Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів, який згодом було уточнено. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, а тому відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~позивач має право стягнення аліментів у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала позов та просили задовольнити його в повному обсязі, з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо суми аліментів, відповідач згоден сплачувати лише 500 гривень, тобто частково, також посилався на заперечення які містяться у матеріалах справи. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу є спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9), де батьком дитини записаний [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка веде окреме господарство, має окремий бюджет, та на утриманні якої знаходяться малолітня дитина, їх стан здоровя, потреби, та відповідача, який працює, інших утриманців не має, й має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини. Згідно\~статті 180 Сімейного Кодексу\~України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. Позивач просить суд призначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3. ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач позов визнає тільки частково та погоджується сплачувати лише 500 гривень на утримання дитини, будь-яких довідок про свої доходи суду не надавши, позивач до матеріалів справи долучила довідку про її дохід та квитанції про витрати повязанні з потребами дитини (а.с.33-40). Суд вважає вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню та, з урахуванням принципу співмірності, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дитини, оскільки судом встановлено, що відповідач має заробіток та можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному судом розмірі, що є достатніми й можливими, як для стягувача, так й отримувача аліментів. Обговорюючи питання про розмір аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача та вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягувати аліменти в розмірі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Підстав для відмови у цій частині позовних вимог судом не встановлено. В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3\~статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2\~статті 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1\~ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~покладаються на відповідача.

Outcome: partial