Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 07 листопада 2019 року шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвано. Крім того, рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 17 квітня 2014 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання дітей її доходи значно зменшились, а потреби дітей постійно зростають. Так, діти навчаються у школі та потребують купівлі їм одягу, взуття, навчального приладдя. Також діти потребують духовного розвитку, в тому числі розвитку їх талантів та здібностей. Такі витрати вона несе сама, оскільки відповідач добровільно коштів дітям не надає. Позивач також вказує, що вона самостійно оплачує комунальні послуги, вартість яких значно зросла. Як підставу для збільшення встановленого судом розміру аліментів позивач зазначає про законодавче встановлення збільшеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Не маючи достовірної інформації про рівень доходів відповідача, все ж таки вважає, що він має змогу плати збільшений розмір аліментів, оскільки працює неофіційно, в тому числі, за кордоном. З огляду на наведене позивач просить суд збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень та аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача адвокат Марчук М.С. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 17 квітня 2014 року з [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову, 17 лютого 2014 року, та до досягнення дітьми повноліття Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За частинами першою та другою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 № 2475-VIII внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2218 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд встановив, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів змінились обставини, з яких виходив суд при встановлені розміру аліментів. Суд враховує, що розмір встановлених аліментів на утримання дітей є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік». Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що сплачує відповідач на користь позивача, а саме: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial