Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору від 17 серпня 2010 року відповідачка отримала кредит у розмірі 10400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, такий складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим у такої виникла станом на 31.10.2014 року заборгованість у розмірі 12915,05 грн., з якої: 7796,08 грн. - заборгованість за кредитом; 3627,78 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 400,00 заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 591,19 грн. штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив позов задовольнити та пояснив, що станом на 31.03.2015 року заборгованість відповідачки за вказаним договором збільшилася, про що надав новий розрахунок, однак просить стягнути заборгованість з відповідачки станом на 31.10.2014 року, яка зазначена у позові. Також зазначив, що з картки відповідачки стягувалися кошти, однак такі йшли на погашення процентів за користування коштами, а фактично заборгованість не зменшувалася, а лише збільшувалася. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Під час розгляду справи представник відповідачки [PERSON] позов не визнав, оскільки з картки відповідачки по заробітній платі стягуються кошти в рахунок погашення вказаної заборгованості. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] 17 серпня 2010 року був укладений договір, згідно якого остання одержала від ПАТ КБ Приватбанк кредит у розмірі 10400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також встановлено, що відповідачка порушила вимоги договору від 17 серпня 2010 року, а саме не проводила належним чином щомісячні платежі для погашення заборгованості за кредитом, у звязку з чим у такої виникла станом на 31.10.2014 року заборгованість у розмірі 12915,05 грн., з якої: 7796,08 грн. - заборгованість за кредитом; 3627,78 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 400,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 591,19 грн. штраф (процентна складова). Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів з кожного із грошових зобов"язань, які передбачені дійсним договором, більш як на 30 днів клієнт зобов"язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1050 ЦК України передбачено наслідки порушення договору позичальником, зокрема, якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Оскільки відповідачка належним чином не виконує взяті на себе зобовязання за договором від 17 серпня 2010 року, суд вважає, що з такої слід стягнути заборгованість. Однак сума комісії у розмірі 400,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки підлягає зменшенню до 100,00 грн., оскільки як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого представником позивача у суді станом на 31.03.2015 року, відповідачка має заборгованість по комісії 100,00 грн. Доводи представника відповідачки про те, що заборгованість за вказаним договором вже погашена, спростовується поданим представником позивача розрахунком заборгованості від 31.03.2015 року.

Outcome: partial