Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», який є правонаступником ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», 31.08.2007р. звернулося в суд із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], ТзОВ «Аптека №39», про дострокове стягнення кредиту, звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування вимог покликається на те, що 31.08.2007 року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0384/74/51553, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 84 000,00 доларів США. Згідно Кредитного договору позичальник зобов'язався погашати кредит платежами, визначеними у Графіку повернення Кредиту та сплачувати проценти, до дати остаточного повернення кредиту - 31.08.2027 р., а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах визначених Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами було укладено договір іпотеки, предметом якого виступало приміщення аптеки за адресою [ADDRESS], загальною площею 109,4кв.м, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Аптека №39». Між позивачем та відповідачем [PERSON] до кредитного договору було укладено договір поруки від 31.08.2007 року, за яким поручитель несе солідарну відповідальність з відповідачем [PERSON] по зобов'язаннях останнього. Оскільки відповідачі своїх зобов'язань за Кредитним договором та Договорами поруки не виконують, на неодноразові вимоги Банку не реагують, позивач змушений звернутися до суду. Позивач згідно поданого уточнення до позовної заяви, просить стягнути солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за Кредитним договором №014/0384/74/51553 в сумі 104 882,24 доларів США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 31.08.2007р., - приміщення аптеки за адресою [ADDRESS], загальною площею 109,4 кв.м, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Аптека №39». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, вказані в уточненні до позовної заяви. Просить позов задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечив. Просить у позові відмовити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що 31.08.2007 року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0384/74/51553, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 84 000,00 доларів США. Дата остаточного повернення кредиту 31 серпня 2027 року. Згідно цього Кредитного договору позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та погашати кредит платежами, визначеними у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів, до дати остаточного повернення кредиту - 31.08.2027р. (п.1.2 Кредитного договору), а також сплатити відповідну платню за користування Кредитом, в порядку та на умовах, визначених в Кредитному договорі. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач свої обов'язки перед позичальником виконав. Однак позичальник свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором, не виконав, порушив терміни погашення кредиту та сплати відсотків. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно п. 5.5., 6.5. Кредитного договору №3384/74/51553 від 31.08.2007р. [PERSON] зобов'язався достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність Відповідача-1 у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушені зобов'язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків. Позивач згідно звернувся до позичальника з досудовою вимогою від 28.10.2013 року про дострокове виконання зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі, що підтверджено документально. Однак, дана досудова вимога залишена відповідачем без належного реагування, повне погашення заборгованості за Кредитним договором ним не здійснено. Згідно долученого Розрахунку заборгованості станом на 16.09.2014р. заборгованість відповідача по кредиту за Кредитним договором склала 104882,24 доларів США. З яких 82 161,79 доларів США заборгованість по сплаті кредиту. У відповідності до ст.ст.536,1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно умов Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити банку відповідну плату. У відповідності до п.1.4 Кредитного договору для розрахунку відсотків за користування кредитом відсоткова ставка становить 13 % річних. Згідно долученого Розрахунку заборгованості станом на 16.09.2014р. заборгованість відповідача по відсотках за Кредитним договором складає 7427,81 доларів США. Щодо вимоги банку про стягнення пені за несвоєчасне погашенням заборгованості по кредиту в розмірі 15292,64 доларів США, то суд вважає, що така вимога підлягає лише до часткового задоволення. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення. В даному випадку будь-які відомості про нанесення Банку збитків у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами умов Договору про надання кредиту №3384/74/51553 суду не подані. Суд вважає, що нараховану Банком пеню слід зменшити до 1529,26 доларів США, що по курсу НБУ станом на 26.12.2014р. складає 24 114грн. 75коп. Отже, сукупна заборгованість відповідача [PERSON] за Кредитним договором №3384/74/51553 від 31.08.2007р. становить 91 118,86 доларів США. Суд вважає, що вимоги банку про дострокове стягнення всієї суми несплаченого кредиту за вищевказаним договором, відсотків та пені є підставною. При цьому суд виходить з положень п.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено випадки, за яких кредитодавець може використати своє право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав. Суд враховує значну затримку сплати частин кредиту та наявність заборгованості по відсотках. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором, між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки №014/0384/74/51553 від 31.08.2007р. («Договір поруки»). Згідно Договору поруки Поручитель зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником його боргових зобов'язань перед Позивачем за Кредитним договором в повному обсязі. Згідно п. 2.1., п. 3.1. договору поруки вони несуть солідарну відповідальність перед Позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги. У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором Позивачем надіслано поручителю за Договором поруки досудову вимогу № 114-6-0-00/9-1638 від 28.10.2013р. про виконання боргових зобов'язань за Договором поруки, що підтверджується фіскальним чеком. Відповідно до п.2.4. Договору поруки обов'язок Поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від Кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому Договорі. Однак поручитель за Договорами поруки свої зобов'язання щодо виконання зобов'язань за Договором поруки і Кредитним договором не виконав. За ст.ст.553,554 ЦК України договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Вказаним вище договором поруки передбачено повну солідарну відповідальність поручителя за зобов'язаннями боржника по Кредитному договору. Отже з співвідповідачів [PERSON], [PERSON] підлягають солідарному стягненню заборгованість по кредиту, відсотках та пеню. Стягнення повинно проводитися в користь правонаступника ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» - ПАТ «Райфайзен Банк Аваль». Також судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань по даному договору кредиту 31.08.2007 року між ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райфайзен Банк Аваль») та ТзОВ «Аптека №39» укладено договір іпотеки, згідно з яким було передано приміщення аптеки, заг. пл. 109,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Умовами договору застави нерухомого майна (іпотеки) було передбачено право позивача у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем основного зобов'язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами відповідача шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, відповідно до договору іпотеки позивач також набуває право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а вразі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У зв'язку з вищенаведеним суд дійшов висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення, оскільки відповідачем з 2007р. погашення кредиту та сплата відсотків належним чином не проводиться, графік погашення кредиту не виконується. Відтак вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення кредиту є підставною. У зв'язку із задоволенням позову з відповідачів [PERSON], [PERSON], ТзОВ «Аптека №39» як боржників за кредитним договором, що не виконують взятих на себе зобов'язань, слід стягнути в користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» 3654,00грн. судових витрат. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial