Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

У грудні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], де третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні баби з онуком. В обґрунтування позову посилалася на те, що вона є бабусею малолітнього [PERSON], [INFO]. Батьками дитини є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] З 15 грудня 2017 року дитина проживала з нею за пропозицією [PERSON] Вона, як бабуся створила усі умови для належного проживання, розвитку дитини, регулярно відвідувала дитячого лікаря. Батьки не цікавилися онуком з грудня 2017 року по липень 2018 року. 04 липня 2018 року онука забрав [PERSON] і вона не може спілкуватися та відвідувати дитину, тому вимушена була звертатися до поліції та державних установ. Вважає, що діями відповідачів порушуються її права як бабусі, а тому просила суд зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] не чинити їй перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з онуком [PERSON], [INFO], визначити наступні способи її участі у вихованні онука побачення два рази на тиждень: вівторок та пятницю з 10.00 до 17.00 годин за місцем проживання, перебування дитини з можливістю відвідування громадських місць, один раз на місяць побачення з онуком із виїздом до місця проживання позивача за згодою відповідачів на кілька днів, в дні побачення з онуком надати право забирати його з дитсадочка/школи особисто, необмежене спілкування з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуком, зобовязати відповідачів за два дні до дня зустрічі з онуком надавати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин, а також просила стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Ухвалою від 23 січня 2019 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.28). Протокольною ухвалою суду від 13 лютого 2019 року до участі у справі в якості третіх осіб залучено Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпро ради та Центр соціальної служби та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради (а.с.39-40). Ухвалою від 04 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті (а.с.108). 18 квітня 2019 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові та надати їй можливість спілкуватися із онуком. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що дійсно на його прохання дитина тимчасово проживала із позивачем. Проте в подальшому позивач не повертала йому сина. На теперішній час він не бажає, щоб позивач спілкувалася з його дитиною сином [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити, оскільки не бажає щоб позивач спілкувалася з дитиною. Представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради [PERSON] у судовому засіданні просила ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Представник третьої особи Центру соціальної служби та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради [PERSON] просила вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства, пояснивши також, що сімя [PERSON] перебуває на обліку у Центрі, отримувала рік послуги соціального супроводу. Суд, вислухавши позивача, відповідачів, представників третіх осіб, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є бабусею малолітнього [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Судом також встановлено та визнається сторонами по справі, що з питання спілкування [PERSON], як бабусі, із онуком [PERSON], між сторонами виникла конфліктна ситуація і батьки дитини, відповідачі по справі, не бажають щоб позивач брала участь у спілкуванні з дитиною. Проте, відповідно до Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принциповим є положення про те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір'ю, батьком, іншими членами сім'ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Згідно вимог ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Проте норми Сімейного кодексу України, встановлюють особисті немайнові права та обов'язки інших членів сім'ї та родичів. Відповідно до статті 257\~Сімейного кодексу\~України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Частиною 3 статті 291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених зокрема у ч.ч. 1,2,3,5,7,8,9,10 ст.\~7\~СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Учасник сімейних відносин не може мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 263\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~150\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Статтею 5 Конвенції про контакт з дітьми (підписана 15.05.2003, набрала чинності для України\~\~01.04.2007) з урахуванням найвищих інтересів дитини може бути встановлено контакт між дитиною та особами, що не є її батьками, але мають сімейні зв'язки з дитиною. Договірні Держави вільні поширювати це положення на осіб, інших, ніж ті, що зазначені в пункті 1, й у випадках, коли таке поширення відбувається, держави можуть вільно вирішувати, які види контакту, визначені під літерою "a" в статті 2, повинні бути застосовані. У статті 2 вищезазначеної Конвенції визначено, що для цілей цієї Конвенції: a)«контакт» означає: i) перебування дитини протягом обмеженого періоду разом з особою, яку зазначено в статті 4 або 5 і з якою вона зазвичай не проживає, чи зустріч з такою особою; ii) будь-яку форму спілкування між дитиною й такою особою; iii) надання інформації такій особі про дитину або дитині про таку особу. Суд також враховує висновок ЄСПЛ, який був зроблений у справі «Мамчур проти України» про те, що тривалість часу, проведеного дитиною з дідусем чи бабусею, може стати важливим чинником при визначенні найкращих інтересів цієї дитини. Суд вважає, що позбавлення позивача права щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останнього родинних зв'язків з бабою, любові та турботи з боку позивача. Під час вирішення спору щодо участі баби у вихованні дитини, суд бере до уваги ставлення її до онука, те, що позивач деякий час виховувала та здійснювала догляд за онуком, враховуючи вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення, а також те, що баба має безумовне право на спілкування з онуком та участь у його вихованні незалежно від того, з ким проживає онук, суд приходить до висновку, що спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, слід встановити наступним чином: шляхом встановлення систематичних зустрічей баби з дитиною кожної першої та третьої пятниці місяця з 10.00 до 17.00 години за місцем проживання дитини або у місцях загального дозвілля у м. Дніпрі, за умови задовільного стану здоровя дитини, з повідомленням батькові дитини про місце перебування, обовязкового повернення дитини батькові в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей даного віку. Також, слід зазначити, що суд керується виключно інтересами малолітньої дитини, яка має право на побачення та спілкування з бабусею, яке буде відповідати вимогам закону, і узгоджується з інтересами малолітньої дитини. За змістом ч.2 ст.159 СК України в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Враховуючи конфліктну ситуацію, яка склалася між сторонами, заперечення батьків малолітнього [PERSON], [INFO], - відповідачів по справі [PERSON] та [PERSON] проти зустрічей позивача [PERSON] із онуком, з метою недопущення негативних впливів на психологічний та емоційний стан дитини, суд вважає, що перші 10 (десять) зустрічі позивача з онуком мають відбутись з участю батька та представника Центру соціальної служби та молоді Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради. Позовні вимоги в частині надання дозволу позивачу забирати онука до себе додому в м.Кобеляки задоволенню не підлягають, оскільки це буде суперечити інтересам дитини, яка проживає разом з батьком, часта зміна обстановки проживання в такому ранньому віці не буде сприятливо впливати на дитину. Крім того, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині необмеженого спілкування з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуком, зобовязати відповідачів за два дні до дня зустрічі з онуком надавати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин, оскільки дитина в силу свого віку через свої незрілі розумові здібності та відсутність життєвого досвіду ще не може повною мірою усвідомлювати свої інтереси та висловлювати думки. Судом визначений такий спосіб та порядок участі [PERSON] у вихованні онука з урахуванням віку дитини, відносин, які виникли між сторонами та положень ст.159 СК України, відповідно до яких при вирішенні спору щодо участі одного з батьків, баби, діда та інших у вихованні дитини судом враховується ряд обставин, що мають істотне значення. Таким чином, у разі зміни таких обставин сторони не позбавлені можливості вирішити питання про зміну умов спілкування дитини з бабою. Згідно зі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі по 352,40 грн. з кожного.

Outcome: partial