Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON], інтереси якої за довіреністю представляє [PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів до відповідача [PERSON] Посилається на те, що з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі протягом 2009 року по 2016 рік. В шлюбі 01 травня 2010 року народилась дочка [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 серпня 2016 року стягнуто з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.08.2016 року і до досягнення нею повноліття. З часу розгляду справи в суді у неї змінився матеріальний стан, оскільки вона ніде не працює, її заробітки стали рідшими, а витрати на дитину збільшились, зароблених коштів не вистачає на утримання дочки, яка навчається в школі. У [PERSON] змінилось матеріальне становище, одна з його дітей від попереднього шлюбу тала повнолітньою, і відповідно осіб на його утриманні стало менше. Згідно довідки Вижницького районного відділу ДВС на виконанні у відділі ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області стосовно боржника [PERSON], перебуває тільки одне виконавче провадження згідно виконавчого листа Вижницького районного суду від 26.08.2016 року №713/1194/16 про стягнення з нього аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дочки, тобто інших виконавчих проваджень немає. Фактично [PERSON] ухиляється від виконання свого прямого обовязку утримувати дитину, у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 2556,66 грн. станом на лютий 2018 року. Згідно з ухваленим Законом «Про Державний бюджет України на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму у 2018 році дітям від 6 до 18 років становитиме з 01.01.2018 року 1860,00 грн., з 01.07.2018 року 1944 грн., з 01.12.2018 року 2027,00 грн. Мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, виходячи що розмір стягуваних аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму, буде становити в межах 930,00 грн. 1013,50 грн. у місяць. Просить змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача [PERSON] на її користь, а саме, стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 (Пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, посилались на обставини викладені в позові, просили задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, подав письмовий відзив відповідно до якого зазначив, що посилання позивачки що після припинення шлюбних відносин він не надає допомогу на утримання дитини є безпідставними, а також те, що її матеріальне становище значно погіршилося, не працює, але при цьому не надає жодного доказу, що підтверджує викладені в позові обставини. [PERSON] працездатна, здорова людина, інших дітей на її утриманні немає, вона цілком може влаштуватися на роботу чи утримувати підсобне господарство і таким чином покращити своє матеріальне становище, а не вимагати від нього грошей. Починаючи з дня народження дитини і по теперішній час, він не припиняв її утримувати та матеріально забезпечувати, постійно приймає участь у її вихованні, догляді, намагається надати їй повноцінне батьківське піклування та турботу, не зважаючи на те, що спільно з ними не проживає. Протягом досить тривалого часу, вони не можуть досягнути домовленості щодо способу виконання ним обов'язку з утримання неповнолітньої дочки, причиною виникнення чого є вимога позивача приймати участь в утриманні дитини виключно в грошовій формі. Натомість такий спосіб утримання дитини не влаштовував його, оскільки він не мав та не має довіри до позивача, що кошти будуть спрямовані саме на утримання дитини. Тому, він пропонував виконувати свої зобов'язання щодо утримання дитини в переважній більшості в натуральній формі (їжею, одягом, оплатою навчання, лікування та відпочинку, ін.). Проте, позивачку не влаштовував саме такій спосіб утримання ним дитини, вимагаючи встановити виключно грошову форму їх забезпечення, що звичайно не влаштовувало його. Домовленості між ними не досягнуто. Зазначив, що на її утриманні перебуває [PERSON] Іллівна12.05.1997 року народження, [PERSON], [INFO]. Крім двох неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на його утриманні перебуває повнолітня дочка [PERSON], яка в даний час навчається в Чернівецькому національному університеті ім.Ю.Федьковича на платній формі, в семестр необхідно сплатити 3500,00 грн., в рік виходить 7000,00 грн. він змушений сплачувати за навчання доньки і допомагати їй матеріально. Крім того оплачує проживання в гуртожитку, - 1000,00 грн. в семестр, надає гроші на придбання одягу, продуктів харчування, та предметів першої необхідності. На даний час він тимчасово не працює, за станом здоровя, іноді працює по найму, доходи, які він отримував є незначними і не дають можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1300,00 грн. на дитину щомісячно, оскільки інших заробітків чи доходів в чи будь-якої іншої діяльності, не має, його доходи не дають можливості в повному обсязі та в строки передбачені законодавством України, сплачувати комунальні послуги, газопостачання, електропостачання в тому числі з утримання будинку. Його матеріальне становище за останні 6 місяців 2017-2018 року, складає 1000,00 грн. -2000,00 грн. на місяць, що не дає йому об'єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі коштів у розмірі 1300,00 грн. на дитину щомісячно, оскільки така сума аліментів на місяць перевищує більш як в 3 рази його доходи за такий же період. Крім того, він майже чотири роки має захворювання головного мозку, епідуральна гемотома лівої гемісфери. Ознаки набряку та лікворної дисциркуляції головного мозку. Множинні переломи лівої потиличної, тімяної і лобної кісток черепа зліва, яке отримав внаслідок падіння з висоти під час проведення ремонту будинку, яке на сьогоднішній день особливо прогресує та значно ускладнилося. В даний час він продовжує лікуватися амбулаторно, його захворювання не дають можливості ефективно працювати та отримувати доходи, оскільки більшість часу він витрачає на лікування та курси профілактичних заходів з метою попередження та недопущення ускладнення чи прогресування захворювань. Просить стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 700,00 грн. на місяць, Суд, заслухавши позивачку [PERSON] та її представника [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 03.06.2016 року розірвано, що підтверджується копією рішення. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ №117189, виданого 06.05.2010 року виконавчим комітетом Міліївської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис 19. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.08.2016 року позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 650,00 грн. щомісяця, починаючи з 02.08.2016 року і до настання її повноліття. З довідки Вижницької міської ради №4-529 від 19.02.2018 року вбачається, що у [PERSON] на утриманні знаходиться неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. З довідки Вижницького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області №14.3.24/103 від 15.02.2018 року вбачається, що нараховано аліменти за період з 02.08.2016 року по 28.02.2018 року в сумі 12306,66 грн. До відділу надано квитанції про сплату аліментів на суму 9750,00 грн. Борг складає 2556,66 грн. Судом також встановлено, що [PERSON] офіційно не працює, має на утриманні двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з дружиною [PERSON], інших осіб на утриманні немає, є працездатним, має проблеми зі здоровям, що підтверджується довідкою Вашківецької міської ради №529 від 26.03.2018 року, випискою з амбулаторної картки. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2). стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року (справа №143 цс13) Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2018 році», у 2018 році встановлено у прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 серпня 2016 року, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати з [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1100,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (пятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Посилання [PERSON] стосовно того, що на його утриманні перебуває повнолітня дочка [PERSON], яка навчається і на утримання якої він надає значні кошти, як на підтвердження даних обставин надає копію договору №02-147 від 19.08.2014 року, судом до уваги не береться, оскільки доказів того, що саме він, як батько надає кошти для навчання повнолітньої дочки немає, в платіжних квитанціях, платником значиться [PERSON] Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Суд вважає за необхідне, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 704,80 гривень в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України, п.3 п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»

Outcome: partial