Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

В лютому 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. Вказував на те, що вказаний житловий будинок належить йому на праві власності, а відповідачка, хоча і зареєстрована у вказаному будинку, проте не проживає в ньому протягом тривалого часу, не бере участі в утриманні житла, не сплачує комунальні послуги, її особистих речей в будинку не має. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]; Управлінню ДМС у Миколаївській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], [INFO], по [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник третьої особи УДМС в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала. Не заперечуючи тієї обставини, що остаточно не мешкає у вказаному будинку, наполягала на тому, що забрала свої речі та з дитиною мешкає на квартирі, яку винаймає, з грудня 2012 року. Не має наміру проживати з позивачем, проте їй необхідна реєстраційна відмітка у паспорті. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON], відповідно до Договору дарування житлового будинку від 07.04.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], належить цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудженнями [ADDRESS]. Відповідно до Довідки Форми 3 ЖКП ММР "Південь" за вих. № 523 від 20.02.2014 р., у бідинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - позивач по справі, [PERSON] - неповнолітня донька позивача, а також [PERSON] - відповідачка по справі та колишня дружина позивача. Згідно Акту про непроживання від 27.02.2014 р. в спірному житловому будинку [PERSON] не проживає з листопада 2012 р. Її особистих речей в будинку немає, комунальні послуги відповідачка не сплачує. Реєстрація відповідачки за цією адресою створює перешкоди власнику та його родині у розпорядженні майном. Отже, судом встановлено, що відповідачка не мешкає за вказаною адресою понад один рік без поважної причини. Доказів протилежного відповідачем не надано та у судовому засіданні не було встановлено належними та допустимими доказами. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном. Гарантуючи захист власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386,391 ЦК України. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК ). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, права позивача порушено відповідачкою та підлягають відновленню шляхом часткового задоволення позовних вимог - в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS]. Щодо вимог позивача про зобов`язання УДМС в Миколаївській області зняти відповідачку з реєстраційного обліку, вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатньою правовою підставою для зняття її з реєстраційного обліку та окремого рішення з цього приводу не потрібно.

Outcome: partial