Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітні діти: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Оскільки, [PERSON] проживає окремо від неї та дітей, не надає допомогу на їх утримання в добровільному порядку, хоча має регулярний дохід від підприємницької діяльності, і можливість її надавати, то в неї склалося тяжке матеріальне становище щодо утримання дітей, а тому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення старшою дитиною повноліття. Ухвалою судді від 27 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому просив визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі - по 1 250 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що він є фізичною особою - підприємцем на спрощеній системі оподаткування другої групи та визначити чистий дохід від такого виду підприємницької діяльності неможливо. Визначення розміру аліментів у частці від доходу та їх нарахування від валового доходу, що значно перевищує суму чистого доходу, стане для нього непомірним тягарем і потягне за собою припинення здійснення підприємницької діяльності. Крім того, визначення аліментів в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно вважає завищеним. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача визнає частково, про що зазначив у поданому відзиві на позовну заяву, просив справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники справи не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Турійського районного суду Волинської області від 14 листопада 2019 року розірвано (а. с. 9). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30 липня 2005 року Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частин першої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки Турійської селищної ради Турійського району Волинської області від 15 січня 2020 року № 99 видно, що позивач [PERSON] проживає окремо від відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] разом із неповнолітніми дітьми: дочкою [PERSON] , [INFO] , та сином [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця відповідач [PERSON] є підприємцем (а. с.14). Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 09 вересня 2009 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 148162682 від 05 грудня 2018 року відповідачу [PERSON] належить легковий автомобіль та земельна ділянка (а. с.12, 13). Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року складає 2 218 гривень. Таким чином, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог статей 180, 182 СК України бере до уваги те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, відповідач інших дітей на утриманні немає, є здоровою працездатною особою і спроможний надавати на утримання дітей матеріальну допомогу, оскільки отримує дохід від підприємницької діяльності, має на праві власності рухоме та нерухоме майно. Твердження відповідача про неможливість сплати аліментів у заявленому у позові способі стягнення з підстав того, що він є фізичною особою - підприємцем на спрощеній системі оподаткування другої групи та визначити чистий дохід від такого виду підприємницької діяльності неможливо, не заслуговують на увагу суду. Так, відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач заяву про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не подавала, а просила стягувати аліменти у частці від доходу. З огляду на вказане та виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і вважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення старшою дитиною повноліття, що відповідає вимогам статей 182, 183, 191 СК України. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що перевищує гарантований законом розмір, позивач не обґрунтувала і належних доказів на їх підтвердження не надала, з клопотанням про витребування таких доказів не зверталася. Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави 840 гривень 80 копійок судового збору, так як позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору у відповідності з пунктом третім частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір". Згідно з пунктом першим частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial