Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, посилаючись на наступні обставини. 23 червня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №60, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області. Н даний час Жашківським районним судом розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. У 2011 році за спільні гроші та спільними зусиллями був придбаний житловий будинок, в якому за спільні кошти був зроблений капітальний ремонт та побудовано надвірні споруди за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказаний будинок було оформлене 06.02.2013р. на ім`я відповідача [PERSON] шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка та відповідач разом доглядали [PERSON] і вона склала заповіт на ім`я відповідача. Крім того, вони спільно заплатили дочці [PERSON] - [PERSON] гроші в сумі 26000 грн. У даний час [PERSON] зареєстрована та проживає у вищевказаному будинку. З урахуванням звіту про проведення незалежної оцінки домоволодіння від 02.09.2019р. вартість житлового будинку з надвірними спорудами становить 197 933 грн. Також за період шлюбу сторонами було придбано автомобіль сідельний тягач VOLVO FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 149948 грн. 54 коп. та напівпричіп SCHMITZ SK 24, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 114882 грн. 40 коп., які зареєстровані на відповідача [PERSON] . Статтею 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У даний час виникло питання поділу спільно нажитого майна, проте відповідач у добровільному порядку не має наміру вирішити даний спір. У зв`язку з вказаними вище обставинами позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просила визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] ; на Ѕ частину сідельного тягача VOLVO FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску та на Ѕ частину напівпричепа SCHMITZ SK 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, а також просила стягнути з відповідача судові витрати. 28 жовтня 2019 року на підставі ухвали Жашківського районного суду Черкаської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Євич С.П. позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги в частині поділу автомобіля і напівпричепа визнав повністю, а у частині позовних вимог про поділ житлового будинку з надвірними спорудами не визнав та просив відмовити, посилаючись на те, що вказаний будинок він отримав у спадщину. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню, виходячи з наступних підстав. У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч.1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частин 1, 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що, виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлені наступні обставини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №60, зареєстрований 23 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.10). За період шлюбу [PERSON] отримав у спадщину житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви від 01.03.2012р. та копією Відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.09.2019р. (а.с.12-14). У відповідності до звіту про проведення незалежної оцінки домоволодіння від 02.09.2019р. вартість житлового будинку з надвірними спорудами становить 197 933 грн. (а.с.16-25). За період шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбали автомобіль сідельний тягач VOLVO FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску та напівпричіп SCHMITZ SCO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, які зареєстровані на [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.7-8). У відповідності до звіту №12-09-2019 про оцінку транспортного засобу, ринкова вартість сідельного тягача VOLVO FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 149 948 грн. 54 коп. (а.с.36-43). У відповідності до звіту №12-09-2019-02 про оцінку транспортного засобу, ринкова вартість напівпричепа SCHMITZ SCO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 114 882 грн. 40 коп. (а.с.52-59). Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачка [PERSON] звертаючись до суду з позовними вимогами, просила суд поділити спільне сумісне майна подружжя за кожним із подружжя в рівних частках. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить подружжю на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.1 ст.63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ст.57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. 2. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. 3. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. 4. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. 5. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. 6. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. 7. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. З урахуванням вищевказаних норм, житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , був набутий [PERSON] за час шлюбу в порядку спадкування, а тому є його особистою приватною власністю та не підлягає поділу. Що стосується автомобіля сідельний тягач VOLVO FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску та напівпричіпа SCHMITZ SCO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, то обидва транспортні засоби були придбані за час шлюбу, а тому є спільним майном подружжя. Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, подружжя має право на поділ майна, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, володіють та користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсними та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них; продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Таким чином, факт придбання позивачкою та відповідачем автомобіля сідельний тягач VOLVO FH 12.420, реєстраційний номер [NUMBER] , 1999 року випуску та напівпричепа SCHMITZ SCO 24, реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року випуску, які зареєстровані на ім`я [PERSON] , за час шлюбу подружжям знайшов своє підтвердження у суді, а той факт, що воно зареєстровано на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку у такому майні. Отже, Сімейним кодексом України встановлено, що майно набуте в період шлюбу належить чоловіку та дружині в рівних долях. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.ч.1, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням вищеустановленого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. При зверненні до суду з позовною заявою позивачкою [PERSON] був сплачений судовий збір в сумі 2320 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією ФІЛ Черкаське ОУ АТ «Ощадбанк» №75 від 25.09.2019р., та 1600 грн. за проведення незалежної оцінки майна, що підтверджується прибутковим касовим ордером №2 від 04.09.2019р. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивачки задоволено частково, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню: сума сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 1537 грн. 00 коп. та сума, сплачена позивачкою за проведення незалежної оцінки майна у розмірі 1067 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial