Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 18.02.2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . У шлюбі народила двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні, відповідач у вихованні дітей участі не бере, коштів на утримання дітей не надає. Позивач вказує, що їй одній важко утримувати дітей, оскільки діти ростуть та розвиваються, що потребує значних витрат на повноцінне харчування, забезпечення їх усім необхідним для розвитку. Середньомісячна сума витрат на утримання дітей складає близько 12000 грн., тому просить стягнути з відповідача половину витрат на дітей, а саме 3000 грн. щомісячно на кожну дитину. Ухвалою судді від 17.07.2019 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Пошивак Ю.П позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заяви відповідача про розгляд справи у його відсутності від 03.08.2019 та 08.10.2019. Також, до суду ним надіслано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнає частково в сумі 1100 гривень на утримання сина [PERSON] та 900 гривень на утримання доньки [PERSON] , зазначаючи, що не відмовляється від свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей. Вказує, що знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «ДМЛ № 1» ДМР з 05 липня 2019 року по 17 липня 2019 року з діагнозом: «Закритий перелом середньої третини обох кісток лівої гомілки, зі зміщенням відламків». З 17 липня 2019 року по цей час, перебуває на амбулаторному лікуванні, внаслідок чого не може працювати та отримувати заробітну плату. Фактично перебуває на утриманні своїх батьків, які витрачають значні кошти на його лікування. Крім цього вказує, що позивач намагається ввести суд в оману, зазначаючи у позовній заяві про те, що витрати на дошкільний навчальний заклад становлять 700-800 гривень на кожну дитину, щомісячно. Бориславський дошкільний навчальний заклад № 16 відвідує тільки донька [PERSON] , послуги за її перебування у дошкільному закладі оплачує він сам, середня вартість послуг становить 200 - 250 гривень, щомісячно. Син [PERSON] навчається у другому класі середньої загально-освітньої школи № 7 м. Борислава. Представник відповідача - адвокат Ломакін В.В. в судовому засіданні підтримав позицію відповідача про стягнення з нього аліментів на загальну суму 2000 грн. щомісячно на утримання двох дітей. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 18.02.2012, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб, актовий запис №1, видане Орівською сільською радою Сколівського району Львівської області. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,що підтверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] від 11.05.2012 року, серії [NUMBER] від 07.07.2015, виданих Стинавською сільською радою Стрийського району Львівської області (а.с.7-9). Відповідно до довідки ПП «Борислав-комфорт» від 08.07.2019 за №481 та акту обстеження умов проживання від 03.10.2019 встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована і проживає по [ADDRESS] і має на своєму утриманні двоє дітей: [PERSON] , 2012р.н., та [PERSON] , 2015р.н. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, вказуває що не працює, перебуває на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «ДМЛ № 1» ДМР з 05 липня 2019 року по 17 липня 2019 року з діагнозом: «Закритий перелом середньої третини обох кісток лівої гомілки, зі зміщенням відламків, на підтвердження діагнозу долучено до матеріалів справи світлокопію витягу з медичної карти стаціонарного хворого №04876. Згідно світлокопії довідки до акту огляду МСЕК серія 12 ААБ №309978 вбачається, що відповідачу [PERSON] встановлена третя група інвалідності на строк до 01 листопада 2020 року. На спростування тверджень позивача [PERSON] про те, що витрати на дошкільний навчальний заклад становлять 700-800 гривень на кожну дитину, щомісячно (в залежності від частоти відвідувань) відповідачем подано суду копії квитанцій Бориславського дошкільного навчального закладу № 16 загально-розвиваючого типу, з яких вбачається вартість оплати перебування доньки сторін [PERSON] у цьому закладі, зокрема середня вартість оплат з вересня 2018 по травень 2019 складає 250 гривень щомісячно. Стверджує, що син сторін [PERSON] навчається у другому класі середньої загально-освітньої школи № 7 м.Борислава. Разом з тим, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що послуги за перебування доньки [PERSON] у дошкільному закладі оплачує він самостійно, оскільки таких доказів відповідачем суду не надано, а згідно долучених квитанцій Бориславського дошкільного навчального закладу № 16 загально-розвиваючого типу платником вказано [PERSON] , а не відповідача. Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими до справи, суд звертає увагу, що позивач [PERSON] доказів в підтвердження середньомісячної суми витрат на утримання дітей в розмірі 12000 грн суду не надала. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн…; для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2027 грн., з 1 липня - 2118грн… Таким чином, в залежності від періоду змінюється прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Відтак, станом на сьогоднішній день 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить - 849,50 грн.; від 6 до 18 років становить - 1059 грн. Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на стан здоров`я та матеріальне становище дітей, суд також враховує і стан здоров`я і матеріальне становище відповідача, який не працює та якому встановлена третя група інвалідності, приходить до висновку про те, що з метою забезпечення прав дітей на матеріальне утримання позов необхідно задовольнити частково та визначити розмір аліментів в сумі 2000 грн. щомісячно, зокрема: 1100 гривень на утримання сина сторін [PERSON] та 900 гривень на утримання доньки сторін [PERSON] ,визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним, який не суперечить нормам матеріального права. При цьому, суд виходить із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено. З відповідача, згідно ст.141 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial