Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач 15.01.2020 звернулась до суду із позовною до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Позовна заява мотивована тим, що 17.09.2011 між сторонами було укладено шлюб, який надалі 24.07.2017 на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва, було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, відтак позивачка звернулась до суду з вимогою, щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі у розмірі 3 000 грн., щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 21.01.2020 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідач по справі повідомлений судом про розгляд судом даного провадження у встановленому законом порядку, про що свідчить відмітка про вручення поштової кореспонденції суду. На адресу суду подав відзив на позовну заяву від 06.02.2020 року, згідно якого визнав позов частково та просив визначити розмір аліментів, що складає 800 грн., посилаючись на те що він з дитинства являється особою з інвалідністю ІІ групи, оскільки хворіє на бронхіальну астму, яка має важкий перебіг. У зв`язку з наявною хворобою відповідач потребує систематичного та регулярного обстеження і лікування, несе регулярні витрати на медичні препарати, які є життєво необхідні для його здоров`я. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводитись. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2017, було розірвано. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно пояснень позивача, що викладені в позовній заяві, батько дитини ухиляється від виконання своїх зобов`язань, щодо утримання доньки. Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як свідчить позивач, не досягли. Частиною другою ст. 51 Конституції України, та ст. 180 Сімейного Кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, про це відповідно також просить позивач у своїй позовній заяві. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 3000 грн., щомісячно від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в свою чергу надав відзив на позовну заяву, згідно якого пояснив, що з дитинства є особою з інвалідністю ІІ групи, оскільки хворіє на бронхіальну астму, яка має важкий перебіг. На даний час відповідач не працює, а єдиним джерелом його доходу є пенсія, яку він отримує по інвалідності. Розмір якої станом на січень 2020 становить 1638, 00 грн., а тому відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. На підтвердження вказаної інформації надав довідку з Пенсійного фонду про доходи, відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідача за 2019 рік, виписку з медичної картки амбулаторного хворого, медичне заключення. Зважаючи на те, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, на даний час не працює, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі - 1109 грн., що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. ( п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»). На підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне звільнити відповідача, який є особою з інвалідністю ІІ групи, від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial