Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач 12 лютого 2014року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного 12.10.2007року договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією з лімітом на день укладання договору 5000грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 24% на рік. Позивачем свої обов'язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала внаслідок чого утворилася заборгованість. 18 вересня 2008року Новоодеським районним судом Миколаївської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за до кредитним договором б/н від 12.10.2007року в сумі 6160,11грн. ( з яких 4763,33грн. залишок тіла кредиту та 1396,78грн. відсотки), цю суму до розрахунку заборгованості не включено. Вказаний судовий наказ фактично виконано не було і було повернуто стягувачу за постановою державного виконавця ВДВС Новоодеського РУЮ 21.09.2009року у зв'язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення. Так як відповідач продовжувала ухилялася від сплати боргу і виконання своїх обов'язків за кредитним договором б/н від 12.10.2007року то у неї знову накопичилась заборгованість. Згідно уточнених позовних вимог станом на 23.01.2014року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ „Приват Банк" кредитному договору від 12.10.2007року утворилася заборгованість в сумі 31511,74грн. яка складається з: заборгованості за відсотками 16998,09грн., заборгованості за комісіями 12775грн. та штрафів за порушення грошових зобов'язань 250грн. фіксована частина та 1488,65грн. відсоткова частина. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач та її представник в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (анкету-заяву на видачу кредитної карти від 12.10.2007року, умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою, розрахунок заборгованості, судовий наказ №2-1490/2008 від 18.09.2008року, постанову про повернення виконавчого документа від 21.09.2009року), судом встановлено, що згідно договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 12.10.2007року відповідачу [PERSON] в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією з лімітом на день укладання договору 5000грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї. Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 24% на рік. Також відповідач зобов'язалася сплачувати позивачу щомісячну комісію у розмірі 3,5% Згідно п.9.12. умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу про припинення дії договору то його дія автоматично подовжується на такий же строк. Згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків сплати по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. З умовами укладеного договору відповідач ознайомлена, нею він підписаний. Вказаним кредитним договором передбачено умови надання позичальнику грошових коштів Банком у тимчасове платне користування . Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Відповідач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконала. 18 вересня 2008року Новоодеським районним судом Миколаївської області винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за до кредитним договором б/н від 12.10.2007року в сумі 6160,11грн. ( з яких 4763,33грн. залишок тіла кредиту та 1396,78грн. відсотки), цю суму до розрахунку заборгованості не включено. І після винесення вищевказаного судового наказу відповідач продовжила, ігнорувати умови кредитного договору ухиляючись від сплати відсотків та комісії у зв'язку з чим станом на 23.01.2014року за відповідачем по укладеному з ПАТ КБ „Приват Банк" кредитному договору від 12.10.2007року утворилася заборгованість яка складається з: заборгованості за відсотками 16998,09грн., заборгованості за комісіями 12775грн. Вирішуючи питання про стягнення штрафу суд виходить з того, що п.8.6. Правил користування платіжною карткою встановлено, що при порушенні клієнтом строків сплати по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250грн. + 5% від суми позову. Виходячи зі змісту ч.2 ст.549ЦК України, штраф є відповідальністю , яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання і у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання змістом же. Нарахування ж відсоткової частини штрафу згідно п.8.6. Правил користування платіжною карткою, пов'язане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом до суду, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення зобов'язання. Тому обґрунтованим є стягнення штрафу тільки в розмірі фіксованої частини - 250грн. Сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь банку становить 30023,09грн. (відсотки 16998,09грн. + комісії 12775грн. + штраф 250грн.) За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати, понесені ним по справі, у розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного та

Outcome: partial