Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14 березня 2008 року по укладеному між банком та відповідачем [PERSON] кредитному договору №DNK0GA00000076 остання отримала кредит в сумі 30000,00 доларів США на термін до 14 березня 2028 року та зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, надаючи щомісячно в період сплати щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат за договором, а у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором сплачувати банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної заборгованості за кредитом. Виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором забезпечувалось договором поруки, укладеним банком з відповідачем [PERSON], який зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно з позичальником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим, позичальник та поручитель є солідарними боржниками за кредитним договором. Всупереч умов кредитного договору відповідачем несвоєчасно та не у повному обсязі виконувались взяті зобов'язання, внаслідок чого станом 30 березня 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 39143,25 доларів США, по відсоткам за користування кредитом - в сумі 6180,15 доларів США, по комісії за користування кредитом - в сумі 172,25 Доларів США, по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - в сумі 10630,83 доларів США, по нарахованих штрафам: фіксована частина - 10.67 доларів США та процентна складова - 2806,32 доларів США, а всього - 58943,47 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 30 березня 2015 року складає 1381634 гривні 93 копійки, в зв'язку з чим змушені звернутися до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку, а також судових витрат у справі. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.73,78), у судове засідання не з'явився, надавши суду письмові заяви (а.с.80-85), відповідно до яких прохав розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали їх задовольнити, при цьому врахувати що відповідачу було проведено реструктуризацію кредитної заборгованості згідно укладених між сторонами додаткових угод від 15 та 17 листопада 2011 року. В разі неявки відповідачів не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем їх (а.с.74,75,77,79), в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, як не надали і письмових заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч. 2 ст.197, ст. 224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження по наявним у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, порядок та форма укладення якого передбачені положеннями ст.с.1054,1055,1056-1 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК (а.с.25-28), та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №DNK0QA00000076 від 14 березня 2008 року (а.с.13-17,22), відповідно до якого відповідач отримав кредит вигляді неповновлювальної кредитної лінії у розмірі 37286,00 (а не 30000,00 як зазначено в позовній заяві) доларів США на споживчі цілі зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік (1% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 14 березня 2008 року по 14 березня 2028 року та зобов'язався своєчасно повернути кредит, сплатити відсотки, комісії та інші, передбачені договором платежі шляхом надання згідно графіка щомісячно в період з 14 по 21 число кожного місяця коштів (щомісячного платежу) в сумі 344.09 доларів США, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди (а.с.7-9). У випадку порушення строків погашення процентів за платежі, здійснені в рахунок кредитного ліміту, банк має право нараховувати, а клієнт зобов'язаний відповідно до п.п.5.1,8.4 договору сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості по процентам за кожний день прострочення платежу, але не менше 1 гривні, а також штрафів згідно п.5.3 договору у розмірі 250 гривень + 5% від суми позову та на вимогу позивача достроково сплатити кредит, відсотки та пеню та інші платежі відповідно до договору. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті на дату сплати. Відповідно до п.5.5. термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором сторонами встановлено тривалістю 5 років (а.с.15). Виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором забезпечувалось договором поруки, укладеним 13 березня 2008 року банком з поручителем [PERSON], який зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно з позичальником у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання за кредитним договором, в тому числі в частині сплати щомісячно в період з 14 по 21 число кожного місяця або згідно графіка коштів (щомісячного платежу) в сумі 344.09 доларів США, яка включає заборгованість по кредиту, відсоткам, винагородою, комісією, а також в разі прострочення здійснення щомісячних платежів пені та штрафів (а.с.23). 15 та 17 листопада 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору №DNK0GA00000076 від 14 березня 2008 року (а.с.18-21,86-100), відповідно до п.2 якої у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених графіком погашення кредиту (додаток 1 до цієї угоди) понад 31 день позичальник сплачує банку штраф у розмірі 8756,13 доларів США, а відповідно до п.2 передбачено, що банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі через касу на строк з 14 березня 2008 року до 14 березня 2028 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 47230,11 доларів США, при цьому періодом сплати вважати період з 14 по 21 число кожного місяця, а погашення заборгованості за цим договором здійснюється в строки відповідно до графіка погашення кредиту (додаток №1), виходячи з залишку заборгованості за кредитом станом на 08.11.2011 року в сумі 40442,95 доларів США. Згідно п.7 додаткової угоди позичальник зобов'язується в разі неналежного виконання зобов'язань по сплаті плати за кредитом сплачувати банку неустойку в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом та в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором, а терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлено сторонами тривалістю 50 років. Банк як позичальник виконав умови кредитного договору на давав відповідачеві [PERSON] кредитні кошти згідно ордеру - розпорядження №DNK0GA00000076 (а.с.22). В той же час, відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору та укладених до нього додаткових угод не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту та проценти за користування кредитом, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, внаслідок чого за розрахунками позивача (а.с.4-8) станом на 30 березня 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 39143,25 доларів США, по відсоткам за користування кредитом - в сумі 6180,15 доларів США, по комісії за користування кредитом - в сумі 172,25 Доларів США, по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - в сумі 10630,83 доларів США, по нарахованих штрафах: фіксована частина - 10.67 доларів США та процентна складова - 2806,32 доларів США, а всього - 58943,47 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 30 березня 2015 року складає 1381634 гривні 93 копійки, яку суд у відповідності до ст.ст. 611,615 ЦК України вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON], яким навіть після реструктуризації боргу (а.с.18-21,86-100) систематичного порушувався графік здійснення платежів за спірним кредитним договором. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю " операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 05 жовтня 2011 року було видано генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (а.с.8), тому сума заборгованості за кредитним договором повинна стягуватися з відповідача на користь позивача у валюті платежу за договором, тобто в доларах США, що відповідає положенням ч. 3 ст. 533 ЦК України. В той же час, суд з урахуванням наданих позивачем та досліджених в судовому засіданні доказів, приходить до висновку, що в задоволенні позову до поручителя [PERSON] необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.553 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником, а у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, а згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлено, що згідно укладеного 13 березня 2008 року між банком та відповідачем [PERSON] договору поруки (а.с.23), останній як поручитель зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно з позичальником [PERSON] у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язання останнім за кредитним договором №DNK0GA00000076 від 14 березня 2008 року, в тому числі згідно п.16 (особливі умови договору) зазначено, що предметом цього договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] (боржником) зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором, згідно якого кредитор надав боржнику кредит у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 37286,00 доларів США, а боржник зобов'язався повернути кредит у цьому ж розмірі, сплатити відсотки за користування кредитом шляхом надання банку щомісячно в період з 14 по 21 число кожного місяця або згідно графіка коштів (щомісячного платежу) в сумі 344.09 доларів США, яка включає заборгованість по кредиту, відсоткам, винагородою, комісією, а також в разі прострочення здійснення щомісячних платежів пені та штрафів (а.с.23), при цьому позивачем суду не надано жодних доказів участі поручителя в укладені між банком та позичальником [PERSON] 15 та 17 листопада 2011 року додаткових угод (а.с.18-21,86-100), згідно яких розмір наданого кредиту збільшився до 47230,11 доларів США, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності як поручителя, що відповідно до ч.1 ст. ст.559 ЦК України ЦК України є підставою припинення поруки. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] як позичальника на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №DNK0GA00000076 від 14 березня 2008 року станом на 30 березня 2015 року в розмірі 58943,47 доларів США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 30 березня 2015 року (а.с.8) становить 1381634 гривні 93 копійки, а в частині задоволені позову до поручителя [PERSON] необхідно відмовити. Крім того, у зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, які було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial