Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.03.2011 року в розмірі 39\~790,82 грн., посилаючись на те, що [PERSON] отримав кредит в розмірі 5200 грн. Проте відповідач належним чином не виконує свої обовязки за кредитним договором щодо своєчасної сплати суми заборгованості не виконує, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, натомість надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, надавши відповідну заяву та письмові заперечення проти позову. Вважає, що позивач незаконно змінив відсоткову ставку по кредиту та одночасно нарахував йому штраф та пеню. Також просив застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав: Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~ Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 02.03.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, копії витягу з «Умов та правил надання банківських послуг» та витягу з «Тарифів Банку». Згідно з довідкою про зміну кредитного ліміту з 02.11.2013 року кредитний ліміт по кредитній карті клієнта [PERSON] становив 5000,00 грн. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до цієї норми договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з п 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника що до прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою, Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. На підставі п.1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків, із завчасним попередженням клієнта не менш ніж за 7 днів до введення таких змін, зокрема у виписці по картрахунку. У разі, якщо протягом 7 днів Банк не отримав від клієнта незгоди щодо таких зміни, вважається, що Клієнт приймає нові умови. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг. - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту га Овердрафту), оплата Винагороди Банку. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. 02.03.2011 року відповідач почав використовувати отримані на кредитну карт кредитні кошти, що підтверджується розрахунком заборгованості по договору. Останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом був здійснений 25.01.2014 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач скористався кредитом, однак зобовязання за договором не виконав, а саме не належно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачу станом на 31.10.2016 року нараховано заборгованість 39 790,82 грн., яка складається з: 4971,54 грн. - заборгованість за кредитом; 32 348,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1870,99 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно положень ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Крім того, суд звертає увагу, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що умовами договору передбачено одночасне стягнення декількох видів неустойки - штрафів та пені за порушення кредитних зобовязань, суми штрафів до стягнення з відповідача не підлягають. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15 . Суд вважає, що пеня є більш дієвою мірою впливу на боржника, оскільки обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання зобовязання та за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання своїх зобовязань. Таким чином у стягненні з відповідача штрафів у розмірі: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1870,99 грн. - штраф (процентна складова) слід відмовити, а отже загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача складає 37419,83 грн. (39790,82 500,00 1870,99 = 37419,83). Посилання відповідача на пропущений позивачем строк звернення до суду з позовом є безпідставним, оскільки строк дії платіжної карти встановлений до грудня 2019 року(а.с.97). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.10.2015 року по справі №6-14цс14 та №6-61цс14. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог, згідно ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial