Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], відповідно до якої, уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь борг розмірі 34074,05 грн., що складає 1300 доларів США та 3% річних за період з 01 грудня 2017 року по 18 травня 2018 року в сумі 437,37 грн., що складає 18,06 доларів США, а всього 34547,42 грн., що складає 1318,06 доларів США. Свої вимоги обґрунтувала тим, що в жовтні 2017 року відповідачка попросила їй позичити 1300 доларів США на період до грудня 2017 року. 25 жовтня 2017 року вона передала відповідачці 1300 доларів США. В свою чергу відповідачка написала їй розписку про отримання грошей, в якій зазначила строк повернення боргу 1 грудня 2017 року. Однак, 01 грудня 2017 року відповідачка їй борг не повернула, а невиконання боргового зобовязання пояснила відсутністю грошей. При таких обставинах вона вимушена звернутися до суду для примусового стягнення з відповідачки боргу. Також, крім боргу відповідачка за період з 01.12.2017 року по 18.05.2018 року повинна сплатити їй три відсотки річних від суми боргу в розмірі 18,06 доларів США, що еквівалентно 473,37 грн. Ухвалою суду від 21 березня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні та зазначила, що кошти в борг дала відповідачу для підготовки оформлення документів з продажу квартири, намір на купівлю якої вона мала. В подальшому ці кошти повинні були враховуватись при оформленні угоди. Однак, укладення угоди не відбулось. Кошти відповідач не повернула. В подальшому в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення та зазначила, що брала в борг у позивача 1300 доларів США. До тепер борг не повернула. Пропонувала позивачу в рахунок боргу віддати дачу.В подальшому в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухав доводи сторін, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого. Судом встановлено, що 25 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]І.) був укладений договір позики. За договором позики [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 1300 доларів США, які відповідач зобов'язалася повернути не пізніше 01 грудня 2017 року. На підтвердження отримання коштів відповідачем позивач надала суду розписку від 25 жовтня 2017 року. У визначений договорами строк та пізніше відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, борг на загальну суму 1300 доларів США не повернула. 08 лютого 2018 року відповідач [PERSON] змінила своє прізвище на "Суркову", що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені Серія І-КИ №019097 від 08 лютого 2018 року. Згідно довідки Національного банку України офіційний курс гривні до долара станом на 18 травня 2018 року становить 2618,8814 грн. за 100 доларів США, а тому, відповідно сума боргу у гривневому еквіваленті складає 34045,46 грн. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна умов договору не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму у відповідності зі ст. 625 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з тим, що відповідач порушила умови договору позики і прострочила виконання грошового зобов'язання, позивач має право на стягнення з відповідача суми боргу, а також трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, оскільки, у договорі позики не був обумовлений розмір відсотків за користування грошовими коштами. Так, розмір трьох відсотків річних за період з дня затримки розрахунку (з 01 грудня 2017 року) по день ухвалення рішення (18 травня 2018 року) склав 18,06 доларів США, що еквівалентно 472,97 грн. виходячи із розрахунку: (1300 доларів США х 0,03%):356 днів х 169( днів прострочки). Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, однак такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до офіційного курсу долара до гривні за наведеним вище судом розрахунком сума боргу 1300 доларів США станом на 18 травня 2018 року становить 34045,46 грн., а не як зазначала позивач 34074,05 грн. та три відсотки річних 472,97 грн., а не 473,37 грн. Розбіжності в перерахунку суми боргу та трьох відсотків річних на гривневий еквівалент, свідчить про допущення позивачем арифметичної помилки при здійсненні наведеного нею в позовній заяві розрахунку. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial