Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Державний ощадний банк України» в особі філії-Кіровоградського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 08 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір №965, відповідно до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом строком на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 8 серпня 2011 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У позовній заяві позивач вказує, що в кредитному договорі від 08 серпня 2008 року відповідач зобов'язався здійснювати повернення кредиту та процентів щомісячно до 30-ого числа місяця, наступного за звітним, шляхом внесення готівки до каси банку. На виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] між позивачем та [PERSON] і [PERSON], з кожним окремо 08.08.2008 року укладено договори поруки за №1370 та №1371 відповідно. Позивач зазначає, що відповідач не виконував належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого була заборгованість в сумі 9335 грн. 93 коп., яка стягнута солідарно з відповідачів рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2009 року. Однак з моменту винесення рішення позивачем було донараховано заборгованість, яка станом на 30.03.2017 року становить 15970 грн. 01 коп. та складається з 4123 грн. 95 коп. простроченого основного боргу, 1185 грн. 27 коп. відсотків та 10660 грн. 79 коп. пені. Крім того, за кредитним договором також нараховано за період з 03.09.2009 року по 30.03.2017 року суму інфляційних втрат та 3% річних від простроченої заборгованості, які становлять 6518 грн. 26 коп. та 1922 грн. 91 коп. відповідно. У зв'язку з наведеним позивач просить стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором з урахуванням суму інфляційних втрат та 3% річних від простроченої заборгованості в сумі 24410 грн. 92 коп. солідарно з відповідачів, а також стягнути солідарно з відповідачів витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. Ухвалою суду від 18.09.2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до поручителя [PERSON] у зв'язку з його смертю. Ухвалою суду від 11.12.2017 року за клопотанням відповідача [PERSON] з Голованівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області витребувано виконавче провадження по справі №2-170/09, яке надійшло до суду 18.12.2017 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення заборгованості лише з нього та вважає, що порука [PERSON] припинилась. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги не визнає, у зв'язку з тим, що порука припинилась відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягненню заборгованості лише з [PERSON] Враховуючи норми ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON], за заявою останнього, було укладено кредитний договір №965, згідно якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33 відсотків річних терміном на 36 місяців, тобто до 08.08.2011 року. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно Додатків №1-3, що є невід'ємною частиною цього Договору (а.с. 7-9, 20-22). Як вбачається з п. 1.5. кредитного договору, відповідач [PERSON] зобов'язався повертати кредит щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 817 грн. 71 коп. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом. Пунктом 5.2. кредитного договору визначено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,04% від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Згідно з копією розпорядження від 08.08.2008 року про відкриття рахунку та копії розпорядження від 08.08.2008 року про видачу готівки, [PERSON] отримав кредит у розмірі 15000 грн. (а.с. 27-28). На забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань щодо виконання взятих на себе обов'язків по кредитному договору №965 08.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір поруки №1371 (а.с. 25-26). За умовами договору поруки (п.1.1) поручитель поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарний боржник, у разі невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань, включаючи сплату основного боргу та процентів, що передбачені в кредитному договорі. Згідно з п. 4.2. договору поруки, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором №965 від 08.08.2008 року пред'явить вимоги до поручителя. У зв'язку з порушенням [PERSON] зобов'язань за кредитним договором станом на 02.04.2009 року у [PERSON] існувала заборгованість в сумі 5894 грн. 69 коп., яка складалась з 2916 грн. 69 коп. прострочення основного боргу, 2978 грн. відсотків за користування кредитом. Станом на 02.09.2009 року сума заборгованості збільшилась до 9335 грн. 93 коп. та була стягнута солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2009 року, яке набрало законної сили 12.09.2009 року, по цивільній справі №2-170/2009 (а.с. 29). Як вбачається з наданих Голованівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області копій виконавчих проваджень №38955225 та №43150917, за виконавчими листами №2-170/09 на виконання рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02.09.2009 року на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відраховано борг в сумі 9335 грн. 93 коп., виконавчі провадження закрито. Судом встановлено, що після стягнутої заборгованої частини кредиту, [PERSON] продовжував порушувати зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 30.03.2017 року виникла заборгованість в сумі 15970 грн. 01 коп., яка складається з 4123 грн. 95 коп. простроченого основного боргу, 1185 грн. 27 коп. відсотків та 10660 грн. 79 коп. пені, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с. 34-35). Згідно розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом за період з 03.09.2009 року по 30.03.2017 року, сума інфляційних втрат складає 6518 грн. 26 коп., а 3% річних - 1922 грн. 65 коп. (а.с. 36-39). 17.01.2014 року позивач звернувся з вимогою усунення порушень до відповідачів, що підтверджується копіями вимог від 17.01.2014 року, в яких просив погасити заборгованість по кредиту протягом 5 днів (а.с. 31, 33). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. За нормами ст. 559 ЦК України, в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у [PERSON] дійсно виникла заборгованість з повернення кредиту перед позивачем в розмірі 15970 грн. 01 коп., однак порука [PERSON] перед позивачем за виконання зобов'язань [PERSON] припинилась, оскільки строк поруки встановлений в договорі поруки минув, а тому заборгованість підлягає стягненню лише з відповідача [PERSON] Таким чином, на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 15970 грн. 01 коп. та 6518 грн. 26 коп. суми інфляційних втрат і 1922 грн. 65 коп. 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 07.09.2017 року (а.с. 1) позивач сплатив судовий збір в розмірі 1600 грн., що підлягає відшкодуванню. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для частково задоволення позову про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 24410 грн. 92 коп. заборгованості за кредитним договором та судового збору в сумі 1600 грн., сплаченого позивачем при подачі позовної заяви до суду, виходячи з розміру, встановленого підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, щодо зменшення розміру неустойки судом не встановлено, і такі підстави відповідачами не зазначались. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial