Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 грудня 1991 року Кодимським районним відділом РАЦС Одеської області між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблений актовий запис №118. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися, оскільки у них протилежні погляди на шлюбне життя. З цих підстав позивач просить шлюб розірвати. Зазначає, що дитина проживає разом з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "[PERSON]". В судове засідання позивач не з'явилася, від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач до суду не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи зазначені положення, суд вважає за не можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом встановлено, що таке визнання суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому Кодимським районним відділом реєстрації актів цивільного стану одеської області 14 грудня 1991 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач також просить залишити неповнолітню дитину на її утриманні, при цьому зміст позовної заяви не містить будь-якого обґрунтування щодо наявності спору між сторонами з приводу утримання дитини. Крім того відповідно до ст.ст.141, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, ро зірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. З урахуванням викладеного, позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: partial