Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № ОД14/04/2007/840-К/26 від 02.04.2007 року у розмірі 9458,89 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2015 р. еквівалентно 222381,67 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02.04.2007 року між ВАТ «КБ «Надра», яке змінило назву на ПАТ «КБ «Надра», і [PERSON] був укладений кредитний договір «Автопакет» № ОД14/04/2007/840-К/26, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит в іноземній валюті у розмірі 7718 доларів США з терміном погашення до 01.04.2014 року, зі сплатою 14,4% річних, на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Цільове використання кредиту - придбання автомобілю марки «Daewoo», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Наданий кредит також був забезпечений порукою [PERSON] Однак відповідачі не виконують своїх зобовязань за кредитним договором, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості, яка станом на 09.04.2015 року складає 9458,89 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 222381,67 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4522,89 доларів США, що складає 106334,66 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2887,25 доларів США, що складає 67880,21 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 2048,75 доларів США, що складає 48166,80 грн. Вказуючи на те, що відповідачі не виконують свої зобовязання за кредитним договором, представник позивача звернувся до суду з вимогою про стягнення з них заборгованості за кредитним договором. Представник позивача до судового засідання не зявився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі до судового засідання повторно не зявилися, хоча були повідомлені належним чином про день слухання справи, про причини неявки суд не повідомили, а тому враховуючи заяву представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 02.04.2007 року між ВАТ «КБ «Надра», яке змінило назву на ПАТ «КБ «Надра», і [PERSON] був укладений кредитний договір «Автопакет» № ОД14/04/2007/840-К/26, відповідно до умов якого останньому був виданий кредит в іноземній валюті у розмірі 7718 доларів США з терміном погашення до 01.04.2014 року, зі сплатою 14,4% річних на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності (а.с. 8-14). Наданий [PERSON] кредит був забезпечений порукою [PERSON] Цільове використання кредиту - придбання автомобілю марки «Daewoo», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] та здійснення витрат, повязаних з державною реєстрацією транспортного засобу в МРЕВ при УДАІ ГУМВС України. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут ВАТ КБ «Надра», відповідно до яких нове повне найменування банку стало - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (22-27). Банк своєчасно та в повному обсязі виконав свої зобовязання перед [PERSON], надавши кредит у розмірі 7718 доларів США. Однак відповідачі не виконують своїх зобовязань за кредитним договором, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості, яка станом на 09.04.2015 року складає 9458,89 доларів США, що в еквіваленті становить 217738,05 грн. (по курсу НБУ на день винесення рішення 23,019409 грн. за 1 долар США), з яких: заборгованість за тілом кредиту 4522,89 доларів США, що складає 104114,25 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 2887,25 доларів США, що складає 66462,79 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 2048,75 доларів США, що складає 47161,01 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п. 14\~постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"\~при поданні позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. У резолютивній частині розмір суми, що підлягає стягненню, вказується в гривнях. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання договірного зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року зазначено, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З п. 1.1.4. кредитного договору від 02.04.2007 року вбачається, що термін остаточного погашення кредиту 01.04.2014 року. За таких обставин у ПАТ «КБ «Надра» виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 01.04.2014 року, протягом наступних шести місяців. Проте, зі змісту позовної заяви та з матеріалів справи вбачається, що досудова вимога на адресу поручителя не направлялась, а до суду позивач звернувся лише 27.07.2015 року. Таким чином, від дня настання строку виконання основного зобовязання, а саме 01.04.2014 року до предявлення вимоги до поручителя [PERSON], сплинув шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому дія договору поруки припинена. З урахуванням викладеного, суд вважає, що права позивача порушені відповідачем [PERSON], оскільки він не виконує взяті на себе зобовязання, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] підлягають задоволенню. У задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити, оскільки судом встановлено, що дія договору поруки припинена, а тому позовні вимоги до [PERSON] є безпідставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2177,38 грн.

Outcome: partial