Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з 06 вересня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Відповідач не надає в належному розмірі матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. 26 грудня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів і продовжено судовий розгляд справи. На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. Сторони зареєстрували шлюб 06 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1211 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просила про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має та повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн., чим не виконано вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", якою встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01 грудня 2017 року у сумі 1 492,00 грн. та, виходячи з встановлених фактичних обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1 600,00 (одна тисяча шістсот) гривень, щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial