Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

В березні 2015 р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства «Укрконверс» про стягнення фінансових зобов'язань та моральної шкоди у зв'язку з невиплатою заробітної плати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 24 жовтня 2013р. працює в ДП «Укрконверс» на посаді заступника директора на підставі наказу № 16к від 24.10.2013р. За період з часу працевлаштування по 30.04.2014р. йому було нараховано і не виплачено заробітну плату в розмірі 54632,85 грн. 18 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 54632,85 грн. Пунктом 18 трудової угоди передбачено, що роботодавець зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від суми прострочення боргу, а також пеню в розмірі 1,5 від суми несвоєчасно виконаного грошового та іншого зобов'язання за кожен день прострочення виконання. З урахуванням того, що відповідач порушує його трудові права через невиплату заробітної плати, просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 417534,81. а саме: інфляційні втрати від суми боргу за несвоєчасну виплату заробітної плати в період з 24.10.2013р. по 30.04.2014р. в розмірі 18332,10 грн.; три проценти річних від суми простроченого боргу по заробітній платі в розмірі 1690,45 грн.; пеню в розмір1,5% від суми бору за несвоєчасну виплату заробітної плати за кожен день прострочення в розмірі 308598,94; суму боргу невиплачених видатків на відрядження в розмірі 2672,33 грн.; інфляційні витрати від суми боргу за несвоєчасну виплату видатків на відрядження в розмірі 895,88 грн.; три проценти від суми простроченого боргу за несвоєчасну виплату видатків на відрядження в розмірі 78,59 грн.; пеню в розмірі 1,5 від суми боргу за несвоєчасну виплату видатків на відрядження за кожен день прострочення в розмірі 14344,40 грн.; компенсацію з урахуванням індексу споживчих цін від сум заборгованості в розмірі 20922,12 грн.; моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. У письмових поясненнях зазначив, що ДП «Укрконверс» з 2013 року знаходиться в стані повного відновлення господарської діяльності, у зв'язку з чим у період з 2013 року по 2015 р. господарська діяльність на підприємстві не проводилась в результаті чого фінансові ресурси у підприємства за даний період відсутні. Здійснення подальших виплат позивачу по заробітній платні гарантується проводити належним чином. Вважають вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. Просили у позові відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що наказом № 16к від 24.10.2013 року позивач [PERSON] був прийнятий на роботу до ДП «Укрконверс» на посаду заступника директора. (а.с.8) Також встановлено, що того ж дня з позивачем був укладений Контракт (трудовий договір) строком до 24 жовтня 2018 року (а.с.15-18). Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру оплати праці, до якої відноситься основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати. З довідки № 13/03 від 13.03.2015р. вбачається, що заборгованість по заробітній платі за період з 24.10.2013р. по 01.05.2014р. позивача [PERSON] складає 54632,85 грн. (а.с.32). 18 грудня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з відповідача ДП «Укрконверс» на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 54632,85 грн., яка позивачу не виплачена. Відповідно до п. 18 Контракту від 24.10.2013р. якщо роботодавець прострочив виконання грошового зобовязанння та іншого зобов'язання на вимогу працівника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та три проценти річних від суми простроченого боргу, а також пеню в розмірі 1,5% від суми несвоєчасного виконаного грошового та іншого зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Outcome: partial