Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Рішенням Ставищенського районного суду від 16 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено частково; скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, яке виникло на підставі договору оренди землі від 1 лютого 2016 року, укладеного між [PERSON] та СФГ „Фламінго", предметом якого є земельна ділянка загальною площею 2,8985 га, кадастровий номер 3224282400:01:009:0003, призначена для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 17662976. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. До суду від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про стягнення з СФГ «Фламінго» на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися. Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. ч.2. 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Рішенням Ставищенського районного суду від 16 жовтня 2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково; скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, яке виникло на підставі договору оренди землі від 1 лютого 2016 року, укладеного між [PERSON] та Селянським фермерським господарством „Фламінго", предметом якого є земельна ділянка загальною площею 2,8985 га, кадастровий номер 3224282400:01:009:0003, призначена для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Гейсиської сільської ради Ставищенського району Київської області, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 17662976. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 190-195). Адвокат Кардаш М.О. та адвокат Мохонько К.М. представляли інтереси позивача [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги від 5 вересня 2019 року № 103, укладеного позивачем із адвокатським об`єднанням «Компаньйон та партнери» (а. с. 203), додатку до договору про надання правничої допомоги № 103 від 5 вересня 2019 року (а.с. 204), ордерів (а. с. 35, 70), готували та складали позовну заяву (а.с. 1-4), подавали відповідь на відзив (а.с. 68-69), заявляли письмові клопотання про залучення третьої особи (а.с. 74-75), приймали участь в судових засіданнях. Сторони домовилися, що вартість правничої допомоги у справі за годину роботи адвоката під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим чи в судовому засіданні становить 1000 грн. Відповідно до акту про надання правничої допомоги від 16 жовтня 2020 року (а. с. 205) та копій квитанцій № 0.01876067402.1 від 19 жовтня 2020 року, № 1047987348 від 19 жовтня 2020 року та № 5901900 від 19 жовтня 2020 року (а. с. 206, 207) позивач сплатив адвокатському об`єднанню «Компаньйон та партнери» 10000 грн. за послуги по правничій допомозі, а саме: вивчення матеріалів наданих клієнтом, аналіз законодавства та судової практики щодо існуючого спору, обрання тактики та стратегії захисту прав в порядку цивільного судочинства складає 1000 грн., підготовка та складання позовної заяви до Ставищенського районного суду - 4000 грн., вивчення відзиву та складання відповіді на відзив - 2000 грн., підготовка заяв та клопотання, вивчення заперечень відповідача - 2000 грн. та участь в судових засіданнях - 2000 грн., а всього 10000 грн. Відповідно до протоколів судових засідань (а.с. 117-118, 119-121, 131-133, 174, 187) адвокат Кардаш М.О. приймав участь у судовому засіданні (12 листопада 2019 року з 10 год. 05 хв. до 11 год. 29 хв. - 1 год. 24 хв.); адвокат Мохонько К.М. приймав участь у судових засіданнях (28 листопада 2019 року з 10 год. 31 хв. до 11 год. 18 хв. - 47 хв.; 17 грудня 2019 року з 11 год. 03 хв. до 13 год. 37 хв. - 2 год. 34 хв., 23 вересня 2020 року з 12 год. 31 хв. до 12 год. 44 хв. - 13 хв.; 16 жовтня 2020 року з 11 год. 08 хв. до 11 год. 52 хв. - 44 хв. ), а всього 5 год. 42 хв.) Із зазначеного вбачається, що позивач поніс та просить до відшкодування витрати із розрахунку 1000 грн. за 1 роб. год. фахівця виконавця, а саме за 2 години. Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів. Представники відповідача Мерзлюк Г. М. не ставив питання про зменшення витрат на правову допомогу через їх не співмірність зі складністю справи та наданих адвокатом послуг; часом, витраченим адвокатом на надання послуг; обсягом наданих адвокатом послуг; значенням справи для сторони. Правові висновки щодо можливості зменшення витрат на правову допомогу лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності містяться у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року (справа № 910/4881/18). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на позов та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу є належним чином обґрунтованими і підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 5000 грн. (50 %).

Outcome: partial