 [PERSON] роз`яснено про неможливість оформлення спадщини на майно померлої [INFO] [PERSON] в зв`язку з відсутністю відповідних документів, що підтверджують факт родинних відносин та пропуском строку подачі заяви. У листі зазначено, що спадкова справа до майна [PERSON] , дата смерті [INFO] , останнім місцем проживання та реєстрації якої було: [ADDRESS] не заводилась. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. Пункт 2 ч. 2 постанови № 7 пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Аналогічна позиція викладена в п.9 узагальнення судової практики ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. У зв`язку з тим, що нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. З огляду на вищевикладене, враховуючи покази свідків та письмові докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] , яка була двоюрідною сестрою його матері [PERSON] . За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, [PERSON] в обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини посилався на юридичну необізнаність. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини, а юридична необізнаність не може розцінюватися як об`єктивна обставина, яка ускладнювала здійснення ним цих дій. Крім того, з дня закінчення строку прийняття спадщини ([INFO]) і до дня звернення позивача із цим позовом (квітень 2019 року) минуло більше семи років, однак будь-яких доказів про те, що позивач вживав заходів до прийняття спадщини у вказаний період не надано. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач не довів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Outcome: partial