Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та з уточненими позовними вимогами до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 11308,70 гривень, 20000 гривень на відшкодування моральної шкоди, витрати на правову допомогу у розмірі 4000 гривень, судовий збір в сумі 551,20 гривень та витрати на проведення експертного дослідження в сумі 1580 гривень. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 20.08.2016 року о 22 год.00 хв. в м.Полтава по вул..Комарова,1 на автостанції картодрому «Лтава» водій [PERSON], керуючи автомобілем Mercedes-BenzS500 держаний номерний знак [NUMBER], залишив транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільний рух, чим допустив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер [NUMBER], причіп якого [NUMBER] пошкодив транспортний засіб «Porsche Cayman» державний номерний знак [NUMBER], дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.15.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 23.09.2016 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні даної ДТП та його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Діями [PERSON] позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 18408,70 гривень, що підтверджується проведеним експертним товарознавчим дослідженням №040617 від 07.07.2017 року. Страховою компанією було виплачено страхове відшкодування позивачу за завдану майнову шкоду у розмірі 7100 гривень. Таким чином, загальна вартість невідшкодованої майнової шкоди склала 11308,70 гривень. Посилаючись на вказані обставини, та на те, що діями відповідача, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, позивачу, як власнику транспортного засобу «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер [NUMBER], спричинено майнову шкоду та негативні наслідки немайнового характеру: нервовий стрес, моральні страждання, душевні переживання, побутові незручності через пошкодження власного майна, [PERSON] просить стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду у розмірі 20000 гривень, судові витрати у вигляді судового збору, витрат на правову допомогу та експертне товарознавче дослідження. 28 вересня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач та її представник до суду не з'явилися, представник позивача надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, її представника та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.1166, 1192 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 20.08.2016 року о 22 год.00 хв. в м.Полтава по вул..Комарова,1 на автостанції картодрому «Лтава» водій [PERSON], керуючи автомобілем Mercedes-BenzS500 держаний номерний знак [NUMBER], залишив транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільний рух, чим допустив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер [NUMBER], причіп якого [NUMBER] пошкодив транспортний засіб «Porsche Cayman» державний номерний знак [NUMBER], дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.15.12 Правил дорожнього руху. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 23.09.2016 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в сумі 425 гривень (а.с.4). В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер [NUMBER], який належитьна праві власності [PERSON](а.с.5). 29.02.2016 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9249445 , предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу Mercedes-BenzS500 держаний номерний знак [NUMBER] (а.с.25). 09.11.2016 року між [PERSON] та ПАТ «СК «Українська страхова група» був укладений протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування., відповідно до якого сторонами було узгоджено розмір страхового відшкодування у сумі 7149,72 гривень (за вирахуванням франшизи у розмірі 500 гривень) (а.с.35). 18.11.2016 року ПАТ «СК «Українська страхова група» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 7149,72 гривень на банківський рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням №21619 та безпосередньо самим позивачем (а.с.39). Відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №040617 від 07.07.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Aveo» реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок ДТП, у цінах станом на 20.08.2016 року з технічної точки зору складає 18408,70 гривень (а.с.79-88). Згідно квитанції (а.с.104) за проведення експертного дослідження позивачем сплачено 1580 гривень. Таким чином, страховою виплатою, здійсненою ПАТ «СК «Українська страхова група», матеріальна шкода, нанесена майну позивача покрита не була, а тому винна особа повинна відшкодувати матеріальні збитки, у розмірі, який не було покрито страховим відшкодуванням. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно ст.1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ст. 61 ч.4 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду. Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди у розмірі 11308,70 гривень є обґрунтованими, оскільки відповідач є винним у вчиненні адміністративного правопорушення та його діями заподіяна шкода [PERSON] Таким чином, суд вважає доведеними позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 11308,70 гривень, завданої в результаті ДТП. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. Відповідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 5 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, ст.ст. 23, 1167 ЦК України передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку знищення майна фізичної особи, тому суд вважає, що позивач має право на захист в такий спосіб особистого немайнового права, враховуючи при цьому, що це право порушено відповідачем, внаслідок пошкодження ним майна позивача. З матеріалів справи вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини [PERSON], було пошкоджено автомобіль позивача, неправомірними діями відповідача було завдано моральних, душевних страждань позивачу, як власнику майна. Враховуючи зазначене та виходячи з принципу справедливості, виваженості та розумності, суд приходить до висновку, що визначений позивачем розмір моральної шкоди - 20000 гривень є значно завищеним, а тому, неприйнятним. Із урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що моральна шкода підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2000 гривень, що цілком буде відповідати спричиненій моральній шкоді та характеру душевних страждань позивача. В задоволенні інших позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Крім того, судом встановлено, що у позивача із адвокатом Ярошенко С.М. укладено договір про надання правових послуг ( договір про надання правової допомоги №37 від 18.11.2016 року - а.с.11). На підставі зазначених документів адвокат, як представник позивача, згідно ст.ст.27,31 ЦПК України, представляв інтереси позивача при розгляді зазначеної справи. Платіжними квитанціями №46 і №49 підтверджується, що [PERSON] передала адвокату Ярошенко С.М. гонорар 4000 грн.(а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат. Відповідно до ст. 84 ЦПК витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. При стягненні витрат на правову допомогу особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст. ст. 12, 42, 56 ЦПК України). Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як зазначено в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Розрахунок витрат на правову допомогу зроблено у відповідності до положень вказаного Закону та підтверджені витрати у розмірі 4000 гривень (а.с.10 - розрахунок). Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача шкоди у загальному розмірі 31308,70 гривень, та сплачено судових витрат в сумі 6131,20 гривень. Позовні вимоги [PERSON] задоволені частково у сумі 13308,70 гривень, що в процентному співвідношенні становить 43%. Із врахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2636,40гривень ( 6131,20 гривень х 43%) судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial