Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить зняти заборону на відчуження транспортного засобу марки «Mersedes-Benz» модель «SPRINTER 311» CDI, 2001 року випуску, колір білий, номер кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7441/17/000346 від 15.11.2017 року, укладеним між ним та ТОВ «ОЛД Стар» він придбав автомобіль «Mersedes-Benz» модель «SPRINTER 311» CDI, 2001 року випуску, колір білий, номер кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. При цьому, за умовами договору продавець ТОВ «ОЛД Стар» діяв на підставі укладеного з власником транспортного засобу [PERSON] договору комісії № 744/17/000346 від 15.11.2017 р. На виконання умов договору він повністю сплатив ціну за транспортний засіб на набув на нього права власності. Однак, при здійсненні реєстраційних процедур виявилось, що Ленінським ВДВС м. Харкова на придбаний ним автомобіль накладено заборону на відчуження за виконавчим провадженням № 339232705 з примусового виконання вимогу Ф-34 від 05.09.2013 р., де боржником є відповідач [PERSON] Свої боргові обов'язки відповідач [PERSON] виконала та після реорганізації ДВС вирішити питання про зняття заборони на відчуження є неможливим у зв'язку з відсутністю доступу автоматизованої системи виконавчих проваджень та ймовірним знищенням провадження у зв'язку із закінченням терміну зберігання, тож він вимушений звертатися до суду з цим позовом. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позові вимоги провив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася судом у встановленому законом порядку, причини її неявки суду не відомі. Представники третіх осіб - Міжрайонного ВДВС по Харківському та Новобаварському районах м. Харкова, ТОВ «ОЛД Стар», Київського об'єднаного управління ПФУ м. Харкова, Обухівськогро місьрайонного відділу ДВС у Київській області у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася судом у встановленому законом порядку, причини її неявки суду не відомі. Суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до наступного. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,що відповідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7441/17/000346 від 15.11.2017 року, укладеним між позивачем [PERSON] та ТОВ «ОЛД Стар»,позивач придбав автомобіль «Mersedes-Benz» модель «SPRINTER 311» CDI, 2001 року випуску, колір білий, номер кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. За умовами договору продавець ТОВ «ОЛД Стар» діяв на підставі укладеного з власником транспортного засобу [PERSON] договору комісії № 744/17/000346 від 15.11.2017 р. (а.с53) На виконання умов договору позивач повністю сплатив ціну за транспортний засіб у розмірі 186000,00 грн При здійсненні реєстраційних процедур виявилось, що Ленінським ВДВС м. Харкова на придбаний ним автомобіль «Mersedes-Benz» модель «SPRINTER 311» CDI, 2001 року випуску, колір білий, номер кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER] накладено заборону на відчуження за виконавчим провадженням № 339232705 з примусового виконання вимогу Ф-34 від 05.09.2013 р., де боржником є відповідач [PERSON] Згідно листу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків № 1953-6 від 19.01.2018 р., вони не мають можливості для вирішення питання про зняття арешту з майна, оскільки технічна реалізація доступу правонаступників відділів ДВС до виконавчих проваджень, зареєстрованих реорганізованими відділами ДВС потребує певного часу на опрацювання програмного забезпечення АСВП , а строк зберігання переданих до архіву органу ДВС виконавчих проваджень закінчився та вони підлягають знищенню (а.с.8). Відповідно листу Київського об'єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова № 14899-47/08 від 28.11.2017 р., направленому на ім'я Обуховського міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління у Київській області повідомляється, що вимога Ф-34 від 05.09.2013 року про сплату заборгованості зі страхових внесків у розмірі 170,00 грн. [PERSON] самостійно сплачена 20.12.2016 р. в повному обсязі та просять закрити виконавче провадження і повернути оригінал вимоги Ф-34 від 05.09.2013 р. про сплату заборгованості (а.с.79). У відповідності до ч.1ст. 59 Закону № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини - ч.2ст.59 Закону України "Про виконавче провадження". Оскільки не зняття заборони на відчуження спірного транспортного засоби викликано перепонами у роботі автоматизованої системи та технічної реалізації доступу правонаступників ДВС до виконавчих проваджень, а паперові архіви знищені за закінченням строків зберігання відповідно, що підтверджено матеріалами справи, суд приходить до висновку, що заборона на відчуження спірного автомобіля порушує права позивача та має бути знята. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти. Суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 391 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду тільки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 і 376 Цивільного кодексу України. У решті випадків право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України). Жодних доказів створення відповідачем перешкод у здійсненні позивачем користування або розпорядження спірним транспортним засобом суду не надано. Більше того, наявні у матеріалах справи докази, сама позовна заява та пояснення представника позивача свідчать про те, що автомобіль перебуває у володінні та користуванні позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі, підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 передбачено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг. У силу п. 7, 8 зазначених Правил власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку Таким чином, перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в уповноваженому органі МВС Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків, а також внесення в установленому порядку платежів за огляд транспортних засобів, реєстрацію, перереєстрацію та зняття їх з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків. Згідно з п. 40 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду. Таким чином, до вчинення зазначених дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець набути право власності на транспортний засіб. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що спірний автомобіль було знято спірний автомобіль з обліку в органах МВС перед укладенням договору купівлі-продажу. В той же час, між сторонами було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, що є самостійною підставою для реєстрації транспортного засобу. Суд зазначає, що фактична передача транспортного засобу у володіння позивача на підставі акту прийому-передачі, не має наслідком набуття позивачем права власності на спірний автомобіль. Однак, позивач стверджує, що він набула права власності на транспортний засіб на підставі договору купівлі-продажу. Враховуючи, що нормами чинного законодавства передбачено виникнення права власності на транспортні засоби тільки лише після їхньої державної реєстрації, винесення судом рішення про визнання за позивачем права власності не тягне за собою автоматичного набуття такого права, оскільки в будь-якому разі право власності у позивача виникне лише після державної реєстрації такого права, в т.ч. і на підставі договору купівлі-продажу. Саме по собі визнання права власності в судовому порядку фактично дублює договір купівлі-продажу. А тому вимогу про визнання права власності суд розцінює як бажання позивача уникнути оформлення свого права у визначений законом спосіб , відповідно, приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог в цій частині. За даних обставин, приймаючи до уваги те, що транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» модель «SPRINTER 311» CDI, 2001 року випуску, колір білий, номер кузова [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], номерний знак [NUMBER]. придбаний позивачем за договором купівлі продажу, на теперішній час у позивача виникли перешкоди у реєстрації придбаного транспортного засобу, у зв'язку з накладенням заборони на відчуження за зобов'язанням, яке виконане до укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, але з технічних причин не може бути припинено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити, у іншій частини позову щодо визнання права власності в наведений вище підстав, слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: partial