Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Савіхіна А.М. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.02.2011 р. в розмірі 57623,60 грн., а також судовий збір. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послугу, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 08.02.2011 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач не повернула своєчасно суму боргу, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 16.04.2019 складає 57623,60 грн., а саме: 26960.03 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12552,12 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14141,28 грн. -нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 750 грн. - нараховані пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -штраф (фіксована частина), 2720.17 - штраф (процентна складова). Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що позивачем не було пред`явлено договір у розумінні вимог цивільного законодавства, у якому зазначено всі умови. Відповідачем підписано тільки заяву, в якій висловлено бажання отримати грошові кошти у розмірі 10000 грн. Крім того відповідач заперечувала щодо розрахунку заборгованості, оскільки з нього не вбачається проходження грошових коштів за конкретною банківською картою. Також зауважила, що позивач просить стягнути заборгованість за пенею, яка більше ніж в п`ять разів суми заборгованості, незважаючи на сплив строку позовної давності. Представником відповідача надано клопотання, в якому останній посилається на відображення змісту кредитного договору в декількох документах, а саме в заяві позичальника, умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. Зазначив, що про ознайомлення відповідача також свідчить підпис в заяві останнього. Також зауважив, що в довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду», яка містить підпис відповідача, передбачається процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 2,5%, а на суму перевищення кредитного ліміту 3,75%. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2019 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.07.2020 р. провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.10.2019 справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.11.2019 клопотання відповідача про витребування доказів задоволено частково. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.11.2019 у задоволенні заяви відповідача про розгляд справи у загальному позовному провадженні відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.01.2020 клопотання відповідача про витребування доказів задоволено. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в позовні заяві зазначив, що в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти розгляду справи без участі представника банку. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Суд вважає можливим проводити розгляд справи без участі сторін. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послугу, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 08.02.2011 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також, відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду», в якій сторонами узгоджена базова процентна ставка 2,5% на місяць, а також 3,75% на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування. Позивач надав відповідачу право користуватись кредитними коштами в розмірі та на умовах, встановлених договором. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Умовах та правилах надання банківських послуг, довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] згідно кредитного договору б/н від 08.02.2011 р., отримувала картки № [NUMBER] ,№ [NUMBER] , № [NUMBER] , остання з яких мала термін дії до 07.2020 р. Внаслідок неналежного виконання умов договору б/н від 08.02.2011 року позивачем нараховано заборгованість, яка виникла у відповідача перед позивачем, яка станом на 16.04.2019 року, складає - 57623,60 грн., а саме: 26960.03 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12552,12 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14141,28 грн. -нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 750 грн. - нараховані пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -штраф (фіксована частина), 2720.17 - штраф (процентна складова). Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні доказів прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд вважає доведеним, що [PERSON] звернулась до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 08.02.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач була проінформована з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, що підтверджується підписом [PERSON] в анкеті-заяві. Відповідачем підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій сторонами узгоджена базова процентна ставка 2,5% на місяць, а також 3,75% на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів, а саме: 26960.03 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12552,12 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14141,28 грн. -нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 750 грн. - нараховані пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -штраф (фіксована частина), 2720.17 - штраф (процентна складова). Згідно з п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір 500 гривень + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахувань та прострочених процентів та комісій. Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. -штраф (фіксована частина), 2720.17 - штраф (процентна складова), відсутні. Таким чином, з розрахунку, наданого позивачем, з яким погоджується суд, заборгованість відповідача перед позивачем, в межах позовних вимог, за кредитним договором б/н від 08.02.2011 складається з: 26960.03 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12552,12 - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 14141,28 грн. -нарахована пеня за прострочення зобов`язання; 750 грн. - нараховані пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Суд не вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо пропуску строків позовної давності з огляду на наступне. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до пункту 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Згідно з пунктом.2.1.1.2.1 Умов та Правил встановлено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, вид якої визначений у Пам`ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві. Відповідно до п.п.2.1.1.2.12-2.1.1.2.14 Умов та Правил, після настання зазначеного на Картці останнього місяця терміну її дії, Банком випускається картка на новий термін. Клієнт зобов`язаний до закінчення останнього місяця терміну дії Картки звернутися до обслуговуючого відділення банку для отримання платіжної картки з новим терміном дії. Замовлені клієнтом картки, в тому числі продовжені на новий термін дії, але не отримані, зберігаються в Банку для видачі Клієнту не більше 6 місяців, після чого можуть бути знищені в установленому Міжнародними платіжними системами порядку. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 23.11.2016 у справі №6-2104цс16. З наданої позивачем довідки встановлено, що за договором б/н від 08.02.2011 р. [PERSON] видавались картки № [NUMBER] ,№ [NUMBER] , № [NUMBER] , остання з яких мала термін дії до 07.2020 р. Дослідивши графік погашення кредитної заборгованості, судом встановлено, що відповідачем проводилась сплата заборгованості на протязі всього часу користування карткою, останній раз 05.07.2018 на суму 5500 грн. Суд вважає, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача до спливу строку позовної давності, оскільки з 05.07.2018 відповідачем не проводилась сплата заборгованості за тілом кредиту та процентами, строк дії картки встановлено до 07.2020 р., а позов направлено до суду 15.05.2019 р. Відповідно до положень ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд вважає, що на час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про поважності причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, або підстави, які б звільняли відповідача від сплати заборгованості. Згідно з платіжним дорученням №PROM3BLWLA від 23 квітня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривня. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1813,61 гривня. На підставі викладеного і

Outcome: partial