Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина, посилаючись на те, що за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 27 серпня 2009 року він зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. Також за рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 15 квітня 2011 року він зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. Вказує, що у теперішній час його матеріальний стан погіршився у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, що потребує коштовного лікування, і він немає можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі на утримання двох неповнолітніх дітей. Крім того, розмір аліментів, які він на теперішній час сплачує на утримання двох дітей, перевищує розмір, встановлений законом. На підставі переліченого просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з 1/4 частини від заробітку щомісячно до 1/6 частки від заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь відповідача. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, зазначивши, що у разі необхідності додаткових витрат на лікування сина [PERSON] буде надавати матеріальну допомогу відповідачу. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених позивачем вимог, зазначаючи, що син має поганий стан здоров`я, часто хворіє, тому вона потребує матеріальної допомоги на його лікування. Крім того, незважаючи на те, що вона має постійне місце роботи у ПАТ "Азовзагальмаш", їй нараховується заробітна плата в розмірі 920 грн. щомісячно, але вона не виплачується, у звязку з чим мається заборгованість. Внаслідок зазначеного, враховуючи ситуацію, яка склалася, син потребує матеріального забезпечення від батька. Суд, вивчивши матеріали справи, засулхавши учасників судового розгляду, вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2009 року, що набуло чинності, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно на утримання сина, [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2011 року, що набуло чинності, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно на утримання сина, [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки з місця роботи позивача №2/88455 від 05.01.2015 року вбачається, що його дохід за листопад, грудень 2015 року склав 13469,49 грн., середньомісячна заробітна плата за період становить 6734,74 грн. (а.с.17) Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Аналогічні роз'яснення містяться в п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні положення містить п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». При цьому за ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2016 рік для дітей віком від 6 до 18 років становить 1455,00 грн. на місяць. Таким чином 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, неповнолітнього [PERSON], складатиме 436,50 грн. на місяць. Так, в судовому засіданні встановлено, що у позивача дійсно змінилися обставини, відповідно до яких з урахуванням його проблем зі здоров`ям можливо зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача, Разом з тим суд беручи до уваги, що позивач є батьком дитини, відповідно до норм законодавства повинен утримувати її, дбати про її фізичний та духовний розвиток, до досягнення повноліття, та враховуючи матеріальний стан відповідача на теперішній час, приходить до переконання, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню, а розмір аліментів зменшенню до 1\\5 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти у зміненому розмірі стягувати від дня набрання чинності рішенням суду. На думку суду, заперечення відповідача проти позову не ґрунтується на законі і матеріалах справи, а вказане зменшення розміру аліментів не ущемить її інтересів відповідачки і неповнолітньої дитини, але захистить і буде відповідати інтересам позивача та його іншої дитини, а також принципам виваженості та справедливості. Враховуючи майновий стан відповідача суд дійшов висновку про звільнення її від сплати судового збору.

Outcome: partial