Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 03 жовтня 2008 року вона уклала з [PERSON], шлюб який було зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 680, під час якого у них народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини та ухиляться від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дитини. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні доньки між ними не досягнуто, тому вона змушена звернутися з даним позовом до суду, оскільки права та обов'язки батьків по утриманню неповнолітньої дитини є рівними за законом. Відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, в зв'язку з чим прохала стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 551 гривня, що відповідатиме 1/2 частині встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, який з 01 жовтня 2014 року становить 1 102 гривні. Позивач, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.11,13), у судове засідання не з'явились, надавши суду письмову заяву (а.с.15), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити, а у разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.12,14), у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за згодою позивачки в порядку заочного провадження по наявних у справі доказах. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що 03 жовтня 2008 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 680 (а.с.5), під час якого у них народилася спільна неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідками Башмачанської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області №1120, №1121 від 29 березня 2014 року (а.с.7,8). В судовому засіданні було встановлено, що донька знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.8,9), а відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки позивачці не надає, хоча зобов'язаний це робити, при цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. З урахуванням зазначеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України у твердій грошовій сумі, оскільки він не має постійного місця роботи та має мінливий, нерегулярний дохід, а участь в утриманні дитини без судового рішення не приймає. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який в даний час за станом здоров'я є працездатним, але не має постійного місця роботи і прибутків від офіційної трудової діяльності, не надав суду будь-яких заперечень щодо позову та розміру аліментів, стан здоров'я як неповнолітньої дитини, так і платника аліментів та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 516 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що за розміром відповідатиме участі відповідача у матеріальному забезпеченні дитини на рівні 1/2 частини встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" (зі змінами та доповненнями) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який становить 1 032 гривні (а не 1102 гривні як зазначено в позові), оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання доньки сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено. Крім цього, в зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial