Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, яка навчається, та їх визначення у твердій грошовій сумі до досягнення двадцяти трьох років, стягнення додаткових витрат на утримання дочки за придбання форменного одягу, в якому просив змінити розмір аліментів, призначений для стягнення з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та призначити аліменти у збільшеному розмірі, визначеному у твердій грошовій сумі 2197 (дві тисячі сто девяносто сім) грн. щомісячно, починаючи з вересня 2016 року та до досягнення дочкою двадцяти трьох років - до закінчення навчання в Національному університеті «Одеська морська академія». Також позивач просив стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею додаткові витрати на утримання дочки [PERSON] у сумі 2327 (дві тисячі триста двадцять сім) грн. 50 коп., оплачені за форменний одяг студентки Національного університету «Одеська морська академія». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31 жовтня 1992 року вона уклала шлюб з [PERSON] і прожила з ним до 2006 року, після чого вони розлучилися (15 березня 2011 року рішенням суду шлюб офіційно розірвано). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом з позивачем. Рішенням Піщанського районного суду від 29 вересня 2010 року було призначено до стягнення з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дочки до її повноліття в сумі 750 грн. З 01 вересня 2016 року [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Національного університету «Одеська морська академія». Це підтверджується довідкою з місця навчання та договором від 16.08.2016 р. про надання освітніх послуг за денною формою навчання за освітнім ступенем (освітньо-кваліфікаційним рівнем) бакалавр. Проживання у гуртожитку та харчування є платними. У звязку з цим дочка потребує матеріальної допомоги. Згідно договору про надання освітніх послуг за денною формою навчання вартість цих послуг за весь термін навчання складає 70800 (сімдесят тисяч вісімсот) гри., у тому числі: за 1-ий курс 17700 грн., за 2-ий 17700 грн., 3-й курс 17700 грн.,за 4-ий курс 17700 грн. Проведення оплати за навчання у вказаних розмірах також підтверджується квитанціями про оплату. Вартість за проживання у гуртожитку складає за 10 (десять) грн. 82 коп. за добу, що підтверджується квитанціями про оплату за проживання. Вартість триразового харчування становить 66 (шістдесят шість) грн. на добу, що також підтверджується додатковою угодою до договору про надання освітніх послуг від 16 серпня 2016 року та квитанціями про оплату цих послуг. Також дочка індивідуально вивчає англійську мову, послуги навчання платні та складають 300 грн. на місяць, що підтверджується квитанціями про оплату цих послуг. Позивач щомісячно з вересня 2016 року оплачує всі наданні послуги, які стосуються навчання дочки і за період з вересня 2016 року по 1 квітня 2017 року вже оплатила на утримання дочки у цей період навчання 30758 грн., з яких 12390 грн. за безпосередньо освітні послуги, 2408 грн. за проживання дочки у гуртожитку навчального закладу, 13860 грн. за харчування дочки в навчальному закладі, 2100 грн. за індивідуальне навчання дочки англійської мови. Щомісячно позивач оплачує 4394 грн. на утримання дочки [PERSON] у звязку з її навчанням.Крім того, позивачем оплачено 4655 грн. за форменний одяг для дочки, який обовязково вимагається для студентів Національного університету «Одеська морська академія». Позивачеві важко самій надавати таку матеріальну допомогу дочці, а її батько [PERSON] ухиляється від цього. Вважає, що він також зобовязаний оплачувати навчання дочки щомісячно у розмірі половини вищевказаної суми, а саме 2197 грн., починаючи з вересня 2016 року. Призначена рішенням Піщанського районного суду від 29 вересня 2010 року до стягнення з [PERSON] на її користь сума аліментів на утримання дочки до її повноліття 750 грн. на даний час являється незначною і такою, що є недостатньою для покриття оплати з навчання дочки, а тому розмір аліментів має бути збільшеним з урахуванням викладених обставин і визначеним у твердій грошовій сумі 2197 грн. щомісячно, починаючи з вересня 2016 року та до досягнення дочкою двадцяти трьох років (до закінчення навчання). Відповідач займається підприємницькою діяльністю, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить, ухиляється, хоча позивач разом з дочкою зверталися до [PERSON] щодо оплати частини вартості навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що незалежно від рішення суду про стягнення аліментів, добровільно надавав [PERSON] грошові кошти, як допомогу при навчанні. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що її навчання в університеті оплачує мати [PERSON], однак батько [PERSON] також надавав її матеріальну допомогу як самостійно, так за її проханням, проте вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (розірвано 15 березня 2011 року), від якого в них народилась донька [PERSON], 11 травня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 355412 від 23 червня 1999 року, актовий запис № 36, виданого Піщанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, де батьком записаний [PERSON] (а.с.3). Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2010 року з [PERSON] присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], з дати подання заяви до досягнення нею повноліття, в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно (а.с.6). [PERSON] на даний час, з 11 травня 1999 року, досягла повноліття та зарахована у Національний університет «Одеська морська академія» на перший курс факультету морського права і менеджменту, за напрямком підготовки «Менеджмент», наказ № 1572 від 12 серпня 2016 року на денну форму навчання за контрактом, що підтверджується довідкою № 2582 від 15серпня 2016 року. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що можуть надати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позивач вказує на те, що у звязку з навчанням, донька потребує матеріальної допомоги. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Під час розгляду справи не встановлено, що відповідач ухилявся від обов"язку утримання доньки до її повноліття. Натомість [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що батько надавав її матеріальну допомогу на її прохання, хоча не в повній мірі її потреб. За розясненням Верховного суду України у\~Постанові Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 р. у п.20 визначено, що такий обов'язок виникає, коли діти продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), та за сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, що перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Враховуючи те що, [PERSON] на даний час досягла повноліття, стягнення аліментів за рішенням суду від 29 вересня 2010 року припинено з 11 травня 2017 року, сторони підтвердили відсутність заборгованості по сплаті аліментів, дочка сторін зарахована у Національний університет «Одеська морська академія», однак позивач з позовом до суду про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчатись, не зверталась, рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 29 вересня 2010 року з [PERSON] присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання [PERSON], до досягнення нею повноліття, в задоволенні вимог про зміну розміру аліментів слід відмовити за безпідставністю. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на користь дочки [PERSON], у розмірі 2327,5 грн. (дві тисячі триста двадцять сім гривень пятдесят копійок), суд приходить до наступного висновку. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу ст. 188 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати, які були витрачені нею на форменний одяг студентки Національний університет «Одеська морська академія». Суд вважає, що навчання у вузі є розвитком особливих здібностей дитини, а тому витрати позивачки на навчання дочки є витратами на розвиток особливих здібностей дитини, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути додаткові витрати в розмірі 2327,5 грн. (дві тисячі триста двадцять сім гривень пятдесят копійок), що складає половину від витрачених позивачем коштів на придбання одягу. При вирішенні питання про судові витрати, суд керується положеннями ч. 3 ст.88 ЦПК України, де зазначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1 600 гривень. Відповідно довищенаведеного, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень. У відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК дана справа має певні складності, тому складання повного рішення слід відкласти на строк не більше як п"ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну та резолютивну частини слід проголосити в судовому засіданні 24 липня 2017 року, в якому закінчився розгляд справи. На підставі наведеного та

Outcome: partial