Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач звернулась суду з позовом до відповідачів в якому зазначила, що 24.12.2010 року придбала у громадянина [PERSON] житловий будинок загальною площею 149,7 кв. м., вартістю 526427 гривень та земельну ділянку, площею 0,0341 га кадастровий номер: 1810700000:02:001:0114, вартістю 10966,56 гривень, розташовану за адресою: м.Коростень, вул. Паризької Комуни, 3, оформивши договори купівлі-продажу від 24.12.2010 року, які посвідчено нотаріально та внесено до державного реєстру за №4538, №4540. Під час оформлення купівлі-продажу нотаріус ретельно перевірив наявність обтяжень вказаного нерухомого майна, в тому числі заборон на відчуження, яких виявлено не було, про що внесено відповідні відомості до п.7 договору купівлі-продажу житлового будинку та п.3.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки. 28.01.2019 року їй стало відомо, що відповідно до постанови старшого виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Житомирській області [PERSON] від 18.01.2019 року, при примусовому виконанні рішення суду №2-1943/2011 від 18.01.2012 року про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль», накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: м.Коростень, вул. Паризької Комуни, 3. Рішенням суду просить визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно, а також зняти арешт та всі обмеження, які накладені постановою старшого виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Житомирській області [PERSON] від 18.01.2019 року при виконання рішення суду №2-1943/2011 від 18.01.2019 року. Одночасно просила покласти на відповідачів судові витрати. 19.02.2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком відповідачем отримано 25.02.2019 року . У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Поданий поза межами встановленого строку відзив на позов, згідно ухвали від 26.03.2019 року, було залишено без руху. Третя особа [PERSON] пояснень з приводу позову або будь-яких клопотань, пов'язаних з розглядом справи не подав. Ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви з додатком отримав 26.02.2019 року. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що на підставі договорів купівлі -продажу , посвідчених приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу [PERSON] 24.01.2010 року позивач набула права власності на житловий будинок №3 по вул.П.Комуни в м.Коростень Житомирської області в цілому та земельну ділянку, площею 0, 0341 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за вищевказаною адресою, кадастровий номер 1810700000:02:001:0114. На підставі вказаних договорів були внесені дані про власника вказаного нерухомого майна до Державного реєстру речових прав. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи відсутні дані про те, що договори купівлі-продажу, на підставі яких позивач стала власником житлового будинку\~ №3\~по вул.П.Комуни\~в м.Коростень\~Житомирської області\~та земельної\~ділянкої,\~площею 0,\~0341\~га за\~вказаною адресою\~,\~ був оспорений. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.321, 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Постановою старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області [PERSON] від 18.01.2019 року було накладено арешт на житловий будинок, незакінчений будівництвом, розташований за адресою: м.Коростень, вул.П.Комуни, 3 та земельну ділянку, загальною площею 0, 0341 га на виконання виконавчого листа №2-1943/2011 від 18.01.2012 року виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ "[PERSON] Аваль" боргу в сумі 1013513, 81 гривня. Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Зміст постанови вказує на те, що виконавець наклав арешт на незавершений будівництвом об'єкт, що вказує на те, що при винесенні даної постанови не встановив стан об'єкта та його належність. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: -отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; \~ \~ \~ \~ -надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; - отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; -наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; - відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; -отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; -отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 вищевказаної норми Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Постанова державного виконавця винесена 18.01.2019 року на майно, право власності на яке з 24.12.2010 року зареєстровано за [PERSON] \~ \~ \~ \~ Наявність заборони, накладеної вищевказаним документом, перешкоджає позивачу реалізувати своє право власника, яке полягає у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що є порушенням діючого законодавства, в тому числі і Конституції України. \~ \~ \~ \~За таких обставин порушене право позивача необхідно поновити та зняти заборону на належні їй об'єкти нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для здійснення реєстраційних дій. Право власності позивача на об'єкти нерухомого майна підтверджено відповідними правовстановлюючими документами, які у встановленому законом порядку не скасовано, тому підстав для повторного визнання за позивачем права власності на ці об'єкти ще й судовим рішенням, підстав не має. З врахуванням наведеного позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141ЦПК України.

Outcome: partial