Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості до відповідача [PERSON] Посилаються на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 15.12.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 35160,51 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця [PERSON] надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір , підтверджується підписом у заяві. Зазначили, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов договору, в звязку з чим станом на 25.07.2016 року заборгованість за кредитним договором становить 51295,62 грн., яка складається із наступного: 35160,52 грн. заборгованість за кредитом; 3937,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7032,10 грн. заборгованість за пенею та комісією; 5165,04 грн. штраф відповідно до п.п.2.2 Генеральної угоди. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 15.12.2015 року в розмірі 51295,62 грн., яка складається з 35160,52 грн. заборгованість за кредитом; 3937,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7032,10 грн. заборгованість за пенею та комісією; 5165,04 грн. штраф відповідно до п.п.2.2 Генеральної угоди та судові витрати. В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримують в повному обємі, просять їх задовольнити, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідно до п.2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 15.12.2015 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 35160,52 грн. на строк 24 місяці, з 15.12.2015 року по 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується копією генеральної угоди. Відповідно до п.2.5 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 15.12.2015 року, відповідач [PERSON] зобовязується повернути суму кредиту, проценти, винагороду відповідно до умов генеральної угоди, Умов та Правил. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору свої зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим за ним склалась заборгованість. З розрахунку заборгованості наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» по кредитному договору №б/н від 15 грудня 2015 року станом на 25.07.2016 року вбачається, що заборгованість становить 46130,58 грн., яка складається із наступного: 35160,52 грн. заборгованість за кредитом; 3937,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7032,10 грн. заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору №б/н від 15 грудня 2015 року станом на 25.07.2016 року в сумі 46130,58 грн., яка складається із наступного: 35160,52 грн. заборгованість за кредитом; 3937,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 7032,10 грн. заборгованість за пенею та комісією. Що стосується вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо стягнення з відповідача [PERSON] штрафу у розмірі 5165,04 грн. судом встановлено наступне. Відповідно до п.2.2 при порушенні відповідачем [PERSON] строку погашення заборгованості зазначеної в генеральній угоді, Умовах та Правилах, більше чим на 31 день, по зобовязанні, термін якого наступив, сторони узгодили, що термін повернення кредиту рахується 32-й день з моменту виникнення прострочки. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5165,03 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. На думку суду позивачем в порушення ст.61 Конституції України неправомірно застосовано два види відповідальності за порушення умов кредитного договору, а тому вимога ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача [PERSON] штрафу у розмірі 5165,04 грн. задоволенню не підлягає. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд також враховує розяснення, які містяться у п.36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. У звязку з викладеним, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1239,25 грн.

Outcome: partial