Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини -сина [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 600 грн. щомісячно, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивач повідомила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 28.05.2013 року. Від спільного проживання у них є неповнолітній син [PERSON], який проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Позивач вказує, що відповідач не має постійного місця роботи, і добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання їх сина. Всі витрати на утримання дитини несе вона самостійно. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, Покликаючись на наведені обставини, та обставини зазначені в позовній заяві просить задоволити її вимоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] незявився, причин своєї неявки суду не повідомляв, подав до суду заяву в якій прохав відмовити в задоволенні позову. оскільки ним залишено позивачці та сину житловий будинок, в якому вони проживають, а також підставами відмови в позові зазначив. що в нього на утриманні мати похилого віку , на даний час він отримує пенсію як інвалід третьої групи та сам перебуває на утриманні дружини з якою створив нову сімю. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що повідомила в суді Суд ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України винести заочне рішення по справі на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторони, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, які випливають з обов'язків батьків утримувати дітей Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цього обов"язку передбаченого законом відповідач не виконує. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської облсті від 28 травня 2013 року шлюб сторін розірвано. Дане рішення набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені ,сторони проживаєть окремо один від одного та у кожного з них свій бюджет, спільного господарства неведуть . Дитина проживає разом з матірю та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає. Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто. Згідно з ч.1,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач проживає в міській місцевості, будучи інвалідом третьої групи , щомісячно отримує пенсію. За цих обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, являючись батьком дитини - сина [PERSON] [INFO]., зобов'язаний утримувати останнього до досягнення повноліття. Оскільки в добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, суд зобов'язає його надавати таку допомогу за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги про стягнення аліментів з батька дитини пред'явлено [PERSON] у твердій грошовій сумі, рівній 600,00 грн., щомісячно на дитину.. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі позивач мотивує тим, що відповідач з сімєю не проживає, спільного господарства не веде, офіційно непрацює, а відтак матеріальної допомоги на дітей не надає , тому вважає, що відповідач повинен виплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідачем подано до суду докази, якими спростував твердження позивача, зокрема з довідки виданої управлінням ПФУ в Підгаєцькому районі вбачається. , що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, внаслідок загального захворювання, як інвалід третьої групи та зазначено шомісячно розмір отриманої пенсії, який становить за період 2013 року з січня по листопада включно - 994 грн., а з грудня розмір пенсії становить 1049 грн. Таким чином, з огляду на обумовлені обставини (наявність регулярного доходу) розмір аліментів підлягає визначенню у часткі від доходу відповідача. За таких обставин, відповідно до наведених вище вимог чинного законодавства, що регулює правовідносини сторін, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача в частині позову стягнення у твердій грошовій сумі щомісячно та визначити розмір аліментів у частці від заробітку в розмірі 1/4 частки від доходу, щомісячно на одну неповнолітню дитину. У разі наявності додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) позивач вправі звернутися до суду з відповідним позовом, який не пов'язаний зі сплатою аліментів (ст. 185 СК України). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Щодо визначення розміру аліментів, суд виходить із вимог ст. 182,184 СК України, враховуючи при цьому, що відповідач має стабільний заробіток у виді пенсії ,його матеріальне становище, що в нього на утриманні немає інших неповнолітніх дітей , а тому суд приходить до переконання , що з врахуванням майнового та матеріального стану відповідача, аліменти які необхідно стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина слід визначити в частці від доходу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Outcome: partial