Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб, між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 226. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 450 гривень. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у 26 червня 2004 році між нею та відповідачем було укладено шлюб. Сімейне життя подружжя не склалась, що призвело до виникнення сварок та скандалів між позивачем та відповідачем. З часом сторони втратили почуття поваги та любові одне до одного. З січня 2014 року спільно не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], дитина проживає разом з позивачем. У судове засідання позивач не з'явилась, в своїй письмовій заяві підтримала позовні вимоги, просила розглядати справу без її участі. Відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлявся належним чином. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 26 червня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 226. Згідно пояснень позивача викладених в позовній заяві, причиною розірвання шлюбу послужило те, що між ними було відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], дитина проживає разом з позивачем. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. При вирішенні питання щодо судових витрат на правову допомогу, суд виходить з того, що ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки позивачем не надано розрахунку заявленої суми витрат на правову допомогу, з урахуванням часу, необхідного для підготовки позовної заяви та інших документів, суд вважає, що позов в цій частині необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Outcome: partial