Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач в листопаді 2013 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він являється власником квартири [ADDRESS]. Разом з ним в даній квартирі зареєстровані дружина, відповідач, діти. Позивач зазначає, що з моменту реєстрації відповідач в квартирі ніколи не проживав, житлом не користується, проживає в м.Києві, де саме йому невідомо. На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просить його задовольнити, посилаючись на те, що відповідач є сином позивача від першого шлюбу, проживав в Росії, через хворобу позивач його зареєстрував в своїй квартирі через потребу в оформленні документів , а тому реєстрація відповідача в квартирі носить формальний характер. На даний час позивачу невідоме місце проживання відповідача, в останній розмові з відповідачем він повідомив позивачу , що через зайнятість не зможе приїхати , щоб знятися з реєстраційного обліку, а тому написав заяву про те. що він не заперечує проти знаття його з реєстраційного обліку в даній квартирі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в пресі в газеті «Час Київщини « від 17.01.2014 року. Представник Відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити, посилаючись на те, що відповідач ніколи не проживав в квартирі, та не користувався квартирою. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач являється власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.08.1994 року. Дана квартира також належить на праві сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках ( а.с.8). Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї та прописку (форми 3), виданої Катюжанською сільською радою Вишгородського району Київської області від 02 жовтня 2013 року №1376 , відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 16.11.2008 року. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача та третьої особи рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 листопада 2012 року відповідач був зареєстрований в вказаній квартирі лише формально, ніколи в ній не проживав, його речей в ній немає, на даний час його місце проживання невідоме. Цей факт стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 09 вересня 2013 року про те, що відповідач [PERSON] не проживав та не проживає в даній квартирі , його місце проживання невідоме, але залишається зареєстрованим на даній житловій площі. Згідно наданої заяви відповідача [PERSON] від 07.11.2013 року він не заперечує проти зняття його з реєстрації та просить суд вирішити це питання, оскільки він через зайнятість не зможе приїхати до суду (а.с.3). Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні не встановлено будь-яких переконливих доказів, які вказували б на поважність причин відсутності відповідача за місцем проживання, а також не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні квартирою. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідач [PERSON] більш як 6 місяців без поважних на то причин в спірному жилому приміщенні не проживає, а тому втратив право користування ним. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання відділ громадянства , міграції та реєстрації фізичних осіб Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, зняти з реєстраційного обліку відповідача не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial