Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05.10.2017 року близько 17 год. 50 хв. на перехресті вул. Старокостянтинівське шосе та проспекту Миру в м. Хмельницькому, з вини [PERSON] , який керував автомобілем марки «ВАЗ 21120», державний номерний знак [NUMBER] , був пошкоджений автомобіль марки «Renault Megane» реєстраційний номер [NUMBER] , вартість матеріального збитку складає 7934,04 грн. Зазначена шкода винуватцем ДТП потерпілому [PERSON] не відшкодована, тому з метою отримання відшкодування збитків останній звернувся до них з відповідною заявою. 17.05.2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування потерпілому в розмірі 7934,04 грн. У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку вказані витрати не відшкодував, просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу вказану суму, 1300 грн. витрат на оплату послуг аварійного комісара, 3687,30 грн. витрат на правову допомогу, 1921 грн. судового збору, а всього 14842,34 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення Відповідач, будучи належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позов не надав. В зв`язку з неявкою сторін, згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, про що винесено відповідну ухвалу. Із-за неявки в судове засідання всіх осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до підпункту "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що 05.10.2017 року близько 17 год. 50 хв. [PERSON] в м. Хмельницькому на перехресті вул. Старокостянтинівське шосе та проспекту Миру, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21120», державний номерний знак [NUMBER] , в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Megane» державний номерний знак [NUMBER] , в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2017 року, яка набрала законної сили 07.11.2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік. Як вбачається з даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , автомобіль марки «Renault Megane» державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] . На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9041746 (термін дії з 25.06.2017 року по 24.06.2018 року) [PERSON] застрахував відповідальність за свій автомобіль марки «Renault Megane» державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до даних звіту №1/2601 про оцінку автомобіля Renault Megane реєстраційний номер [NUMBER] , складений 26.01.2018 року оцінювачем ТОВ «Подільська незалежна оцінка» [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власникові даного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 7934,04 грн. 29 січня 2018 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що мала місце з його автомобілем 05.10.2017 року. На підставі наказу № 4643 від 16.05.2018 року, 17.05.2018 року позивачем виплачено на користь [PERSON] 7934,04 грн. страхового відшкодування, що підтверджується також даними платіжного доручення № 904986 від 17.05.2018 року. 21.05.2019 року відповідачу була направлена письмова вимога про відшкодування шкоди, завданої ДТП, у добровільному порядку, однак до даного часу відповідачем завдана шкода не відшкодована. За наведених обставин, позовні вимоги МТСБУ в цій частині підлягають задоволенню, як такі що ґрунтуються на законі, Договорі, підтверджені належними та допустимими доказами. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь МТСБУ 1300 грн. витрат на оплату послуг аварійного комісара та 3687,30 грн. витрат на правову допомогу, то у їх задоволенні слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з даних акту виконаних робіт від 05.05.2019 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в особі [PERSON] на підставі договору №2016/3 від 01.07.2016 року, укладеного з Моторним (транспортним) страховим бюро України, виконав роботи врегулювання справи та передав замовнику документи, вартість вказаних робіт складає 1300 грн. Як вбачається з даних платіжного доручення № 904569 від 07.05.2018 року, позивач сплатив вищевказаній страховій компанії дану суму. При цьому відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, сплативши страхову суму потерпілому [PERSON] в розмірі 7934,04 грн., позивач має право на відшкодування в порядку регресу саме цієї суми за рахунок коштів винної особи, тобто [PERSON] Витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1300 грн. не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, оскільки не віднесені законом до тих витрат, які входять до складу страхового відшкодування і можуть бути відшкодовані в порядку регресу. Крім того, на підставі довіреності, виданої 26.12.2018 року генеральним директором МТСБУ Шевченко В.І. для адвоката Бондара В.Б., останній виконав роботи з отримання та вивчення матеріалів справи про виплату МТСБУ страхового відшкодування потерпілому, підготовки позовної заяви до суду та підготовки та формування пакету документів для подання позову до суду, на що витратив 29 годин часу, вартість вказаних робіт складає 3687,30 грн., що слідує з попереднього (орієнтовного) розрахунку, складеного Бондарем В. Б. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Однак позивачем не надано доказів, які підтверджують перерахування вказаної суми для адвоката Бондара В.Б., тобто понесення ним витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial