Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 25% з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, пов»язані з її відпочинком, в розмірі 23 639,60 гривень та вирати на лікування в розмірі 3 333 гривень. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 17 жовтня 1998 р. по 17 лютого 2015 р. перебуваєла з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи неповнолітня дитина проживає з матір'ю та повністю перебуває на її утриманні. Батько дитини не надає ругелярної та належної матеріальної допомоги на утримання доньки, надані ним суми є незначними, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. Позивач також зазначає, що відповідач не несе будь-яких додаткових витрат, пов'язаних із відпочинком, навчанням та лікуванням дитини. В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги в частині розміру додаткових витрат на утримання дитини та просила стягнути з [PERSON] витрати на навчання в розмірі 35 801 гривня та витрати на лікування неповнолітньої доньки в розімірі 4 701 гривня. В судовому засіданні позивач позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, стягнувши в судовому порядку з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та додаткові витрати, оскільки доходи позивача не дають можливості останній забезпечити необхідне проживання та розвиток дитини. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся судом про день і час розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 17 жовтня 1998 року було зареєстровано Центральни відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім"ї, про що складено актовий запис №1599. 17 лютого 2015 р. згідно рішення Шевченківського районного суду м.Києва шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом неповнолітня дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не надає регулярної належної допомоги на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду надано не було. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд з метою захисту інтересів дитини, для забезпечення її належного рівня утримання, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти, оскільки суду не надано доказів, що допомога надається регулярно. При призначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яка має постійне місце роботи і постійний дохід, який становить в середньому 4 777 гривень щомісячно. Також суд бере до уваги розмір витрат, які необхідно здійснити на дитину відповідного віку. Суд враховує, що відповідач є людиною працездатного віку, не має інших аліментних зобов»язань, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду не надано. З врахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення розміру аліментів в розмірі 25% від доходів відповідача підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, вимоги позивача щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Враховуючи надані суду докази, матеріальний стан позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50% понесених і документально підтверджених додаткових витрат на утримання доньки, пов'язані з оплатою вартості її навчання (індивідуальні уроки з англійської мови та історії) - 17 900 гривень та витрат на лікування в розмірі 2 359 гривень. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. На підставі ст..367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі в доход держави.

Outcome: partial