Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

У березні 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.07.2002 року позивач одружилася з відповідачем; 03.04.2014 року рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу у подружжя народилася дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 28.05.2012 року з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, внаслідок ухилення [PERSON] від сплати аліментів, згідно довідки-розрахунку від 15.03.2017 року, виданої Шевченківським відділом державної виконавчої служби м.Полтави, відповідач станом на 01.03.2017 рік має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 39057,70 гривень. Враховуючи вину відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів та утримання дитини та ухилення від її сплати без поважної причини, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за період з 26.03.2012 року по березень 2017 року в сумі 12246,77 гривень та заборгованість по аліментам за період з 26.03.2012 року по 01.03.2017 року у розмірі 39210,53 гривень. Позивач [PERSON] до суду не зявилася, в надісланій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що заборгованість виникла штучно з-за помилки виконавчої служби; він проплачував у цьому році відпочинок дочці на 2450 гривень, також витратив на особливі потреби дитини 5661,98 гривень; самостійно виплачував аліменти, має на утриманні ще одну малолітню доньку, а тому просив зменшити розмір пені до 931,06 гривень. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що з 2012 року по 2014 рік була штучно створена заборгованість в сумі 5496,27 гривень, бо виконавчий лист позивачем був предявлений до виконання лише в 2014 році; рішенням суду від 29.03.2017 року зменшено розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки; необхідно врахувати, що відповідач допомагає своїй дитині коштами на оздоровлення, розвиток її здібностей; на даний час змінився сімейний стан відповідача, у нього народилась друга донька [PERSON], [INFO], яку також необхідно утримувати. Є всі підстави для зменшення розміру неустойки до 931,06 гривень. Просила відмовити у стягненні заборгованості по аліментам в сумі 39210,53 гривень, оскільки стягнення вже здійснюється за виконавчим листом. Представник третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтави [PERSON] в судовому засіданні поклалася при вирішенні спору на розсуд суду. Пояснила, що виконавче провадження перебуває у відділі з 2014 року, виконавчий лист виписаний в 2012 році; після надходження всіх квитанцій, довідок з роботи виявилася заборгованість, потім був змінений розмір аліментів з 1/4 на 1/6 частку; заборгованість існує, але відрахування регулярно здійснюються і борг зменшується. Заслухавши відповідача, його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2002 року, 03.04.2014 року рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області шлюб між сторонами було розірвано (а.с.11). Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 28.05.2012 року з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29.03.2017 року зменшено розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки (а.с.30). Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 11.11.2014 року поновлено позивачу пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа від 28.05.2013 року за позовом [PERSON] до [PERSON], оскільки у виконавчому листі була допущена помилка, вказано строк його виконання до 08.06.2013 року (а.с.13 ухвала; а.с.12 виконавчий лист). Згідно довідки-розрахунку Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтави станом на грудень 2016 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів 36319,20 гривень (а.с.16). Згідно аналогічної довідки станом на лютий 2017 року заборгованість зменшилася і складає 33660,75 гривень; на час розгляду справи дані про розмір заборгованості відсутні. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що відповідачем доведено відсутність його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів за період з березня 2012 року по жовтень 2014 року, а також суд визнав правильним розрахунок пені, зроблений позивачкою, починаючи з листопада 2014 року по березень 2017 року. Статтею 180 СК України\~встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом ч.1,2\~ст.196 СК України\~\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За змістом\~статті 549 Цивільного кодексу України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм\~глави 49 ЦК України\~неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, ураховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме\~\~таких правових позицій дійшов Верховний Суд України у постановах\~\~№6-94/цс15 від 01.07.15р, №6-2022/цс15 від 25.11.15р., №6-2696/цс15 від 16.12.15р., №6-1477/цс15 від 03.02.16р., №6-535/цс16 від 01.06.16р. Відповідно до вимог\~ст.60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст.61 ЦПК України. Згідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до п.3\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно до\~ст.11 ЦПК\~України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. З огляду на наведене, суд вважає, що правомірно розраховано розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме: сума неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача за період з листопада 2014 року по березень 2017 року становить 6750,50 гривень. Сума розрахованої пені в 5496,27 гривень є необґрунтованою та безпідставною, враховуючи недоведеність вини відповідача у виникненні заборгованості за період з березня 2012 року по жовтень 2014 року. Відповідно до роз'яснень\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~\~ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~передбачена\~ст.196 СК України\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~ст.197 Сімейного кодексу України\~умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. \~ Факт неповного виконання платником аліментів [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], не заперечувався, підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними помісячно державним виконавцем. Між тим, судом встановлено, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів 28.05.2012 року і до листопада 2014 року аліменти в примусовому порядку не стягувалися з відповідача, оскільки виконавчий документ не було предявлено до виконання. Починаючи з 2014 року виконавче провадження перебуває у Шевченківському відділі державної виконавчої служби м.Полтави та з відповідача здійснюються утримання аліментів по місцю роботи, борг постійно зменшується. Суд вважає, що необхідно зменшити суму неустойки, яка була стягнута за рішенням суду, з урахуванням ч. 2\~ст. 196 Сімейного кодексу України. Зменшуючи розмір неустойки, суд враховує крім вказаних вище обставини те, що на даний час відповідач працює та сплачує аліменти у визначеному судом розмірі, а також погашає заборгованість. В суді відповідач пояснював те, що він завжди памятає про свою доньку. Він ніколи не відмовлявся від надання матеріального забезпечення дочці, постійно приймає участь у додаткових витратах на оздоровлення дитини, розвиток її здібностей. Суд враховує також нинішній сімейний та матеріальний стан відповідача, який має на утриманні ще одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], та визначає розмір пені в 2000 гривень. Визначений судом розмір неустойки є значно меншим за розмір заборгованості по сплаті аліментів, але відповідає принципам виваженості, розумності та справедливості, а тому суд не вбачає підстав для ще більшого його зменшення, як того вимагає відповідач. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості по аліментах за період з 26.03.2012 року по 01.03.2017 року у розмірі 39210,53 гривень, суд приходить до наступного. На підставі ч. 1 і ч. 3\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що судом вже було прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], рішення перебуває на виконанні, з відповідача утримуються кошти на утримання дитини, погашення заборгованості, здійснюються стягнення по виконавчим листам, а тому відсутні правові підстави для стягнення зазначеної заборгованості повторно. Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 2000 гривень, а також повернення сплаченого судового збору в сумі 640 гривень. В задоволенні інших вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial