Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрований в реєстрі за № 20894 про стягнення з нього ( [PERSON] ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № KGMDAW01800503 від 20.04.2007 року, в розмірі 630 310,70 грн. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.04.2007 року між ним ( [PERSON] ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № KGMDAW01800503, за умовами якого йому ( [PERSON] ) було надано кредит в сумі 59 011,43 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 20.04.2012 року. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 20.04.2007 року було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до якого він ( [PERSON] ) надав у заставу автомобіль ГАЗ, модель 330232 414, 2007 року випуску, тип - вантажопасажирський-В, номер кузова/шасі [NUMBER] , реєстраційний номер: [NUMBER] . В зв`язку з неналежним виконанням ним (позивачем) боргових зобов`язань виникла заборгованість в сумі 164 876,39 грн., в зв`язку з чим банк звернувся з позовом до суду та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2012 року звернуто стягнення на предмет застави, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGMDAW01800503 від 20.04.2007 року. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03.04.2013 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2012 року скасоване в частині відмови вимог про передачу предмета застави у заклад і ухвалено нове рішення, яким в рахунок погашення його ( [PERSON] ) заборгованості передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» вищевказаний автомобіль. 17.03.2014 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, на виконання постанови державного виконавця від 05.06.2014 року про розшук майна боржника заставний автомобіль ГАЗ затримано ротою дорожньо-патрульної служби м. Херсон та доставлено на штрафний майданчик тимчасового утримання. В подальшому, 20.11.2014 року старшим державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області Федосєєвим С.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення) та виконавчий документ після виконання повернуто до матеріалів справи Ленінського районного суду міста Кіровограда, як фактично виконаний. Також позивач зазначив, що після проведення зазначених виконавчих дій він був впевнений, що заборгованість по кредитному договору закрита повністю, так як в рахунок боргу ним ( [PERSON] ) передано заставний автомобіль, згідно з рішенням суду. Поряд з цим, в травні 2019 року йому (позивачу) стало відомо, що на виконанні у Подільському відділі державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває на виконанні виконавчі документи - виконавчий напис № 20894, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 16.11.2017 року, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KGMDAW01800503 від 20.04.2007 року за період з 20.04.2007 року по 27.06.2017 року стягнуто з нього ( [PERSON] ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість на загальну суму 630 310.70 грн. З огляду на зазначене, позивач вказав, що враховуючи, що вищезазначене рішення суду ним виконано в повному обсязі, оскільки в рахунок заборгованості в сумі 164 876,39 грн. ним було передано Банку заставний автомобіль, на підставі чого, вважає зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та не визначив чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису, що стало підставою для його (позивача) звернення з позовом до суду за захистом порушеного права та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, ухвалою суду від 04 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи, сформованої за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» про вчинення виконавчого напису нотаріуса від 16 листопада 2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 20894. Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року вжито заходи забезпечення позову по цивільній справі № 405/7809/19 за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Машнягуца Анна Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича від 16.11.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 20894 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № KGMDAW01800503 в розмірі 630310,70 грн., який оскаржується боржником в судовому порядку, до прийняття судового рішення по даній справі. Окрім того, на виконання вимог ухвали суду від 04.11.2019 року відповідачем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. направлено до суду копії документів, на підставі яких 16 листопада 2017 року вчинявся виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 20894. Ухвалою суду від 25 червня 2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та в його інтересах представник - адвокат Комаха Т.С. (діє на підставі ордеру серії КР № 029683 від 19.12.2019 року) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Представником відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Пелих Я.М. (діє на підставі довіреності № 5756-К-О від 03.10.2019 року) направлено до суду поштою відзив на позовну заяву, який зареєстровано судом 23.12.2019 року за вх. № 31197, на обґрунтування якого зазначено, що відповідно укладеного договору позивач отримав кредит та у порушення умов договору позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого Договором, суму кредиту, не сплатив проценти, комісію та інше за користування кредитом. При цьому, згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, на підставі чого, було вчинено виконавчий напис відповідно до норм чинного законодавства. Також, представник відповідача зазначив, що враховуючи, що АТ КБ «ПриватБанк» надав всі необхідні документи відповідно до Переліку, а саме: кредитний договір, засвідчений Банком розрахунок про заборгованість, в якому в повній мірі відображені всі операції позивача, щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає. Крім того, з урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати позивачем боргу, відповідно відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. гл. 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5, вчинив виконавчий напис. Також зазначено, що позивачем не доведено факту погашення суми кредиту. Враховуючи викладене, просив відмовити в задоволенні позову, справу розглянути без участі представника відповідача АТ КБ «ПриватБанк». Представником відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. - адвокатом Бут О.В. (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 23.09.2019 року) подано відзив на позовну заяву, який зареєстрований в суді 22.04.2020 року за вх. № 9535, на обґрунтування якого зазначено, що нотаріус в зазначеній справі є неналежним відповідачем, оскільки відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача, інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом, в зв`язку з чим, пред 'явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того, вчинення виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів нотаріусу відповідно до Переліку. Документи, які передбачені Переліком, є підтвердженням безспірної заборгованості. Нотаріус не визначає суму заборгованості, суму заборгованості визначає стягувач та несе за це відповідальність. Таким чином, безспірність кредитного зобов`язання при вчиненні виконавчого напису, доказується наданням з боку кредитора документів, передбачених пунктом другим постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Укладений між сторонами договір є діючим і безстроковим, так як в ньому не встановлений строк його припинення. При цьому, сторони не звертались один до одного щодо його розірвання, зобов`язання позивача [PERSON] за договором на момент звернення відповідача АТ КБ «ПриватБанк» за виконавчим написом не припинились. Обов`язок позивача виконувати зобов`язання діє протягом всього строку дії договору, відповідач АТ КБ «ПриватБанк», як кредитодавець має право на пред`явлення в будь-який час вимог про усунення порушень за кредитним договором. Права на звернення за виконавчим написом у АТ КБ «ПриватБанк» починаються після спливу тридцяти днів від пред`явлення позивачу вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Законом України «Про нотаріат» та п.п.3.1., З.З., 3.4..Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України не вказано, що ці строки обчислюються з моменту, коли право кредитора на примусове стягнення виникло вперше. Отже, в цьому випадку строки, вказані в ст. 88 Закону України «Про нотаріат» обчислюються з моменту направлення кредитором боржнику конкретної вимоги, обчисленої на певний момент часу. Поряд з цим, вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Враховуючи викладене, просив відмовити в задоволенні позову до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., справу розглянути без участі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Машнягуца А.О. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, письмові пояснення, - відсутні. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача [PERSON] та в його інтересах - адвоката Комахи Т.С., враховуючи подані відповідачами відзиви на позов, дослідивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи подані учасниками справи заяви по суті справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № KGMDAW01800503, за умовами якого Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти шляхом: перерахування на відкритий у КРУ ПриватБанка поточний рахунок, на строк з 20.04.2007 р. по 19.04.2012 р. включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 50 607,83 гривень на купівлю автомобіля, а також у розмірі 10 504,48 гривень на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3.,2.2.7 даного Договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Окрім того, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № KGMDAW01800503 від 20.04.2007 року, між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20 квітня 2007 року було укладено договір застави № KGMDAW01800503, предметом якого є рухоме майно заставодавця, а саме: автомобіль (транспортний засіб) марки ГАЗ, модель 330232414, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , виданого та зареєстрованого Кіровоградським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Кіровоградській області 19.04.2007 року. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2012 року (справа № 1111/8160/12) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] звернуто стягнення на предмет застави - майно, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] , а саме: автомобіль ГАЗ; модель 330233 414, рік випуску: 2007; тип ТЗ: вантажопасажирський-В; № кузова/шасі: [NUMBER] , [NUMBER] ; реєстраційний номер [NUMBER] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 20.04.2007 року № KGMDAW01800503 в сумі 164 876,39 грн. шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату. Свідоцтво про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України. У задоволенні вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про передачу цього автомобіля у заклад відмовлено. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2013 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2012 року, яким публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні вимог про передачу предмета застави у заклад скасовано та ухвалено нове рішення, згідно якого в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіль ГАЗ-330233 414, 2007 року випуску, який належить [PERSON] на праві власності. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2012 року в частині звернення стягнення на предмет застави, яким є вказаний автомобіль, - сторонами оскаржене не було та відповідно набрало законної сили. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 17.03.2014 року відкрито виконавче провадження (ВП № 42452869) з виконання зазначеного вище рішення суду. Крім того, постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 05.06.2014 року оголошено розшук майна, що належить [PERSON] , а саме: автомобіль ГАЗ - 330232 414, 2007 року випуску, тип ТЗ вантажопасажирський - В, № кузова/шасі: [NUMBER] , [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до інформаціїСуворовського РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 15.07.2019 року № 26370 на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 45302454 з примусового виконання виконавчого листа № 1111/8160/12 виданого 12.06.2013 Ленінським районним судом м. Кіровограда про погашення в рахунок заборгованості [PERSON] в сумі 164876,39 грн. та передачу ПАТ КБ "ПриватБанк" автомобіля ГАЗ-330232 414, 2007 р.в., тип ТЗ, вантажопасажирський, реєстраційний № [NUMBER] . 05.11.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 07.11.2014 року державним виконавцем складено акт про передачу майна, зазначеному у виконавчому документі. 20.11.2014 року виконавче провадження № 45302454 з примусового виконання виконавчого листа № 1111/8160/12, виданого 12.06.2013 Ленінським районним судом м. Кіровограда завершено фактично згідно п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення). Судом також встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. 16 листопада 2017 року вчинений виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 20894, відповідно до якого пропонується стягнути заборгованість на підставі цього виконавчого напису на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з [PERSON] , не сплачену в строк за кредитним договором № KGMDAW01800503 від 20.04.2007 року. Строк, за який провадиться стягнення - 3 721 днів, а саме: з 20.04.2007 року по 27.06.2017 року. Сума, що підлягає стягненню, складає 630 310, 70 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 42 382, 91 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 185 542,39 грн.; заборгованість з комісії у розмірі 2 267, 20 грн; заборгованості з пені у розмірі 400 118,20 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1 800,00 грн. Правомірність та законність вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. 16.11.2017 року виконавчого напису № 20894 оскаржується позивачем. При цьому, судом відзначається, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права як визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є правомірним, і відповідає конституційному положенню про всеосяжність права на звернення до суду та юрисдикцію суду (статті 55, 124 Конституції України) (п.3 листа Вищого Спеціалізованого Суду України розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні»). Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Крім того, відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону. Таким чином, судом відзначається, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення виконавчих написів також визначений положенням Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Мін`юсту України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Мін`юсті України за № 282/20595 від 22.02.2012 року. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 Порядком. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Також, ст.88 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При цьому, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оскільки вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. В свою чергу, матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При цьому, судом відзначається, що виконавчий напис № 20894 від 16.11.2017 року було викладено приватним нотаріусом на спеціальному бланку нотаріальних документів, в той час як відповідно до п.п. 5.1 п. 5 Глави 16 розділу ІІ Порядку - виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість, тим самим в порушення п.п. 5.1 п. 5 Глави 16 розділу ІІ Порядку оскаржуваний [PERSON] виконавчий напис не було вчинено на документах, який встановлює на підтверджує заборгованість позивача стосовно сум, визначених у виконавчому напису № 20894 від 16.11.2017 року до примусового стягнення. Отже, на переконання суду, у даному випадку, приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, належності всіх документів, які надаються нотаріусу для вчинення виконавчого напису ,чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, окрім того, виконавчий напис вчинено з пропуском строків звернення стягувача для вчинення виконавчого напису, відповідно включення стягувачем до складу заборгованості платежів, сплата яких прострочена, також свідчить про спірність заявленої до погашення суми боргу. З огляду на викладене вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача [PERSON] , оскільки на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] не мав безспірної заборгованості перед стягувачем, враховуючи також фактичне виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2013 року, яким в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № KGMDAW01800503 від 20.04.2007 рокув розмірі 164 876, 39 грн., передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» автомобіль ГАЗ - 330233 414, 2007 року випуску, який належить [PERSON] на праві власності, на підставі чого виконавчий напис, вчинений 16.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрованим в реєстрі № 20894, та за яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № KGMDAW01800503 від 20.04.2007 року за 3 721 день з 20.04.2007 року по 27.06.2017 року в розмірі 630 310, 70 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800 грн., є таким, що не підлягає виконанню. При цьому, судом відзначається, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) розглядаються судами за позовами боржників до стягувачів, та в зазначеній категорії справ нотаріус може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, на підставі чого, в задоволенні позову позивача [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, - слід відмовити. Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, у зв`язку з чим вжиті по даній справі на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.02.2020 року заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича від 16.11.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 20894 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № KGMDAW01800503 в розмірі 630310,70 грн., який оскаржується боржником в судовому порядку, до прийняття судового рішення по даній справі, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням у справі законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного вище, відповідно до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: partial