Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку по вказаному будинку. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/ 4 частину, виданого 30.12.1987 року 12-ю ХДНК, р. № 1-4844; свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на 1/ 4 частину, виданого 10.12.2004 року. В 1/ 2 частині спірної квартири, що належить позивачу, зареєстровані: позивач з 13.01.1988 року, треті особи: [PERSON] , з 1977 року по теперішній час, [PERSON] , з 1984 року народження по теперішній час, [PERSON] , з 01.06.2002 року по теперішній час, неповнолітній [PERSON] , з 2006 року народження по теперішній час, неповнолітній [PERSON] , з 2012 року по теперішній час. У спірному будинку з 1994 року по теперішній час зареєстрований, але не проживає рідний брат позивача [PERSON] Відповідач у спірному будинку не проживає, будинком не цікавиться, комунальні платежі не сплачує. У 1994 році вивіз з будинку свої особисті речі та став проживати разом зі своєю дружиною у м [ADDRESS] . Позивач з відповідачем з 2000 року по теперішній час не спілкуються. Позивач неодноразово намагалася до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстраційного обліку, однак останній не йде на контакт. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року прийнято до розгляд та відкрито провадження по даній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 25.01.2019 року від представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гупал Н.О., яка діє на підставі довіреності, надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , який є співвласником іншої 1/ 2 частини будинку [ADDRESS] . 25.01.2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради - Гупал Н.О., яка діє на підставі довіреності, з яких вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до Департаменту реєстрації як підстава проведення реєстраційної дії, є обов`язковим до виконання, тому не потребує додаткового зобов`язання в резолютивній частині рішення щодо відповідного суб`єкта реєстраційних дій. 01.02.2019 року під час судового засідання залучено третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , який є співвласником іншої 1/ 2 частини будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Пояснила, що вона є власником 1/ 2 частини будинку [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] її рідний брат. Мама позивача разом з нею проживала у спірному будинку, після чого склала заповіт на користь позивача, на що брат образився. Відповідач у спірному будинку не проживає з 1984 року, а за актом обстеження з 1994 року. Відповідач [PERSON] повідомлений про дату час і місце судового засідання, без повідомлення причин не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав. Треті особи, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи сповіщалися своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомили. Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гупал Н.О., яка діє на підставі довіреності від 16.10.2018 року, надала заяву про розгляд справи у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради. Із наданих письмових пояснень вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до Департаменту реєстрації як підстава проведення реєстраційної дії, є обов`язковим до виконання, тому не потребує додаткового зобов`язання в резолютивній частині рішення щодо відповідного суб`єкта реєстраційних дій. Третя особа [PERSON] пояснив, що він є співвласником іншої 1/ 2 частини будинку [ADDRESS] . За вказаною адресою він проживав з дитинства, 10 років знову як проживає за вказаною адресою, де мешкає також позивач та її чоловік. Відповідач у спірному будинку не проживає, проте він його бачив у місті, де вони привіталися. \~ \~ \~ \~ За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. З Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, сформованої 04.12.2018 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та малолітня [PERSON] , [INFO] . Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, у спірному будинку відповідач [PERSON] зареєстрований з 19.05.1984 року. Судом встановлено, що власником 1/ 2 частини будинку [ADDRESS] є позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/ 4 частину будинку, виданого 30.12.1987 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 1-4844; свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/ 4 частину будинку, виданого 10.12.2004 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, р. № 1-1420. \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~розпорядження №\~181\~від 17.05.2016\~"Про\~перейменування об`єктів\~топоніміки м.\~Харкова" вул. Богунського перейменовано в вул. Павла Скоропадського. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За умовами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень\~ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім*ї власника\~житла\~втрачає право\~на користування\~цим\~житлом\~у разі\~відсутності члена\~сім*ї без поважних\~причин\~понад\~один\~рік, якщо\~інше не встановлено\~домовленістю\~між ним\~і власником\~житла\~або законом. З пояснень позивача встановлено, що відповідач, який є її рідним братом, з 1984 року у спірному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, особистих речей в будинку не має. При цьому позивач на підтвердження своїх вимог спирається на акт обстеження будинку за адресою: [ADDRESS] , на предмет не проживання в ньому відповідача [PERSON] , брата [PERSON] , з 1994 року по теперішній час. Комісія вказує, що в будинку особисті речі та інше майно [PERSON] відсутні, у будинку мається три спальні місця, у ванній кімнаті відсутні предмети особистої гігієни [PERSON] З відповіді Комунального некомерційного підприємства «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради від 10.12.2018 року № 960 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , в період з 01.01.2017 року по теперішній час за медичною допомогою до поліклініки не звертався. Згідно відповіді Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 05.12.2018 року, [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з будь-якими заявами та повідомленнями не звертався. З наданих позивачем [PERSON] копій квитанцій за період 2016-2018 року, вбачається, що комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , сплачує [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою позивача. Брат позивача, [PERSON] , у спірному будинку не проживає тривалий час, а саме років 20-25, після того як одружився. Приблизно 10 років вже навіть не гостював, хоча [PERSON] його запрошувала під різними приводами. Особисті речі у спірному будинку [PERSON] , участі в утриманні будинку не приймає. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою позивача., знайомі з 1990-х років, знала також матір позивача. [PERSON] у будинку вже тоді не жив. Бачила відповідача 2 рази в житті: на день народження у позивача та на похоронах матері позивача та брата [PERSON] . Свідок зазначає, що вона була вчителькою у його доньки, вона була вдома у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де він проживав там 20 років тому. Таким чином, за наслідками розгляду справи суду надані докази на підтвердження того, що відповідач в будинку [ADDRESS] без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації понад один рік, а тому виходячи з ч.2 ст.405 ЦК України він втратив право користування вказаним житловим приміщенням. З врахуванням наведеного, позовні вимоги щодо\~визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: [ADDRESS] ,\~підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного, на підставі положень ст.405 ЦК України наявні правові підстави для визнання [PERSON] права\~на користування\~цим\~житлом\~ разі\~відсутності члена\~сім*ї без поважних\~причин\~понад\~один\~рік. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на жиле приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, пр. визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові, зокрема, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування. Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином,

Outcome: partial