Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

лютому 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг, відповідач підписала заяву без номера від 18.03.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 13000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Оскільки відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, а тому утворилася заборгованість. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 58795,74 грн та судові витрати у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 25.02.2019 р. відкрито провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.42). 22.03.2019 р. від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що повністю не визнає пред`явлені позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позов у повному обсязі, посилаючись на відсутність даних про те, яку саме вона отримала кредитну картку та на яких умовах, необґрунтованість нарахованої суми процентів та уважає що за вказаний в розрахунку період часу розмір процентів має бути не більшим за 9979,35 грн. Також зазначає про подвійну відповідальність та застосування строку позовної давності до пені, повідомляє про часткову сплату боргу в сумі 10996 грн в січні та лютому 2019 року (а.с.54-64). 10.04.2019 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому наголошено на тому, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, а тому представник позивача просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на підвищення процентної ставки у відповідності із умовами договору та активне користування відповідачем кредитною карткою, в тому числі погашення боргу, здійснення розрахунків в терміналах магазину, що є неможливим без картки (а.с.74-79). У судове засідання представник позивача не з`явився, натомість направив клопотання (а.с.35) про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася повторно, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.47,91). Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 18.03.2011р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] укладений кредитний договір без номера, що складається із Заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів, за умовами якого банк видав Клієнту картку - Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з базовою відсотковою ставкою 3,0 % на місяць, яку з 01.01.2013 року переведено на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з базовою відсотковою ставкою 2,5 % на місяць за тратами здійсненими з 01.09.2014 р. - 2,9 %, з 01.04.2015р. - 3,6 % (а.с. 10). За умовами договору (п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов) після отримання від клієнта всіх документів, банк самостійно встановлює кредитний ліміт, який має право в будь-який час змінити, що є безумовною згодою клієнта про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту (а.с.19). Згідно Тарифів банку щомісячний платіж становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості та вноситься до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.10). За несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів передбачена сплата пені, яка розраховується як: пеня 1 (базова % ставка за договором / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту) + пеня 2 (1% від заборгованості, але не менше 30 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки по кредиту або % 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн) (а.с.10). Та при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій (а.с. 10). Пунктом 1.1.5.20 Умов передбачено, що при порушенні строків платежу по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбачених договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов`язаний сплатити штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій (а.с.16). Згідно п. 1.1.5.21 Умов якщо в інших розділах не визначено іншого, при непогашенні кредиту в строк, установлений графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, установленим в заяві на приєднання до діючого Договору для відсотків з дня виникнення простроченої заборгованості. У випадку непогашення вказаного простроченого зобов`язання на протязі 30 календарних днів всі сплачені після вказаної дати платежі є пенею, крім платежів направлених з врахуванням установленої Договором черговості на погашення тіла кредиту. В період нарахування пені на всю суму заборгованості по кредитному договору відсотки не нараховуються. (а.с.16). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. У відповідності до ст. 76 ч. 1 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 13.01.2019 р. заборгованість відповідача за даним кредитним договором перед банком становить 58795,74 грн., з яких: 8870,54 грн. - тіло кредиту; 20729,99 грн. - нараховані відсотки; 25919,22 грн. - нарахована пеня; 3275,99 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.6-8). З виписки по картковому рахунку вбачається, що [PERSON] користується кредитними коштами та періодично, але не в повному обсязі, вносить грошові кошти на погашення кредитної заборгованості, останні платежі датовані в січні та лютому 2019 року, що відповідачем не заперечується (а.с. 80-89). Водночас, ставлячи питання про одночасне стягнення пені та штрафу, банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов`язання, що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Оскільки п. 1.1.5.21 Умов (стягнення пені) та п. 1.1.5.20 (стягнення штрафу) визначена відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, а відтак одночасне їх застосування є неприпустимим. Вказаний висновок викладений у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015р. Таким чином, оскільки умовами договору передбачено першочергове стягнення неустойки у вигляді штрафу (п. 1.1.5.20),а тому суд уважає, що вимога позивача про стягнення пені (п. 1.1.5.21), яка передбачена Договором, є безпідставною. За таких обставин, ураховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в установлені договором строки, позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з чим з відповідачана користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором без номеравід 18.03.2011 р., яка виникла станом на 13.01.2019 р., у розмірі 32876,52грн, що включає: 8870,54грн - тіло кредиту; 20729,99 грн - відсотки; судові штрафи - 3275,99 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1074,16 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial