Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання дитини та дружини. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої з нього на підставі заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року стягуються аліменти, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з 24 березня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. 25 січня 2017 року заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07 листопада 2016 року, а після народження дитини - до досягнення дитиною трьох років без додаткового рішення суду. Крім того, заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року з нього на користь відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку, починаючи з 24 березня 2017 року, щомісяця, до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 19 лютого 2020 року. На думку позивача, [PERSON] не надала суду усіх необхідних доказів для ухвалення законного та обґрунтованого рішення під час вирішення питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини, що в результаті призвело до подвійного стягнення з нього аліментів на утримання дружини [PERSON] Таким чином, загальний розмір стягнень за аліментними зобовязаннями перевищує 1/2 частину його заробітку. Крім того, вважає, що під час ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та дружини, судом не було враховано його сімейний стан, а саме те, що матеріальної допомоги потребують його старша донька [PERSON], 03 липня 2009 року, а також непрацездатні батьки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. До того ж, 07 листопада 2017 року в нього народилася донька [PERSON], яка також знаходиться на його утриманні. Позивач має нерегулярний дохід, оскільки на даний час за сімейними обставинами не працевлаштований. Тому вважає, що його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі ? частини його заробітку, на утримання дитини [PERSON], [INFO], а також у розмір 1/4 частини заробітку на утримання дружини [PERSON], до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи зазначені обставини, позивач просить суд змінити розмір аліментів, визначений заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року щодо стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 24 березня 2017 року, та з 07 листопада 2017 року до 1/7 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку. Щодо розміру аліментів на утримання дружини [PERSON], визначений заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року, просив зменшити їх розмір в наступному порядку: - починаючи з 07 листопада 2016 року по 06 листопада 2017 року включно, стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 400,00 грн., щомісячно. - починаючи з 07 листопада 2017 року до досягнення дитиною трьох років, стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 300,00 грн., щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі та його представника (а.с. 17,62). Відповідач [PERSON] з позовом ознайомлена, в судове засідання 19 квітня 2018 року не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує (а.с.95). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до\~ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нормою частини 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На підставі заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року (справа № 182/1541/17) з позивача стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з 24 березня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). Рішення набуло чинності 29 листопада 2017 року. 25 січня 2017 року заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа № 182/6085/16-ц) з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дружини під час вагітності у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07 листопада 2016 року, а після народження дитини - до досягнення дитиною трьох років без додаткового рішення суду (ас.59). Рішення набуло чинності 17 лютого 2017 року. В той же час, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року скасовано заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року (справа № 182/1540/17) за яким з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку, щомісяця, до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. Відкликано з Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавчий лист виданий Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 11.05.2017 року у цивільній справі № 182/1540/17 (а.с.92). Ухвалою суду від 19 січня 2018 року провадження по даній справі закрито у зв'язку з відмовою [PERSON] від позову. Ухвала набула чинності 04 лютого 2018 року (а.с.93). Таким чином, загальний розмір стягнень за аліментними зобовязаннями становить 1/2 частину заробітку позивача [PERSON] (1/4 частина на утримання дитини + 1/4 частина на утримання дружини). Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже при визначенні розміру аліментів на утримання дитини та дружини, суд враховує матеріальне становище [PERSON], яка зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та позбавлена можливості одержувати додатковий дохід; матеріальне становище платника аліментів, який на даний час не працює. Суд також приймає до уваги те, що позивач надає матеріальну допомогу на утримання своїх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд не може взяти до уваги доводи позивача про наявність на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки вони отримують пенсію відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2\~ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи те, що те, що загальний розмір аліментів за виконавчими документами стосовно [PERSON] становить 50 % його заробітку та приймаючи до уваги наявність в позивача інших неповнолітніх дітей, які також потребують матеріальної допомоги з його боку, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виходячи з принципу розумності та справедливості, з метою захисту прав позивача та недопущення порушення прав осіб на користь та утримання яких стягнуто аліменти, суд з урахуванням положень ст. 192 СК України, вважає доцільним зменшити розмір аліментів, які стягується з [PERSON] на підставі заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року (справа № 182/1541/17) у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), до 1/6 частини та стягувати зі [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини \~[PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини; зменшити розмір аліментів визначених заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2017 року (справа № 182/6085/16-ц), щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини до 1/8 частини та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 19 лютого 2020 року. В інших вимогах позивачу слід відмовити. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial