Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 10.11.2010 року, за якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань та на вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 59188,49 гривень з яких: 37750,88 гривень - тіло кредиту; 0,00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 гривень - заборгованість за простроченими відсотками, 9277,92 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 8865,00 грн. - пені, 0,00 гривень комісії; 500, 00 гривень - штрафу (фіксована частина), 2794,69 гривень - штрафу (процентна складова). Ухвалою від 27.04.2020 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання, призначені на 02.06.2020 р., 05.08.2020 р., 09.09.2020 року не з`явився, надавав клопотання про відкладення через введення карантинних заходів на території України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. В судове засідання, призначене на 20.10.2020 року також не з`явився, вчетверте надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з карантинними заходами. Відзиву на позовну заяву не надав, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не заявив. Поважності причин відсутності відповідача у четвертому судовому засіданні суд не вбачає. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до договору б/н від 10.11.2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 31000,00 грн. згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картокового рахунку. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10.11.2010 року, з умовами якої погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису в ній, визначено, що заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, довідкою про умови кредиту з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з тарифами пені становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Суд враховує, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг відповідачем не підписаний, однак, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій викладено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір пені та штрафів тощо, підписана особисто [PERSON] , що свідчить про його згоду із вказаними умовами користування кредитними коштами. Як вбачається з матеріалів справи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед відповідачем виконав. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 16.03.2020 року в нього виникла заборгованість перед Банком. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобовязань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту в частині стягнення заборгованості за тілом кредита та відсотків нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 500,00 грн штрафу (фіксована складова) та 539,79 грн - штрафу (процентна складова), нарахованих позивачем через несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань, суд вважає за необхідне зазначити таке. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положенням ст. 61 Конституції Україниніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору б/н від 10.11.2010 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору також передбачена сплата штрафів фіксованої частини та процентної складової. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15. Таким чином, вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в частині стягнення з відповідача 500,00 грн - штрафу (фіксована складова) та 539,79 грн - штрафу (процентна складова) задоволенню не підлягають. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ст.ст. 549, 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, суд знаходить позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме, в частині стягнення 37750,88 грн - заборгованості за простроченим тілом кредита; 9277,92 грн -заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 8865,00 грн - пені. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial