Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини, матеріально не утримує свою дитину. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина перебуває на її утриманні. Позивач [PERSON] до залу суду не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, де зазначила також, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.08.2009 виконкомом Андріяшівської сільської ради. (а.с.7) Згідно з довідкою про місце проживання дитини, виданою службою у справах дітей Середино-Будської районної державної адміністрації Сумської області від 11.11.2019 №508, неповнолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; батько дитини [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає. (а.с.8) Дитина сторін перебуває на утриманні матері [PERSON] , яка працює касиром у ФОП [PERSON] , дохід якої за період з 24.07.2019 по 31.10.2019 склав 13439,38 грн., що підтверджується довідкою про доходи, виданою ФОП [PERSON] (а.с.9) Згідно з положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ч.ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Суд враховує Закон України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" згідно якого, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 1 січня 2020 року складає 2218 грн. та мінімальний розмір аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). У зв`язку з зазначеним вище, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1100 грн. щомісячно, а не 2000 грн., як це зазначено у позові, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Суду не надано доказів про доходи відповідача, про наявність у відповідача дорогої нерухомості чи коштовного рухомого майна, грошових заощаджень тощо, що є критеріями визначення розміру аліментів згідно ст. 182, 200 СК України. Докази, на які посилається позивач, доводять лише потреби дитини в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, в розмірі який заявлений в позові. За ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню, а позивач звільнена від сплати судового збору за цією позовною вимогою за п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 768, 40 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial