Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-21 00:00:00

У квітні 2019 р. представник ТОВ «Управ-Дом» звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне: 21.11.2018 р. позивача звернувся до суду із судовим наказом про примусове стягнення із відповідача заборгованості про відшкодування власником витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна. 28.01.2019 р. Оболонський р/с м. Києва відмовив у видачі судового наказу, так як була відсутня інформація щодо реєстрації особи боржника. Як вказує представник позивача, 05.08.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відшкодування власником витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна. Згідно п. 4.2 договору, розмір щомісячної плати за надані послуги становить 3,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі. На дату укладання Договору зазначена сума становила 220,85 грн. При п. 4.6 Договору встановлено, що у випадку зміни витрат на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території, а також тарифу на аварійне та технічне обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, сплата власником платежів обумовлених у п.п. 4.1-.4.3 договору, здійснюється на підставі рахунків Виконавця, і не потребує додаткового погодження Сторін і зміни умов договору. П. 5.1 Договору встановлює відповідальність власника за несвоєчасне внесення платежів з послуги. Як вказує представник позивача, розпорядженням виконавчого органу Київської міської Ради (КМДА) від 07.03.2018 р. № 371, «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», було затверджено новий тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 8.81 грн. за 1 кв.м. загальної площі, для будинку по [ADDRESS] , який обслуговує позивач - ТОВ «Управ-Дом». Починаючи з квітня 2018 р. у відповідача почала накопичуватись заборгованість за спожиті комунальні послуги, яка станом на 20.03.2019 р. становить 5757,91 грн. За період з квітня 2018 р. по лютий 2019 р. відповідачу було надано комунальні послуги передбачені Договором. Факт надання послуг підтверджується наступними Актами виконаних робіт підрядних організацій: ТОВ «Мірідас» - вивезення та знешкодження твердих побутових відходів; міське медично-виробниче підприємство «Профілактична дезінфекція» дератизаційні та дезінфекційні роботи (щури, миші).; ТОВ «Імпліфт Груп» - технічне обслуговування ліфтового обладнання; ТОВ «ТЗС Груп» - технічне обслуговування системи протипожежного захисту; прибирання сходових кліток, прибудинкової території; обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і каналізації; підготовка житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період; освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води здійснювалось силами штатних співробітників позивача. При цьому за вказаний проміжок часу жодних письмових скарг або заяв про неналежне надання послуг позивачем від Відповідача, не надходило. Як вказано у позові, станом на 12.04.2019 р. сума витрат позивача на правову допомогу по підготовці позовної заяви склала 1000 грн., а саме складання позовної заяви та розрахунок сум 3% річних та втрат від інфляції - 1 год./500 грн.; виготовлення копій документів та виїзд до суду для подання позову - 1 год./500 грн. Таким чином позивач вказує, що орієнтовна сума його витрат, пов`язаних з веденням справи у суді (участь у двох засіданнях), складає 2000 грн., і акт виконаних робіт, буде надано по завершенні квітня 2019 р. Тому просить суд стягнути з [PERSON] вищевказану заборгованість, 3% річних від простроченої суми у розмірі 82,98 грн., втрати від інфляції у сумі 232,65 грн., судовий збір у сумі 1921 грн. та витрати про надання правової допомоги у сумі 3 000 грн. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача не перевищують суму 170000 грн. Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини викладені нижче. Як з`ясував суд, 21.11.2018 р. позивача звернувся до суду із судовим наказом про примусове стягнення із відповідача заборгованості про відшкодування власником витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна. 28.01.2019 р. Оболонський р/с м. Києва відмовив у видачі судового наказу, так як була відсутня інформація щодо реєстрації особи боржника. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як з`ясував суд, 05.08.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір про відшкодування власником витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна. Згідно п. 4.2 договору, розмір щомісячної плати за надані послуги становить 3,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі. На дату укладання Договору зазначена сума становила 220,85 грн. При п. 4.6 Договору встановлено, що у випадку зміни витрат на утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території, а також тарифу на аварійне та технічне обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, сплата власником платежів обумовлених у п.п. 4.1-.4.3 договору, здійснюється на підставі рахунків Виконавця, і не потребує додаткового погодження Сторін і зміни умов договору. П. 5.1 Договору встановлює відповідальність власника за несвоєчасне внесення платежів з послуги. Як з`ясував суд, розпорядженням виконавчого органу Київської міської Ради (КМДА) від 07.03.2018 р. № 371, «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», було затверджено новий тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 8.81 грн. за 1 кв.м. загальної площі, для будинку по [ADDRESS] , який обслуговує позивач - ТОВ «Управ-Дом». Факт надання послуг підтверджується наступними Актами виконаних робіт підрядних організацій: ТОВ «Мірідас» - вивезення та знешкодження твердих побутових відходів; міське медично-виробниче підприємство «Профілактична дезінфекція» дератизаційні та дезінфекційні роботи (щури, миші).; ТОВ «Імпліфт Груп» - технічне обслуговування ліфтового обладнання; ТОВ «ТЗС Груп» - технічне обслуговування системи протипожежного захисту; прибирання сходових кліток, прибудинкової території; обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і каналізації; підготовка житлового будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період; освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води здійснювалось силами штатних співробітників позивача. За вказаний проміжок часу жодних письмових скарг або заяв про неналежне надання послуг позивачем від Відповідача, не надходило. Як з`ясовано судом, починаючи з квітня 2018 р. у відповідача [PERSON] виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги, яка станом на 20.03.2019 р. становить 5757,91 грн. Також позивачем було проведено відповідні розрахунки щодо 3% річних від простроченої суми, які склали 82,98 грн., втрати від інфляції, які складають 232,65 грн., а тому суд приходить до висновку щодо задоволення позову ТОВ "Управ-Дом" у в цій частині, як обґрунтованого та доведеного відповідними доказами. Вирішуючи питання щодо стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат та судового збору, суд виходив із наступного. Так, ч. 2 ст. 137 ЩІК України передбачено розподіл витрат на правничу допомогу адвоката між сторонами разом з іншими судовими витратами, за результатами розгляду справи. У відповідності до вимог ст. 137, 141 ЦПК України, позивач має право стягувати витрати на оплату правничої допомоги адвоката виходячи із часу витраченого на складання позовної заяви, ознайомлення з матеріалами справи та участі у судових засіданнях, згідно положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Як з`ясовано судом позивач стверджує, що станом на 12.04.2019 р. сума витрат позивача на правову допомогу по підготовці позовної заяви склала 1000 грн., а саме складання позовної заяви та розрахунок сум 3% річних та втрат від інфляції - 1 год./500 грн.; виготовлення копій документів та виїзд до суду для подання позову - 1 год./500 грн., але при дослідженні матеріалів справи, жодного належного та допустимого доказу щодо даної суми, або ж очікуваних витрат на суму 2000 грн., до суду так і не було надано, а тому суд відмовляє в цій частині позову. Згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921 грн. з урахуванням проведених виплат. На підставі викладеного та

Outcome: partial