Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом, у якому зазначив, що він працює в Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, характеризується позитивно. 05 травня 2015 року до Інспекції звернулась відповідачка [PERSON] з листом, у якому висловлювала відомості, які порочать його честь і гідність, а саме: що він, використовуючи «канали та звязки» власноруч переробив заповіт на спадщину щодо відповідачки , та заволодів її майном (квартира [ADDRESS]) в інтересах третьої особи, використовуючи телефонні погрози. В своєму листі відповідачка просила, щоб позивач був звільнений з посади, як особа, яка на має морального права працювати в Інспекції. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просить визнати дані відомості щодо нього таким, що порочать його честь, гідність та ділову репутацію, зобовязати відповідачку спростувати дані відомості та стягнути на свою користь 7000 гр. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідачка не визнала позов та пояснила, що її тітка [PERSON] у 2001 році заповіла все своє майно, у тому числі квартиру [ADDRESS] на неї відповідачку. Після її смерті їй стало відомо, що в грудні 2013 р. заповіт був перероблений, і тітка заповіла своє майно іншої особі, а саме племіннику Клименку. Вважає, що позивач приймав участь у складанні другого заповіту та заволодів даною квартирою, а тому вона вважає, що позивач не має морального права займати посаду, на якій він працює. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається з витягу зі спадкового реєстру, виданому 10.01.2014р. (а.с.67) [PERSON] 06.12.2013 р. склала новий заповіт. В судовому засідання відповідачка пояснила, що спадкоємцем за новим заповітом став племінник [PERSON] - Кліменко. Таким чином, позивач [PERSON] ніякого відношення до зазначеного заповіту не має квартирою не користується. Хто на даний час проживає в зазначеній квартирі невідомо. Відповідачка пояснила, що вона не зверталась в органи досудового розслідування щодо порушення кримінального провадження, або суд з позовом про визнання заповіту недійсним. Відносно позивача не порушувалося кримінальне провадження. Таким чином, вина позивача не визначена і не доведена, факт підробки заповіту не доведений. Відповідно до витягу зі спадкового реєстру № 3686548 від 10.01.2014р. [PERSON] складались заповіти: 11.01.2000 р. заповіт посвідчений Пятою державною нотаріальною конторою міста Запоріжжя, № у спадковому реєстрі 3897486, місце зберігання 5 державна нотаріальна контора; 20.12.2013 р. номер в реєстрі нотаріальних дій 1570, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], місце зберігання м. Запоріжжя, вул.. Свердлова, 30, нотаріус; 06.12.2013 р. номер в реєстрі 48, посвідчений Привільненською сільською радою Генічеського району Херсонської області; місце зберігання с. Привільне, вул.. Леніна, 1, сільська рада. Таким чином [PERSON] були складені три заповіти, яки посвідчені у встановленому законом порядку, яки не оспорені на даний час. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я і інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Особа, яка надає інформацію щодо іншої особи, зобов'язана посилатися на джерело, з якого взята інформація. У разі отримання інформації з джерел, відмінних від офіційних, особа, що поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з ч. 3 ст. 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи" ). Оознайомившись із доказами поданими сторонами у справі, суд вважає що інформація викладена відповідачкою, не відповідає дійсності і є такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача. Вказана інформація поширена без посилання на джерело інформації та відповідні докази. Щодо стягнення 7000 гр. , суд вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди з відповідачки задоволенню не підлягає, оскільки позивачем детально не обґрунтовано та не доведено, що поширенням інформації, що не відповідає дійсності, було принижено соціальну оцінку громадської та професійної діяльності позивача.

Outcome: partial