Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 68615,52 грн., мотивуючи порушенням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором б/н від 31.08.2010 р. Відзиву на заяву відповідачкою не надано. Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Судом встановлено, що 31 серпня 2010 р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.06.2017 р. відповідачкою зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 61071,92 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4972,56 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 56099,36 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки. Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Згідно ст.2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Такий перелік був затверджений розпорядженнями КМУ №1053-р від 30.10.2014 р., яке не було зупинене на час нарахування заборгованості, і №1275-р від 02.12.2015 р., яке підлягає на час розгляду справи судом в частині скасування нарахованих сум пені і штрафів, та включає м. Лисичанськ, в якому зареєстрована відповідачка (а.с. 34, 43). Відповідно до ст.534 ЦК України уразі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Згідно розрахунку заборгованості з 01 травня 2014 р. відповідачу протиправно нараховувалася пеня, погашення якої частково було здійснено за рахунок платежів за договором в розмірі 494,2 грн. з 03 травня 2014 р. (а.с.5 за). При цьому суд частково враховує в цю суму платіж від 03 травня 2014 р. в розмірі 160 грн., оскільки розмір протиправно погашеної пені на цей час складав 100 грн., тобто залишок платежу в сумі 60 грн. був направлений на погашення на умовах, передбачених договором. Договором між сторонами порядок погашення заборгованості у разі недостатності суми платежу встановлений не був, доказів того, що позивач порушував положення ст.534 ЦК України, суду не надані, тому суд виходить з того, що сплачена відповідачем сума в розмірі 494,2 грн. була протиправно направлена на погашення заборгованості з пені за прострочку платежу. Тому суд зменшує розмір заборгованості з процентів за кредитом за рахунок платежів в розмірі 494,2 грн. до 56099,36 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Оскільки суми штрафів відповідачці також нараховані під час подачі позову до суду, тому суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3305,8 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. і штрафу (процентна складова) - 3243,6 грн. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для часткового задоволення позову, надані докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 1600 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial