Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат. На підставу своїх вимог спирається на те, що 23.11.2013р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписка, за яким позикодавець надає позичальнику 16000грн., а останній зобов`язується їх повернути до 01.12.2014р. 02.09.2020р. постановою Київського апеляційного суду у справі № 752/24962/17 було скасовано рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30.05.2019р. та задоволено позов частково стягнуто 5000 грн. - основного боргу та 72 грн. - 3% річних, 990,88 грн. - інфляційних втрат. Станом на сьогоднішній день боржник не виконав умов договору позики і рішення суду та повернув суму позики в розмірі 5000 грн., що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 04.06.2021р. по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в своєму позові просив справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви просить справу розглядати у його відсутність та заперечує на задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. 23.11.2013р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у вигляді розписка, за яким позикодавець надає позичальнику 16000 гривень, а останній зобов`язується їх повернути до 01.12.2014р. 02.09.2020 постановою Київського апеляційного суду у справі № 752/24962/17 було скасовано рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30.05.2019 та задоволено позов частково стягнуто 5000 грн. - основного боргу та 72 грн. - 3% річних, 990,88 грн. - інфляційних втрат. Станом на день подання позову боржник не виконав умов договору позики і рішення суду та не повернув суму позики в розмірі 5000 грн. За змістом загальних положень щодо виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Частиною 2 статті 625 ЦК України установлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 598, ст. ст. 599, 600, 604-609 ЦК України, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 цього Кодексу. Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України, зокрема в постанові від 17 лютого 2016 року у справі N 905/3137/14-908/5775/14. Отже, за змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення. Правова природа нарахувань за статтею 625 ЦК України є відповідальність за триваюче правопорушення, яке припиняється лише в момент повного виконання основного зобов`язання, а тому встановлений статтею 257 ЦК України строк позовної давності щодо таких нарахувань обраховується за останні три роки, які передували зверненню кредитора з позовом, якщо основне зобов`язання боржником не виконано. Однак період за який слід стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні витрати необхідно розраховувати не з 21.02.2018р., як помилково визначив позивач, а з 02.09.2020р. (дати прийняття рішення Київським апеляційним судом по справі № 752/24962/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення коштів за договором позики, яким з відповідача [PERSON] вже стягнуто 5000 грн. - основного боргу та 72 грн. - 3% річних, 990,88 грн. - інфляційних втрат (А.С. 19-27)) і до 21.05.2021р. (дати подання даного позову). Результати розрахунків \~ \~ \~ \~Вхідні дані Дата виникнення заборгованостіДата розрахункуСума боргуРозмір пеніКількість днів прострочення 02.09.202021.05.20215000.00 грн.Подвійна облікова ставка НБУ261 Розрахунок 3% річних Період розрахункуСума боргу3% річних, грн. 02.09.2020 - 21.05.20215000.00107.00 грн. Втрати від інфляції \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2 Інформаційного листа ВГСУ від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). \~ \~ \~ \~Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Місяць року за період розрахункуІндекс інфляції, % вересень місяць 2020100.5 жовтень місяць 2020101.0 листопад місяць 2020101.3 грудень місяць 2020100.9 січень місяць 2021101.3 лютий місяць 2021101.0 березень місяць 2021101.7 квітень місяць 2021Індекс не встановлено травень місяць 2021Індекс не встановлено \~ \~ \~ \~Результати розрахунку Період розрахункуСума боргу, грн.Сума боргу з інфляцією, грн.Інфляційне збільшення боргу, грн. вересень 2020 - травень 20215000.005397.71397.71 \~ \~ \~ \~Як видно з розрахунків зроблених судом, 3 % річних становлять 107,00 грн., а інфляційні втрати - 397,71 грн., які і слід стягнути з відповідача . Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позов фактично підлягає до часткового задоволення, а заявлена ціна позову становить 1434,91 грн., (100%), тобто сума яка підлягає до часткового задоволення становить 504,71 грн. що складає 35,17%. За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню відповідно до частки задоволених позовних вимог. Підтверджені понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору за звернення з позовом - 908 грн. 00 коп. Тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору на користь позивача в сумі 319,34 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, як передбачено ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Із матеріалів справи вбачається, що 05.05.2021р. [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Лекс Груп»» в особі голови АО Базильського С.Б. укладено Договір про надання правової допомоги. До матеріалів справи також доданий ордер серії КВ № 792413. Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 05/05/21 від 05.05.2021року та Акт надання послуг № 12 від 20.05.2021р. Згідно наданого акту, вбачається, що вартість послуг правової допомоги становить 7000 грн. Однак, вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, при цьому дослідивши перелік наданих адвокатом послуг та обсяг робіт, суд враховує складність справи, ціну позову та значення справи для сторін, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, зокрема на написання позову та підготовку інших процесуальних документів, фактичну участь його у судових засіданнях, а також те, що судовим рішенням позовні вимоги задоволено частково. Отже, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позивач має право на часткове відшкодування від відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 гривень.

Outcome: partial