Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Літинського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я, в якому зазначає, що відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] проживають разом у фактичних шлюбних відносинах та виховують сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що 18 листопада 2018 року біля 13:00 год. в селі Громадське Літинського району Вінницької області поблизу житлового будинку №7 по вулиці Центральна малолітній син відповідача [PERSON] , [INFO] , безпричинно кинув камінець у сина позивачки [PERSON] , чим спричини йому на обличчі тілесне ушкодження. Внаслідок отриманого тілесного ушкодження син [PERSON] в період з 19 по 26 листопада 2018 року знаходився на лікуванні в хірургічному кабінеті поліклінічного відділення Літинської ЦРЛ. На лікування сина нею витрачено 163 гривні. З приводу даного факту позивач зверталася із заявою до Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області. ЇЇ заява була зареєстрована за №4090 від 18.11.2018 року. В ході перевірки обставини, викладені у зверненні, підтвердились та її рекомендовано звернутися до суду із позовом про відшкодування заподіяної шкоди. Також, позивач зазначає, що діями малолітнього сина відповідача її синові було заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманої травми, син відчував нестерпну фізичну біль. Впродовж тижня не відвідував шкоду, вибився із нормального ритму життя, втратив спокій та рівновагу, у нього погіршився сон. Розмір заподіяної шкоди становить 4000 гривень. Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідача 163 гривень матеріальної шкоди, 4000 гривень заподіяної моральної шкоди, витрати понесені на правничу допомогу в сумі 1000 гривень. 19.04.2019 р. відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву відповідно до якої останній вказує, що заявлений до нього позов безпідставний, не обгрунтований, та такий, що не підлягає до задоволення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просить позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згоден сплатити матеріальну шкоду в сумі 163 гривень. В задоволенні решти частини позову просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] адвокат Доценко В.М. в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову з врахування позиції [PERSON] заявленої у судовому засіданні та відзиву на позовну заяву. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Так, дійсно суду пояснила, що дійсно 18.11.2018 року виникла конфліктна ситуація між її сином та сином позивачки. ЇЇ син [PERSON] прийшов додому схвильований і розповів її, що у нього трапився конфлікт, а саме те, що [PERSON] перший жбурнув у нього камінець і попав йому в обличчя. Натомість її син, кинув камінцем у [PERSON] . Вона вибігла надати допомогу [PERSON] , зупинити кров. Згодом вона розібралась в ситуації і вияснила, що її син [PERSON] не спричиняв [PERSON] тілесних ушкоджень тому не винен. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] повідомив суду, що у нього виник конфлікт із [PERSON] по тій причині, що останній заважає йому писати на уроці, колеться ручкою, обзивався поганими словами. [PERSON] зробив йому шрам під оком, коли вони кидались камінцями одне в одного, однак [PERSON] не попав в [PERSON] . Більше ніхто не бачив те, як вони між собою кидались камінцями. Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, суд приходить до наступних висновків. Так, на підтвердження своїх позовних вимог позивач [PERSON] надала суду свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), довідку про склад сім`ї позивача (а.с. 6). Відповідно до повідомлення Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області за № 9042/220/01-2018 від 18.12.2018 р. (а.с. 7) [PERSON] повідомлено про результати перевірки поліцейськими Літинського ВП фактів щодо тілесних ушкоджень наднесених [PERSON] - [PERSON] Відповідно до Довідки Літинської ЦРЛ за № 12 за 26.11.2018 р. (а.с. 8) [PERSON] , 2009 року народження, знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні поліклінічного відділення Літинської ЦРЛ з 19.11.2018 р. по 26.11.2018 р. з приводу забитої рани лівої щоки. Товарними чеками (а.с. 11-12) на суму 65,50 грн., 34,50 грн. 34,50 грн. та 28,50 грн. позивач обгрунтовує завдану матеріальну шкоду. Відповіддю Літинської ЦРЛЗ за № 190 від 21.02.2019 р. на адвокатський запит (а.с. 13) повідомлено, що пацієнт [PERSON] , [INFO] , житель с. Громадське Літинського району Вінницької області 18.11.2018 р. звернувся в прийом з приводу забійної рани правої щоки. Ургентним хірургом було виконано первинну хірургічну обробку рани. Довідкою Літинського відділення поліції за № 9042/220-50/18 від 18.12.2018 р. (а.с. 17) зазначається про результати розгляду повідомлення [PERSON] про нанесення її синові [PERSON] тілесних ушкоджень 18.11.2018 р. Також у даною довідкою зазначається, що до у даній події відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення та роз`яснено про можливість звернення до суду задля захисту свої прав. Факт звернення [PERSON] до поліції із повідомлення про правопорушення також підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується. Відповідно на адвокатський запит за № 190 від 21.03.2019 р. (а.с. 37) зазначається перелік із зазначенням речей та препаратів, котрі були використані при первинній та ослідуючій обробці рани [PERSON] у період з 18.11.2019 р. по 26.11.2019 р. включно. Актом наданих послуг по договору про надання правової допомоги по цивільній справі від 04.02.2019 р. зазначається розмір витрат понесених позивачем на правову допомогу. Згідно змісту фото (а.с. 54) зображено тілесне ушкодження у [PERSON] , 21.11.2009 р. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, зокрема п.п. 8, 9 визначено такі способи, як відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно із ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст.ст.1166, 1195 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, на придбання ліків, стороннього догляду, тощо. Згідно зі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї… Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань… При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У п.3 Постанови ПВС України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з подальшими змінами і доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних і фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач надав суду належні та допустимі докази для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, такі як оригінали чеків на придбання медичних препаратів на загальну суму 163,00 грн. (а.с.11-12). Суд визнає достовірність цих доказів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать матеріалам справи, узгоджуються між собою і не викликають сумніву у суду. Моральна шкода, яка заподіяна [PERSON] неправомірними діями [PERSON] полягає в фізичному болю та стражданнях, яких [PERSON] зазнав у зв`язку із заподіянням йому душевних страждань, тілесних ушкоджень [PERSON] 18.11.2018 року, внаслідок чого син позивача був змушений лікуватися. При розгляді даного цивільно - правового спору судом встановлено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: дії [PERSON] були неправомірними, між його діями та тілесними ушкодженнями, яких він завдав [PERSON] є безпосередній причинний зв`язок і вина відповідача, що є підставою для цивільно - правової відповідальності [PERSON] Отже, аналіз досліджених та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 163 грн., оскільки саме на таку суму позивачем надано оригінали документів у підтвердження матеріальної шкоди. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної [PERSON] перенесеним ним сильним фізичним болем, завданим [PERSON] , суд враховує моральні переживання [PERSON] у зв`язку пережитим страхом за своє здоров`я, душевними стражданнями, яких він зазнав у зв`язку з протиправними діями [PERSON] , зміною звичного способу життя, ступінь порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого через шрам на лиці, а тому суд виходячи з принципу розумності та справедливості вважає за можливе позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 1000 гривень. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За наведених обставин з позивача на користь відповідача потрібно стягнути частину витрат понесених за надання правової допомоги у розмірі 1000 грн. та 768,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial