Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі оплату за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 21171,69 грн. Від відповідачів відзиви на позов не надходили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18), є споживачем послуг, які надає позивач за зазначеною адресою (а.с. 8). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за вищевказаною адресою (а.с. 8,22). [PERSON] з 23.1.2018 знята з реєстрації місця проживання у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання (а.с.20). З 16.05.2019 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Встановлено, що позивачем регулярно надавалися комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами обстеження (а. с. 10-13). Відповідачі вчасно оплату за надані послуги не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.01.2016 по 01.02.2019 становить 21171,69 грн (а.с. 9). Правильність нарахування суми боргу підтверджуються розрахунком. Розмір наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, доводи позивача щодо невиконання зобов`язань з оплати за отримані послуги, а також розміру заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає доведеним факт утворення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, яка підлягає стягненню на користь позивача. Разом з тим суд зазначає, що за адресою, за якою виник борг з оплати комунальних послуг, в період виникнення боргу були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] з 23.01.2018 знята з місця реєстрації за зазначеною адресою. Отже, з цієї дати вона не є споживачем послуг позивача, а тому підлягає стягненню з останньої солідарно сума боргу з постачання теплової енергії за період з 01.01.2016 по 22.01.2018. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача заборгованість з теплопостачання за період з 01 січня 2016 року по 22 січня 2018 року; стягненню солідарно з [PERSON] і [PERSON] заборгованість з теплопостачання за період з 22 січня 2018 року по 01 лютого 2019 року. У задоволенні інших позовних вимог щодо стягнення заборгованості солідарно з [PERSON] за період з 23 січня 2018 року по 01 лютого 2019 року необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: partial