Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Орган опіки та піклування м.Черкаси в інтересах малолітньої дитини звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на те, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO]. Відомості про батька в свідоцтві про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. 18.08.2014 року наказом служби у справах дітей ЧМР малолітня [PERSON] взята на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, у зв'зку з тим, що 13 08.2014 року згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров»я про підкинуту дитину та її доставку, малолітня [PERSON] була доставлена до дитячої міської лікарні як покинута. Рішенням ВК ЧМР від 28.08.2013 року, надано відповідний статус та вона була влаштована до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини». 29.09.2014 року громадянка [PERSON] звернулася з заявою до служби у справах дітей про повернення дитини в родину. З того часу лише до 20.10.2014 року відвідувала дитину, а після взагалі перестала відвідувати малолітню, з жовтня 2014 року дитиною не цікавиться, не турбується про життя та здоров'я доньки. Протягом тривалого часу [PERSON] діє всупереч інтересам малолітньої, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Просять позбавити відповідачку батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнути на користь дитини аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила задоволити. Зазначала, що малолітня [PERSON] проживала у родині, де мати схильна до вживання алкогольних напоїв, ухилялась від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дитини, під час перевірок щодо виконання матір'ю батьківських обов'язків за місцем її проживання було встановлено, що житлове приміщення перебуває в антисанітарних умовах, в квартирі безлад, присутній стійкий запах тютюну, у помешкані перебували сторонні люди, які палили та вживали алкогольні напої, в тому числі і громадянка [PERSON], такі умови проживання малолітньої є загрозливими для її життя та здоров'я дитини, відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків, щодо двох старших дітей в 2010 році була позбавлена батьківських прав, однак висновків щодо необхідності змінити ставлення до батьківських обов'язків та зміни споосбу життя не зробила. Після влаштування малолітньої [PERSON] у серпні 2014 року як покинуту матір'ю відповідачка звернулась до органу опіки у вересні 2014 року з заявою про повернення дитину в сім'ю, після чого звідвідувала кілька разів доньку у довтні 2014 року та з того часу дитиною тривалий час не цікавиться, способу свого життя не змінила, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом, також органом опіки було прийняте рішення про відібрання у неї меншої дитини та в даний час питання позбавлення щодо нею батьківських прав відповідачки розглядається в іншому суді. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причина неявки суду невідома, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Прокурор не заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що відповідачка протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітньої доньки, діє всупереч інтересам дитини, тим самим позбавила її права на належне батьківське виховання та утримання. Представник третьої особи [PERSON] позов підтримала, вказувала, що після влаштування дитини в дитячий заклад відповідачка кілька разів відвідувала дитину , однак з жовтня 2014 року відповідачка не відвідувала доньку [PERSON], не цікавилась її життям та здоров'ям, не брала участі в її утриманні. Заслухавши сторони, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO]. Відомості про батька в свідоцтві про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідно до інформації адміністрації Черкаської дитячої лікарні № 2 від 11.02.2014 року малолітня [PERSON] проживає у родині, де мати схильна до вживання алкогольних напоїв, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дитини, не здійснює належного догляду за двомісячною дитиною. Проживає із співмешканцем, який нещодавно звільнився з місць позбавлення волі і який вчиняє насильство щодо матері дитини. Згідно з інформацією Придніпровського РВ м.Черкаси від 16.05.2014 року, на момент проведення перевірки щодо виконання матір'ю батьківських обов»язків за місцем її проживання встановлено, що у квартирі панував безлад, речі розкидані. Присутній стійкий запах тютюну. У помешкані перебували сторонні люди. Всі палили та вживали алкогольні напої, в тому числі і громадянка [PERSON]. Працівниками СКМСД Придніпровського РВ встановлено, що такі умови проживання малолітньої є загрозливими для її життя та здоров'я. На [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. КпАП України. 18.08.2014 року наказом служби у справах дітей ЧМР малолітня [PERSON] взята на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, у зв'зку з тим, що 13.08.2014 року згідно з актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту дитину та її доставнку, малолітня [PERSON] була доставлена до дитячої міської лікарні, як покинута. Громодянка [PERSON] є матір'ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] 23.09.2010 року Придніпровським районним судом м.Черкаси [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо двох старших дітей, діти передані під опіку бабусям з боку матері та біологічного батька. Рішенням ВК ЧМР від 28.08.2013 року, [PERSON] надано відповідний статус та вона була влаштована до КЗ «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини». По відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO], прийнято рішення ВК ЧМР про негайне відібрання її від батьків [PERSON] та [PERSON] у зв»язку із безпосередньою загрозою для життя або здоровэя та в даний час іншим судом розглядається позов про позбавлення батьківських прав. 29.09.2014 року громадянка [PERSON] звернулася з заявою до служби у справах дітей про повернення дитини [PERSON] в родину. З того часу лише до 20.10.2014 року відвідувала дитину, а після взагалі перестала відвідувати малолітню. Відповідно до інформації закладу «Черкаського обласного спеціалізованого будинку дітини» від 11.08.2015 року за час перебування малолітньої з закладі з 20.10.2014 року по 11.08.2015 року мати дитину не відвідує, життям та здоров»ям малолітньої не цікавиться, участі в утриманні не бере. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України та ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню малолітньої доньки [PERSON], зібраними у справі доказами, підтверджено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої , діє всупереч інтересам дитини, тим самим позбавив їх права на належне батьківське виховання та утримання, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язків від участі в утриманні неповнолітньої дитини, тому суд вважає суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідачки підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/8 частини доходів щомісячно, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан відповідачки, який не обмежена у працездатності, отже має можливість працювати та за рахунок заробітку брати участь в утриманні неповнолітньої дитини, при цьому також враховує обов'язок відповідачки брати участь в утримані ще трьох неповнолітніх дітей. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: partial