Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 123330,40 грн. за кредитним договором № б/н від 06.04.2008, а також суму сплаченого судового збору. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06.04.2008 відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає Договір між відповідачем та позивачем. Внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 06.04.2008 у розмірі 123330,40 грн., з яких: 12761,58 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 110568,82 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом з 06.04.2008 по 29.01.2018. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 10.10.2019 провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справ, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06.04.2008 відповідач [PERSON] отримала у ПАТ КБ «Приватбанк», що є правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «Приватбанк», кредит в розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій містяться тарифи банку, підписана відповідачем 06.04.2008. На підставі вищезазначеної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, що підтверджується її підписом у заяві. З 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», з якою відповідач ознайомлена, що підтверджується її підписом, розмір щомісячних платежів (включаючи плату за користування кредитними коштами в звітному періоді) складає 7% від заборгованості, але не менше 50 грн./10 $ та не більше залишку заборгованості, та строк внесення платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на 31.05.2019 утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 379812,07 грн., яка складається з: 12761,58 грн. - заборгованість за кредитом, 364550,49 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2500,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За таких обставин, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 12761,58 грн. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення відсотків за користування кредитом, суд виходить з наступного. Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 06.04.2008 по 29.01.2018 у сумі 110568,82 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» за договором, в якій містяться тарифи банку, та яка підписана 06.04.2008 відповідачем, базова відсоткова ставка в місяць складає 1,9%. В заяві-анкеті зазначено, що процентна ставка за кредитом становить 1,9% на місяць на залишок заборгованості. Отже, виходячи із тарифів банку та відсоткової ставки, зазначеної в заяві-анкеті, відсоткова ставка на рік за укладеним сторонами договором складає 22,8% річних. Відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Враховуючи те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, виходячи із зазначених банком вихідних даних, погоджується з нарахованою банком сумою процентів за користування кредитом на заборгованість станом на 31.12.2012 в загальному розмірі 285,64 грн. (згідно розрахунку). Разом з тим, із матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості, вбачається, що позивачем нарахування відповідачу процентів за користування кредитними коштами здійснюється, виходячи із ставки 30,00% річних, починаючи з 01 січня 2013 року, 34,8% річних, починаючи з 01 вересня 2014 року, та 43,2% річних, починаючи з 01 квітня 2015 року. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази (рішення банку про підвищення процентної ставки за договором), на підставі яких саме з 01 січня 2013 року, 01 вересня 2014 року та 01 квітня 2015 року позивачем змінена відсоткова ставка за договором, укладеним з відповідачем з 22,8% річних на 30 % річних та в подальшому на 34,8% річних та 43,2% річних, не зазначені обставини, на підставі яких банк здійснив підвищення відсоткової ставки. За правилами ч.4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (чинної на час укладення договору) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, дрібний пакет, мішок "M"), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30 листопада 2016 року № 6-82цс16. Матеріалами справи не підтверджено, що вищезазначені вимоги законодавства були належним чином виконані позивачем - відсутні докази того, що відповідач була ознайомлена належним чином зі зміною відповідних процентних ставок та погодила таку зміну. Зазначені вище обставини свідчать про те, що банк не повідомляв відповідача про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом, як це передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг. Отже, банк неправомірно збільшив відсоткову ставку по кредиту в односторонньому порядку. Виходячи з диспозитивності цивільного судочинства (межі заявлених позовних вимог) та беручи до уваги визначені банком періоди та суми поточної і простроченої заборгованості, розмір відсоткової ставки 22,8% та надану формулу розрахунку, розмір процентів за користування кредитом за період з 01 січня 2013 року по 29 січня 2018 року розраховується наступним чином: 12761,58 грн. (заборгованість за кредитом (поточна та прострочена)) х 22,8% / 360 днів х 1854 днів = 14984,65 грн. Всього сума відсотків за користування кредитом за весь період, що підлягає стягненню станом на 29 січня 2018 року складає 15270,29 грн. (285,64 грн. - заборгованість, яка виникла станом на 31.12.2012, згідно наданого позивачем розрахунку + 14984,65 грн. - заборгованість за період з 01 січня 2013 року по 29 січня 2018 року). За таких обставин, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за процентами за період з 06.04.2008 по 29.01.2018 в сумі 15270,29 грн. Таким чином, надавши оцінку кожному аргументу, наведеному в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про існування правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.04.2008 у сумі 28031,87 грн., яка складається із 12761,58 грн. - заборгованість за кредитом, 15270,29 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 06.04.2008 по 29.01.2018. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 436,63 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial