Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] [INFO] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову ([INFO]) і до закінчення навчання. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, з грудня 2000 р. вона з відповідачем фактично перебували у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2010 р., визнано батьківство відповідача відносно сина, [PERSON] , [INFO] , та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку відповідача до повноліття сина. [PERSON] , [INFO] , досягнув повноліття - [INFO] . Згідно наказу № 1982-33 від 20.07.2019 р., повнолітній син - [PERSON] зарахований курсантом першого курсу Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка за освітнім ступенем бакалавр денної форми здобуття освіти. Згідно довідки № 980 від 05.09.2019 р., [PERSON] у 2019 р. вступив до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка та є курсантом першого курсу денної форми навчання, термін навчання - з серпня 2019 р. по серпень 2023 р. Враховуючи те, що [PERSON] навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, він потребує матеріальної допомоги. При цьому, відповідач є працездатним, працює начальником служби безпеки дорожнього руху відділу технічного контролю та управління основними фондами Департаменту ресурсного забезпечення апарату Державної служби України з надзвичайних ситуацій, та отримує заробітну плату, а тому, як вважає позивач, відповідач зобов`язаний та має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, визначеному позивачем, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, так як він працює та отримує стабільний дохід. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, між ними не досягнуто, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.11.2019 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 20.11.2019 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову (08.11.2019 р.) і до закінчення навчання, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Позивач в судовому засіданні вказала, що повнолітній син - [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, а тому він потребує матеріальної допомоги. Крім того, він потребує додаткових коштів на оздоровлення та лікування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Зазначив про те, що сплачував аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до повноліття сина. Вказав, що неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має. Проте, просив врахувати ту обставину, що він не працює, перебуває на обліку в Пенсійному фонді з 25.10.2019 р. та отримує пенсію в розмірі 14800 грн. Крім того, також просив врахувати ту обставину, що він потребує лікування за станом здоров`я. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON] , просив задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача на його утримання, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову (08.11.2019 р.) і до закінчення навчання. Зазначив, що він навчається на 1 курсі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, на денній формі навчання та за рахунок держзамовлення, мешкає в гуртожитку, отримує стипендію в розмірі 680 грн. Вказав, що потребує матеріальної допомоги, оскільки витрачає кошти на навчання, канцелярські приладдя, тощо. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, пояснення третьої особи, врахувавши доводи сторін, вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 06.11.2010 р. (повторно), відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Матір`ю є позивач - [PERSON] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2010 р., позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства та стягнення аліментів - задоволено частково. Визнано батьківство [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, щодо сина [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, проживаючого: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Києва, проживаючої: [ADDRESS] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2010 року і до повноліття [PERSON] . Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову (08.11.2019 р.) і до закінчення навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з Витягу з наказу № 1982-33 від 20.07.2019 р., [PERSON] зараховано курсантом першого курсу Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка за освітнім ступенем бакалавр денної форми здобуття освіти за спеціальністю право за освітньою програмою - правоохоронна діяльність у Збройних Силах України. Згідно довідки, виданої 05.09.2019 р. за №980, вбачається, що [PERSON] у 2019 р. поступив до Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка та по теперішній час є курсантом першого курсу денної форми навчання. Термін навчання з серпня 2019 р. по серпень 2023 р. В судовому засіданні [PERSON] зазначив, що він навчається на 1 курсі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, на денній формі навчання та за рахунок держзамовлення, мешкає в гуртожитку, отримує стипендію в розмірі 680 грн. Вказав, що потребує матеріальної допомоги, оскільки витрачає кошти на навчання, канцелярські приладдя, тощо. Вирішуючи питання, чи потребує повнолітній [PERSON] , [INFO] , матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, суд виходить з того, що, враховуючи стаціонарну форму навчання у навчальному закладі та відсутність джерела доходів, а тому приходить до висновку про те, що [PERSON] в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, суд враховує наступне. Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Окрім цього, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] та рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05.05.2010 р. Відповідач [PERSON] не працює, є пенсіонером та отримує пенсію. Так, згідно Витягу із наказу (по особовому складу цивільного захисту) заступника директора Департаменту - начальника відділу комплектування та проходження служби Департаменту персоналу від 23.10.2019 р. №452, полковника служби цивільного захисту [PERSON] , начальника служби безпеки дорожнього руху відділу технічного контролю та управління основними фондами Департаменту ресурсного забезпечення апарату Державної служби України з надзвичайних ситуацій, звільнено із служби цивільного захисту у відставку (із зняттям з військового обліку) за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) з правом носіння форменого одягу та оголошенням подяки з 25 жовтня 2019 р. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 425356 від 14.11.2019 р., [PERSON] , [INFO] , встановлено другу групу інвалідності на строк до 01.12.2020 р., у зв`язку з захворюванням пов`язаним з проходженням служби. За даними декларації суб`єкта декларування - [PERSON] , вбачається, що заробітна плата отримана за основним місцем роботи за звітний період 2018 р. склала 264463 грн. За даними декларації суб`єкта декларування - [PERSON] , вбачається, що заробітна плата отримана за основним місцем роботи склала 295530 грн. за звітний період з 01.01.2019 р. по 21.10.2019 р. (період перед звільненням, який не був охоплений раніше поданими деклараціями). Разом з тим, позивачем [PERSON] будь-яких доказів на підтвердження свого матеріального стану, суду не надано. Судом встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідно до ст. 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Зазначив про те, що сплачував аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до повноліття сина. Вказав, що неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має. Проте, просив врахувати ту обставину, що він не працює, перебуває на обліку в Пенсійному фонді з 25.10.2019 р. та отримує пенсію в розмірі 14800 грн. Крім того, також просив врахувати ту обставину, що він потребує лікування за станом здоров`я. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів за даним судовим рішенням можливе до настання однієї з умов: досягнення 23 років або закінчення навчання. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15.05.2006 року роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан відповідача, його стан здоров`я та можливості надавати матеріальну допомогу, враховує матеріальний стан повнолітнього [PERSON] , [INFO] , потреби особи даного віку, потреби по навчанню, враховуючи встановлені судом обставини справи, а саме те, що повнолітній навчається на держзамовленні та отримує стипендію, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з [INFO] та до закінчення навчання до 01.08.2023 р. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням. Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial