Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач у грудні 2015 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що відповідач, яка не має місця постійного проживання, є матір'ю трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батько дітей [PERSON] помер [INFO]. Сім'я [PERSON] перебуває у полі зору соціальних служб з 2009 року, з 21.03.2011 року перебуває на обліку у службі у справах дітей Охтирської міської ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, що було обумовлено ухиленням відповідача від виконання батьківських обов'язків. Міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді здійснював соціальний супровід сім'ї. Спеціалісти соціальних служб систематично відвідували родину [PERSON], які проживали у незадовільних санітарно-побутових умовах, відповідач ніде не працювала, зловживала спиртними напоями, не займалась вихованням та розвитком дітей, діти приходили до школи не підготовленими, брудним та голодними. З відповідачем проводилась роз'яснювальна робота, вона неодноразово попереджалась за неналежне виконання батьківських обов'язків. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2014 року у відповідача було відібрано трьох дітей без позбавлення батьківських прав. Діти проживають вже більше півтора року у сім'ї їх опікуна [PERSON], де оточені турботою, увагою та любов'ю, забезпечені всім необхідним. Незважаючи на те, що опікун не перешкоджає спілкуванню дітей з матір'ю, відповідач продовжує зловживати спиртними напоями, не цікавиться життям дітей, успіхами в навчанні, проживає у [ADDRESS] зі співмешканцем [PERSON], не змінила свій спосіб життя, не створила належних умов для проживання та розвитку дітей. Посилаючись на указані обставини, які на думку позивача свідчать про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, виходячи з найкращих інтересів дитини, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісяця на користь опікуна [PERSON], до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача Гмиря В.П. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Зазначив, що ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків підтверджується поданими письмовими доказами та можуть бути доведені показаннями опікуна дітей, його дружини та іншими заявленими до допиту свідками. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, викликалась до суду через оголошення у пресі, шляхом надсилання повісток про виклик за місцем фактичного проживання, в силу положень статті 74 ЦПК України [PERSON] вважається такою, що повідомлена про час і місце засідання належним чином (а.с.56,72,82). Крім того,за поясненнями представника служби у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Пальошко З.В. при обстеженні житлово-побутових умов за фактичним місцем проживання [PERSON] у селі Поляне Тростянецького району відповідача було повідомлено про час і місце розгляду справи в суді. Від відповідача не надійшло заперечень проти позовних вимог, заяви про розгляд справи за її відсутності, причин неможливості явки в судове засідання суду остання не повідомила. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Представник третьої особи - служби у справах дітей Охтирської міської ради Мороховська Н.В. позовні вимоги вважала обґрунтованими, просила їх задовольнити. У судовому засіданні Мороховська Н.В. зазначила, що починаючи з 2011 року соціальними службами було проведено великий обсяг роботи для спонукання відповідача змінити своє ставлення до дітей та спосіб життя, натомість остання ухиляється від своїх батьківських обов'язків, після відібрання дітей не спілкується з ними, не з'являлась на засідання Комісії з питань соціальної роботи з сім'ями. До відібрання дітей неодноразово не впускала представників служби в будинок для обстеження умов проживання, зловживала спиртними напоями, неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, вдавалась до зміни місця проживання, щоб ухилитись від контролю соціальних служб. Представник третьої особи служби у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації Бєлікова Н.В. в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому просила їх задовольнити. В судовому засіданні пояснила, щоповедінка відповідача засвідчує, що вона не цікавиться долею дітей, не спілкується з ними, не займається їх розвитком і вихованням, не зверталась до служби у справах дітей Тростянецької районної державної адміністрації з питання влаштування побачень з дітьми чи повернення відібраних у неї дітей. Прокурор Тростянецького відділу Охтирської місцевої прокуратури Шаповал О.Т. у судовому засіданні вказала, що вважає позов обґрунтованим, а позбавлення відповідача батьківських прав зі стягненням аліментів відповідатиме інтересам дітей, які наразі перебувають у сім'ї опікуна, деїм створені всі умови для проживання та нормального розвитку. Пояснила, що всі обставини справи вказують на те, що відповідач втратила інтерес до дітей, знаючи, що судом розглядається позов про позбавлення її батьківських прав жодного разу не з'явилась в судові засідання незважаючи на неодноразові виклики. Відповідач вже протягом тривалого часу після відібрання дітей самоусунулась від їх виховання та спілкування з ними, її поведінка вказує, що вона не бажає їх повертати, що свідчить про її свідоме ухилення від виконання батьківських обов'язків та матеріального їх утримання. Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом установлено, що матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON], а батьком [PERSON], який помер [INFO] (а.с.8,9). Обстеження 05 грудня 2013 року умов проживання [PERSON] з малолітніми дітьми у [ADDRESS], яке було проведено Комісією у складі представників служби у справах дітей, міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, кримінальної міліції у справах дітей, Охтирської ЗОШ № 11 показало, що відповідач з дітьми проживала у будинку, який належить матері співмешканця відповідача [PERSON], будинок холодний, пічне опалення є у двох кімнатах, у приміщенні брудно, неприємний запах, у вікнах частково вибито скло, у будинку були сторонні особи, від яких відчувався запах алкоголю, для дітей не створено умови проживання. У присутності дітей часто розпиваються спиртні напої, висловлюються нецензурною лайкою, діти часто залишаються без догляду матері, ненагодовані та брудні. Через педикульоз, який тривалий час відповідач не могла вилікувати у дітей, вони не відвідували школу. Після обстеження умов проживання відповідача за висновком комісії діти були тимчасово вилучені та влаштовані до педіатричного відділення комунального закладу «Охтирська центральна лікарня» (а.с.15). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2014 року у відповідача відібрано малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, над дітьми установлено опіку, а опікуном призначено [PERSON] (а.с.12,13). Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 30 квітня 2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13 зворотній бік). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 21 січня 2016 року остання проживає у селі Поляне Тростянецького району із співмешканцем [PERSON], умови проживання задовільні, є підсобне господарство, відповідач не працює, планує займатись підсобним господарством, її троє дітей не проживають з нею (а.с.57). Сім'я відповідача з 2012 року перебувала на обліку в Охтирському міському центрісоціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, протягом перебування 2012-2014 роках під соціальним супроводом відповідач не виконувала умов договору, уникала спілкування з працівниками центру, продовжувала вживати спиртні напої, не виявила бажання зареєструватись за місцем проживання, що унеможливлювало оформлення їй соціальних виплат.За час перебування дітей під опікою [PERSON] до центру соціальних служб не зверталась, долею дітей не цікавилася, а тому за висновком Охтирського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді повернення їй трьох малолітніх дітей є недоцільним (а.с.10). За інформацією директора Охтирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 11 діти відповідача є учнями школи, за час їх проживання у родині опікуна діти оточені турботою, увагою та любов'ю, систематично відвідують навчальний заклад, без поважних причин занять не пропускають, опікун цікавиться успіхами, проблемами та труднощами дітей в навчанні. За час проживання дітей у родині [PERSON] відбулись помітні зміни, покращилась динаміка фізичного розвитку дітей, змінилось на краще ставлення до навчання, діти стали врівноважені, спокійні, відкриті, дружелюбні. Учні у розмові соромляться своє матері, називають її «[PERSON]», а опікуна і його дружиною «татом» та «мамою» (а.с.11). Відповідач неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності: 14.06.2010 року за неналежне виконання батьківських обов'язків за частиною 1 статті 184 КУпАП, застосовано попередження; 19.08.2012 року за неналежне виконання батьківських обов'язків, за частиною 1 статті 184 КУпАП,застосовано попередження; застосовано попередження; 15.09.2013 року за неналежне виконання батьківських обов'язків за частиною 1 статті 184 КУпАП, застосовано штраф; 11.10.2013 року за неналежне виконання батьківських обов'язків,вчинене повторно протягом рокуза частиною 2 статті 184 КУпАП;14.11.2013 року за неналежне виконання батьківських обов'язків, вчинене повторно протягом року за частиною 2 статті 184 КУпАП (а.с.10 зворотній бік аркуша). За висновком органу опіки і піклування Охтирської міської ради від 13 січня 2016 року відповідача доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітніх дітей у зв'язку ухиленням нею від виконання обов'язків по вихованню дітей, що є крайньою мірою, яка відповідає найкращим інтересам дітей (а.с. 59-61). Малолітні діти відповідача понад два роки до моменту судового розгляду цієї справи проживають у сім'ї опікуна [PERSON] і його дружини [PERSON] та разом з їх синами [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS] (а.с.14). Обстеження житлово-побутових умов проживання родини [PERSON] Комісією у складі представників служби у справах дітей показало, що сім'я проживає у чотирикімнатному приватному будинку, який належить опікуну дітей, має всі необхідні зручності, у дітей є окрема кімната, місце для відпочинку та навчання. Стан здоров'я дітей задовільний, для них створено задовільні умови утримання, розвитку та виховання, вони забезпечені всім необхідним, у тому числі сезонними речами та взуттям (а.с. 16, 58). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є опікуном, рідним дядьком дітей та братом померлого чоловіка [PERSON], суду показав, що його підопічні проживають в його родині більше двох з половиною років. Після смерті брата - батька дітей за час їх проживання з матір'ю його племінники були занедбані, брудні, голодні, тому він дуже часто забирав дітей до себе в родину, особливо на свята, зокрема на Новий рік, готував з дружиною їм подарунки. З відповідачем ним та його матір'ю, тобто бабусею дітей, проводились неодноразові бесіди, що було безрезультатно. Мати опікуна [PERSON] у 2013 році зверталась до суду з питання позбавлення батьківських прав відповідача, але їй судом було відмовлено. Вподальшому соціальні служби та школа вживали заходи.Після того як у відповідача дітей відібрали, племінники проживають постійно в його родині, вони дуже змінились. Відповідачу ніхто не забороняє спілкуватись з дітьми. Проте, вона один раз у 2014 році до них прийшла принесла по цукерці, а потім одного разу телефонувала. Протягом 2015 року про неї немає ніяких відомостей, вона не поздоровляла дітей з днем народження, хоча найстарший [PERSON] її чекав. На цей час діти, особливо молодші,мати не згадують, мамою та татом називають його (опікуна [PERSON].) та дружину [PERSON]. Час проживання дітей з матір'ю, яка зловживала спиртними напоями, не дбала про них, справив негативний вплив на дітей, зокрема, молодша дівчинка, часто залишаючись з матір'ю голодною, і до цих пір іноді після їжі бере з собою хліб, хоча вона не обмежена у харчуванні, а старший [PERSON] одного разу у однокласника вкрав гроші, що після виховного впливу у сім'ї, школі більше не повторювалось. Допитана в судовому засіданні [PERSON], яка є дружиною опікуна дітей відповідача, суду показала, що діти проживають в їх родині понад два роки, їх мати не дбала про них, вони були брудні, голодні, відповідач часто була п'яна, діти були самі по собі. Зловживання [PERSON] спиртними напоями мало місце і до, і після смерті її чоловіка - батька дітей. Після відібрання у відповідача дітей одного разу вона лише до них прийшла, одного разу телефонувала. З самого початку діти особливо старший, чекали мати, особливо на день народження, але вона не згадує про них, останній рік про неї нічого не відомо. Діти про неї самі не згадують, проте нею разом з чоловіком дітям нагадують про матір про те, що вони можуть з нею спілкуватись, у [PERSON] є її номер телефону, але він каже, що не хоче їй телефонувати. Допитаний в судовому засіданні як свідок директор Охтирського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді [PERSON] суду показав, що родина [PERSON] за повідомленням школи, де навчались діти відповідача, була внесена до банку даних як сім'я, яка опинилась у складних життєвих обставинах. При обстеженні умов їх проживання було установлено, що у будинку немає опалення, діти брудні та голодні. Відповідач за час соціального супроводу порушувала умови договору, зокрема не співпрацювала з центром, відмовлялась отримувати послуги, продовжувала зловживати спиртними напоями, ховалась, не відкривала двері. Враховуючи таку поведінку центр ініціював перед кримінальною міліцією у справах дітей складання протоколів за невиконання батьківських обов'язків. Врешті-решт діти були відібрані від матері, але відповідач до центру з питань повернення дітей не зверталась жодного разу. Допитана в судовому засіданні заступник директора з виховної роботи Охтирської загальноосвітньої ш коли І-ІІІ ступенів № 11 [PERSON] суду показала, що у школі працює з січня 2013 року. На той час учнем четвертого класу був найстарший з дітей [PERSON]. Коли він проживав з матір'ю до школи приходив брудний, наляканий, класний керівник його навіть водила купатись. Канцелярських товарів не було в нього, однокласники через те, що від нього був неприємний запах не хотіли з ним сидіти за однією партою і спілкуватись з ним. Відповідач не відвідувала батьківські збори, не цікавилась навчанням сина. У 2014 році [PERSON] стала учнем першого класу, вона розповідала, що все, що потрібно для школи купила їй бабуся. Після того як у [PERSON] було виявлено педикульоз, на відповідній нараді було прийнято рішення заборонити їй відвідування школи, але мати не вжила належних заходів до боротьби з педикульозом і як наслідок тривалий час дитина не відвідувала школу, що для школярів першого класу є вкрай необхідним. [PERSON] повернулась до школи завдяки дружині опікуна [PERSON]. Діти за час проживання з матір'ю були залякані, соціально неадаптовані, погано навчались, не готували домашні завдання. [PERSON] одного разу вчинив крадіжку грошей в однокласника, але він їх витратив на солодощі, якими поділився зі своїми сестрами. Зараз, проживаючи в родині опікуна, іти доглянуті, скарг від вчителів немає, вони веселі, добре спілкуються в колективі однокласників. [PERSON] листівку-привітання до 8 березня приготувала для мами-[PERSON]. Діти матір свою називають «[PERSON]». Відповідач після відібрання дітей не підтримує зв'язків із адміністрацією школи, коли діти проживали знею її важко було викликати в школу, доводилось звертатись до міліції у справах дітей. У розмовах лише обіцяла змінитись, ховала дітей, проганяла представників комісії, які відвідували її вдома, просила не забирати дітей, посилаючись на те, що їй ні за що буде жити. Допитаний в судовому засіданні начальник сектору ювенальної превенції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області [PERSON] суду показав, що [PERSON] з 2009 року перебувала на контролі у кримінальній міліції у справах дітей, оскільки неналежно ставилась до виконання своїх батьківських обов'язків, постійно надходили скарги на неї зі школи, де навчались діти. Відповідач неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, а також за втрату паспорту, притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки. З дітьми проживала у місті Охтирка, її співмешканцями були раніше судимі особи, вдома часто зловживала спиртними напоями, умови проживання дітей постійно погіршувались. Після відібрання дітей залишила місту Охтирку і деякий час проживала у селі Сосенка у своєї знайомої [PERSON], яка притягалась до відповідальності за звідництво. В подальшому стала проживати у селі Поляне Тростянецького району із співмешканцем [PERSON]. При відвідуванні соціальними службами відповідач поводила себе агресивно, просила її не чіпати. З урахуванням викладеного та на підставі досліджених судом доказів суд дійшов висновку, що відповідач, будучи матір'ю дітей, не підтримує жодних зв'язків з ними, не цікавиться їх станом здоров'я, розвитком дітей. За час проживання з відповідачем діти зазнали лише негативного впливу на їх фізичний та моральний розвиток. Судом не установлено, що відповідачеві будь-хто чинить перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні сина та доньок. Суд, ураховуючи сукупність досліджених доказів, розцінює поведінку відповідача, яка самоусунулася від виховання дітей, не дбає про їх здоров'я, духовний розвиток, матеріальне забезпечення, після відібрання дітей жодного разу не відвідала їх, матеріально їх не утримує, не зверталась до служби у справах дітей з питання повернення дітей, не створила для них умов проживання та розвитку, не змінила спосіб життя - як свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому висновок органу опіки та піклування Охтирської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей. При вирішенні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання її дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі 600 грн. суд виходить з таких мотивів. За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому за змістом частини 1 статті 184 СК України визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі можливе лише за обставин, які мають істотне значення, зокрема у разі нерегулярного мінливого доходу платника аліментів, отримання ним доходу в натурі. Ураховуючи викладене, відповідач як мати дітей, незважаючи не позбавлення її батьківських прав, зобов'язана утримувати їх до досягнення ними повноліття. Судом установлено, що відповідач ніде не працює, не має регулярного заробітку, що дає правові підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі (а.с.57). При визначенні розміру аліментів суд враховує задовільний стан здоров'я дітей, перебування їх в родині опікуна та виплату їм пенсії у зв'язку зі втратою годувальника (батька), ураховуючи, що відповідач є працездатною особою, враховуючи, щомінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача,зокрема, в частині стягнення їх у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.При цьому враховуючи, що діти перебувають під опікою та на утриманні [PERSON] аліменти підлягають стягненню з відповідача на його користь. В іншій частині вимога про стягнення аліментів з відповідача задоволенню не підлягає. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (83,3 %) в сумі 459 грн. 15 коп. (551,2 грн. х 83,3 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial