Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 109700,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 14 грудня 2018 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] укладено договір №3237202110-082276 про надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту в розмірі 7000,00 грн. на строк 31 день, а саме до 13.01.2019 року. Вказаний договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-gropshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу позику у розмірі, визначеному в договорі. Платіжним повідомленням підтверджується, що на картковий рахунок Відповідача було перераховано позику в розмірі 7000 грн. Відповідач заборгованість у встановлений договором строк не сплатив. 02 травня 2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» укладено договір про надання послуг факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги по кредитних договорах, в тому числі і за договором №3237202110-082276 від 14 грудня 2018 року. Оскільки боржником не виконано своїх зобов`язань перед позивачем як новим кредитором позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] суму заборгованості за договором №3237202110-082276 від 14 грудня 2018 року в розмірі 109700,00 грн. з яких 7000,00 грн. заборгованості за кредитом, 2582,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 93132,90 грн. заборгованість по процентам за прострочку, 7000,00 грн. заборгованість зі сплати штрафу та понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді від 06.04.2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує представник позивача. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 14 грудня 2018 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] укладено договір №3237202110-082276 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого відповідачу [PERSON] було надано в позику грошові кошти в розмірі 7000 грн. з виплатою процентів в розмірі 1,99% за кожний день користування, з строком повернення не пізніше 13.01.2019 включно. У додатку 1 до Договору № №3237202110-082276 від 14.12.2018 року сторони погодили графік розрахунків згідно якого сума кредиту становить 7000, 00 грн, розмір процентів 2582,30 грн., загальна сума до сплати 13.01.2019 року 9582,30 грн. Умовами Договору позики передбачено (п. 1.5.2), що у разі якщо Позичальник не повернув суму позики у строк встановлений пунктом 1.3 Договору, нарахування процентів, встановлених пунктом 1.5.1 Договору, проводиться за фактичну кількість календарних днів користування позикою та до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення. Крім того, додатково до основних процентів, Позичальник зобов`язаний сплатити 3 % додаткових відсотків від суми позики за кожен день прострочення з першого дня прострочення. При цьому нарахування процентів проводиться в момент внесення позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. В разі прострочення сплати заборгованості за кредитним договором більш ніж на 30 днів, додаткові відсотки Позичальника збільшуються на 2 %. Тобто загальна сума додаткових відсотків з 31 дня прострочення буде становити 5 % від суми позики за кожен день прострочення з 31 дня прострочення до дня повного погашення заборгованості за позикою, включаючи день погашення, які позичальник зобов`язується сплатити Позикодавцю. Зазначені проценти є такими, що нараховані за прострочення виконання грошового зобов`язання у відповідності до ст. 625 України. У відповідності до частини першої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(у редакції, що була чинна на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону). Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи, приписи статей\~6\~та\~627 ЦК України, статей\~11\~та\~12 ЗУ «Про електронну комерцію», суд приходить до висновку, що підписаний в електронній формі договір позики було укладено сторонами відповідно до вимог закону. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт перерахування кредитних коштів відповідачу [PERSON] підтверджується платіжним дорученням №22618 від 15 грудня 2018 року, а також довідкою системи «Platon», яка містить відомості про дату операції - 15.12.2018р., суму операції - 7000грн., номер картки та номер транзакції. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обов`язку належним чином не виконав, своєчасно, в порядку, передбаченому договором, кошти не повернув. Також судом встановлено, що 02.05.2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» укладено договір про надання послуг факторингу № 0205/2, за умовами якого позивачу передані права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли згідно договорів, в тому числі і договору №3237202110-082276. Згідно витягу з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від 02.05.2019 року вбачається, що передано ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» право вимоги за грошовим зобов`язанням [PERSON] на суму 65211,70 гривень з яких 7000 грн. заборгованість за кредитом, 2582,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 48629,40 грн. сума додаткових відсотків, 7000 грн. заборгованість зі сплати штрафу. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно розрахунку складеного позивачем, загальна заборгованість відповідача перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» розрахована за умовами укладеного 14.12.2018 року договору, складає 109700,00 грн. з яких 7000,00 грн. заборгованості за кредитом, 2582,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 93132,90 грн. заборгованість по процентам за прострочку, 7000,00 грн. заборгованість зі сплати штрафу. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У\~ст.1050 ЦК\~передбачено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст.625 цього кодексу. За змістом ч.2\~ст.625 ЦК, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2\~ст.1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2\~ст.625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги про стягнення процентів після 13.01.2019 року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18. Отже, у даному випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог не заявлено у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів нарахованих після закінчення строку дії договору, є необґрунтованими та не підлягають до задоволення. Також, позивач, посилаючись на п. 4.3 договору, просив стягнути з відповідача штраф в розмірі суми позики, яка визначена в п. 1.1 цього ж договору. В даному випадку в розмірі 9000 грн. Так, в п. 4.3 договору визначено, що в разі прострочення заборгованості більш ніж 61 день, позичальник зобов`язується сплатити штраф у розмірі суми кредиту, визначеної у п. 1.1 договору. Штраф включає в себе витрати позикодавця на повідомлення різними способами (телефонним дзвінком, смс-повідомленням, надсиланням поштових повідомлень, повідомлень на електронну адресу) позичальника про заборгованість, розшук позичальника для врегулювання у досудовому порядку спору, та інші витрати пов`язані з захистом своїх прав позикодавцем. Згідно з ч.1\~ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до ч.1\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Зі змісту п. 4.3 договору вбачається, що до суми штрафу позивач зарахував такі витрати, які не є послугами та не притаманні самому поняттю штрафу як виду відповідальності. Сума штрафу визначена не у відсотковому співвідношенні з сумою позики, а у повному її розмірі. До того ж, в порушення ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, позивачем взагалі не було надано доказів щодо витрат, які перелічені в даному пункті договору, як то здійснення платних телефонних розмов та смс-повідомлень чи направлення оплачуваних повідомлень на електронну адресу відповідача, до того ж приймаючи до уваги здебільшого загалом їх безоплатний характер як послуг зв`яку, які надаються конкретним оператором. Зі змісту самого позову, встановлено, що будь-які заходи досудового врегулювання спору позивачем не вживалися, а тому і положення зазначеного пункту щодо розшуку позичальника спростовуються. Відповідно до ч. 8\~ст. 18 закону «Про захист прав споживачів»\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні\~Закону «Про захист прав споживачів», є нікчемною. До аналогічних висновків дійшов ВС у своїх рішеннях по справі №444/484/15-ц від 12.12.2018 року та справі № 666/4957/15-ц (провадження N 61-43940св18) від 20 лютого 2019 рокую Виходячи з зазначеного, суд вважає, що у стягненні суми штрафу в розмірі 7000 грн. слід відмовити. Враховучи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 7000,00 грн. заборгованості за договором позики, 2582,30 грн. відсотків за користування позикою, а всього 9582,30 гривень. В іншій частині вимог слід відмовити. Також з відповідача на користь позивача відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~підлягає до стягнення 2102 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: partial