Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 49212,55 грн., стягнення судових витрат. Представник позивача 06.02.2014 року подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоч про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, а представник позивача подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з кредитним договором №IFIARX06400100 від 06.09.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» надало кредит [PERSON] у розмірі 2422,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-16). Як слідує зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, та станом на 25.07.2013 року заборгованість по кредиту становить 49212,55 грн., а саме: 1933,06 грн. заборгованість за кредитом; 16153,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 228,90 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 28077,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 2319,65 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4-5). Зазначена обставина нічим не спростована. Згідно ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст..611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом №IFIARX06400100 від 06.09.2006 року в сумі 21135,06 грн., а саме: 1933,06 грн. заборгованість за кредитом; 16153,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 228,90 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 2319,65 грн.(процентна складова), є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 28077,49 грн. суд враховує наступне. В силу дії п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. За зобов'язаннями, з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Відповідно до п.31 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Відповідно до п 5.3 та 5.5 Умов надання кредиту (а.с.15), які надані позивачем в підтвердження досягнутих між сторонами домовленостей, в тому числі по нарахуванню неустойки, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених умовами, здійснюється протягом 3 років, з дня коли відповідне зобов'язання мало бути виконане позичальником. Враховуючи вказане, а також те, що з наданого представником позивача розрахунку можна встановити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань лише станом на 26.01.2009 року, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення пені підлягає задоволенню частково - в розмірі 25632,79 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 11, 15, 16, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial