Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що вони із відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття, однак продовжує навчання у вищому навчальному закладі, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги, яку у добровільному порядку відповідач не надає, хоча є фінансово спроможним, а вона самотужки не спроможна дитину забезпечити, що стало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4 щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023. Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково, свою позицію аргументував тим, що він працює офіційно у державній установі та отримує заробітну плату середній розмір якої складає 13 382, 38 грн., яка є його єдиним джерелом доходів. Крім того, на його утриманні перебуває ще малолітній син [PERSON] , [INFO] , якому він самостійно, добросовісно, щомісячно перераховуються грошові кошти. Також на даний час він перебуває у новому шлюбі з [PERSON] та мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка також перебуває на його утриманні. Стан здоров`я Відповідача за останні роки значно погіршився, у зв`язку із чим він перебуває на постійній медикаментозній терапії та потребує значних витрат, а тому спроможний нести аліментні зобов`язання щодо утримання сина в розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу). Ухвалою суду від 14.11.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідач не надав, не надав зустрічного позову, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що батьками [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім є сторони спору, на що вказує свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Згідно із довідкою виданою Вінницьким національним аграрним університетом 02.09.2019 за №21 та Договору про навчання №173.19д-ОіП від 07.08.2019 (а.с.10, 11), [PERSON] дійсно є студентом 1-го курсу денної контрактної форми навчання, факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету (IV рівень акредитації), термін навчання з 01.09.2019 до 30.06.2023. Як убачається\~із довідки\~виданої Технологічно-промисловим коледжем Вінницького національного аграрного університету 16.04.2019 за № 576 (а.с.12), [PERSON] навчається ще на заочному відділенні Технологічно-промислового коледжу Вінницького національного аграрного університету за спеціальністю "Харчові технології", за контрактною формою, термін навчання з 01.09.2018 до 30.06.2021. Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд присудити на її користь аліменти із відповідача на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Судом встановлено, що місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстроване в [ADDRESS] , тобто за зареєстрованим місцем проживання матері [PERSON] , отож вона наділена правом на звернення до суду із даним позовом. Статтями\~198,\~199\~СК України, визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З аналізу вказаної норми законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що дитина не досягла віку 23 років, навчання у вищому навчальному закладі на денній формі навчання є основним його зайняттям, окрім цього він навчається ще й заочно, отож потребує матеріальної допомоги. Вирішуючи питання щодо можливості батька надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, суд встановив, що відповідач офіційно працює в Державній установі «Бориспільська виправна колонія (№119), де отримує заробітну плату, середній розмір якої складає 13 382, 81 грн.. Наявності інших джерел доходу у відповідача не встановлено, не доведено наявність у нього на праві власності нерухомого чи рухомого майна, тощо. Судом встановлено, що відповідач являється батьком ще двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 05.11.2011 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , на що вказує свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Судом встановлено, що згідно фіскальних чеків виданих ПАТ «Укрпошта» [PERSON] сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] . Відповідачеві [PERSON] встановлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, ожиріння ІІІ ступеню, розповсюджений остеохондроз хребта, у зв`язку із чим він потребує медикаментозного лікування, на що вказує Виписка із медичної картки хворого. [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в Щасливській мед амбулаторії ЗПСМ з 2015 року, діагноз: ГХ-11ст., ст.2 ризик 4, розповсюджений остеохондроз хребта, артрозо артрит обох колінних суглобів, надлишкова вага, на що вказує довідка видана медичним закладом. У той же час встановлені відповідачеві діагнози не позбавляють його можливості працювати та отримувати дохід. Відповідач надав до суду відзив, відповідно до якого згоден нести аліментний обов`язок щодо утримання їх спільної дитини у розмірі 1/8 частки його заробітку доходу. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.(ч.2 ст.200 СК України). Позивач у позові зазначила, що на даний час офіційно працює у Липовецькому РВ ВДВС Вінницької області, отож має дохід, утім доказів їх розміру та наявності будь якого майна не надала. Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дитину, які слід стягувати із відповідача на користь позивача, суд враховує можливість надання матеріальної допомоги останньою, а також обставини встановлені вище та зазначені у ст. 182 СК України, та вважає, що з урахування зібраних у справі доказів відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2023. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде виправданим дійсним потребам повнолітньої дитини, можливостям батьків нести аліментний обов`язок, з урахуванням їх матеріального становища та фактичних обставин справи, а також мети зобов`язання. За таких обставин суд задовольняє позов частково. Питання судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial