Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.01.2019 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання трьох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 18000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09.01.2019 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 02.10.2010 р. вона з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що був зроблений відповідний актовий запис №2974. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2018 р., шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають трьох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час, як зазначає позивач, вона разом з дітьми проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо. При цьому, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, коштів на їх утримання не надає. Позивач вказала, що орієнтовний розмір витрат на трьох дітей за один місяць становить 33666,00 грн. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей між ними не досягнуто. Враховуючи, що усі обов`язки щодо утримання трьох дітей позивач несе самостійно, відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку на їх утримання не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. При цьому, відповідач інших утриманців не має, є працездатною особою, його стан здоров`я дозволяє йому повноцінно працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати визначений нею розмір аліментів. Ухвалою суду від 11.01.2019 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28.02.2019 р. до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі, а вимоги, що викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України, в зв`язку з чим відповідач просить встановити суму коштів на утримання трьох спільних із позивачем синів: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , з моменту звернення позивача до суду (09.01.2019 р.) у твердій грошовій сумі із урахуванням добровільно виплачених відповідачем аліментів (січень 2019 р. - 5495 грн., лютий 2019 р. - 5700 грн.), а починаючи з 01.03.2019 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття - 8300 грн. щомісячно. 28.02.2019 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА Київської області про встановлення регламенту побачень і участь у вихванні дітей. Ухвалою суду від 11.04.2019 р., відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської РДА Київської області про встановлення регламенту побаченнь і участь у вихованні дітей, до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 30.05.2019 р. в судовому засіданні надано відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої позивач [PERSON] категорично не погоджується із твердженнями відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, свої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання трьох спільних дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн., на кожну дитину, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09.01.2019 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, та надані докази. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином. 28.05.2019 р. до суду від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого [PERSON] просить: розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги вважає завищеними та просить врахувати його твердження, викладені у відзиві на позовну заяву; визначити єдину частку від його заробітку, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття, на підставі того, що грошове утримання повинно сплачуватися на трьох дітей, а також те, що він має єдине джерело доходів із визначеною заробітною платою; при визначенні щомісячного утримання на дітей (аліментів) просить врахувати добровільно виплачені ним суми коштів, а саме: грудень 2018 р. - 2000 грн., січень 2019 р. - 5495 грн., лютий 2019 р. - 5700 грн., березень 2019 р. - 8300 грн., квітень 2019 р. - 8500 грн., травень 2019 р. - 3895 грн. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, врахувавши їх доводи та вивчивши надані письмові докази у сукупності, враховуючи клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності, поданий відповідачем відзив на позовну заяву, подану позивачем відповідь на відзив на позовну заяву, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02.10.2010 р. у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2974, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають трьох спільних неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області 04.05.2011 р.; сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 22.07.2014 р.; сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 16.07.2016 р. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16.11.2018 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 02.10.2010 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 2974) розірвано. Звертаючись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач посилається на те, що на даний час вона разом з дітьми проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо. При цьому, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, коштів на їх утримання не надає. Орієнтовний розмір витрат на трьох дітей за один місяць становить 33666,00 грн. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей між ними не досягнуто. Враховуючи, що усі обов`язки щодо утримання трьох дітей позивач несе самостійно, відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку на їх утримання не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. При цьому, відповідач інших утриманців не має, є працездатною особою, його стан здоров`я дозволяє йому повноцінно працювати, а тому позивач вважає, що він може сплачувати визначений нею розмір аліментів. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає, розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України. Так, як вбачається з акту обстеження житлових умов, складеного 18.10.2018 р. працівниками Органу опіки та піклування, позивач [PERSON] разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії договору найму (оренди) квартири від 22.03.2015 р., вбачається, що позивач [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно умов договору, орендна плата становить 5000 грн. Позивач вказала, що орієнтовний розмір витрат на трьох дітей за один місяць становить 33666,00 грн., обґрунтовуючи вказану суму коштів наступним. Орієнтовний перелік витрат на сина - [PERSON] (7 років) за один місяць: оренда квартири - 1375,00 грн.; комунальні послуги - 750,00 грн.; оплата навчання дитини - 2600,00 грн.; продукти харчування - 1500,00 грн.; одяг для дитини - 500,00 грн.; взуття для дитини - 500,00 грн.; медичні ліки для дитини - 200,00 грн.; іграшки, розвиваючі ігри, витрати під час прогулянок (атракціони та ін.) - 500,00 грн. Всього - 7925,00 грн. Орієнтовний перелік витрат на сина - [PERSON] (4 роки) за один місяць: оренда квартири - 1375,00 грн.; комунальні послуги - 750,00 грн.; оплата навчання дитини - 850,00 грн.; продукти харчування - 1500,00 грн.; одяг для дитини - 300,00 грн.; взуття для дитини - 350,00 грн.; медичні ліки для дитини - 100,00 грн.; іграшки, розвиваючі ігри, витрати під час прогулянок (атракціони та ін.) - 500,00 грн. Всього - 5725,00 грн. Орієнтовний перелік витрат на сина - [PERSON] (2 роки) за один місяць: оренда квартири - 1375,00 грн.; комунальні послуги - 750,00 грн.; оплата навчання дитини - 75,00 грн.; продукти харчування - 1500,00 грн.; одяг для дитини - 300,00 грн.; взуття для дитини - 350,00 грн.; медичні ліки для дитини - 2166,00 грн.; іграшки, розвиваючі ігри, витрати під час прогулянок (атракціони та ін.) - 500,00 грн.; послуги няні - 13000,00 грн. Всього - 20016,00 грн. Будь-яких доказів в підтвердження свого матеріального стану, позивачем суду не надано. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, та просив встановити суму коштів на утримання трьох спільних із позивачем синів: сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , з моменту звернення позивача до суду (09.01.2019 р.) у твердій грошовій сумі із урахуванням добровільно виплачених відповідачем аліментів, а саме грудень 2018 р. - 2000 грн., січень 2019 р. - 5495 грн., лютий 2019 р. - 5700 грн., березень 2019 р. - 8300 грн., квітень 2019 р. - 8500 грн., травень 2019 р. - 3895 грн., а починаючи з 01.03.2019 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття - 8300 грн. щомісячно. Як вбачається з довідки, виданої відповідачу 09.11.2018 р., [PERSON] працює на посаді викладача в компанії ПП «Грін Форест» з 12.10.2018 р. по теперішній час з посадовим окладом 3900,00 грн. Нарахована зарплата до оподаткування за жовтень 2018 р.: 2880,00 грн. Нарахована зарплата до оподаткування за листопад 2018 р.: 1595,45 грн. При цьому, згідно довідки Вих. №68 від 22.05.2019 р., наданої відповідачем до суду, вбачається, що [PERSON] працює в ТОВ «Бізнес Профіт Консалт» з 16.05.2019 р. на посаді консультант з ІТ із посадовим окладом 5500 грн./міс. Відповідачем надано суду копії квитанцій про перерахування коштів позивачу, а саме: грудень 2018 р. - 2000 грн., січень 2019 р. - 5495 грн., лютий 2019 р. - 5700 грн., березень 2019 р. - 8300 грн., квітень 2019 р. - 8500 грн., травень 2019 р. - 3895 грн. Таким чином, матеріалами справи підтверджується те, відповідач працює, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлені обставини, що дають змогу для часткового задоволення позову про стягнення аліментів. При цьому, суд зважає, що обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аналізуючи матеріали справи щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання трьох неповнолітніх дітей сторін, з врахуванням: віку дітей, стану здоров`я, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров`я та відпочинок, враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття, згідно ст. 180 СК України, і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя, також враховує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та матеріальний стан відповідача (як платника аліментів). Так, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру витрат на трьох дітей за один місяць на суму 33666,00 грн. А тому визначений позивачем розмір аліментів в сумі 18000 грн. щомісяця (6000 грн. на кожну дитину) є завищеним. При цьому, позивачем не доведено, що у той чи інший спосіб відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язків по утриманню дітей. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2800 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Так, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Судовий збір в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, так як позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від його сплати на підставі закону. Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial