Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 500969611 від 19.01.2015 у розмірі 42 472,23 грн., понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2270,00грн. та на правничу допомогу в розмірі 20000,00грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.01.2015 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500969611. Пунктом 2.1. кредитного договору встановлено, що сума кредиту 14424,15 грн. Пунктом 2.2. кредитного договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 15,99 % річних. Пунктом 2.3 дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 20.01.2020. За умовами кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному додатком до публічної пропозиції на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 14 424,15 грн. 28.01.2019 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА» а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500969611 від 19.01.2015, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «ФК «ВЕСТА» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а АТ «Альфа-Банк» втратив такі права. 28 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 29-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 500969611 від 19.01.2015, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «ФК «ВЕСТА» втратив такі права. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з відповідача станом на 20.01.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 37505,24 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) -12 257,24 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги -13351,24 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 3933,12 грн., заборгованість з пені - 7963,64 грн. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі кредитного договору № 500969611 від 19.01.2015. З огляду на те, що позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору № 500969611 від 19.01.2015, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 20.01.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 42472,23 грн., з яких: нараховані 3% річних 1104,16 грн., втрати від інфляції 2011,41 грн., подвійна облікова ставка НБУ 1851,42 грн., заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) -12 257,24 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги -13351,24 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 3933,12 грн., заборгованість з пені - 7963,64 грн. Ухвалою суду\~від 13.04.2021\~відкрито провадження\~у справі\~в порядкуспрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судовий розгляд. Ухвалою суду\~від 13.05.2021 витребувано\~з\~канцелярії з цивільних справ Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області матеріали цивільної справи №937/9736/20 за позовом [PERSON] до\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду\~від 01.06.2021 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»: додаток №1-1 до Договору факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА»; додаток №1-2 до Договору про\~відступлення прав вимоги №29-01/19/2 від 29.01.2019 між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал»; детальний розрахунок заборгованості за відсотками на дату закінчення строку кредитного договору № 500969611, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] - 19.01.2015\~із зазначенням загального періоду нарахування відсотків, конкретної суми нарахованих відсотків за кожний конкретний місяць, розміру процентної ставки, за якою здійснювалось нарахування, докази зміни розміру такої процентної ставки, якщо була така зміна; детальний розрахунок та обґрунтування заборгованості з пені в сумі\~7963,64 грн., обґрунтування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі\~1851,42 грн. за кредитним договором № 500969611, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] ; виписку з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 500969611, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] із зазначенням суми боргу та інших сум, які стягуються, сум та строків погашення відповідачем заборгованості. 01.06.2021\~від відповідача\~ [PERSON] \~надійшли письмові\~пояснення на\~позовну заяву\~про стягнення боргу за кредитним договором, в яких просить суд врахувати наступні письмові пояснення під час ухвалення рішення по справі. Позивач жодним документом не довів наявності у нього прав кредитора саме за кредитним договором №500969611 від 19.01.2015. Наприклад, акт приймання-передачі документів за кредитним договором, виписки по рахунку та інші первинні документи в розумінні вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та ст.ст. 514-517 ЦК України, якими передбачено передачу вказаних документів. Позовну заяву сформовано 22.03.2021. У той же час розрахунок ведеться з 20.01.2018. Тобто, вказуючи на врахування строків позовної давності, позивач їх фактично ігнорує. У передостанньому абзаці позову на аркуші 3 позивач вказує про факт, який не міг мати місця взагалі - позивач ніколи не видавав відповідачеві кошти, тому вимагати виконання неіснуючого зобов`язання є безпідставним. Розрахунок ціни позову є безпідставним, оскільки позивач пропустив строк позовної давності щодо вимог за періодичними платежами, який відповідач просить застосувати. Так, з урахуванням меж позовної давності та моменту подачі позову, суми, на які може претендувати позивач, є: заборгованість за тілом кредиту 6638,20грн., заборгованість за процентами 398,24 грн., заборгованість за інші послуги банку 6542,88 грн. При цьому слід врахувати, шо первинно банк не мав права включати несправедливу умову про юридичне оформлення та валюто обмінні операції, оскільки супутні послуги банку з обслуговування кредиту є обов`язком банку і не оплачуються окремо. Більш того, наступні кредитори, навіть у разі їх зміни, також не можуть претендувати на таку комісію, оскільки фактично й обслуговування не здійснюється. Додатково зауважує, що Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 19 серпня 2020 року у справі № 641/11984/15-ц. Таким чином, зазначена в графі 5.4 додатку №1 до кредитного договору №5009696111 від 19.01.2015 «інші послуги банку» є платою за послуги, що супроводжують кредит, тому пункти договору, які передбачають її сплату, є нікчемними. Нікчемне положення договору не створює юридичних наслідків, а отже не потребує визнання судом окремо недійсними, оскільки вони є недійсними в силу закону. Відтак,\~загальний розмір\~вимог,\~що можуть\~бути задоволені,\~складає 6638,20\~грн.\~за тілом\~кредиту та\~398,24\~грн.\~за процентами.\~Щодо стягнення\~витрат на\~правничу допомогу\~зазначив,\~що у даній справі заявлені до стягнення 20000 грн. витрат на правничу допомогу є не об`єктивно завищеними, оскільки навіть заявлена сума ціни позову в двічі більша. А враховуючи реальну заборгованість, а також особи, що очолюються адвокатські об`єднання і позивача (ті ж самі особи в різний період часу), то складається враження, що таку завищену вартість послуг вказано з метою компенсації різниці коштів, що поза межами строку позовної давності. Тому просив суд зменшити вартість послуг пропорційно сумі стягнення. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та надання документів на виконання ухвали суду від 01.06.2021, а саме копії розрахунку заборгованості за кредитним договором №5009696111 від 19.01.2015, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Від представника відповідача [PERSON] адвоката Цимбалюка М.Г. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти позову заперечую з підстав, викладених у письмових поясненнях відповідача. Просить суд звернути увагу на пропуск строку позовної давності, нікчемність вимог щодо стягнення комісії за кредитом, а також безпідставність вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, які є завищеними та неспівмірними із заявленими вимогами. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що 19.01.2015 між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] , на підставі Анкети-Заяви на отримання кредиту, укладено кредитний договір № 500969611 /а.с.11, 12/. Пунктом 2.1. кредитного договору встановлено, що сума кредиту 14424,15 грн. Пунктом 2.2. кредитного договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 15,99 % річних. Пунктом 2.3 дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 20.01.2020. За умовами кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному додатком до публічної пропозиції на оформлення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів. Як встановлено судом, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, визначено сторонами та погоджено в Додатку № 1 до кредитного договору від 19.01.2015 № 500969611 /а.с.13-14/. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З матеріалів справи вбачається, що\~28.01.2019 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено договір факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило, а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, що міститься в додатку №1-1 /а.с.24-34/. Додатковою угодою до договору факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019, яка була укладена 29.01.2019, сторони домовились п. 2.1. Розділу 2 Договору факторингу № 2019-1 АБ/ВЕСТА від 28.01.2019 (далі - Договір), змінити та викласти в наступній редакції: «2.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії. Сторони погодили, що по факту відступлення Прав вимоги, Фактор стає стороною всіх Основних договорів, укладених між Клієнтом та позичальниками, перелік яких наведений у Додатку № 1-1 до Договору, в силу цього, до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, в тому\~числі,\~права нарахування відсотків, комісій неустойки, що передбачені умовами Основних договорів.» Всі інші умови Договору Сторони домовилися залишити без змін /а.с.35/ Згідно з актом приймання-передачі реєстру Боржників від 28.01.2019 до договору факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА фактор отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в додатку № 1-1 до договору /а.с.36/. 29.01.2019 між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 29-01/19/2, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, перелік яких міститься в додатку № 1-1 до договору /а.с.37-46/. Додатковою угодою до договору відступлення прав вимоги №29-01/19/1 від 29.01.2019, яка була укладена 30.01.2019, сторони домовились п. 2.1. Розділу 2 Договору відступлення прав вимоги № 29-01/19/1 від 29.01.2019 року (далі - Договір) змінити та викласти в наступній редакції: «2.1. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний Кредитор відступає Новому Кредитору належне йому Право Вимоги до Боржників, а Новий Кредитор зобов`язується прийняти Право вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до Договору, що додається до даного Договору на паперовому носії, та сплатити за нього Ціну Права Вимоги. Сторони погодили, що по факту відступлення Прав вимоги, Новий Кредитор стає стороною всіх Основних договорів, укладених між Первісним Кредитором та позичальниками, перелік яких наведений у Додатку № 1-1 до Договору, в силу цього, до Нового Кредитора переходять всі права, які належать Первісному Кредитору за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, в тому числі, права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів.» Всі інші умови Договору Сторони домовилися залишити без змін /а.с.47/. Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників від 29.01.2019 року до договору відступлення права вимоги № 29-01/19/2 новий кредитор отримав право вимоги, детальний опис складових якого наведений в Додатку № 1-1 до договору /а.с.48/. Згідно з Витягом з Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами (Додаток № 1-1 до договору факторингу № 2019-1АБ/ВЕСТА від 28.01.2019) за позичальником [PERSON] за кредитним договором № 500969611\~від 19.01.2015 обліковується залишок по тілу кредиту в сумі 12257,24 грн., по відсоткам за користування кредитом 13351,24 грн. та 7963,64 грн. по пені, штрафу /а.с.127/. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, кредитні кошти, відсотки за користування кредитом в строк, визначений у договорі та у відповідності до графіку платежів не сплатив, чим порушив умови договору. Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.04.2021 позов\~ [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал», за участю третіх осіб: Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Малкової Марії Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню\~ задоволено. Виконавчий напис Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича (10008 м. Житомир вул. Велика Бердичівська б.35) від 20.11.2020 року, зареєстрований в реєстрі №93225, щодо стягнення з [PERSON] [INFO] (і.н. [NUMBER] ), який зареєстрований: [ADDRESS] , мешкає: [ADDRESS] , на користь TOB «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, розташовано: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз б.5Б)\~заборгованості\~за кредитним договором №500969611 від 19.01.2015 року\~в розмірі\~54401,82грн., визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з\~TOB «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, розташовано: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз б.5Б)\~на користь [PERSON] [INFO] (і.н. [NUMBER] ), який зареєстрований: [ADDRESS] , мешкає: [ADDRESS] , судові\~витрати\~в сумі 840,80грн. та 420,40грн. Рішення суду набрало законної сили 28.05.2021. Тому, кредитор ТОВ «Вердикт Капітал» не позбавлений права захищати свої права у судовому порядку у цій справі шляхом подачі вищезазначеного позову, якщо вказаний вище виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню. Так, за розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал» за [PERSON] обліковується заборгованість за наведеними вище кредитним договором в сумі 12257,24 грн. по тілу кредиту, відсоткам за користування кредитом на дату відступлення права вимоги в сумі 13351,24грн. та пені на дату відступлення права вимоги в сумі 7963,64 грн. Разом з тим, статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки. Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів з моменту виникнення його прострочення. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з викладеного, надавши належну оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи, що погашення заборгованості кредитним договором та Графіком погашення визначено щомісячними платежами; встановивши, що строк дії кредитного договору, за погодженням сторін, визначено по 20.01.2020 включно; встановивши, що з даним позовом до суду позивач звернувся 29.03.2021; відповідач заявляв про застосування позовної давності, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту та процентів в межах трьох років до подачі позову за період з 29.03.2018 по 20.01.2020 включно, строк позовної давності за якими не пропущений. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 6907,36 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 1157,91 грн., які підлягали сплаті за період з 29.03.2018 по 20.01.2020 включно, відповідно до Графіку платежів, погодженого між сторонами (а.с.13-14). У задоволенні позовних вимог щодо стягнення тіла кредиту та процентів в іншій частині, які підлягали сплаті відповідачем до 29.03.2018 необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позивачем без поважних причин трирічного строку позовної давності. Щодо позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення з [PERSON] пені та 3933,12 грн. відсотків за користування кредитом з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як зазначено у пункті 2.1. Договору відступлення прав вимоги №29-01/19/2 від 29.01.2019 (а.