Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування збитків грошову суму у розмірі 6083,85 грн. та з [PERSON] грошову суму у розмірі 3194,71 грн., як неправомірно отриману. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.12.2013 року між ПАТ СК «АХА Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування № 11500118/05АВ, за яким застраховано майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] . 01.10.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Chery, державний номерний знак [NUMBER] , який знаходиться у володінні [PERSON] та під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] . Цивільно-правову відповідальність Відповідача застраховано у ПАТ «НАСК «Оранта». Позивачем проведено виплату страхового відшкодування потерпілій стороні за договором добровільного страхування у загальному розмірі 9278,71 грн., проте ПАТ «НАСК «Оранта» також здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій стороні [PERSON] у розмірі 3194,86 грн., про що остання не повідомила позивача, внаслідок чого, зазначена сума не була врахована при здійсненні відшкодування за договором добровільного страхування і підлягає поверненню ПАТ СК «АХА Україна». Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Херсонської області Гаврилова Д.В. від 03.03.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою від 05.07.2017 року ПАТ «НАСК «Оранта» залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та витребувано копію страхової справи. Ухвалою від 22.02.2018 року залучено [PERSON] до участі у справі в якості співвідповідча. Відповідно до розпорядження Херсонського міського суду Херсонської області №01-09/1259/18 від 24.09.2018 року суддя Гаврилов Д.В. не може продовжувати розгляд справи у зв`язку закінченням строку дії повноважень судді. 24.09.2018 року судді Херсонського міського суду Херсонської області Єпішину Ю.М. повторно автоматизовано розподілено дану справу. Ухвалою від 25.09.2018 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження 22.11.2017 року на виконання ухвали суду від 05.07.2017 року від ПАТ «НАСК «Оранта» надійшли матеріали страхової справи (а.с. 56-79). Представником відповідача [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву. Від представника ПАТ «НАСК «Оранта» до суду надійшли письмові пояснення з додатками (а.с. 155-168). Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про надання всіх необхідних документів та пояснень для розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] адвокат Ремига М.Л. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, свого представника не направила, відзив на позов не надала, причини неявки суду, не повідомила. Представник третьої особи ПАТ «НАСК «Оранта» Матеборчук Н.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода, завдана одній із осіб з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом встановлено, що 01.10.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Chery, державний номерний знак [NUMBER] , який знаходиться у володінні [PERSON] та під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] . внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно договору добровільного страхування № 11500118/05АВ від 20.12.2013 року, укладеного між ПАТ СК «АХА Україна» та [PERSON] , застраховано майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля Hyundai, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 6-11). Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.11.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 12). Згідно вказаної постанови [PERSON] 01.10.2014 року о 09 год. 00 хв. в м. Херсоні по вул. Карла Маркса, керуючи транспортним засобом Чері, державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований Фольксваген д/н. [NUMBER] , який внаслідок наїзду здійснив зіткнення з автомобілем Хюндай д/н [NUMBER] . У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. ПАТ СК «АХА Україна» на підставі акту огляду транспортного засобу від 07.10.2014 року, страхового акту від 27.10.2014 року та розрахунку до нього, здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 9278,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 138248 від 29.11.2014 року (а.с. 18-22). Судом встановлено, що Цивільно-правову відповідальність [PERSON] було застраховано у ПАТ ПАТ «НАСК «Оранта». Так, згідно Поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС 5814166 транспортний засіб Chery, державний номерний знак [NUMBER] застрахований у ПАТ «НАСК «Оранта» (а.с. 158). ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі акту огляду транспортного засобу від 01.10.2014 року, страхового акту № ОЦВ-14-8520/1 та розрахунку до нього, здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 3194,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 124 від 13.01.2015 року (а.с. 161,167-168). Позовні вимоги ПАТ СК «АХА Україна» про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 6083,85 грн. заявлені до винуватця у вчинені дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON] . Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18 висловила правову позицію, яка полягає у тому, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інститутустрахування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, яким у даному випадку є ПАТ «НАСК «Оранта». Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірі 6083,85 грн. є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. При вирішенні позову, в частині стягнення на користь ПАТ СК «АХА Україна» з [PERSON] грошової суми в розмірі 3194,86 грн., суд виходить з наступного. Пунктом 20.23 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 11500118/05АВ від 20.12.2013 року визначено, якщо Страхувальник одержав відшкодування збитків від особи, винної в заподіянні цих збитків, він зобов`язаний в 10-денний строк повернути Страховику одержане страхове відшкодування (якщо відшкодування здійснене), чи заявити про цей факт Страховику для врахування при здійсненні відшкодування. Якщо збитки відшкодовані третіми особами частково і менші необхідного страхового відшкодування згідно з умовами Договору, то страхове відшкодування виплачується за вирахуванням сум, одержаних Страхувальником від осіб, відповідальних за заподіяні збитки. Оскільки [PERSON] , згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту, було отримано 29.11.2014 року від ПАТ СК «АХА Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 9278,71 грн., то за умовами зазначеного Договору (п. 20.23) сума страхового відшкодування в розмірі 3194,86 грн., яка була отримана 13.01.2015 року від ПАТ «НАСК «Оранта» підлягає стягненню з [PERSON] на користь ПАТ СК «АХА Україна». Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, зміст правовідносин, що виникли між сторонами, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 473,79 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial