Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 січня 2013 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки. На теперішній час малолітня дитина проживає з батьком, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. За вказаних обставин, позивач просив звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) щомісяця від дня подачі заяви й до повноліття дитини, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 03 квітня 2020 року на адресу суду від представника відповідача надано відзив на позов відповідно до змісту якого позовні вимоги в частині звільнення від сплати аліментів визнає, в задоволенні решти позовних вимог просила відмовити. Відзив мотивований тим, що на теперішній час на утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, [PERSON] працює сезонно, будь-яких соціальної допомоги не отримує, рухомого та нерухомого майна не має. На думку представника відповідача вказані обставини повинні бути відповідно до вимог ст. 182 СК України враховані при визначенні розміру аліментів. Позивач, відповідач належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, проте в судові засідання не з`явилися, про причини неявки, їх поважність суд не оповістили; будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених в позові, представник відповідача позовні вимоги визнала в частині звільнення позивача від сплати аліментів, в іншій частині позову просила відмовити. Судом ухвалено про проведення судового засідання за відсутності позивача, відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позовних вимог в частині припинення стягнення аліментів не суперечить закону та не порушує права малолітньої дитини, тому приймається судом. Судом встановлено, що відповідно до записів в свідоцтві про народження [PERSON] , народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Каховського міськрайонного суду від 23 січня 2013 року позов [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29 листопада 2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Відповідно до виданої селищним головою Любимівської селищної ради довідки від 19 липня 2019 року, [PERSON] зареєстрований разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно з акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 17 липня 2019 року малолітня дитина [PERSON] проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . В будинку створено умови для проживання та виховання малолітньої дитини (а.с. 11). Щодо позовних вимог про звільнення позивача від сплати аліментів призначених за рішенням суду, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" гарантує кожній дитині право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.ст. 267-271 ЦПК України, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Матеріалами справи підтверджується, що починаючи з 04 січня 2011 року малолітня дитина проживає разом з батьком за місцем його мешкання. Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки змінилися обставини, які існували на час стягнення аліментів, наразі дитина мешкає разом із батьком [PERSON] , з якого стягуються аліменти на утримання цієї ж дитини на користь матері [PERSON] , остання не мешкає разом із дочкою, тому суд вважає, що існують правові підстави для задоволення позову в цій частині та вважає необхідним звільнити позивача від сплати аліментів на утримання дитини, визнавши виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Між сторонами виникли правовідносини з утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини за рішенням суду. Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS] , крупної рогатої худоби немає, також не має земельної ділянки для ведення ОСГ та земельного паю. Вказане підтверджується довідкою виданою Степненською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області. Відповідно до виданої Степненською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказане також підтверджується довідкою про склад родини. З 2018 року відповідач на обліку в управлінні соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації не перебуває, державної допомоги та соціальних виплати не отримувала, що підтверджується довідкою виданою Управлінням соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації від 14лютого 2020 року. Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено. Доказів надання матір`ю матеріальної допомоги на утримання доньки матеріали справи не містять. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183,184 СК України. При цьому дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На теперішній час приписами ч. 2 ст. 182 СК України, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018року № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2020 року встановлений у розмірі 2318грн. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Поряд з цим, зважаючи на положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, матеріали справи не містять доказів достатності доходу відповідача для сплати аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, який просив позивачка стягнути з відповідача. Враховуючи фактичні обставини справи та вимоги закону, а також працездатний вік відповідачки, наявні у справі докази щодо її матеріального стану, обов`язку обох батьків утримувати дитину, фактичне приділення позивачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останньої з ним, наявності на утриманні відповідача двох малолітніх дітей, суд вважає розумним, справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial