Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вищеозначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2015 року відповідач, керуючи своїм транспортним засобом автомобілем «Sang Yong», реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись заднім ходом, не побачивши його автомобіль «Dacia Logan», реєстраційний номер [NUMBER] та допустив зіткнення. В результаті огляду його автомобіля виявлено пошкодження правої передньої двері. Відповідач визнав свою вину та погодився відшкодувати всі завдані збитки. За участю відповідача та представника страхової компанії відповідачем-2, з якою відповідачем-1 було укладено обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, було складено та підписано сторонами повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та акт огляду транспортного засобу та погодилися на заміну пошкодженої двері на нову. За заявою про виплату страхового відшкодування від 22.09.2015 страховою компанією було відшкодовано 5824,52 грн., в тому числі: 2314,76 грн. вартість робіт та матеріалів та 3509,76 грн. вартість передньої двері з урахуванням зносу, коефіцієнт якого складає 0,48 від ринкової вартості. Дослідження ринкової вартості пошкодженого транспортного транспорту та визначення коефіцієнту проводилося експертом відділу адміністрування витрат по регіональній мережі АТ «ПРОСТО-страхування» [PERSON] Нарядом замовленням №675 виданим ПП [PERSON] встановлена вартість пошкодженої двері, а також перелік та вартість робіт, матеріалів, повязаних з її заміною і загальна вартість склала 9626,76 грн., в тому числі: 2314,76 грн. вартість робіт та матеріалів, 7312 грн. вартість правої передньої двері. В добровільному порядку [PERSON] відмовляється відшкодувати вказані збитки. З врахуванням уточненою позовною заявою позивач прохає стягнути з відповідача-1 грошові кошти в сумі 4618 грн., в тому числі: матеріальні збитки на відновлювальний ремонт транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3400 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1218 грн. і прохає стягнути на його користь судовий збір у розмірі 487,20 грн. з відповідача-1. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали у повному обсязі уточнені позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач визнав себе винним у пошкоджені транспортного засобу, але не у повному обсязі відшкодовані йому збитки страховою компанією, представник якої направив його для відремонтування пошкодженого автомобіля до СТО ПП [PERSON] та гроші у розмірі 5824,52 грн. як сума страхового відшкодування були перераховані на користь СТО. Відповідач та його представник в судовому засіданні з позовними вимогами не згодні та пояснили, що не заперечують вини у пошкодженні транспортного засобу позивача, але вважають відшкодування страховою компанією у повному обсязі з врахуванням коефіцієнту зносу автомобіля. Вважають, що лімітом страхового зобовязання достатньо суми для відшкодування у повному обсязі на користь позивача з акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування». Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, до суду надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, у відзиву на позову заяву зазначають про виплату взятих на себе зобовязань у повному обсязі. Вислухавши позивача та його представника, відповідача-1 та його представника, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 вересня 2015 року відповідач, керуючи своїм транспортним засобом автомобілем «Sang Yong», реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись заднім ходом, не побачивши його автомобіль «Dacia Logan», реєстраційний номер [NUMBER] та допустив зіткнення. В результаті огляду його автомобіля виявлено пошкодження правої передньої двері. Встановлення даного факту не спростовується сторонами та підтверджується спільним повідомленнями від 10.09.2015 року позивача та відповідача-1 як учасниками ДТТ про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с. 5-6,7-9). Актом огляду транспортного засобу від 10.09.2015 року «Dacia Logan», реєстраційний номер [NUMBER] проведено опис пошкодження та вказана заміна правої передньої двері (а.с.10-11), підписаного учасниками ДТП: [PERSON] та [PERSON] АТ «ПРОСТО-страхування» на підставі висновку експерта відділу адміністрування виплат по регіональній мережі [PERSON] від 30.10.2015 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,48 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 5824,52 грн. на користь СТО ПП [PERSON] (а.с.14-15). Автомобіль марки «Sang Yong», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], був застрахований у акціонерному товаристві «ПРОСТО-страхування». Відповідно до полісу від 01 жовтня 2014 року, укладеного між [PERSON] та АТ «ПРОСТО-страхування», цивільно-правова відповідальність водія перед третіми особами була застрахована з лімітом 50 тис. грн. за майнову шкоду, заподіяну третім особам (а.с.33). Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За виконання ремонтних робіт пошкодженого автомобіля позивач\~\~відповідно до акта виконаних робіт від 12 січня 2016 року сплатив на користь ФОП [PERSON] фактичну вартість ремонту з урахуванням заміни правої передньої двері у розмірі 3400 грн. та АТ «ПРОСТО-страхування» на користь вказаного ФОП перераховано 5824,42 грн., який є платником єдиного податку і займається технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Це означає, що страхові компанії, зазвичай, в умовах договору не беруть на себе відповідальності за втрату товарного вигляду транспортного засобу та до розміру страхового відшкодування включають відсоток зносу. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). \~Як роз'яснено у п.4 постанови ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Відповідно до Положення по порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.1996 року № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з врахуванням фізичного зносу транспортного засобу, а не вартість нових деталей. Суд не погоджується з твердженням відповідача та його представника, що ліміт страхового відшкодування достатній для виплати позивачу у повному обсязі для фактичного розміру шкоди, оскільки страхові компанії вартість відновлюваного ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму. Таким чином, пред'явлена до відшкодування власником пошкодженого транспортного засобу [PERSON] сума, є різницею між сумою страхового відшкодування та фактичними затратами щодо ремонту автомобіля. Згідно з\~ст.1192 ЦК України: розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі різниці між реальним розміром матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля та сумою, сплаченою [PERSON], а саме: 3400 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача-1, як винної у ДТП особи на користь позивача. Позивач прохає стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1218 грн., але суд не погоджується з даними витратами, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Позивачем суду наданий договір про надання правової допомоги від 29.10.2015 року позивачу фахівцем в галузі права [PERSON], інших доказів надання правової допомоги суду не надано та сплати на його рахунок вказаних витрат та доказів того, що він є платником єдиного податку та займається діяльністю, повязану з наданням правової допомоги, в судовому засіданні він виступав як представник, хоча з боку позивача не було клопотання про залучення його в якості представника та не надано суду відповідно до ст. 42 ЦПК України відповідних документів, що посвідчують його повноваження як представника. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial