Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив припинити з червня 2019 року стягнення аліментів з нього на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.10.2018, на утримання його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. А також просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08.05.2019 у відповідача примусово відібрано доньку [PERSON] Остання з 03.06.2019 проживає у сім`ї позивача, знаходиться на його утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, однак отримує на утримання дочки аліменти, яка вже фактично не проживає з нею. У судовому засіданні позивач підтримав позов, з урахуванням уточнених позовних вимог, у повному обсязі, просив його задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Відповідно до ст. 128 ЦПК України, вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. У матеріалах справи відсутній її відзив на позовну заяву. Протокольною ухвалою 11.09.2019 судом постановлено справу розглядати в заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Свідоцтвом про народження від 12.07.2012 та повторним свідоцтвом про народження від 09.07.2009, підтверджується, що батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є позивач, а матір`ю - відповідач. З рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04.10.2018 вбачається, що розмір аліментів стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зменшено до 1/4 частини заробітку (доходу) позивача, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Цим же судовим рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 07.09.2017 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення суду набрало законної сили 12.11.2018. За змістом ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Отже, в силу вказаної норми, визначальним при вирішенні питання про стягнення аліментів є питання місця проживання дитини, оскільки стягнення аліментів відбувається на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким із відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З акту державного виконавця, складеного державним виконавцем Ріпкинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Олексієнком В.В. від 03.06.2019, вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого документа №743/1245/18, виданого 17.05.2019 Ріпкинським районним судом Чернігівської області, було відібрано у матері [PERSON] . дитину [PERSON] , [INFO] , та передано її батьку [PERSON] Згідно довідки голови ОСББ "Козацький-21" Черноморченко Н.І від 05.06.2019 вбачається, що донька [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із батьком [PERSON] . Ураховуючи те, що дитина [PERSON] , [INFO] , на утримання якої стягнуто аліменти за рішенням суду з позивача на користь відповідача, з червня 2019 року проживає з позивачем та знаходиться на його матеріальному утриманні, суд доходить висновку про необхідність припинення стягнення аліментів з позивача, оскільки відсутні підстави для стягнення з нього аліментів, передбачені ст. 181 СК України, задовольнивши позовні вимоги в цій частині. Згідно ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Зі змісту ст. 181 СК України, судом стягуються аліменти на утримання дитини з того з батьків, хто ухиляється від виконання обов`язку утримувати дитину. У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що відповідач надає матеріальну допомогу своїй дочці [PERSON] . Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивач звернувся до суду з відповідним позовом 08.06.2019. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу положення ч. 5 ст. 183 СК України вбачається, що розмір аліментів на одну дитину передбачено в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З матеріалів справи встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та на його утримання, згідно судового рішення, сплачує аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), щомісячно. Водночас, положеннями СК України передбачено розмір стягуваних аліментів на двох дітей у вигляді 1/3 частини заробітку (доходу). Таким чином, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/12 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, що в сукупності з 1/4 частини доходу буде складати 1/3 частину на двох дітей, що відповідає вимогам ст. 183 СК України. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/12 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави та позивача.

Outcome: partial