Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, в якому просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви у твердій грошовій сумі в розмірі 2200,00 грн., до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, у звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти внесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Згідно свідоцтва про народження 10 січня 2006 року народивсь [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] після реєстрації шлюбу 04.03.2017 року змінила прізвище на «Мартинова» (а.с.7). Згідно з ст.ст. 141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до\~положень ст.\~181\~СК України,\~способи виконання\~батьками обов'язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивач [PERSON] на підтвердження позовних вимог посилається на те, що відповідач за трудовим договором не працює, отже має мінливий та нерегулярний дохід, у звязку з чим визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2200 грн., з посиланням на дані офіційного сайту Головного управління статистики в Дніпропетровській області, відповідно до яких середня заробітна плата станом на квітень 2018 року становить 8478 грн. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Однак, судом при визначені розміру аліментів не можуть бути прийняті посилання позивача на дані офіційного сайту Головного управління статистики в Дніпропетровській області, відповідно до яких середня заробітна плата станом на квітень 2018 року становить 8478 грн., оскільки позивачем суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач має дохід у зазначеному розмірі. За таких обстави, суд приходить до висновку про\~наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст.\~182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: \~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. \~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~розмір аліментів\~на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо\~розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи, суду не були надані докази, які б підтверджували офіційне працевлаштування відповідача, розміру доходу, які мають значення для вирішення справи. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню в твердій грошовій сумі, суд виходить з рівня прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому вважає за необхідне стягувати\~з відповідача\~на користь\~позивача [PERSON]\~аліменти в\~розмірі 1944 грн., щомісячно, який не є меншим мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України з урахуванням визначеного ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України» розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, встановленого на момент розгляду справи, який складає 1944 грн. Саме вказаний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципам розумності та співмірності, а також рівності обовязку обох батьків по утриманню їх дітей, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог, що становить 621,80 грн. ( 1944,00 грн. /2200,00 грн. *100% = 88,3%; 704,20 грн. *88,3%/100%=621,80 грн) В порядку п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: partial