Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відзив відповідача. 22.02.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва, Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа: [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона 16.09.2013 р. була прийнята на роботу до гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва на посаду сестри медичної басейну за строковою угодою з 16.09.2013 р. по 15.09.2015р., наказ № 48/4к від 16.09.2013р. Відповідно до наказу № 118-к/тр від 12.09.2014 р. її було переведено на роботу в гімназію «Київська Русь» на ту саму посаду на умовах безстрокової трудової угоди. 22.01.2018 р. наказом директора гімназії «Київська Русь» [PERSON] № 4-к від 22.01.2018 р. її було звільнено з роботи «за систематичне порушення посадових обов'язків, невиконання наказів безпосереднього керівництва», відповідно до ст. 40 КЗпП України. З зазначеним наказом вона не погодилась, про що одразу повідомила директора гімназії «Київська Русь» [PERSON], та зробила відповідні зауваження на його оригінальному примірнику. Однак допуск її до робочого місця того ж дня було припинено, а ключі від службового кабінету та службова документація були вилучені. Вважає, своє звільнення з роботи незаконним, оскільки воно було здійснено директором гімназії «Київська Русь» [PERSON] без жодних на те підстав, з мотиву особистої неприязні та помсти за розголошення інформації про незадовільний санітарно-гігієнічний стан басейну, а також з грубим порушенням норм законодавства про працю. Зазначила, що вона добросовісно працювала і виконувала Правила внутрішнього трудового розпорядку гімназії, а також обов'язки встановлені посадовою інструкцією та графіком роботи. До неї не застосовувались встановлені законодавством про працю заходи впливу та не накладались дисциплінарні стягнення. Навпаки по результатам роботи кожен рік, в тому числі і в грудні 2017 року, вона нагороджувалась керівництвом гімназії премією за результати роботи та сумлінне виконання посадових обов'язків. Вважає, що справжньою причиною її звільнення з роботи стало те, що в жовтні 2017 року нею було встановлено неналежне утримання та використання адміністрацією басейну гімназії, а саме: рівень залишкового вільного хлору в чаші води басейну був втричі нижчій встановленої норми-0,2 мг/л замість 0,5 - 0,6 мг/л, санітарно - гігієнічній стан приміщень басейну не відповідав встановленим нормам, а хлораторна установка не забезпечували належну якість води в чаші басейну гімназії протягом всього часу його роботи. З цього приводу вона неодноразово зверталась до заступника директора гімназії «Київська Русь» по адміністративно- господарської роботі [PERSON], а також подавала доповідні директору гімназії «Київська Русь» [PERSON], а через відсутність реагування з боку адміністрації, звернулась до батьківства комітету гімназії. Проведені 12.10.2017 р. в присутності представників батьківського комітету аналізи проб води з чаші басейну та огляд приміщень басейну гімназії підтвердили зазначені обставини, також батьками було встановлено відсутність документів на хімічні реагенти для знезаражування води в чаші басейну гімназії, оператора хлораторної установки і журналу обліку її роботи. За ініціативою батьків учнів, які стали вимагати від Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації та Департаменту освіти і науки, молоді та спорту Київської міської державної адміністрації, проведення комплексної перевірки та наведення ладу в роботі басейну гімназії, плавання, через що директор гімназії «Київська Русь» [PERSON] повідомила про те, що не буде з нею працювати, та стала вимагати «по доброму» звільнитися з роботи за власним бажанням. А після її відмови, на неї став чинитися моральний та адміністративний тиск, спрямований на те, щоб все ж таки примусити її звільнитися з роботи. Так, 28.10.2017 р. двері до її службового кабінету були зламані, а службова документація-журнал реєстрації вільного хлору в чаші води басейну гімназії, посадова інструкція сестри медичної басейну гімназії, копії доповідних директора, були викрадені, в зв'язку з чим вона була змушена викликати поліцію, яка 29.10.2017 р. внесла відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №120171000200011522 та почала досудове слідство у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 357 КК України. На початку листопада 2017 року позивача фактично перестали допускати до вимірювання рівня залишкового хлору в чаші басейну гімназії та забезпечувати необхідними для роботи реактивами. Подані директору гімназії та керівництву УО ДРДА доповідні та заяви залишались без належного реагування. В зв'язку з чим, вона була змушена звернутися до директора Департаменту освіти КМДА з заявою про неналежне утримання та використання адміністрацією басейну гімназії «Київська Русь» та порушення її трудових прав. За результатами перевірки роботи басейну гімназії проведеної за її зверненнями УО ДРДА та Департаментом освіти КМДА, частина виявлених комісією недоліків була усунуту, однак при цьому тиск на неї з боку адміністрації гімназії з вимогою звільнитися з роботи лише посилився, а її звернення з проханням забезпечити нормальні умови роботи та хімічними реактивами залишись без задоволення. 19.01.2018 р. заступник директора гімназії «Київська Русь» по адміністративно-господарської роботі [PERSON] при виконанні нею посадових обов'язків по перевірці рівня залишкового хлору в чаші басейну гімназії став знову вимагати він неї звільнитися з роботи, а через відмову, звернувся до директора гімназії [PERSON], яка запропонувала їй вибирати між звільненням за власним бажанням та по ст. 40 КЗпП України, оскільки не бажає щоб вона працювала в гімназії. А почувши її відмову, сказала дочекатися в приймальні наказу про звільнення, який їй було вручено 22.01.2017 р. За таких обставин, вона була звільнена з роботи директором гімназії «Київська Русь» [PERSON] без жодних встановлених законом підстав для розірвання трудового договору, а виданий нею наказ 4-к від 22.01.2018 р. про її звільнення з роботи є незаконним та підлягає скасуванню судом, оскільки не відповідає вимогам ст. 40 КЗпП України. Крім того, зазначає, що її звільнення з роботи всупереч приписам норми ст. 43 КЗпП України було проведено директором гімназії «Київська Русь» [PERSON] без попередньої згоди первинної профспілкової організації гімназії «Київська Русь», а її ім'я в наказі про звільнення не відповідає імені вказаному в паспорті громадянина України. Зазначила, що її незаконне звільнення з роботи вибило її із колії., позбавило її душевного спокою та здоров'я , зруйнувало віру в існування порядку в нашій країні, як в галузі освіти та і в державі в цілому. З дати звільнення по теперішній час вона знаходиться в пригніченому стані , не може працювати, все валиться з рук. Погіршився її стан здоров'я - вона перенесла гіпертонічний криз, нервовий зрив, та була змушена звертатися за лікування до медичних закладів і витрачати кошти на ліки для відновлення нормальної стану здоров'я, були втрачені усталені життєві зв'язки. Також в неї зіпсувалися і родинні відносини, оскільки її донька стала об'єктом посмішок з боку однокласників та вчителів гімназії. На відшкодування моральну шкоду, грошову суму компенсації якої вона оцінює в 50 000,00 грн. Розмір суми обґрунтовується моральних страждань, їх тривалістю, а також необхідністю її відновлювального лікування в спеціалізованому медичному закладі та вартістю такого лікування. 29.03.2018 р. представник відповідача управління освіти Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації подав відзив, в якому зазначив, що Управління освіти не визнає вимоги, викладені у позовній заяві, що стосується управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, оскільки гімназія «Київська Русь» є окремою юридичною особою, та утримується за рахунок коштів бюджету міста Києва, інших надходжень незаборонених законодавством, а також благодійних коштів громадян, підприємств, установ та організацій. Фінансово -господарська діяльність навчального закладу здійснюється на основі його кошторису. Бухгалтерський облік здійснюється через управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з гімназією «Київська Русь». Посилався на те, що позивач не надала суду доказів на підтвердження моральних страждань, що мали місце у зв'язку з емоційними переживаннями, просив в цій частині також відмовити. 23.04.2018 р. [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила суд: 1) визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення; 2) зобов'язати директора гімназії поновити її на посаді сестри медичної басейну гімназії, про що внести відповідний запис до трудової книжки; 3) стягнути з гімназії середній заробіток за час вимушеного прогулу-робочі дні в період з 22.01.2018р. до дня поновлення на роботі; 4) стягнути з гімназії на її користь грошову компенсацію за завдану моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.; 5) стягнути з гімназії судові витрати, з яких судовий збір 1 762,00 грн. 6) зобов'язати Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації здійснити нарахування та виплатити їй через централізовану бухгалтерію суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, грошову компенсацію та за завдану моральну шкоду; 7) визнати рішення суду у справі до негайного виконання в частині поновлення [PERSON] на роботі на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах місячного платежу (а.с. 99-100). Представник позивача та позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва та третя особа: [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання в судове засідання не прибули, із заявами та клопотаннями до суду про перенесення судового засідання чи розгляду справи без їх участі не зверталися. Відзив та пояснення до суду не надходили. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи 30.03.2018 р. [PERSON] подала до суду клопотання про витребування у гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва доказів. 23.04.2018 р. [PERSON] уточнила позовні вимоги. 29.03.2018р. представник відповідача управління освіти Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації у відзиві просив, справу розглядати без участі представника управління. 12.06.2018 р. представник гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва направила заяву «щодо прибуття за викликом до суду» в якій зазначила, що [PERSON] була звільнена особисто директором гімназії «Київська Русь» [PERSON] На даний час, за попередніми даними, [PERSON] знаходиться на лікарняному. Документального підтвердження про перебування на лікарняному не надано. У гімназії відсутні особи, які можуть надати пояснення та показання у суді щодо обставин звільнення [PERSON] ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 28.02.2018 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суд від 30.03.2018 р. клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено та витребувано у відповідача гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва належним чином завірені копії усіх документів, які зберігаються в особовій справі медичної сестри басейну [PERSON] ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин [PERSON] працювала на посаді медичної сестри гімназії «Київська Русь» Дарницького району м. Києва з 16.09.2013 р. по 22.01.2018 р. (а.с.10-12). Наказом директора гімназії «Київська Русь» від 22.01.2018 р. № 4-к [PERSON], медсестру басейну гімназії «Київська Русь», звільнено з роботи 22.01.2018 р. з формуліровкою «за систематичне порушення посадових обов'язків, невиконання наказів безпосереднього керівництва, відповідно до ст. 40 КЗпП України». Із зазначеним наказом позивачка була ознайомлена під особистий підпис того ж дня та письмово виловила свою незгоду з наказом (а.с.13). Тобто, в наказі не вірно вказано ім'я позивача, не вказаний пункт та частина статті 40 КЗпП Україні на підставі якого остання була звільнена, зазначене в наказі підстава звільнення - «систематичне порушення посадових обов'язків, невиконання наказів безпосереднього керівництва» не відповідає вимогам закону. Відповідно до посадової інструкції сестри медичної басейну [PERSON] затвердженої директором гімназії «Київська Русь» [PERSON]: п.1.1. сестра медична басейну приймається на роботу і звільняється з роботи директором гімназії за поданням заступника директора по господарській роботі; а. 2.5 щодня визначає наявність залишкового хлору у воді басейну, стежить за органометричними показниками води у басейні (колір, запах, каламутність); має право вимагати від керівництва надання допомоги і сприяння для виконання своїх посадових обов'язків. (а.с. 14-16). [PERSON] при виконанні покладених на неї посадових обов'язків встановивши неналежне утримання та використання басейну в період з 12.10.2017р. по 14.12.2017р. систематично повідомляла заступника директора гімназії по адміністративно-господарській роботі, директора гімназії шляхом подання доповідних та заяв про встановленні порушення. Потім звернулась до департаменту освіти і науки, молоді та спорту з проханням прийняти міри за повідомленими фактами неналежного утримання та використання басейну, в зв'язку з відсутністю реагування з боку адміністрації гімназії. (а.с.18-30) Відповідно до копії листа від 24.11.2017 р. № 063.11371 адресованого [PERSON] перший заступник директора Департаменту освіти і науки, молоді та спорту повідомив про те, що все перевірено та відповідає нормі, робота в басейні здійснюється на безоплатній основі в межах годин передбачених для навчального плану (а.с. 31-32). Відповідно до копії листа від 06.12.2017 р. № 063-11840 адресованого [PERSON] від заступника директора Департаменту освіти і науки, молоді та спорту, в якому зазначено, що непорозуміння, які сталися між [PERSON] та директором [PERSON] подолані, та додатково зазначено, що [PERSON] слід користуватися Посадовою інструкцією, де чітко виписані її посадові обов'язки, підпорядкування та права. (а.с.33). Відповідно графіку роботи медичної сестри гімназії «Київська Русь», робочі дні медичної сестри - з понеділка по п'ятницю (а.с. 17). Згідно довідки управління освіти Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації від 19.02.2018р. середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 479,60 грн. (а.с. 37). Позивач на обґрунтування розміру моральної шкоди надала суду копії чеків та довідку та акти про надані медичні послуги, рахунок-фактура, виписку із історії хвороби № 89 (а.