Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок літ."А" з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адрсеою [ADDRESS] та змінити державну реєстрацію права власності на цей будинок з спільної часткової власності на особисту приватну власність фізичних осіб. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги позивача і в обгрунтування їх пояснив, що з час шлюбу з відповідачкою [PERSON] було ними нажито спільне майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу у 2005 році було вирішено питання стосовно поділу спільного майна нажитого в шлюбі, в тому числі стосовно житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами. На підставі ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 02.11.2005 року було затверджено мирову угоду, укладеної між ним та відповідачкою [PERSON] стосовно реального поділу житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, та виділено в натурі кожному із співвласників: [PERSON] в житловому будинку «А» кімнати 1-4 пл.14,8 кв.м,1-5 пл.12,6 кв.м, загальною площею 27,4 кв.м, в мансарді кімнату 1-8 пл.13,0 кв.м. Крім того сіни з погребом «а», гараж «Г», убиральню «Ж», частину сараю «Б», а саме кімнату 3 пл.9,6 кв.м,1/2 №1 споруд, що складає 49/100 часток. Відповідачці [PERSON] в житловому будинку «А» кімнати 1-1 пл.6,0 кв.м,1-2 пл.18,1 кв.м.1-3 пл.7,3 кв.м , загальною площею 31,4 кв.м, в мансарді кімнати 1-6 пл.7,4 кв.м,1-7 пл.17,4 кв.м загальною площею 28,4 кв.м.Крім того, сарай «В» з погребом,душ «Є», частину сараю «Б», а саме кімнату 1 пл.13,2 кв.м кімнату 2 пл.13,3 кв.м загальною площею 26,5 кв.м, тамбур «Б»,1/2 №1,2 споруд, що складає 51/100 часток.Після реального розподілу, зроблено перепланування будівлі з влаштуванням окремих входів до кожної з окремих частин будівлі. Після укладення мирової угоди та реального поділу майна, який знаходився у спільній частковій власності було зареєстровано право власності [PERSON] на 49/100 часток, а за [PERSON] на 51/100 частин житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, однак не було припинено право спільної часткової власності, а було змінено при реєстрації форму власності з спільної сумісної на спільну часткову власність, тому звернувся до суду з позовом, щоб припинити права спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами та зміну державної реєстрації права власності на будинок з спільної часткової на особисту приватну власність. Просив задовольнити позов. Представник відповідачки [PERSON] за дорученням [PERSON] в судовому засіданні пред'явленні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, свої заперечення обгрунтував наступним, оскільки житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] належав сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя, а після поділу в натурі, змінилась і форма стала власності спільна часткова, тому підстав для припинення її не має, оскільки сторонам виділено в натурі частки в житловому будинку, однак оскільки вхід до домоволодіння є спільним, то виключається припинення спільної часткової власності, просив відмовити в задоволенні позову. Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази надані сторонами вважає встановленими наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання в шлюбі було придбано майно, в тому числі і житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS]. Після розлучення у 2005 році було поділено майно відповідно до часток та виділено їх в натурі кожному із співвласників, що підтверджується ухвалою Генічеського районного суду від 02.11.2005 року, яким було затверджено мирову угоду між сторонами. Після виділу в натурі було зареєстровано право власності за [PERSON] на 49/100 частин у будинку в [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.12.2005 року Генічеського бюро технічної інвентаризації. Згідно ст.364 ч.1 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Статтею 364 ч.3 ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласникам у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Як встановлено в судовому засіданні сторони здійснили поділ спільного майна подружжя та виділили належну їм частку в натурі, що підтверджується копією ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 02.11.2005 року, тому з урахуванням вимог ст.364 ч.3 ЦК України повинно бути припинено між сторонами право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими і побутовими будовами і спорудами. Заперечення представника відповідача, суд не приймається, оскільки вони суперечать вимогам ст.364 ч.3 ЦК України, так як був здійснений виділ співвласникам у натурі частки із спільного майна.Наявність спільного входу до домоволодіння не може бути підставою для відмовити в припиненні права спільної часткової власності, тому суд вважає, що слід задовольнити позов позивача в частині припинення права спільної часткової власності. Стосовно зміни державної реєстрації права власності з спільної часткової на особисту приватну слід відмовити, оскільки позивач вправі сам звернутися до державного реєстратора та змінити державну реєстрацію. У разі відмови державного реєстратора, тільки тоді позивач може оскаржити дії державного реєстратора до суду, тому дані вимоги заявлені передчасно. У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи ,покладаються у разі задоволення позову частково - на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Позивачем заявлено, що стягнення з відповідачки на його користь судові витрати в сумі 2990 гривень, які складаються із витрат по сплаті судового збору в сумі 640 гривень, що підтверджується квитанцією №66 від 27.09.2017 року, витрати по сплаті за нотаріальне посвідчення довіреності, які підтверджуються довідкою від 14.01.2016 року приватного нотаріуса [PERSON] та витрати на правові послуги в сумі 2000 гривень, які не підтверджені, тому з урахуванням, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає, що судові витрати в сумі 990 гривень, які підтверджені документально покладаються порівну на сторони, і підлягають стягненню на користь позивача з відповідачки в сумі 495 гривень.

Outcome: partial