Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] (далі- позивач 1), [PERSON] (далі - позивач 2), [PERSON] (далі - позивач 3) звернулися в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), в якій просили стягнути з відповідача на їх користь 48 633,00 грн. - матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 10 000,00 грн. - моральної шкоди, витрати за послуги експерта у розмірі 1200,00 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачі є співвласниками трикімнатної квартири [ADDRESS] . 28.06.2018 квартира позивачів була залита водою з вини власника квартири № 372 , яка розташована поверхом вище над квартирою позивачів, в результаті чого пошкоджено шпалери, покриття підлоги, залито електродрот. Факт залиття квартири підтверджується актом обстеження від 02.07.2018, складеним комісією у складі в.о. головного інженера ЖЕД - 201, майстра з технічних питань, майстра з експлуатації та слюсара-сантехніка будинку. Згідно звіту про незалежну оцінку майнових прав від 01.08.2018, складеним ПП «Експертзабезпечення», вартість матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири позивачів становить 48 633 грн. У добровільному порядку відповідач відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється. Крім того, залиттям квартири позивачам також було заподіяно моральної шкоди, яка полягає в порушенні їх права власності, внаслідок пошкодження квартири водою. Вказана обставина, а також відмова відповідача добровільно відшкодувати завдані збитки, спричинили позивачам переживання та хвилювання, вони були позбавленні нормальних умов для проживання у зв`язку з відсутністю енергопостачання, постійною сирістю, вологістю та запахом плісняви. Заподіяну моральну шкоди позивачі оцінюють у 10 000 грн. Просили вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Вовка Є.І від 18.10.2018 позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 головуючого суддю визначено Мицик Ю.С. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. від 16.05.2019 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. від 16.09.2019 виправлено описку в ухвалі суду від 16.05.2019. Ухвалою суду від 13.02.2020 замінено відповідача [PERSON] на належного [PERSON] . Ухвалою суду від 17.08.2020 до участі у справі залучено [PERSON] в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В судовому засіданні позивач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та на підставі довіреностей в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] вимоги позову підтримала. Відповідач у визначений судом строк відзив не надала. В судовому засіданні підтвердила, що залиття сталося із кватири, що належить їй та її сестрі [PERSON] в рівних частках. Вказала, що сестра ніколи не проживала у вказаній квартирі, а залиття сталося через те, що на кухні лопнув фільтр на холодне водопостачання, можливо через підвищення тиску водопостачання або через недоліки фільтру. Зазначила, що не має коштів для відшкодування завданої шкоди. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши виступи сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються співвласниками квартири [ADDRESS] /а.с. 9-11/. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 27.08.1997 квартира [ADDRESS] належала [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] в рівних частках /а.с. 235/. Після смерті [PERSON] , [INFO] Сьомою київською держаною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири. Як зазначають позивачі у позовній заяві, 28.06.2018 відбулося залиття їх квартири з квартири, що належить відповідачу та знаходиться поверхом вище. Вказана обставина підтверджується копією акту обстеження від 02.07.2018, складеним комісією у складі в.о. головного інженера ЖЕД - 201, майстра з технічних питань, майстра з експлуатації та слюсаря-сантехніка будинку. Відповідно до вказаного акту, за результатами огляду квартири позивачів виявлені сліди залиття: коридор площею - 13,3 м2 залито водою стелю (водоемульсійне фарбування), стіни (шпалери) та підлога (ламінат). В житловій кімнаті площею - 12,3 м2 - залито водою стелю, стіни (шпалери) та підлога (ламінат). В житловій кімнаті площею - 12,3 м2 - залито водою стелю, стіни (шпалери) та підлога (ламінат). Кухня площею - 8,3 м2 - залито водою стелю та стіни (шпалери). По всій квартирі залито електродрот (немає світла по всій квартирі № 368 ). Причина залиття вказана у акті, як «в квартирі № 372 на кухні лопнув фільтр на холодне водопостачання» /а. с. 21/. При вирішенні вимог даного позову суд керується нормами цивільного процесуального законодавства, які визначають правила доказування у цивільному процесі, та положеннями матеріального закону, які регулюють зобов`язання, що випливають із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання). Так, за загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень… Згідно з приписами ст. 1166 ЦК України, яка визначає підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Системний аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави для висновку, що позивач, заявляючи вимогу про відшкодування шкоди, повинен, зокрема, довести такі складові: протиправну поведінку відповідача; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач, якщо він заперечує проти позову, - відсутність його вини у завданні шкоди, тобто вина заподіювача шкоди у деліктних зобов`язаннях презюмується. З огляду на встановлені обставини, факт залиття квартири позивачів водою є доведеним, а відтак є доведеним і факт заподіяння позивачам внаслідок вказаного залиття майнової шкоди. Наданий позивачами Акт про залиття, який підписаний членами комісії, містить усі необхідні дані та відомості, а саме: дата його складення, анкетні дані та посади членів комісії, які приймали участь у його складенні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття та причину залиття, а відтак цей акт є належними і допустимими доказом протиправності поведінки відповідача та її вини у заподіянні шкоди. Згідно з приписами статті 1192 ЦК України, яка встановлює способи відшкодування шкоди, суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, позивач надав звіт про незалежну оцінку майнових прав від 01.08.2018, складений ПП «Експертзабезпечення», згідно якого вартість матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири позивачів становить 48 633 грн. /а.с. 115-157/. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд відхиляє доводи відповідача, що залиття могло статися внаслідок підвищення тиску у системі водопостачання або придбанні неякісного фільтру води, оскільки належних доказів на підтвердження вказаного останньою не надано. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним факт заподіяння шкоди позивачам з вини відповідача, оскільки остання не спростувала цієї обставини, а тому вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди є цілком обґрунтованими. Відповідно до ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. З урахуванням вищевикладеного суд вбачає підстави для покладення відповідальності за завдану позивачам шкоду на відповідача [PERSON] , яка не позбавлена права заявити регресні вимоги до інших співвласників або осіб, які користуються квартирою за згодою власників. Крім того, позивачами понесені витрати на оплату звіту від 01.08.2018, складеним ПП «Експертзабезпечення», щодо оцінки заподіяної шкоди в розмірі 1 200 грн., які підлягають стягненню із відповідача. Позивачі також просили стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Судом при вирішенні даної справи і визначенні моральної шкоди враховуються положення п. п. 5, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування морально (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду. З огляду на положення вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає за наявності: а) моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; в) причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вини заподіювача шкоди. Враховуючи факт залиття, суд вважає, що винними діями відповідача позивачам, як власникам житла, була заподіяна моральна шкода, яка полягає у пошкодженні майна, необхідності проведення ремонту по відновленню наслідків залиття, що призвело до порушення життєвого укладу позивачів, істотних вимушених негативних змін у їх житті, змусило позивачів витрачати час на оформлення документів, звернення до суду та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди в розмірі 4 500 грн., тобто по 1 500 грн. на кожного. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене, з урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивачів з відповідача суми судового збору у розмірі 1409,61 грн., тобто по 469,87 грн. на кожного.

Outcome: partial