Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача та просила визнати, що він є батьком дитини [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису про народження дитини даних про батька та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 2009 року вона познайомилась з відповідачем. З того часу вони перебували в ділових відносинах по спільному бізнесу. На протязі спілкування у них розпочались інтимні стосунки, внаслідок чого вони вирішили мешкати разом. Їх бізнес територіально знаходився в різних містах, відповідач працював у м. Одеса, позивач у м. Дніпропетровську. Дуже часто вони приїздили один до одного та проживали разом. В липні 2012 року позивач відпочивала у відповідача у м. Одеса та після інтимних стосунків 23.07.2012 року вона дізналась про свою вагітність. На протязі всієї вагітності відповідач допомагав позивачеві та утримував її. [INFO] у позивача народилась донька, відповідач зустрічав її з пологового будинку. Після чого він поїхав до себе в Одесу та більше не вернувся, на зв'язок не виходить. 11.06.2013 року, у зв'язку з відсутністю відповідача, позивач зареєструвала дитину відповідно ст.135 СК України, як [PERSON], про що був зроблений відповідний актовий запис №697. Тому просить визнати, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису про народження дитини даних про батька та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 8000 грн. на утримання неповнолітньої доньки, оскільки вона знаходиться у декретній відпустці, не має можливості працювати, отримує малу державну допомогу, як одинока матір. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст. 169,224,225,226 ЦПК України - заочно. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно правил ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, позивач та відповідач з 2009 року позивач перебували в ділових відносинах по спільному бізнесу. На протязі спілкування у них розпочались інтимні стосунки. В липні 2012 року позивач відпочивала у відповідача у м. Одеса та після інтимних стосунків 23.07.2012 року вона дізналась про свою вагітність. На протязі всієї вагітності відповідач допомагав позивачеві та утримував її. Відповідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11.06.2013 року, [INFO] народилась [PERSON], в графі "батько" дитини, зі слів матері, записаний [PERSON] у відповідності до ст.135 СК України, актовий запис №697. Відповідно висновку про біологічне батьківство від 10.01.2014 року, [PERSON] є біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст.128 Сімейного Кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ст.134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Судом встановлено, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON], [INFO], тому слід внести зміни до актового запису №697, зробленого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 11.06.2013 року, в свідоцтві про народження Серія [NUMBER] [PERSON], [INFO], в графі «батько», зазначивши [PERSON] батьком дитини, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В матеріалах справи відсутні відомості про доходи відповідача, позивач інформації про заробіток відповідача суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач є батьком [PERSON] та в утриманні дитини участі не приймає, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання доньки. Розглядаючи питання про розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.ст.183,184 СК України, вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку з не встановленням доходу відповідача, малим доходом позивача. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що з відповідача підлягають стягнення аліменти на утримання дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., на користь позивача судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: partial