Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку (пай), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на початку 1957 року до радгоспу № 17 було приєднано колгосп ім. Будьонного (с.Новомиколаївка, Романівка) і в цьому ж році радгосп був перейменований в радгосп «Дружба» ( а в 1995 році за протоколом № 2 у КСП «Дружба»), який проіснував до 1996 року. У 1996 році у зв'язку з реорганізацією сільського господарства КСП «Дружба» було ліквідовано і створено АТЗТ «Агро-Союз». Відповідно до запису у трудовій книжці № 11 позивач був прийнятий на роботу у радгосп «Дружба» трактористом бригади 3 № за наказом № 21-к 09 лютого 1989 року та пропрацював там до 03 липня 1996 року Згідно довідки Синельниківського райвідділу земельних ресурсів №736/2-16 від 13.05.2016 року він значиться під № 338 в списках - додатку до державного акту на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», який видано Майською сільською радою та зареєстровано в Синельниківській районній раді народних депутатів 03 квітня 1995 року. Таким чином, він має право на земельну частку (пай), яка згідно Синельниківського відділу земельних ресурсів №736/2-16 від 13. 05. 2016 року по КСП «Дружба» становить 9,59 умовних кадастрових гектарів, а грошова оцінка складає 344703,29 грн., але своє право на одержання земельної ділянки (паю) не реалізував, так як знаходився у місцях позбавлення волі. За Указом Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що його додають до державного акта на право колективної власності на землю. Для того, щоб набути право на земельну частку (пай), згідно з вимогами зазначеного Указу, необхідна наявність таких обставин: щоб особа була членом КСП на час отримання акта про право колективної власності на землю; щоб була внесена до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю; щоб КСП отримало акт про право колективної власності на землю. Отже, право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обов'язковим додатком списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. Оскільки, згідно з Законом України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), який видається районною (міською) державною адміністрацією, позивачеві необхідно було спочатку отримати його, а вже наслідком передбачено виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості). Звернення позивача до відповідачів щодо встановлення права на земельну ділянку та отримання сертифікату та паю в натурі залишилися без відповіді та рекомендовано звернутися до суду з цим позовом. Просить визнати право власності на земельну ділянку (пай) за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER], із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Синельниківського району Дніпропетровської області у розмірі 9,59 умовних кадастрових гектар. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник відповідача Синельниківської районної державної адміністрації в судове засідання повторно не зявився по невідомим суду причинам. Відповідно до ч.1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно зі ст1 ЦПК України, встановив наступне. Відповідно до довідки Управління держгеокадастру у Синельниківському районі Дніпропетровської області від 13.05.2016 року №736/2-16 в державному акті на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», який видано Майською сільською радою та зареєстровано в Синельниківській районній раді народних депутатів від 03 квітня 1995 року за №12 громадянин [PERSON] в списку-додатку до державного акту, який знаходиться в управлінні Держгеокадастру у Синельниківському районі, значиться під №338, розмір паю по КСП «Дружба» становить 9,59 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. № 720/95 «Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними». Відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України в редакції 1990 року суб'єктами права колективної власності на землю є КСП, розпорядження земельними ділянками, переданими у колективну власність здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта. У відповідності з п.4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України чинного з 01 січня 2004 року, цивільні відносини які виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності з 01 січня 2004 року. Суд, зясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, але вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, враховуючи положення Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року, а також ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, відповідно до яких право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а члени колективного сільськогосподарського підприємства, включені до списку-додатку до державного акта на право колективної власності на землю, набувають лише право на земельну частку (пай), яке в подальшому має бути оформлено у встановленому законодавством порядку та проведено державну реєстрацію цього права.

Outcome: partial