Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з відповідача на утримання сина [PERSON] 17.07.2003р. народження. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що до 06.06.2012р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей дочку [PERSON] 1998р. народження, яка на даний час вже є повнолітньою та неповнолітнього сина [PERSON] 2003р. народження. За рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області в справі №815/5966/2012 від 06.06.2012р. з відповідача [PERSON] на її користь стягувались аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) останнього, починаючи з 10.04.2012р. Їй стало відомо, що позивач працює в м. Києві неофіційно, отримує досить високий, нерегулярний, мінливий дохід, який витрачає на свої потреби. Сума аліментів, які позивачка отримує від відповідача за вищезазначеним рішенням суду є недостатньою для належного утримання дитини. Виходячи з отриманої нею інформації про доходи відповідача, небажання останнього добровільно сплачувати аліменти у більшому розмірі, просила ухвалити рішення, стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. Зазначила, що інших аліментних зобовязань, відповідач немає, стягнення по виконавчих документах з нього не здійснюються. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила його задоволити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач згідно з вимогами ч.9 ст.74 ЦПК України викликався в судове засідання через оголошення у пресі (газета «Львівська пошта» № 23 (1933) від 25.03.2017р.), але на виклик суду повторно не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області в справі №815/5966/2012 від 06 червня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] присуджено до стягнення аліменти на утримання дітей - дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку, щомісячно до їх повноліття, починаючи з 10.04.2012 року. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. [PERSON] досягла повноліття 15.13.2016р., що підтверджується свідоцтвом про народження 1-СГ №150727 від 23.03.1998р. Стаття 3 Конвенції про права дитини від20 листопада 1989 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.ч.2,3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно розрахунку заборгованості №1826/8 від 21.10.2016р., виданого Соломянським районним відділом ДВС, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання двох дітей станом на 14.09.2016р. становить 6679,12 грн. 14.09.2016р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення даного виконавчого провадження оскільки від ТзОВ «Лайфселл» надійшов лист про те, що [PERSON] не є працівником цього ТзОВ. Згідно листа Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС від 07.12.2016р. позивачку повідомлено, що виконавчий документ виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання дітей на примусовому виконанні станом на 06.12.2017р. не перебуває. Суд вважає, що позивачкою доведено зміну умов матеріального стану відповідача, який звільнився з постійного місця праці, офіційно не працевлаштований. Окрім цього, у зв'язку з досягненням повноліття старшою дочкою [PERSON] 15.03.1998р. народження, на утриманні відповідача залишається лише одна неповнолітня дитина син [PERSON] 17.07.2003р. народження. Отже, виходячи з наведеного суд вважає, що є підстави змінити розмір аліментів наступним чином: - розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не працевлаштований, докази, того, що у нього є регулярний та постійний дохід суду позивачем не надані; - при визначенні розміру аліментів суд бере до уваги те, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, наявність інших непрацездатних осіб на його утриманні не встановлено; - прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1777 гривень, згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік". Виходячи з наведеного, враховуючи обов'язок обох батьків в рівній мірі щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити частково, встановивши розмір стягуваних з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., тобто у розмірі, максимально наближеному до половини прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який встановлений законодавством з 1 травня 2017 р. Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial