Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.03.2015 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її вихованні та утриманні. Так як відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина, просить суд стягувати з нього в її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно до його повноліття. В судове засідання позивачка надала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просить суд позов задовольнити а справу заслухати у її відсутності. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про направлення судових повісток та повернення їх за терміном зберігання (а.с.16,19), однак причини неявки в судове засідання суду не повідомив. Суд, враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 14.03.2015 року у відповідності до свідоцтво про шлюб (а.с.4), від шлюбу народився син [PERSON], [INFO] (а.с.3), який проживає разом з матірю, що свідчить довідка про склад сім»ї видана виконавчим комітетом Калуської міської ради ЦНАП за №39673 від 07.11.2017 року (а.с.6). Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2017 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років : з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривні. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту ст. 141 СК України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що так як відповідач фізично здоровий, інших утриманців не має, ніде не працює, однак здатен працювати та сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. У судовому засіданні не встановлено даних, які б надали можливість стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 2000 грн. на дитину, то суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення і стягнення з нього аліментів в сумі по 1000 грн. щомісячно. У відповідності ст.88 ЦПК судові витрати покласти на відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial