Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 14 серпня 2010 року по 21 серпня 2017 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у сторін з`явилась донька [PERSON] - [INFO] . Відповідач не надає жодних коштів на утримання дитини. Всі витрати по забезпеченню та утриманню доньки позивач несе самостійно, оскільки відповідач проживає окремо від доньки. 21 серпня 2017 року між сторонами виникли чергове непорозуміння, що призвело до скандалу, після чого відповідач [PERSON] зібрав всі свої речі та виїхав за своїм місцем реєстрації та на даний час не виконує свого обов`язку щодо утримання дитини. Позивач в судове засідання не з`явилась. До суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справу у його відсутності. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року провадження по справі було відкрито та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20 січня 2020 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини повернуто. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини приходить до наступного висновку. З пояснень відповідача, його представника та матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах в період з 14 серпня 2010 року по 21 серпня 2017 рік. За час спільного проживання у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідно до положень сімейного кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Та у зв`язку з тим, що дитина проживає з матір`ю, а відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому врегулювати в досудовому порядку не виявляється можливим. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. В судовому засіданні відповідачем була надана виписка № [NUMBER] із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого з якої вбачається, що відповідач 19 листопада 2019 року переніс оперативне втручання та на даний час перебуває на лікуванні та несе суттєві матеріальні витрати. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме: стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої та проживаючої за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2019 року і до досягнення повноліття. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial