Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з вказаним позовом мотивуючи тим, що\~ на підставі укладеного 27 квітня 2007 року кредитного договору № HEY0GK00000002, [PERSON] позивачем надано кредит у розмірі 19\~000 доларів США із кінцевим терміном повернення до 27 квітня 2027 року та зобовязався щомісячно погашати кредит, сплачувати відсотки та комісію у визначених договором розмірах. Позичальник грошові зобовязання (щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування ним) за договором належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 18 вересня 2015 року виникла заборгованість. За вказаних обставин Банк просив стягнути з відповідача 76\~266,83 долара США, з них: заборгованість за тілом кредиту 17\~793,53 долара США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом 18\~754,28 долара США, заборгованість за комісією 2\~090 долара США, заборгованість за пенею 7\~629,02 долара США, а також понесені судові витрати. 16 лютого 2016 року представник позивача звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, зазначаючи, що 26 квітня 2012 року рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок. Відповідно до договору іпотеки ціна вказаної нерухомості складає 19\~000 доларів США. За вказаних обставин просив стягнути з відповідача різницю між вказаною в позові заборгованістю та ціною реалізації предмету іпотеки, що становить 57\~266,83 доларів США, що за курсом 21,59 грн. за один долар США встановленого НБУ на 18 вересня 2015 року складає 1\~236\~390 грн. та судові витрати в розмірі 18\~545,86 грн. Усно повідомив, що 19 000 доларів США було відраховано з суми заборгованості по пені згідно з вимогами ст. 534ЦК України, суми заборгованості за кредитом, процентам та комісії за користування кредитом залишаються незмінними. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав, з підстав викладених в позові та заяві про уточнення позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, не заперечував факт отримання кредиту та наявності заборгованості по кредиту, оскільки останнім часом ніяких платежів за кредитним договором не здійснює, однак вважає суму заборгованості значно завишеною, при цьому власних розрахунікв не надав. У задоволенні позову просив відмовити. Вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) та [PERSON] (позичальник) укладений кредитний договір № HEY0GK00000002, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 19\~000 доларів США із кінцевим терміном повернення до 27 квітня 2027 року та зобовязався щомісячно погашати кредит, сплачувати відсотки та комісію у визначених договором розмірах (а.с. 11 12). 17 липня 2009 року найменування ЗАТ КБ «ПриватБанк» змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 15 зв.). Як вбачається із заяви на видачу готівки від 03 травня 2007 року № 100, відповідач отримав 19\~000 доларів США (а.с. 10). 27 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Херсонської області [PERSON], в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № HEY0GK00000002 від 27 квітня 2007 року. Предметом іпотечного договору є нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 58,7 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Каховка Херсонська область, вул. Герцена, № 16, та належить іпотекодавцю на договору купівлі-продажу. При передачі майна в іпотеку визначена його вартість 19\~000 доларів США, п. 10 договору іпотеки (а.с. 72 77). Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 26 квітня 2012 року (справа № 2/2113/605/2012) задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та ухвалено звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, загальною площею 58,70 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Каховка, вул. Герцена, № 16, і земельну ділянку на якій розташовано даний житловий будинок, які належать на праві приватної власності [PERSON], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HEY0GK00000002 від 27 квітня 2007 року в розмірі 35 957,05 дол. США, що відповідно до службового розпорядження НБУ № від 11 листопада 2011 року, складає 287 296,83 грн., шляхом продажу даного житлового будинку та земельної ділянки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк»всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с. 36 38). 23 квітня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/2113/605/12, виданого Каховським міськрайонним судом 06 червня 2012 року закінчене у звязку із фактичним виконанням зобовязань перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 22). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Кредитом [PERSON] користувався, але не виконував належним чином грошові зобовязання за договором. Розмір заборгованості позичальника за кредитним договором на 18 вересня 2015 року становить 57\~268,83 доларів США, з них: 17793,53 доларів США - заборгованість за кредитом, 18754,28 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2090 доларів США- закборгованість по комісії за користування кредитом;18629,02 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання забов"язань за договором. Суд, дослідивши письмові докази, визнає неналежне виконання [PERSON] грошових зобовязань доведеним та таким, що порушує кредитний договір й правила ст.ст. 526, 530, ч. 1 ст. 1054 ЦК України. За цих обставин та відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, Банк має право вимагати повернення кредиту та сплати процентів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік. Під час розгляду вказаної справи представником позивача суду належні докази щодо погодження сторонами збільшення вказаного терміну позивачем, не надано. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду. Такі висновки викладені і в постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року в справі № 6-100цс14, які відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого банком, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань почала нараховуватись банком з 05 січня 2009 року, що в свою чергу вказує не те, що право на стягнення пені в позивача виникло з наступного дня після\~05 січня 2009 року, а до суду банк звернувся лише 25 листопада 2015 року, тому пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня пред"явлення позову, а саме з 26 листопада 2014 року в сумі 9\~481,20 доларів США. Таким чином, розмір заборгованості викладений в позовній заяві із урахуванням вище викладеного, суд вважає обґрунтованим позивачем та не спростований. Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія ст.ст. 192, 533 ЦК України на дані правовідносини банку та позичальника не розповсюджується. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від\~ 30 березня 2012 року № 5 у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Враховуючи наведене суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг за Договором та, відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені останнім і підтвердженні документально судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 15 393,06 грн. (а.с. 18).

Outcome: partial