Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, та уточнивши свої позовні вимоги просить: стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], мешкає за адресою: 51900, м. Камянське, пр. Героїв АТО (пр. Маршала Жукова) [ADDRESS] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, за період з 08.07.2013 року по 01.03.2014 року включно, в розмірі 54783,88 гривень. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] Сімейне життя з відповідачем не склалося тому, шлюб між ними було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 липня 2012 року. Від цього шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з припиненням подружніх стосунків з відповідачем, виникло питання по утриманню їх доньки. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська її позовні вимоги задоволені та присуджені аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.07.2013 року, виконавчий лист № 209/3311 виданий 11.12.2013 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини і невчасному та не в повному обсязі виконанню ним своїх аліментних зобов'язань, виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 16.05.2016 рік складає: 28514.94 грн. Стосовно вини відповідача у виникненні заборгованості вказує, що відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти на утримання дитини, вище зазначене рішення суду ним отримано та не оскаржувалося, державні виконавці ВДВС вчасно відкрили виконавче провадження по виконанню рішення суду та періодично направляли боржнику повідомлення про необхідність з'явитись до виконавчої служби, про наслідки ухилення від виконання судового рішення і сплаті аліментів, про існування боргу, що свідчить про явне ухилення відповідача від сплати аліментів та наявність вини відповідача у її виникненні. Позивач працює, протягом цього періоду самостійно несла обов'язок по утриманню та забезпеченню дитини. Позивач [PERSON], в судове засідання зявилася, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, наполягала на задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі. Крім того, в судовому засіданні надала банківські виписки, що підтверджують сплату відповідачем аліментів на банківський рахунок позивачки на утримання їх дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, проти позову заперечував, суму розрахованої позивачем пені вважає значно завищеною. Не заперечував той факт, що має заборгованість по сплаті аліментів. Вказав на те, що протягом 2015-2016 років сплачував аліменти на утримання доньки на рахунок позивача через банківські установи. Представник третьої особи Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.07.2012 року (а.с. 10). З доводів позовної заяви вбачається, що в провадженні Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська знаходиться виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа № 209/3311 виданого 11.12.2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до повноліття дитини, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.07.2013року. Відповідно до ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем. Як вбачається з довідки про заборгованість по аліментам у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язку по сплаті аліментів, виникла заборгованість по аліментам, яка станом на 16.05.2016 рік складає: 28514.94 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість по аліментам виданою державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що заборгованість за аліментами вказана в довідці про заборгованість по аліментам за період з 08 липня 2013 року по 16 травня 2016 року в сумі 28514,94 грн. виникла з вини відповідача, тому він на підставі ч.1 ст.196 СК України зобовязаний сплатити пеню за прострочення сплати аліментів. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а\~кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. При обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові\~від 16.12.2015 року у справі №6-2696цс15, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції. При розрахунку пені суд виходить з розрахунку заборгованості по аліментам на боржника, наданого державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області станом на 16.05.2016 року (а.с.11). Розмір пені, який просить стягнути позивач за період з 08.07.2013 року по 01.03.2014 року складає: - липень 2013 року 583,65 грн. х 1% х 24= 140,08 грн. - серпень 2013 року 786,66 грн. х 1% х 31 = 243,86 грн. - вересень 2013 року 820,59 грн. х 1% х 30 = 246,18 грн. - жовтень 2013 року 520,56 грн. х 1% х 31 = 161,38 грн. - листопад 2013 року 820,59 грн. х 1% х 30 = 246,18 грн. - грудень 2013 року 420,59 грн. х 1% х 31 = 130,38 грн. - січень 2014 року 620,59 грн. х 1% х 31 = 192,38 грн. - лютий 2014 року 820,59 грн. х 1% х 28 = 229,77 грн. - березень 2014 року 620,59 грн. х 1% х 1 = 6,21 грн. Всього пеня, на яку має право позивач у зв'язку з виникненням заборгованості по аліментам складає суму 1596 (одна тисяча пятсот девяносто шість) гривень 42 копійки: (140,08 грн. + 243,86 грн. + 246,18 грн. + 161,38 грн. + 246,18 грн. + 130,38 грн. + 192,38 грн. + 229,77 грн. + + 6,21 грн. = 1596 грн. 42 коп. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], за період з 08.07.2013 року по 01.03.2014 року підлягають частковому задоволенню в сумі 1596 (одна тисяча пятсот девяносто шість) гривень 42 копійки. Відповідно\~ст.ст. 11, 88 ЦПК України, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.\~

Outcome: partial