с. 78-83,102). Проте, відповідач Гімназія «Київська Русь» Дарницького району м. Києва суду не надав доказів правомірності звільнення [PERSON], крім того не виконані вимоги ухвали суду від 30.03.2018 р. про витребування доказів, необхідних для встановлення обставин, щодо порушень [PERSON] посадових обов'язків, застосування до неї заходів дисциплінарного чи громадського стягнення, а отже у відповідність до п. 10 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, суд визнає обставину, що позивач [PERSON] посадові обов'язки не порушувала, до позивача не застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. V. Оцінка Суду Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи зі змісту даної правової норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок. Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. У справі про звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України суд повинен з'ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв'язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у пунктах 18, 22 постанови від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» звертає увагу судів на те, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника. При цьому суди не вправі визнавати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. При розгляді таких спорів судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п.3 ст.40 КЗпП України; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених ст.ст. 147, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень. Тому при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. У справах про поновлення на роботі обов'язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця. Отже, з урахуванням вищевказаних обставин, суд визнає, що звільнення позивача з роботи відбулось з порушенням діючого законодавства. За таких обставин підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір і одночасно з ним повинно бути вирішено питання про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком. З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Крім того, положеннями розділу III Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Період вимушеного прогулу, пов'язаного із незаконним звільненням за період з 23 січня 2018 року по 14 червня 2018 року, складає 98 робочих днів. Середньоденний заробіток 479,60 грн. Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 січня 2018 року по 14 червня 2018 року складає 47 000,80 грн. (479,60 грн. середньоденного заробітку х 98 робочих днів). Звертаючись в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, [PERSON] посилалась на те, що така шкода їй заподіяна незаконним звільненням з роботи. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що звільнення з роботи було незаконним і це призвело до порушення законних прав та інтересів позивача. Для відновлення своїх порушених прав та інтересів позивач мав звернутися до суду з цим позовом, вимушений відвідувати судові засідання, витрачати свої грошові ресурси і свій час. Вказані обставини дійсно негативно впливають на будь яку людину і позивач у даному випадку не є виключенням. Дійсно позивач зазнав дратування, нервування, моральні страждання. Суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу незаконним звільненням моральної шкоди. Дійсно, позивач не працює з вини відповідача пів року, інших джерел існування крім заробітної плати не має. Ці втрати дійсно призвели до втрати ним нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За таких умов факт заподіяння позивачу моральної шкоди є очевидним і не потребує доказуванню будь - якими засобами доказування. Визначаючи розмір компенсації моральних страждань, суд вважає, що розмір визначений позивачем у 50 000,00 грн. є завищеним. Важливим у даному випадку є факт відновлення судом порушених прав та інтересів позивача шляхом ухвалення рішення про поновлення позивача на роботі. Тому, виходячи з принципу розумності та справедливості суд стягує з відповідача на користь позивача 5 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням його прав та інтересів. Вимоги позивача, щодо зобов'язання директора гімназії «Київська Русь» поновити позивача на посаді та внести відповідний запис до трудової книжки та зобов'язання Управління освіти Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації здійснити нарахування та виплатити [PERSON] через централізовану бухгалтерію стягнутих з відповідача гімназії «Київська Русь» за рішення суду сум задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захисту не передбачений чинним законодавством та на момент звернення до суду право позивача не є порушеним. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ЗУ «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з гімназії «Київська Русь» Дарницького району м.Києва на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1 762 (тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. та на користь держави 352 (триста п'ятдесят дві) 40 коп. На підставі викладеного й

Outcome: partial