с.37), сторони погодили, що до Нового кредитора переходять всі права, які належать Первісному кредитору за Основними договорами, на умовах, передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів. Отже, до позивача не перейшло право нарахування відсотків та пені як виду неустойки та процентів, згідно з умовами договору Кредиту (основного договору), а тому слід відмовити в задоволенні вимог про стягненням пені та вимоги про стягнення процентів в розмірі 3933,12 грн, нарахованих після укладення договору про відступлення права вимоги. Крім того, судом встановлено, що в п. 3 розділу 1 кредитного договору від 19.01.2015 № 500969611 визначено, що всі відносини між Позичальником та Банком, що виникають на підставі цього договору врегульовуються Розділом № 2 «Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», які є невід`ємною частиною цього договору та визначають, зокрема, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або інших платежів, що вказані в цьому договорі. Інших умов щодо порядку нарахування та визнання розміру пені за прострочення повернення суми кредиту та/або процентів за користування кредитом кредитний договір від 19.01.2015 № 500969611, який наявний в матеріалах цієї справи та підписаний особисто відповідачем, не містить. Також, ТОВ «Вердикт Капітал» не надано до матеріалів справи підписаного та узгодженого [PERSON] розділу № 2 «Загальних умов кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», на який є посилання в п. 3 розділу 1 кредитного договору від 19.01.2015 № 500969611 та в якому би зазначались умови настання відповідальності за неналежне виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах цієї справи погоджених та підписаних відповідачем [PERSON] умов кредитування щодо визначення відповідальності Позичальника у виді пені за неналежне виконання зобов`язань з повернення суми кредиту та/або процентів за користування кредитом за кредитним договором від 19.01.2015 № 500969611, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення суми пені в розмірі 7963,64грн. є безпідставними та необґрунтованими. Окрім того, ТОВ «Вердикт Капітал» не зазначено, яким нормативно-правовим актом або якими умовами кредитного договору та за яке порушення передбачено стягнення подвійної ставки\~НБУ в розмірі 1851,42 грн. Вимоги позивача про стягнення додатково подвійної облікової ставки НБУ не ґрунтуються на законі, оскільки кредитним договором був визначений конкретний розмір відсотків. Кредитний договір не містить умов щодо сплати відповідачем неустойки на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України. Будь-якого правового обґрунтування щодо нарахованої суми позовна заява не містить. Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних та втрат від інфляції суд виходить з наступного. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1104,16 грн. за період з 20.01.2018 по 20.01.2021 та індексу інфляції в сумі 2011,41 грн. за період з 20.01.2018 по 20.01.2021 (розрахунки містяться в матеріалах справи). Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (справа № 202/4494/16-ц (14-318цс18). З наведеного вбачається, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. З аналізу наведених вище норм закону, вбачається, що право на застосування до спірних правовідносин положень ст.. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних у кредитора виникає саме з моменту закінчення строку дії договірних правовідносин, тобто, у даному випадку з 21.01.2020. Так, за розрахунком суду 3% річних за період з 21.01.2020 (дата остаточного повернення кредиту) по 20.01.2021 (дата закінчення строку нарахування за розрахунком позивача) становить суму в розмірі\~368,00 грн. та індекс інфляції за період з 21.01.2020 (дата остаточного повернення кредиту) по 20.01.2021 (дата закінчення строку нарахування за розрахунком позивача) складає суму в розмірі\~753,20 грн.\~В іншій частині вимоги про стягнення 3% річних та індексу інфляції задоволенню не підлягають. Щодо вимог позивача про стягнення 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6). На підтвердження понесених витрат, ТОВ «Вердикт Капітал» додано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 21.12.2019 № 21-12/2019, протокол №3 засідання ради адвокатського об`єднання «Вердикт» від 02.03.2021, платіжне доручення від 26.01.2021 № 177920003, витяг з акту №10 про надання юридичної допомоги від 04.01.2021, заявку на надання правових послуг від 04.01.2021 (надані послуги: надання усної консультації 1500,00 грн, надання усної консультації 1500,00 грн, надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти 9000,00 грн (3 години), складення позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів - 8000,00 грн (4 години). При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було складено лише позовну заяву, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) - 9 годин, ціни позову 42472,23 грн (спір є малозначним), суд вважає, що розмір гонорару в 20000,00 грн. є необґрунтованим та явно завищеним, оскільки сума гонорару адвоката складає більше 1/2 ціни позову, при тому, що адвокатом було підготовлено лише позовну заяву, на що витрачено порівняно невеликий проміжок часу. У судовому засіданні адвокат інтереси відповідача не представляв. Окрім того, представником відповідача було подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням необхідності дотримання принципу розумності та співмірності (а.с.101-103). Оцінюючи обґрунтованість витрат на правничу допомогу та пропорційність до предмету позову з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, беручи до уваги часткове задоволення позову та доводи заяви відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру компенсації витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» до 2000 грн. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України ТОВ «Вердикт Капітал» має право на компенсацію відповідачем суми судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 490,99 грн.

Outcome: partial