Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між ним та відповідачем 10 квітня 2018 року було укладено договір № 3529311616-000657 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено у електронному виді шляхом реєстрації відповідача на інтернет сайті https://e-groshi.com. Договір № 3529311616-000657 від 10.04.2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Повідомленням від 10 квітня 2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позику у розмірі 3000.00 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року. Відповідно до умов договору п.10.1.3. позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Дата повернення позики не пізніше 23.00 10.05.2018 року. Проте, відповідач свої обов`язки не виконав, внаслідок чого станом на 07 вересня 2018 року за ним створилася заборгованість на суму 22091,10 грн., яку позивач просив стягнути з останнього, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Представник позивача Молчанова А.В. в судовому засіданні підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві, також подала заяву про закінчення розгляду справи у її відсутності. Відповідач та його представник позов не визнали, подавши відзив на позовну заяву. Посилається на те, що між ним та позивачем не було укладено жодного договору про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового лізингу, він не подавав жодної заявки про намір отримати грошові кошти. Абсолютно незрозумілим є для нього питання, як позивач уклав договір без його згоди, без пропозиції (оферти) про намір укладення такої угоди, оскільки він не отримував такої пропозиції та не надавав відповіді (згоди) про прийняття пропозиції на укладення такого договору, такий договір вважає неукладеним. Позивач не узгодив зі ним умови укладення договору. Відповідач не підписав відповідний договір, не отримував ніяких одноразових ідентифікаторів підтверджуючих намір підписати договір позики, а тому спірний договір є незаконним, та ним неукладеним, а вимоги позивача безпідставними. Згідно з отриманої ним виписки по картці/рахунку [NUMBER] за період з 01.02.2018 року по 01.05.2018 року, на відповідну Картку позивачем не було зараховано 3000 гривень . Тому просив у задоволенні позову відмовити. Аналогічні пояснення надавав відповідач в судовому засіданні . Третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи в її відсутності не подала. Також відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подавала, подала лише запитану судом інформацію, що не перешкоджало розгляду справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення стороні. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив відповідач не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У відповідності до п. 3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 10 квітня 2018 року було укладено договір № 3529311616-000657 про надання позики на умовах фінансового кредиту. Відповідно до умов договору п.10.1.3. позичальник зобов`язується вчасно повернути Позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк, на який надається Позика за цим договором становить 31 днів. Дата надання позики 10.04.2018 року, дата повернення позики не пізніше 23.00 10.05.2018 року, що відповідає приписам п.п. 5.2, 5.3, 5.4 Договору. Не зважаючи на викладене, відповідач порушив свої зобов`язання та не сплатив борг за вказаним договору. Обставини щодо укладання договору та його умови підтверджуються копією цього договору та додатком до нього. Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами, що відповідає приписам ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування». Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства, що відповідає приписам ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договір. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Надходження пропозиції та прийняття умов електронного договору з боку відповідача, отримання кредитних коштів підтверджується договором про співробітництва між позивачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та третьою особою Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про надання послуг пов`язаних із здійсненням перекладу засобів і проведення виплат з метою надання фінансових послуг клієнтам, переказ коштів на транзитний рахунок банку, тощо; копією платіжного доручення про перерахунок коштів; копією анкети клієнта, яка містить точні ідентифікаційні дані про особу відповідача щодо дати місце народження та проживання, паспортні дані, фотографії особи зовнішньо схожою на відповідача із паспортом відповідача, та фотокопії цього паспорту; Договором про надання послуг між позивачем та ТОВ «МОБІЗОН» ; Повідомленням про транзакцію через систему прийому платежів «Platon» (ТОВ «Платежі Онлайн») про проведення операції; довідкою ТОВ «МОБІЗОН» про надання інформації про SMS- повідомлень із статусом «доставлено» на мобільний телефон , який зазначений в анкеті клієнта із даними відповідача , про надання коду перевірки, про оброблення заявки,про переказ коштів, про нарахування пені; Випискою про рух коштів на картковому рахунку відповідача наданий третьою особою на запит суду. З огляду на вище наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань по договору надання позики, та внаслідок цього , згідно доданого розрахунку, заборгував позивачу кошти у розмірі: 22091,10 грн., яка складається з: 3000 грн. заборгованості за тілом кредиту; 8291,10 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 10800,00 грн. пені. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача у користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. Що стосується 1500 грн. витрат за юридичні послуги, вимоги позивача не є обґрунтованими, оскільки в суперечать вимогам ст. ст.62, 133 ЦПК України до позовної заяви не додано відповідних документів про участь [PERSON] у даній справі як адвоката. На підставі викладеного, ст.ст.154, 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599,610, 615,629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»,

Outcome: partial