Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди у зв`язку із загибеллю на виробництві фізичної особи. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є дружиною [PERSON] , який [INFO] загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві на ВП « Шахта « Котляревська» ДП «Селидіввугілля». Про нещасний випадок, який трапився з чоловіком позивача, був складений відповідний акт. Позивач зазначає, що у зв`язку зі смертю чоловіка їй завдано моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, що призвело до душевних страждань і незворотних змін в особистому житті. Чоловік був близькою для позивача людиною, з яким вона проживала однією сім`єю, без батька залишилось двоє неповнолітніх дітей. Смерть чоловіка призвела до того, що позивач постійно перебуває в напруженому психічному стані, думки про його смерть не залишають її до теперішнього часу. Отже смертю чоловіка їй завдано глибокі моральні страждання. За таких обставин, позивач просить суд в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті чоловіка на виробництві, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 500 000 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справу у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи його відсутність, а також надав відзив, згідно з яким вважає позов є таким, що підлягає частковому задоволенню. Зазначив, що моральна шкода в розмірі 500 000,00 грн. є необґрунтована, неприпустимою та неправомірною, а також те, що під час розміру відшкодування необхідно дотримуватися принципів розумності і справедливості. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 листопада 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області. Згідно з актом про нещасний випадок , пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 від 08 вересня 2017 року, [INFO] стався нещасний випадок з [PERSON] на ВП «Шахта «Котляревська «ДП «Селидіввугілля». Причинами настання нещасного випадку визначені: основна - недосконалість технологічного процесу, його невідповідність умовами безпеки, що виразилося у відсутності стійок посилюючого кріплення та між рамних стяжок у місці проведення робіт; супутні - технічні, організаційні, психофізіологічні причини. Відповідно до ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладено на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. За правилами, передбаченими ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Частина 2 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України). Як вбачається з акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком та акту про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом непереборної сили або умислу потерпілого в настанні смертельного випадку, що трапився з ним, немає. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи ступінь моральних страждань дружини загиблого, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати чоловіка, істотність вимушених змін у її житті, а також з урахуванням конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю чоловіка, підлягає 300 000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він переживає та переносить. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач відповідно до положень, визначених в п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним судові витрати по справі стягнути з відповідача на користь держави. Визначаючи розмір судового збору, який підлягає стягненню, суд виходить з наступного. Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позову майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням ціни позову, зазначеної позивачем - 500 000,00 грн., сума судового збору становить 5 000,00 грн. Враховуючи, щосуд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на 60%, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, 60% від 5 000,00 грн. становить 3 000,00 грн.

Outcome: partial