Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 січня 2014 року [PERSON] під розписку позичив у неї 3000 грн., які зобов"язався повернути в березні 2014 року. По закінченню зазначеного строку [PERSON]суми позики не повернув та до цього часу ухиляється від її повернення. Позивачка вимушена була взяти кредит в банку під 3% річних, вона вже сплатила банку 540 грн. по відсотках. Неповерненя боргу відповідачем принижує її честь та гідність. Позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь борг за договором позики., стягнути відсотки сплачені банку в сумі 540 грн., моральну шкоду 3000 грн., стягнути судові витрати понесенні нею при зверненні до суду. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні відсутній, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. 11 січня 2014 року [PERSON]. позичила [PERSON] 3000 гривень, які відповідач зобов"язався повернути до березня 2014 року, що підтверджується наданою суду розпискою. Зважаючи на ст. 1046 ЦК України суд вважає, що між сторонами було укладено договір позики. До цього часу [PERSON] борг [PERSON] не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статею 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до приписів ч. 1 статті 1050 ЦК України, яка регламентує наслідки порушення договору позичальником, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Приписи статті 625 ЦК України регламентують відповідальність за порушення грошового зобовязання. Зокрема, згідно ч. 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що, позивачем заявлені вимоги по стягненню з відповідача відсотків сплачених по кредиту отриманому нею у банку а не у відповідності до ст. 625 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення суми позики 3000,00 грн згідно предявлених вимог. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів спричинення моральної шкоди визначеної ст. 23 ЦК України і підстави відшкодування згідно ст. 1167 ЦК України, а тому в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 3000,00 грн. слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, документально підтверджені витрати за отримання юридичної допомоги при зверненні до суду, відповідно до квитанції №75 від 27.08.2014р.

Outcome: partial