Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

У липня 2015 року позивач звернулася до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який після його уточнення, 29 січня 2016 року, обґрунтувала тим, що 05 лютого 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 2. Від шлюбу у них народились доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу [PERSON] на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, інших дітей, непрацездатних батьків немає. Вказує , що відповідач працює трактористом в ПП « Пулт Агро-ритм» , тому має можливість надавати матеріальну допомогу та утримання дітей. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі , просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні при вирішення позову поклався на розсуд суду, суду пояснив, що дійсно має двох доньок, мешкає окремо від позивача та дітей, працює ФГ « Пулт Агро-ритм» трактористом . Вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню . Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 05 лютого 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.02.2005 року (а.с. 4). Від спільного подружнього життя у сторін народились доньки: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13.05.2005 року (а.с.5) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 03.06.2009 року (а.с.6), де батьком зазначений [PERSON]. Діти проживають разом із позивачем , що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 27.07.2015 року за №651 (а.с.7). Згідно з довідок № 6, 73 від 23.11.2015 року та 24.11.2015 року видані директором Рикун В.М. фермерського господарства «Агро-Ритм», вбачається що заявник [PERSON] з 05.05.2015 року працює на посаді тракториста та отримав заробітну плату, яка за період з 05.05. 2015 року по 31.10.2015 року , щомісячно у середньому 1250 грн. (а.с. 40, 42). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України, передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у вихованні в грошевій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій формі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дітей, які проживають із позивачем , яка фізично здорова , але не працює, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач є фізично здоровою людиною, офіційно працює, інвалідності не має, інших малолітніх і (або) неповнолітніх дітей та (або) непрацездатних осіб на утримані не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, суд дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття- підлягає задоволенню, а в інший частині позову слід відмовити у задоволені. Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дітей необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 27 липня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Outcome: partial