Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, треті особи, які не заявляють самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке. Позивач з 22 вересня 2012 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 березня 2018 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу він проживає окремо від сина зі своїми батьками. За його постійним місцем проживання є необхідні та належні матеріально побутові умови для перебування там його сина. На теперішній час він не працює, але заробляє на життя веденням домашнього господарства. На утримання сина він сплачує аліменти на підставі судового наказу від 22 травня 2018 року, виданого Михайлівським районним судом Запорізької області. Заборгованності зі сплати аліментів не має. Проблем зі здоров`ям він не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно. Після розірвання шлюбу між сторонами склалися недоброзичливі стосунки, відповідач чинила позивачу перешкоди у спілкуванні з сином, у зв`язку з чим він вимушений був звертатися до органу опіки та піклування. За заявою позивача комісією з питань захисту прав дитини при Михайлівській РДА Запорізької області було прийнято рішення №4 від 21 травня 2018 року, на підставі якого Розпорядженням голови Михайлівської РДА №130 від 22 травня 2018 року йому було визначено дні побачень з сином. Проте, відповідач вказаного графіка його спілкування з дитиною не дотримується, надавати позивачу дитину у визначені дні або в інші дні відмовлялася з різних причин. Крім того, відповідач не бажає спілкуватися з позивачем щодо його участі у вихованні сина. Протягом останнього місяця він був позбавлений можливості бачитися з сином взагалі, а до цього мав змогу бачити його лише у дитячому садочку, про що відповідач висловлювала вихователю своє невдоволення. Позивач приймає активну участь у житті групи дитячого садочку, який відвідує син; відвідує батьківські збори та цікавиться життям дитини; його відносини з сином є доброзичливими, син позитивно реагує на зустрічі з ним та охоче з ним спілкується. Батьки позивача, які проживають разом з ним, також не мають можливості бачити онука. У зв язку з тим, що відповідачка постійно та безпідставно чинить батьку перешкоди у спілкування з сином, відмовляється спілкуватися з приводу його виховання, не повідомила про хірургічне лікування дитини, позивач повторно звертався з заявою до органу опіки та піклування, за результатами розгляду якої йому було рекомендовано звернутися до суду щодо вирішення питання про визначення способу участі у спілкуванні та вихованні сина. Перешкоджання відповідачкою спілкуватися позивачу з сином, її небажання знайти порозуміння і компроміс щодо виховання сина є грубим порушенням не тільки прав та інтересів батька, а й прав та інтересів, перш за все, дитини на повноцінне сімейне виховання, можливість духовного та фізичного розвитку, побудови сімейних відносин на паритетних засадах, заснованих на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння і підтримки; на виховання в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї родини. \~ \~ \~ \~Внаслідок зазначеного позивач просить суд зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкод у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] та усунути перешкоди у його спілкуванні та участі у вихованні сина шляхом встановлення йому часу побачень з сином: двічі на місяць проводити з сином дні першого та третього тижня місяця - з 16.00 год. п`ятниці до 16 годин неділі з ночівлею за місцем його проживання; на дні народження: його, діда - [PERSON] , бабки - [PERSON] - з 15 год. дати народження кожного до 08 год. наступного дня після дати народження кожного за місцем його проживання; проведення спільно з сином двох тижнів під час літніх канікул у червні, та двох тижнів у липні кожного року для оздоровлення у періоди, визначені за попередньою домовленістю з матір`ю за місцем його проживання та у місцях літнього відпочинку; проведення спільно з сином одного тижня під час зимових канікул у період, визначений за попередньою домовленістю з матір`ю за місцем його проживання; у святкові дні, визначені КЗпП України та дні народження сина 1/2половину часу, у періоди, визначені за попередньою домовленістю з матір`ю за місцем його проживання. В судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягали, посилаючись на викладені в позовні заяві обставини. Зазначили, що звернення позивачем до суду з цим позовом було спровоковане відповідачем, оскільки вона уникала будь-якого спілкування. При цьому, позивач намагався і намагається брати участь у спілкуванні з дитиною та її повноцінному сімейному вихованні, в тому числі спілкуванні з дідусем та бабусею, сплачує аліменти на її утримання і має намір нести витрати на її оздоровлення. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнали частково, а саме: в частині визначеного органом опіки та піклування графіку побачень позивача з сином. Відповідач не оспорює та не порушує зазначений графік побачень. Поодинокі випадки, коли зазначений графік не було виконано, були пов`язані з хворобою дитини і необхідністю її лікування та догляду. Також, відповідач не заперечує проти побачень сина з батьком на його день народження та день народження його батьків, проте не з 15 год. дати народження до 08 год. наступного дня, оскільки дитина цього року іде до школи, а з 15 год. до 21 год. Крім того, відповідач не заперечує проти спілкування сина за його бажанням з батьком в інші дні, в тому числі і святкові, за домовленістю з нею, щоб дотриматися звичного графіку розпорядку дня дитини. Щодо проведення спільно з сином двох тижнів під час літніх канікул у червні, та двох тижнів у липні кожного року, а також одного тижня під час зимових канікул, заперечувала, посилаючись на вік дитини та стан його здоров`я. При цьому, позивач не забезпечує відповідного догляду сину, у зв`язку з чим він повертається від батька хворим. Батько не цікавиться духовним та фізичним розвитком сина, а під час спілкування з ним намагається дізнатися лише про особисте життя відповідачки. Треті особи, які не заявляють самостійний вимог щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] в судове засідання вважали позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, посилаючись на викладені позивачем обставини. Представник третьої особи Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області Озмитель Д.М. в судовому засіданні пояснила, що питання про визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною сторін було предметом розгляду комісії з захисту прав дитини, за результатами якого було винесено Розпорядження голови Михайлівської РДА №130 від 22 травня 2018 року, яким позивачу було визначено дні побачень з сином. На теперішній час інших обставин щодо спірних правовідносин службою у справах дітей не встановлено, тому вона наполягає на виконанні Розпорядження голови Михайлівської РДА №130 від 22 травня 2018 року. Заслухавши\~\~пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 22 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, 22 вересня 2012 року [PERSON] уклав з [PERSON] шлюб, про що був складений актовий запис за № 67. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 14 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З довідки, виданої 07.05.2018 року селищним головою Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, вбачається, що неповнолітній син сторін - [PERSON] , [INFO] року народження проживає з матір`ю [PERSON] Судовим наказом від 22.05.2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від його заробітку (доходу). Згідно розрахунку [PERSON] заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , не має. Згідно акту №110 обстеження матеріально побутових умов проживання та довідки, виданої 13.12.2018 року селищним головою Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] у будинку своїх батьків [PERSON] , 1956 року народження, [PERSON] , 1962 року [INFO] . Загальна площа будинку складає 81 м2. В будинку 4 житлових кімнати, індивідуальне опалення. В наявності холодне, гаряче водопостачання, каналізація, необхідна побутова техніка. На момент огляду в будинку та на подвір`ї охайно, прибрано. Взаємовідносини в сім`ї та з сусідами дружні, доброзичливі. Члени сім`ї алкогольними напоями не зловживають, характеризуються позитивно, скарг від сусідів та односельців не надходило. Згідно характеристики на [PERSON] , виданої 21.12.2018 року, в.о. старости Бурчацької с.о. [PERSON] [INFO] проживає в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , [INFO] року народження та матір`ю [PERSON] , 1962 року народження. Алкогольними напоями не зловживає, характеризується позитивно, до кримінальної та адміністративної відповідальності на території ради не притягувався, скарг від сусідів та односельців на поведінку [PERSON] до виконкому комітету Михайлівської селищної ради не надходило. Іншими компрометуючими матеріалами відносно поведінки громадянина [PERSON] виконавчий комітет Михайлівської селищної ради не володіє. Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації від 22.05.2018 року № 130 «Про визначення способу участі у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] » [PERSON] , враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини № 4, було визначено дні побачення для спілкування з сином: двічі на місяць першого та третього тижня з 16.00 год. п`ятниці до 16 годин неділі з ночівлею за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики від 12.12.2018 року, наданої Комунальним закладом дошкільної освіти ( ясла - садок) «Теремок» Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області на [PERSON] , [INFO] , батько дитини - [PERSON] приймає активну участь у житті групи. Охоче відгукується на прохання вихователів, прислухається до порад та рекомендацій педагогічних працівників відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини. У спілкуванні з вихователем завжди доброзичливий. Зі слів вихователя у відношеннях батька з сином спостерігається доброзичливість, взаєморозуміння в стосунках один до одного. Хлопчик позитивно реагує на зустріч з батьком, охоче спілкується з ним. З медичної документації історії розвитку дитини вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проходив лікування, починаючи з 17.02.2019 року та з 23.02.2019 року. З матеріалів справи судом встановлено, що внаслідок звернення [PERSON] до Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області з заявою про невиконання колишньою дружиною [PERSON] , розпорядження голови Михайлівської РДА від 22.05.2018 року «Про визначення способу участі у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] » відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, члени комісії порекомендували сторонам звернутися до суду з позовною заявою щодо вирішення питання про визначення способу участі у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що позивач є його знайомим. Зі слів позивача йому відомо, що колишня дружина чинить йому перешкоди в спілкуванні з сином не дозволяє йому бачитися з ним, навіть в дні, визначені органом опіки та піклування. При цьому, [PERSON] був очевидцем, коли позивач намагався взяти сина до себе 15.03.2019 року приблизно о 16-45 год., але відповідач не відчинила двері квартирі, хоча світло в її вікні було ввімкнено. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що зі слів позивача йому відомо, що колишня дружина чинить йому перешкоди в спілкуванні з сином, в тому числі одного разу в п`ятницю 07.12.2018 року заборонила вихователями дитячого садку віддати дитину батьку. Також, [PERSON] повідомляв йому і про інші випадки, коли колишня дружина не дозволяла йому бачитися з сином, навіть в дні, визначені органом опіки та піклування. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що одного разу, коли позивач після чергового побачення з сином привіз його до будинку відповідачки, її вдома не було. Почекавши деякий час на дитячому майданчику, батько поїхав, залишивши дитину гратися, нікого з дорослих приглядіти за дитиною не просив. Приблизно через 10 хвилин приїхала відповідачка і забрала дитину додому. Допитана в судовому засіданні в якості свідка практичний психолог КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» [PERSON] В [PERSON] . показала, що нею було проведено психологічне дослідження [PERSON] , [INFO] , для визначення благополуччя дитини в сім`ї, за результатами якого встановлено, що мати забезпечує йому належне виховання, піклується про фізичне здоров`я, сприяє здобуттю нових знань, дбає про духовний та моральний розвиток, емоційний контакт з батьком відсутній. Причину більшої прихильності дитини до матері, ніж до батька встановити не вдалося. Можливо це викликано нетривалим часом спілкування з дитиною (4 рази по 15 хв.), в тому числі і за допомогою малюнків (дитина відвідує логопеда), небажанням хлопчика розповідати про сім`ю або недостатньою участю батька в його вихованні. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові. Зі змісту\~\~ст. 3 Конвенції про права дитини вбачаєтся, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.4, 5 ст.19 СК України\~ при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до \~\~ст.\~141 Сімейного Кодексу України\~мати та батько мають рівні права щодо дитини. Відповідно до\~статті 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Статтею 158 СК України\~встановлено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до\~статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до частини першої, другої\~статті 19 СК України\~у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою\~статті 170 цього Кодексу. У частині третій цієї статті вказано, що звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Таким чином, суд не тільки усуває перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, а й визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо). Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України"\~роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до\~статті 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» \~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. З огляду\~на встановлені\~в судовому\~засіданні обставини,\~що малолітня\~дитина сторін\~проживає з\~матір`ю,\~а батько\~проживає окремо\~та має\~перешкоди у\~вихованні та\~спілкуванні з\~малолітнім сином,\~суд приходить\~до висновку\~про необхідність\~усунення цих\~перешкод.\~При цьому,\~враховуючи увагу\~до дитини\~і турботу\~про неї,\~її вік\~та стан\~здоров`я,\~можливість створення\~належних умов\~для виховання,\~прихильність дитини\~до кожного\~з батьків,\~рішення органу\~опіки та\~піклування,\~винесене на\~підставі вивчення\~умов життя\~батьків,\~їхнього ставлення\~до дитини,\~інших обставин,\~що мають\~істотне значення, суд вважає, що найкращим інтересам дитини буде відповідати такий спосіб участі батька у вихованні, спілкуванні з дитиною: побачення з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] двічі на місяць першого та третього тижня з 16.00 год. п`ятниці до 16 годин неділі з ночівлею за місцем проживання батька; на дні народження [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , з 15 год. до 21 год. при умові задовільного стану здоров`я дитини, за місцем проживання батька; на день народження дитини, а також у святкові дні, визначені Кодексом законів про працю України, за попередньою домовленістю щодо часу побачень з матір`ю за місцем проживання батька, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Outcome: partial