Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 10 жовтня 2010 року. Від спільного сімейного життя у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами спору не склалися, а тому позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Діти залишились проживати із позивачем. Відповідач фізично здоровий, неофіційно займається підприємницькою діяльністю та має дохід близько 10000 грн. на місяць, проте коштів на утримання малолітніх дітей в добровільному порядку щомісячно не надає. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом, в якому позивач, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суду пояснила додатково, що вона знайшла роботу, однак зараз у неї випробний термін. Діти не відвідують дитячий садочок оскільки в неї відсутні кошти на оплату садочка для двох дітей. Стан здоров'я дітей задовільний, за виключенням вірусних хвороб. У її власності та власності дітей жодного цінного рухомого чи нерухомого майна немає. Вона з дітьми проживають у її батьків. Вона має невиконане боргове зобов'язання перед банком за кредитом отриманим під час спільного проживання з відповідачем. Надала суду додаткові документи на підтвердження обставин на які вона посилається, яке на підставу позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 500,00 грн., щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Суду пояснив, що він має дві вищі освіти, однак офіційно не працює, оскільки має розлади здоров'я. Разом з тим, суду пояснив, що не має жодних груп інвалідності чи хронічних хвороб. Сам проживає за кошти, які заробляє шляхом допомоги своєму батькові провадити підприємницьку діяльність щодо роздрібної реалізації м'яса на ринку. Таким чином, він має нестабільні доходи, розмір яких становить близько 3000,00 грн. на місяць. Інших утриманців він не має, однак має невиконанні боргові зобов'язання в банківських установах. Сплачувати кредити йому допомагають батьки, які надають йому з цією метою близько двох тисяч гривень на місяць. Крім того, пояснив, що в зв'язку з тим, що допомагає батькові в його діяльності батько надав йому в користування транспортний засіб марки Лада Пріора (ВАЗ 2170) 2008 р.в. Допомогу дітям надає. Востаннє перерахував позивачу в квітні 2016 року одну тисячу гривень. Надав суду додаткові документи на підтвердження обставин на які він посилається, яке на підставу заперечень на позовні вимоги. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи таке. Сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 23.12.2015 (а.с.4). Сторони спору є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим від 16.07.2012 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], від 17.01.2014, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.5,6). Той факт, що діти проживають разом з позивачем підтверджується довідкою від 11.01.2016 виконавчого комітету Слобода - Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 11.01.2016 (а.с.7). Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, батьки мають солідарний обов'язок щодо утримання неповнолітніх дітей. В частині 3 статті 181 СК України зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі, а відповідно до ст. 184 цього Кодексу розмір аліментів визначається в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. В судовому засіданні суд встановив, що відповідач не має постійного офіційного місця роботи та стабільного, фіксованого доходу. Разом з тим, як пояснив сам відповідач в судовому засіданні, що він має дохід за рахунок допомоги своєму батькові провадити підприємницьку діяльність щодо роздрібної реалізації м'яса на ринку. Таким чином, він має нестабільні доходи, розмір яких становить близько 3000,00 грн. на місяць. Крім того, батьки надають йому допомогу в сплаті кредитних зобов'язань і така допомога сягає близька 2000, 00 грн. на місяць. Він проживає в будинку батьків та має в користуванні транспортний засіб марки Лада Пріора (ВАЗ 2170) 2008 р.в., який належить його батькові. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вже зазначалося вище діти сторін спору мають задовільний стан здоров'я, однак не мають у власності жодного цінного рухомого чи нерухомого майна, проживають з матір'ю, яка також не має у власності жодного цінного рухомого чи нерухомого майна, мати офіційно не працевлаштована, проживає з дітьми у своїх батьків, іншого чоловіка немає. Відповідач має задовільний стан здоров'я, оскільки є працездатним, немає ні хронічних хвороб ні груп інвалідностей, інших утриманців немає, має дохід, проживає з батьками які є працездатними та надають йому грошову допомогу, має дві вищі освіти, має в користуванні транспортний засіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1496 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Суд, зважаючи на положення та ст.ст. 141,180-182,191 СК України, зокрема щодо солідарного обов'язку батьків на утримання малолітньої дитини, дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд зважаючи на встановлені обставини та на розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на 2016 рік вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 650,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів суд вважає мінімально-необхідною сумою для задоволення потреб кожної дитини для нормального фізичного та духовного розвитку. Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: partial