Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі [PERSON]) 16.01.2018 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, вказавши, що між Банком та відповідачем було укладено Договір про надання банківських послуг на підставі якого [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в сумі 2000 гривень на картковий рахунок, зі сплатою процентів за користування кредитом. Однак відповідач свої зобовязання за договором не виконує, своєчасно суми щомісячної виплати по кредиту, процентах та пені не вносить, внаслідок чого станом на 18.12.2017 року існує заборгованість за кредитним договором у сумі 18188,02 гривень, з яких заборгованість за кредитом 1216,87 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом 273,02 гривень, заборгованість за пенею 15593,94 гривень та штрафи у сумі 250 гривень та 854,19 гривень, яку позивач просив стягнути на свою користь із [PERSON] Ухвалою суду від 25.01.2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання представник позивача надав письмову заяву у якій підтримав у повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ст. ст. 128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не зявилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг, який складається із Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16.07.2008 року (далі Заява), Памятки клієнта, Тарифів банку, а також Умов і Правил надання банківських послуг (а.с. 8-24). Згідно Заяви від 16.07.2008 року рахунок [PERSON] в ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито 17.07.2008 року, що суд вважає датою укладення договору. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено наступне: Згідно п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг - за користування Кредитом протягом пільгового періоду Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок Кредиту. В разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Згідно ст.212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою ніж 90 днів - починаючи з 91-го дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою. Позичальник сплачує кредитодавцю проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил надання банківських послуг). При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн., позивальник сплачує кредитодавцю пеню відповідно постановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг). При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250,00 грн. + 5% від суми позову (п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг). Згідно Анкети-заяви від 17.07.2008 року [PERSON] отримала кредитну карту «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 8). 01.01.2013 року всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені та тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Згідно з витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: Пільговий період по карті становить-до 01.01.2013 року до 30 днів за кожною тратою; -з 01.01.2013 року до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); Базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості)-за тратами здійсненими до 01.01.2013 року 3% -за тратами з 01.01.2013 року 2,5 % -за тратами з 01.09.2014 року - 2,9 % -за тратами з 01.04.2015 року 3,6 % Обовязків щомісячний платіж -7 % від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості); -З 01.04.2014 року - 5 % від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів-ПЕНЯ= пеня (1) + пеня (2), де пеня (1)=(базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн. -З 01.01.2013 пеня нараховується в розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. та пеня в розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 30 днів-250 грн. + 5 % суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. З моменту отримання кредиту відповідач допускала порушення умов повернення грошових коштів, оскільки не здійснювала платежів, передбачених договором та достатніх для погашення її договірних зобовязань з оплати кредиту, відсотків за його користування та пені за несвоєчасність виконання грошових зобовязань, а в період з червня 2015 року не здійснювала будь-яких платежів. Відповідно до розрахунку позивача, проти якого відповідач не надала будь-яких заперечень (а.с. 4-7), станом на 18.12.2017 року внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобовязань за кредитним договором б/н від 17.07.2008 року та несвоєчасною сплатою належних платежів, за відповідачем утворилася заборгованість, яка складається з наступних сум: за тілом кредиту 1216,87 грн.; за процентами за користування кредитом 273,02 грн.; за пенею 15593,94 грн.; фіксована суму штрафу 250,00 грн.; відсоткова сума штрафу 854,19 грн. У звязку з порушенням відповідачем умов повернення кредиту, позивачем були нараховані штрафні санкції до відповідача, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. Видами забезпечення виконання зобовязання, в контексті ст.ст.546,549 ЦК України є неустойка у вигляді штрафу або пені. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст.624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ч.2 ст.1054 ЦК України випливає, що до кредитних відносин застосовуються положення законодавства, які регулюють позичкові відносини (параграф 1 глави 71 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом, процентами та пенею [PERSON] належним чином не виконані. Суд погоджується, що станом на 18.12.2017 року заборгованість [PERSON] по Договору від 17.07.2008 року становить за тілом кредиту 1216,87 гривень, за процентами по користуванню кредитом 273,02 гривень. Щодо стягнення пені та штрафів за порушення виконання умов договору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді пені у розмірі 15593,94 грн. та штрафу (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 854,19 грн. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. п.п. 1.1.5.21, 1.1.5.25 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з п.п. 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг - передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи зазначене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц). На підставі викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог Банку в частині одночасного стягнення з відповідача штрафу в розмірі 250 грн. (фіксована частина) та штрафу в розмірі 854,19 грн. (процентна складова) за кредитним договором від 17.07.2008 року, проте суд вважає необхідним стягнути з відповідача пеню, передбачену п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг. Суд не може повністю погодитися із доводами Банку про необхідність стягнення із [PERSON] пені в сумі 15593,94 грн. Банком за період з серпня 2015 року по 18.12.2017 року нараховано пені на загальну суму 15593,94 грн. Розмір нарахованої Банком пені (15593,94 грн.) в десять разів перевищує розмір заборгованості за кредитом (1216,87 гривень) та процентами (273,02 гривень). Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до Правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 3 вересня 2014 року по справі №6-100цс14, - суд має право самостійно зменшити розмір неустойки, при цьому частина третя ст. 551 ЦК, з урахуванням положень ст. 3 ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК щодо обовязку суду сприяти сторонам у реалізації їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. З урахування споживчого характеру кредиту отриманого [PERSON], а також того, що розмір пені значно перевищує розмір збитків завданих Банку, суд зменшує розмір неустойки (пені) з 15593,94 гривень до 2000 гривень. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитному договору від 17.07.2008 року, що виникла станом на 18.12.2017 року в сумі 3489,89 гривень, з яких заборгованість за кредитом 1216,87 гривень, заборгованість за процентами 273,02 гривень та пеня 2000 гривень. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 1655,04 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (93,93 % від заявленої суми). На підставі ст. 551, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial