Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісяця до закінчення сином навчання в Державному університеті інтелектуальних технологій і зв`язку, а саме до 30.06.205 року. Позов обґрунтований тим, що шлюб між сторонами розірваний. Відповідач [PERSON] є батьком її сина [PERSON] , [INFO] , який є студентом 1 курсу Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку, денної форми навчання, освітнього ступеня «Балалавр» за спеціальністю 171 Електроніка за кошти державного бюджету, термін навчання до 30.06.2025 р. Син витрачає кошти на проїзд в транспорті, добираючись до місця навчання з м.Жмеринка в м.Одеса та навпаки, вартість проїзду 195,65 грн. в одну сторону. Позивач по мірі можливості утримує сина, купує йому продукти харчування, гігієни, одяг, ліки в разі хвороби, надає кошти на особисті потреби, спеціалізовану літературу для навчання, ноутбук,який необхідний для навчання, сплачує Інтернет та інше, надає кошти на проїзд в транспорті до місця навчання та навпаки. Їй одній важко утримувати сина під час навчання в учбовому закладі. За місцем навчання позивач проживає в гуртожитку, за якій також потрібно сплачувати кошти. В зв`язку з тим, що позивач навчається на стаціонарі, то немає можливості працювати. До досягнення сином повноліття з відповідача стягувалися аліменти на утримання сина. Між сторонами не досягнуто згоди в добровільному порядку про утримання сина під час навчання в учбовому закладі. Відповідач офіційно працевлаштований та щомісяця отримує заробітну плату та має можливість надавати сину матеріальну допомогу під час навчання у навчальному закладі. Ухвалою від 22.09.2021 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. До початку судового засідання до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, з наданням підтвердження направлення його позивачу. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, в наданій до суду заяві підтримала позовні вимоги та просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 2000 грн., просив розгляд справи провести у його відсутність. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.9), який зареєстрований та проживає з позивачем (а.с.10). Шлюб між батьками позивача розірваний (а.с.8). Відповідно до довідки №11-33/409 від 03.09.2021 року позивач [PERSON] є студентом 1 курсу Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку, денної форми навчання, освітнього ступеня «Бакалавр» за спеціальністю 171 Електроніка за кошти державного бюджету, термін навчання до 30.06.2025 року (а.с.11) та витрачає кошти на проїзд д місця навчання (а.с.12). Відповідач [PERSON] є учасником бойових дій (а.с.27), працює та щомісяця отримує заробітну плату (а.с.26). Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ч.3 ст.181 за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2016 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч.ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ст.ст.12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх досліджені приходить висновку, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримання повнолітнього сина під час його навчання у навчальному закладі. Суд вважає, що відповідач зобов`язаний та може сплачувати на утримання повнолітнього сина, який навчається аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно з дня звернення позивача до суду та до закінчення сином навчання, а саме до 30.06.2025 року. Суд, вважає, що дана сума є необхідною та достатньою, законною та такою, що відповідає потребам сина на даний час. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання сина, буде гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial