Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що у відповідності до умов договору б/н від 08 листопада 2011 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, посилаючись на те, що підписана відповідачем заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між ним та банком кредитний договір, умови якого він порушив, внаслідок чого має прострочену заборгованість за кредитним договором, яку просить стягнути з відповідача в розмірі 97600,61 грн., з яких 48154,21 грн. тіло кредиту; 7168,82 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; 37153,74 грн. заборгованість за пенею; штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4623,84 грн. штраф (процентна складова), а також понесені судові витрати. 15.11.2017 року відповідач [PERSON] подав заперечення на позовну заяву про стягнення коштів, в якій зазначив, що 20.07.2016 року в м.Києві на автовокзалі «Київський», два незнайомі хлопці викрали у нього рюкзак, в якому знаходились мобільний телефон, зарплатна картка та військовий квиток. Він зразу ж звернувся із заявою до Борщівського ВП ЧВП ГУНП в Тернопільській області з приводу крадіжки його особистих речей. Його заяву було внесено до ЄРДР № 12016210050000221 від 23.07.2016 року і матеріали 26.08.2016 року було відправлено за підслідністю на ім"я Солом»янського УП ГУНП у м. Києві. Вже тепер він направив запит до Солом»янського УП про надання інформації щодо розслідування крадіжки, однак відповіді так і не отримав до сьогодні. Також 21.07.2016 р. він звертався в Боріщівське відділення «Приватбанку» з приводу крадіжки в нього зарплатної картки, яку було заблоковано, а йому видали нову. Через кілька днів після інциденту на його новий мобільний телефон прийшло СМС, з якого довідався про те, що з його кредитної кратки, яка зберігалась у нього вдома, знято близько 15000 грн. Як тепер вже вияснилось, дані кошти 20.07.2016 р. були зняті з його кредитної картки і тут же переведені на заробітну картку, яка вже була викрадена і в цей же день 14450 грн. були зняті з банкомату «Універмаг» м.Київ проспект Перемоги,3. Тому він одразу звернувся до Борщівського відділення «Приватбанку», просив заблокувати картку, йому повідомили, що це неможливо, так як на ній рахується борг 15 000 грн. і його потрібно погашати. Періодично на його телефон приходили СМС повідомлення про те, що нібито він погашає кредит, в дійсності чого він не робив. Із наданого банком розрахунку заборгованості видно, що починаючи з листопада 2016 року і включно по 01.09.2017 року, тобто вже навіть і після його звернень у всі інстанції, хтось щомісяця саме першого числа погашав по 100 грн. Він знову звернувся за розясненнями до Борщівського відділення «Приватбанку», і працівник банку на ім"я Ірина, відкривши на комп'ютері його рахунок сама була здивованою, так як дійсно хтось знімав кошти з його кредитної картки. Загальна сума боргу на той час становила біля 42000 грн. На той час він оформився в Борщівський центр зайнятості та почав отримувати кошти, частина яких автоматично знімалась для погашення боргу, якого він не брав. 01.09.2016 року в ноього було знято з рахунку 755.92 грн. коштів які поступили з центру, тому він звернувся з цим питанням до Борщівського відділення «Приватбанку», і йому було видано нову кредитку картку, зарплатну картку в цьому банку він закрив, а кредитна картка залишилась. Як видно із розрахунку заборгованості за договором від 08.11.2011 року станом на 31.05.2015 року простроченої заборгованості в нього не було. З наступного наданого позивачем розрахунку вбачається, що з 01.06.2015 року і по 20.07.2016 року жодних коштів із кредитної картки не було знято, що підтверджує те, що він нею не користувався і кошти у борг не брав. Із розрахунку видно, що 20.07.2016 року хтось зняв 14980.16 грн. Надалі 01.09.2016 р. знято 2915.99 грн. однак у виписці банку із його рахунку дана сума зазначена знятою - 22.08.2016 р. - 1883.24 грн. та 23.08.2016 р. - 1032.75 грн., що загалом становить цю суму. Потім щомісяця в одні і ті ж дати стабільно знімались одні і ті ж суми, які оформлені, як покупка товару, вже із його нової кредитної картки за № 568755525069858. Навіть не дивлячись на те, що 23.06.2017 року він подав заяву до центрального офісу «Приватбанку» про дані обставини та в правоохоронні органи, то 22 і 23 липня 2017 року ще кимось було знято вказані вище суми. На підставі викладеного просить в задоволені позову відмовити. 29.11.2017 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» подав письмові поясненн, в яких зазначив, що із виписок по рахункам наявних в матеріалах справи видно, що переказ коштів 20.07.2016 року з кредитної картки було проведено на картку відповідача 41**66. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви про блокування коштів на картрахунку і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки до стоп-листа платіжної системи (п. 1.1.5.29 Договора). Враховуючи п.1.1.5.29 кредитного договору, клієнт несе повну відповідальність за операції проведені з картою. Клієнт у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. Таким чином, враховуючи те, що до суду не надано жодного чинного рішення стосовно встановлення винних осіб та визнання здійснення транзакцій шахрайським шляхом, відповідальність за всі проведені операції з карткою несе відповідач. Щодо оформлення послуги «Оплата частинами» представник позивача зазначив, що згідно порядку оформлення банк надає можливість клієнтам які мають кредитну карту оформити послугу Оплату частинами без відвідування відділення з допомогою своєї діючої кредитної карти. Обовязкові умови для оформлення послуги: кредитний ліміт на карті від 2000 грн. та доступний залишок коштів покриває перший платіж - якщо клієнт відповідає зазначеним умовам йому надається можливість в будь-якій торговельній точці де є термінал ПриватБанку оформити оплату частинами, за допомогою своєї кредитної карти та терміналу в торговій точці. Порядок погашення заборгованості відбувається шляхом списання регулярного платежу з карти клієнта, як з власних коштів при їх наявності, так і з кредитних. Оформлення послуги Оплата частинами можливо тільки за допомогою своєї кредитної картки. У зв'язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності. Крім того, згідно виписки по рахунку, відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобовязання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобовязання за договором. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просить їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві та поясненнях. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали та в його задоволенні просять відмовити в повному обсязі. Так як, [PERSON] кредит не брав, коштами не користувався, а ними заволоділи шахрайським шляхом невідомі особи про що він повідомляв в поліцію та ПАТ КБ «ПриватБанк». Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. 08 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] на підставі його заяви разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (далі кредитний договір), згідно умов якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок, надає кредитну картку. Згідно умов вищезазначеного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначене підтверджується доданою до матеріалів справи копією анкети-заяви відповідача від 08.11.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умовами і правилами надання банківських послуг, з якими ознайомився та погодився відповідач, а також довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до п.2.1.1.5.5 вищезазначених Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобовязань за кредитом. що мала місце на дату нарахування відсотків, що визначено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно п.2.1.1.12.2.1 у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. На підставі п.1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш як за 7 днів до введення змін, проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважатиметься, що клієнт приймає нові умови. У відповідності до п.1.1.3.1.9 банк зобовязаний не рідше як один раз в місяць способом, вказаним в заяві надавати держателю виписки про стан рахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. У разі підключення власника до системи Internet-bankinq (Приват-24) чи Mobile-bankinq банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання СМС - повідомлення. Згідно заяви позичальника [PERSON] від 08.11.2011 року він зобовязався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Пільговий період діє до 55 днів за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; розмір щомісячних обовязкових платежів становить 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості. Базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості становить 2,5 %. Як слідує з вимог п.1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг, за несвоєчасну оплату послуг, передбачених кредитним договором, Умовами та Правилами, клієнт сплачує банку за кожним випадком порушення пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Згідно п.2.1.1.7.6 вищезазначених Умов при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязувався сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань становить в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Відповідно до п.2.1.1.3.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах сум підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні термінів платежів, списання грошових коштів з рахунків клієнта, у разі настання термінів платежів по інших договорах клієнта в розмірах, визначених цими договорами (договірне списання). Відповідно до п.1.1.7.11 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою\~статті 612 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти у сумі 300,00 грн. Відповідачем [PERSON] не виконуються зобовязання за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором станом на 10.09.2017 року у розмірі 97600,61 грн., з яких 48154,21 грн. тіло кредиту; 7168,82 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 37153,74 грн. заборгованість за пенею; 5123,84 грн. заборгованість по судовим штрафам. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Стосовно доводів відповідача [PERSON] про те, що він не користувався кредитною карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та не брав коштів у борг слід зазначите наступне. Як вбачається з повідомлення начальника Борщівського ВП [PERSON], заява [PERSON] по факту крадіжки в м. Києві на автовокзалі «Київський» особистих речей від 23.07.2016 року зареєстрована в ЖЄО Борщівського ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області за №1524. Слідчим СВ Борщівського ВП вказана заява внесена в ЄРДР за №12016210050000221 від 23.07.2016 р. за ст.185 ч.1 КК України. 26.08.2016 року на підставі ч.1 ст.218 КПК України кримінальне провадження №12016210050000221 направлено по підслідності в Солом»янське [PERSON] в м.Києві. Згідно витягу ЄДРДР на підставі заяви [PERSON] 21.07.2017 року відомості про те, що невідомі особи шахрайським способом заволоділи грошовими коштами в сумі 39000 грн., які належать [PERSON] та які знаходились на кредитній картці «ПриватБанку» останнього, внесені в ЄРДР №42017211190000055 за ч.2 ст.190 КК України. Згідно повідомлення в.о. керівника Чортківської місцевої прокуратури [PERSON] 21.07.2017 року на підставі заяви [PERSON], відомості вказані у його повідомленні внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №42017211190000055 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Того ж дня вказане кримінальне правопорушення направлене для здійснення досудового розслідування у Борщівське ВП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області. В повідомленні слідчий СВ Борщівського ВП [PERSON] вказав, що 21.07.2017 року прокурором Борщівського відділу Чортківської місцевої прокуратури розпочато досудове розслідування кримінального провадження №42017211190000055 від 21.07.2017 року за фактом вчинення шахрайських дій з боку невідомих осіб до [PERSON], із правовою кваліфікацією ч.2 ст.190 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 20.07.2016 року біля 14.00 год. на автостанції «Київ», що розташована по вул.Симона Петлюри,32 Соломенський район м.Київ, двоє невідомих осіб чоловічої статі шляхом обману заволоділи майном [PERSON], жителя [INFO], в тому числі банківською заробітною карткою «ПриватБанк» 4149497833167366. В той же день, тобто 20 липня 2017 року невідомими особами із кредитної карточки «ПриватБанк» 5168755511211530 [PERSON], в приміщенні універмагу «Україна», що розташований за адресою м.Київ проспект Перемоги,3, через банкомат було знято грошові кошти в сумі 14550 грн. На даний час по кримінальному провадженні №42017211190000055 від 21.07.2017 року проводиться досудове розслідування, здійснюються всі слідчі та оперативні заходи для встановлення осіб, які вчинили шахрайські дії відносно [PERSON] Згідно пунктом 1.4 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», електронним платіжним засобом є платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Пункт 1.27 ст.1 вищевказаного закону дає визначення платіжній картці - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Відповідно до 14.16. ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов'язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Згідно п.14.12. ст.14 Закону, користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. На підставі п. п. 1.1.2.1.12; 1.1.2.1.13 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов»язаний вжити заходів щодо до запобігання втраті (викраденню) карток, стікер РауРаss, ПІНа (персонального ифікаційнош номера) або інформації, нанесеної на картку і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню. [PERSON], а також правоохоронні органи про факти втрати карти, стікер РауРаss, ПІНа, SІМ-карти мобільного телефону або отримання повідомлення про їх незаконне використання. Згідно п.1.1.2.1.14 вищезазначених Умов, у випадку якщо держателю картки відомі факти про незаконне використання картки, він зобовязаний у 3-х денний термін після усної заяви про втрату картки, стікер РауРаss, ПІНа, надати в [PERSON] докладний виклад обставин втрати картки, і відомості про її незаконне використання. Відповідно до п.п.1.1.2.1.2. Умов і правил надання банківських послуг, передбачає такі обовязки клієнта. Не передавати [PERSON], стікер РауРаss, ПІНи третім особам, не використовувати картки, стікер РауРаss або нанесені на них дані у цілях, не передбачені Договором або суперечать чинному законодавству. Протягом 10 днів по закінченню терміну дії картки повернути для ліквідації картку, а також картки, виготовлені довіреним особам клієнта, крім втрачених/ вкрадених і віртуальних карток. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводяться правильним введенням ПІНу. (п.1.1.5.28). Згідно 1.1.5.29. Умов і правил, держатель несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту звернення [PERSON] в [PERSON] та блокування [PERSON], і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в стоп-лист Платіжною системою. Як вбачається із виписок по рахункам від 26.07.2017 року, наявних в матеріалах справи, переказ коштів в сумі 6400 та 8000 грн. 20.07.2016 року здійснений з картки 51**30 на картку 41**66 і знято в банкоматі в м. Києві проспект Перемоги, 3. 21 липня 2016 року знято 8500 грн, а 22.07.2016 року було подано заявки на отримання кредиту готівкою , що було задоволено на суму 25000 грн. Готівку в сумі 16500 грн. було знято 22.07.2016 року в банкоматі САК 26233 в м. Києві проспект Перемоги, буд. 3 і 23.07.2016 року видано 9000 грн. в цьому ж банкоматі. В судовому засіданні не здобуто доказів того, що невідома особа шахрайським способом заволоділа грошовими коштами [PERSON], які знаходились на кредитній картці ПАТ КБ «ПриватБанк». Виходячи з вищенаведеного, суд встановив, що заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] 48154,21 грн. заборгованості за кредитом; 7168,82 грн. заборгованості за відсотками; 37153,71 грн. - пені підтверджуються відповідним розрахунком і підлягають до задоволення. Разом з тим, що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] штрафних санкцій, зокрема штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 4623,84 грн. штраф (процентна складова), то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічні правові позиції висловлені ВСУ у постановах від 21.10.2015 №6-2003цс15 та від 11 жовтня 2017 року №347/1910/15-ц. На підставі наведеного в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити. З огляду на вищенаведене позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 92476,77 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в сумі 1600,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 549, 551, 610 - 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial