Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - Супрун Д.В. звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що з 22.10.2009 р. позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] З 23.11.1977 р. по 29.04.2014 р. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО», 29.04.2014 р. останнього було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 54 від 19.06.2015 р. [PERSON] були встановлені такі професійні захворювання: ХОЗЛ другої стадії токсично-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 03.06.2015 р. в клініці НДІГП та ПЗ ХНМУ. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 03.06.2015 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (Основний діагноз). ІХС, дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст., 2ст., ризик помірний. СН І ст. Виразкова хвороба 12 палої кишки н/а фаза. Хронічний гастродуоденіт в фазі нестійкої ремісії. Хронічний холецистит в фазі нестійкої ремісії. Остеохондроз і спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, вертеброгенна люмбалгія з помірним м'язово-тонічним синдромом. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей, пресбіопія, хронічний кон`юктивіт, гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний фарингіт, ремісія (Супутній діагноз). Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги № 269632 ступінь втрати професійної працездатності склала 40 % первинно, безтерміново. Призначено медикаментозне лікування, лікування в реабілітаційній установі. [INFO] р. [PERSON] помер. 25.10.2018 р. Сумською МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Втрата чоловіка спричинила позивачу значні моральні страждання та переживання. З вини відповідача втрата її чоловіка настала дуже передчасно і вона залишилася одна. З 29.05.2014 р. позивач звільнилася з роботи у зв'язку з виходом на пенсію. Втрата чоловіка була не лише втратою близької людини, а ще й втратою годувальника, який навіть будучи на пенсії мав значний дохід і дійсно утримував її матеріально. За час хвороби чоловіка позивач зазнала моральних переживань та страждань, підтримувала його морально. Просить суд: стягнути з відповідача на її користь 1000000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю її чоловіка [PERSON] від професійного захворювання. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Супруна Д.В. надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача ПАТ «СМНВО» у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів, при заочному розгляді. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22.10.2009 р. позивач [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі /а.с.9/. З 23.11.1977 р. по 29.04.2014 р. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО» /а.с.11/. Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 54 від 19.06.2015 р. [PERSON] було встановлено діагноз: (J 44.8) ХОЗЛ другої стадії токсико-пилової етіології в фазі нестійкої ремісії. (J 43.8) Емфізема легень ІІ ступеню. Легенева недостатність ІІ ступеню. Захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 03.06.2015 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. (Н 90.3) Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 03.06.2015 р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. При цьому встановлено, що професійне захворювання виникло у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективного використання засобів індивідуального захисту, тривалої роботи в шкідливих умовах праці (п. 16); причина професійного захворювання - проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму та загазованості (п. 17). З метою ліквідації і запобігання виникненню професійних захворювань (отруєнь) запропоновано начальнику цеху № 15 [PERSON]: постійно дотримуватись технологічного регламенту роботи та ремонту обладнання, що генерує шум; постійно забезпечувати працюючих в умовах підвищеного рівня шуму, пилу та загазованості засобами індивідувального захисту органів слуху та дихання, здійснювати ефективний контроль за їх використанням /а.с.13/. З виписки із історії хвороби № 08-06/602 вбачається, що [PERSON] з 18.05.2015 р. по 08.06.2015 р. перебував на обстеженні та лікуванні у Науково - дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету, з основним діагнозом /а.с.15/. Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги № 269632 ступінь втрати професійної працездатності склала 40 % первинно, безтерміново. [INFO] р. [PERSON] помер /а.с.17/. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 319 від 30.08.2018 р. [PERSON] помер від захворювань: інтоксикація, множинні метастази в лімфатичні вузли та правий наднирник, злоякісне новоутворення верхньої та середньої долі правої легені. 25.10.2018 р. Сумською обласною МСЕК № 1 загального профілю встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з професійним захворюванням. Разом з тим у правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-208цс14 зазначено, що якщо виробнича травма сталася до 1 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), а смерть фізичної особи настала після зазначеної дати, то за наявності причинного зв'язку з виробничою травмою до правовідносин про відшкодування моральної шкоди членам сім'ї померлого застосовуються положення статті 1168 ЦК України. Відповідно до пунктів 1, 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи. Отже, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Оскільки судом встановлено, що позивач є дружиною померлого, то вона має право на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що позивач зазнала душевних страждань у зв'язку з смертю чоловіка, що втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню, позивач позбавлена можливості матеріальної та моральної підтримки чоловіка у подальшому своєму житті, відновити попередній стан життя позивача неможливо, тому із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 100000 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Outcome: partial