Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Позов мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 листопада 2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Встановлений розмір аліментів на утримання для дитини є недостатнім для його належного утримання у зв`язку із збільшенням його потреб та розвитком, зростанням цін на продукти харчування, одяг, її матеріальний стан погіршився, а тому просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно на дитину. Позивач у судове засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, стягувати аліменти в розмірі 2 000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнає. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 листопада 2014 року змінено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , встановлений заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 04 листопада 2010 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Гагарін Мирзачульського району Джизакської області в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Як зазначає позивач в позовній заяві, то підставою для звернення в суд з позовом про збільшенням розміру аліментів є незначний розмір аліментів, який стягується на утримання сина, так як змінився прожитковий мінімум, постійно зростають ціни на продукти харчування, одяг, взуття, предмети побуту, збільшилися його потреби та розвиток тощо. Крім того, як зазначила [PERSON] , то погіршився її матеріальний стан, що підтвердження наданими суду довідками про доходи з ПП «НВП «Еталон Луцьк» (а.с. 6), Луцького міського центру зайнятості (а.с. 7). Заперечуючи позовні вимоги [PERSON] у своїй заяві зазначив, що він на даний час проживає з матір`ю, яка постійно хворіє, має пенсію в розмірі 2 000 грн., його статки є незначними, однак, до справи не додано доказів, які б вказували на викладені обставини, не надано довідки, яка б вказувала про матеріальний стан [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вимоги розумності та справедливості, те, що обоє батьків зобов`язані утримувати свою дитину, відповідач є працездатною особою, інших дітей на утриманні немає, визначений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, на яку проводиться стягнення, то стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1 200 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial