Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] подав до суду від імені [PERSON] (позивач) позовну заяву до [PERSON] (відповідач), в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з [PERSON] , в користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4(однієї четвертої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] , неустойку (пеню) за прострочення аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , за період з 01 квітня 2018 року по 05 серпня 2020 року в розмірі 13527,50 (тринадцять тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 50 коп. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 24 листопада 2011 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області було видано виконавчий лист у справі №456/1459/14-ц про стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 550 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2017 року у справі №456/827/17 позбавлено батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] . [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Розмір аліментів в сумі 550 гри. є незначним та таким, що не може задовольнити потреби дитини, оскільки дитина підросла та потребує більшого матеріального забезпечення, а також визначений розмір аліментів є значно нижчим, ніж визначений в ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи, що з моменту призначення аліментів значно підвищився рівень інфляції, збільшилися ціни на продукти харчування, лікування, житлово-комунальні послуги, розмір аліментів потрібно змінити з твердої грошової суми на 1/4(одну четверту) частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. На даний час відповідач неналежно виконує свій обов`язок та не надає матеріальної допомоги по утриманню неповнолітнього сина, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01 квітня 2018 по 05 серпня 2020 у розмірі 13527,50 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 05.08.2020 складеним старшим державним виконавцем Стрийського МР ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Дидик Н.І. Відповідно до проведеного позивачем розрахунку пені загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів складає 51263,40 грн. Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.32-40), в обґрунтування якого покликаючись на те, що позовні вимоги позивача не визнає. Позов є безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.У вересні 2020 із Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла на адресу відповідача позовна заява позивача з яких відповідач дізнався про існування у нього заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 13 527.50грн. А вже на початку жовтня 2020 на електронну адресу ФОП [PERSON] де працює відповідач, надійшов електронний лист старшого державного виконавця Дидик Н.І. - постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.08.2020 згідно якої з нього вже стягують існуючу заборгованість, стягуючи 50% заробітку. Рішення Стрийського міськрайонного суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідач виконує в повному обсязі. Гроші переказував на картку позивача з платіжними реквізитами, які вона вказала. З січня 2020 картка позивача була заблокована, реквізити рахунків позивач змінила і він змушений сплачувати аліменти на розрахункові рахунки управління юстиції, де кошти зберігаються. На сьогоднішній час сплатив аліменти по вересень 2020 рік. За весь період сплати відповідачем аліментів, державний виконавець ніколи не викликав його та не повідомляв про зміни в сімейному законодавстві. Лише в серпні 2020 державний виконавець почав нараховувати відповідачу заборгованість по сплаті аліментів, яка виникла у зв`язку зі змінами у законодавстві. В розрахунку заборгованості державного виконавця, на який посилається позивач, допущено арифметичні помилки. Зокрема суму заборгованості по грудень 2018 помилково зазначено 2 279.50грн. замість 2 029.5грн. Сума заборгованості за 2019 та по липень 2020 теж вираховано неправильно 11 498 грн. замість 9 848грн. Оскільки в листопаді 2019 та грудні 2019 відповідачем проплачено позивачу 1 100грн. (по 550грн. щомісячно) відповідно квитанцій ПриватБанку від 14.11.2019 та 13.12.2019. Крім того, в серпні 2020 відповідачем проплачено позивачу 1 100грн. (за липень 2020 та серпень 2020), що зменшує суму заборгованості. Отже згідно наданого розрахунку сума, що підлягає стягненню з 2014 становить 50 077.50грн. За цей період по серпень 2020 відповідачем проплачено 38 750грн. Різниця становить 11 327.50грн., а не 13 52750грн., як зазначає позивач. Вважає, що заборгованість виникла не з його вини, тому немає підстав стягувати з відповідача неустойку (пеню). Крім цього, відповідач зазначає, що згідно довідки з місця праці від 21.09.2020 його доходи є невисокі і відповідно матеріальний стан є незадовільним. У другому шлюбі у нього народилося двоє дітей. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги не визають. Заяви та клопотання учасників справи. Представником позивача подано клопотання про допит державного виконавця(а.с.28). Представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.29). Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с.46). Представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.45). Процесуальні дії у справі. 21.08.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача (а.с.18). Ухвалою від 02.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.19-20). З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище після розірвання шлюбу гр. [PERSON] змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11.08.2005 (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.01.2004(а.с.6). Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2017 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.7-8). Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.05.2014 вирішено стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 550 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10). Відповідно до постанови ВП №45723297 від 04.12.2014 державним виконавцем Дидик Н.І. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листка №456/1459/14-ц (а.с.11). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 04.08.2020 заборгованість боржника [PERSON] становить 13527, 50грн. (а.с.12-13). Відповідно до довідки №581 від 11.08.2020 виданої Добрянською сільською радою [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки №В0000000049 від 21.09.2020 виданої ПП [PERSON] . [PERSON] отримав дохід за період з 11.10.2019 по 31.08.2020 в розмірі 55\~986,36 грн. (а.с.35). Відповідно до квитанцій ПриватБанку від 14.11.2019, 13.12.2019, 27.08.2020, 19.09.2020 [PERSON] сплачував аліменти [PERSON] в загальній сумі 2750 грн. (а.с.38). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром одержувача аліментів змінити спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, у зв`язку із незначним розміром аліментів та підвищенням рівня інфляції. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України. Частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"визначає,що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків тау будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка немає достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Відповідно до частини 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Зважаючи на положення частини 2 ст. 10 ЦПК України, суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пунктах 23 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що відповідно до рішення суду від 26.05.2014 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 550,00 грн. З системного аналізу змісту статей 181, 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із підвищенням рівня інфляції, незначним розміром аліментів матір дитини може подати до суду заяву про зміну способу стягнення аліментів, визначених за рішенням суду, або збільшення їх розміру. У зв`язку з тим, що розмір аліментів в сумі 550 грн. є незначним та таким, що не може задовольнити потреби дитини, а також є значно нижчим, ніж визначений в ч.2 ст.182 СК України, враховуючи належну обґрунтованість та підставність вказаних позовних вимог суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів підлягають до задоволення. Крім цього, позивач просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Позивач не надала суду доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, а тому позовні вимоги в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів не підлягають до задоволення. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову. На підставі статей 166, 180, \~181, 182, 192, 196 СК України та

Outcome: partial