Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредитному договору в сумі 459133,19 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Від представника відповідачів надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечує повністю, оскільки минув строк позовної давності за основним зобов'язанням та минув 6-ти місячний термін для пред'явлення вимог до поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 01.04.2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитній договір № 82-0111004/ФКВ-08, згідно умов якого банк надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 44000 доларів США з розрахунку 12,0% річних за весь час користування кредитом на строк з 01.04.2008 р. по 31.03.2023 р. Мета кредитування - споживчі цілі /а.с. 5-11/. Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановленого договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановленого договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 82-0111004/ФКВ-08 від 01.04.2008 р. Згідно п. 2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш 244,44 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Відповідно до п. 1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 число включно кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту, шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Згідно п.п. 1.7, 2.10 договору щомісячна комісія за управління кредитом складає 0,1 % від суми кредиту. Нарахування щомісячної комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту (для кредитів у національній валюті) або у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день нарахування (для кредитів в іноземній валюті). Нарахована комісія сплачується позичальником у національній валюті по 20 число (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем її нарахування та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок банку. Згідно п. 6.2 договору, банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями умов цього договору та договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у випадках, передбачених пп. а-ж, в тому числі і в випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором. Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 82-0111004/Zфпор-08 від 01.04.2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], [PERSON], згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 82-0111004/ФКВ-08 від 01.04.2008 р. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник /а.с. 12/. 31.01.2014 р. ПАТ «Дельтабанк» направив [PERSON] /а.с. 19/ та [PERSON] /а.с. 20/ вимоги про сплату простроченої (поточної) заборгованості, яка станом на 13.01.2013 р. становить 55630,58 доларів США та 14477,96 грн., що підтверджується копією реєстру № 11.02.2014/03 поштових відправлень /а.с. 21-22/ . Зобов'язання позичальник належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 23.01.2014 р. за відповідачами рахується заборгованість у сумі: 459133,19 грн., з яких: тіло кредиту - 336027,64 грн.; відсотки 108627,59 грн.; комісія для ведення кредиту - 14477,96 грн. Заборгованість за кредитним договором підтверджується наданим Банком розрахунком заборгованості за договором кредиту № 82-0111004/ФК-08 від 01.04.2008 р. /а.с. 59/. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошову кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Пленумом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 24 постанови від 30.03.2012 р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. При цьому слід зазначити, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. В ході вирішення спору з'ясовано, що у договорі поруки, що укладений між позивачем та [PERSON] не встановлено дату, після якої порука припиняється. У кредитному договорі строк виконання зобов'язання визначений 31.03.2023 р. Наведеними вище умовами укладеного з [PERSON] кредитного договору та графіком повернення заборгованості за кредитом встановлювався розмір щомісячних платежів (включаючи плату за користування кредитним коштами) у розмірі 12 %, строк внесення платежів - до 20 числа місяця, з матеріалів справи вбачається, що відповідач з 31.01.2012 р. самостійних дій, направлених на погашення кредиту, не вчиняв, платежі не здійснював /а.с.59/. Отже враховуючи, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а з позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся до суду 11.03.2014 р., що перевищує загальний строк позовної давності з моменту настання зобов'язання відповідача сплатити черговий платіж, то за вказаних обставин, зважаючи на заяву представника відповідача суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування строку позовної давності відповідно до вимог ст.ст. 257, 261 ЦК України. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Відповідно до ч.ч.3.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК України). Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється по кожному простроченому платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Тому суд вважає, що з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість по кредитному договору в сумі 459133,19 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 грн. В позові до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором поруки слід відмовити.

Outcome: partial