Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

У вересні 2015 року Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Позовні вимоги мотивував тим, що між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 1 від 09.09.2014 року, відповідно до якого АТ «Златобанк» зобовязався передати у власність, а [PERSON] прийняти у власність і оплатити належний АТ «Златобанк» на праві приватної власності автомобіль марки: MITSUBISHI, модель: GALANT 2,4 INSTYLE AT, 2009 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) 4MBSRDM1A9T705517, тип: легковий седан-В, реєстраційний номер: АА6007ІО, що перебуває на обліку в ВРЕР-7 в м. Києві. Відповідно до п.3 договору ціна продажу транспортного засобу складає 40\~316,67 грн. та ПДВ у розмірі 8\~063,33 грн. та додатково оплачується комплект резини зимової вартістю 6\~585,00 грн. та ПДВ у розмірі 1\~317,00 грн., комплект резини літньої вартістю 3\~843,00 грн. та ПДВ у розмірі 768,60 грн., що разом становить 60\~893,60 грн., в тому числі ПДВ 10\~148,93 грн. 25.09.2014 року між АТ «Златобанк» та [PERSON] підписано акт приймання-передачі автомобіля до договору купівлі-продажу автомобіля від 09.09.2014 року, згідно якого АТ «Златобанк» передав у власність, а [PERSON] прийняла у власність транспортний засіб разом з необхідною документацією і вмонтованим в автомобіль обладнанням. Згідно до аналітичного висновку щодо вартості колісних транспортних засобів, наданого ТОВ «Оціночна фірма «ДЕ ВІЗУ» (сертифікат субєкта оціночної діяльності від 18.09.2012 р. № 13820/12, виданий державним фондом майна України), на дату складання договору ціна автомобіля становила без ПДВ 144\~500,00 грн. та з ПДВ 173\~400,00 грн. Коефіцієнт відхилення ціни продажу за договором від орієнтованої ринкової вартості на дату складання договору складав для автомобіля 258,41%. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що договір купівлі-продажу автомобіля № 1 від 09.09.2014 року, укладений між АТ «Златобанк» та [PERSON] відповідає критерію нікчемності правочинів, встановленому п.3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки автомобіль відчужений за ціною, яка є нижчою ніж звичайна більш ніж на 20 відсотків, а тому просить суд визнати договір купівлі-продажу №1 від 09.09.2014 р. недійсним в силу його нікчемності та витребувати з відповідачки на користь ПАТ «Златобанк» автомобіль марки: MITSUBISHI, модель: GALANT 2,4 INSTYLE AT, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) 4MBSRDM1A9T705517, реєстраційний номер: АА6007ІО. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідачки в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, суду надав заперечення на позовну заяву а також заяву про доповнення заперечень, в яких пояснює наступне. Обґрунтовуючи твердження про нікчемність правочину позивач посилається на ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зазначає, що спірний автомобіль відчужений за ціною, яка є нижчою ніж звичайна більш ніж на 20 відсотків. При цьому, визначаючи вартість цього автомобілю Позивач керувався висновком, отриманим від ТОВ ОЦІНОЧНА ФІРМА ДЕ ВІЗУ, згідно якого вартість спірного автомобілю складає з ПДВ 173400,00грн. Разом з тим, цей доказ (висновок про вартість автомобілю) є неналежним та недопустимим доказом по справі (ст.ст. 58, 59 ЦПК України). По-перше: у висновку вказано, що вартість автомобілю є «ймовірно ринковою». При цьому, оскільки автомобіль був проданий в вересні 2014р., а висновок надавався у березні 2015р., то вочевидь зрозумілим є той факт, що оцінка робилася оцінювачем без огляду автомобілю, а тому оцінювач не міг надати об'єктивну ринкову вартість автомобілю без його огляду. По-друге, вказаний висновок взагалі не є оцінкою майна, а отже не є і доказом, яким може бути обґрунтована ринкова вартість автомобіля. Так, із висновку вбачається, що відповідно до договору №12-03-1/0 на проведення оцінки майна від 12.03.2015р., ТОВ ОЦІНОЧНА ФІРМА ДЕ ВІЗУ виконало «маркетингове дослідження вартості транспортних засобів», а не оцінку автотранспорту. Згідно ст.3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі Закон) оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Вартість майна визначається на підставі договору про проведення оцінки майна (ст.11 Закону) і саме в процесі його оцінки, а не маркетингового дослідження. Результат оцінки оформляється як звіт про оцінку (а не висновок про ймовірну вартість), повинен бути документ, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору (ст. 12 Закону). Крім цього, Законом передбачена можливість проведення рецензування про оцінку майна. Так, згідно ч.1 ст.13 Закону рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власного ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Позивач не повідомляв Відповідачку про укладання договору оцінки спірного автомобілю, а отриманий висновок, на який він посилається у позові, не надсилав відповідачці, а відтак умисно приховував його з метою недопущення того, щоб відповідачка скористалася своїм правом вимагати рецензування цього висновку оцінювача. Вимоги про витребування автомобілю не можуть бути заявленими до відповідачки, оскільки спірний автомобіль був реалізований нею через комісійний магазин і в теперішній час їй не відомі власник автомобілю, та/або особа в користуванні якої він знаходиться. Щодо ціни продажу слід зазначити, що вона була визначена за домовленістю сторін в сумі 60893,60 грн., яка складається із ціни без ПДВ 50744,67грн. і ПДВ в сумі 10148,93грн. Вказана ціна була більше за ринкову ціну, що була визначена експертним шляхом, на підставі експертного висновку б/н від 09.09.2014р., складеного оцінювачем [PERSON] Згідно цього висновку ринкова вартість автомобілю на дату оцінки становила 39424,00грн. без ПДВ. Зазначений вище договір був повністю виконаний сторонами (покупець сплатив 60893,60грн., а продавець передав автомобіль по акту прийому передачі від 25.09.2015р.). На дату укладання договору купівлі-продажу пробіг автомобіля складав 195569км., що підтверджується подорожнім листом службового легкового автомобіля серія 06-СК №0509064. Це має значення з огляду на те, що оцінювач [PERSON] використовував для проведення маркетингових досліджень інформацію про аналогічні автомобілі з пробігом від 70тис.км. до 107тис.км., а з яких цін і на які аналогові автомобілі виходило ТОВ Оціночна фірма ДЕ ВІЗУ взагалі не відомо, оскільки експертний висновок цього підприємства не наданий Позивачем до суду. Отже цілком очевидним є висновок про те, що автомобіль з пробігом 195тис.км. не може коштувати більше ніж його аналоги з меншим пробігом. Щодо аргументів Позивача про те, що продаж автомобілю було здійснено за ціною, яка є нижчою за звичайну, можна вказати наступне. Звичайна ціна це ринкова ціна, а в разі, якщо при проведенні торгової операції була обов'язковою та була проведена експертна оцінка вартості товару, то вартість об'єкту оцінки, що визначена експертним шляхом, є підставою для визначення ринкової ціни на товар (п. 14.1.71 ст.14 Податкового кодексу України). Як вже вказувалося, вартість автомобілю була визначена експертним шляхом, на підставі експертного висновку б/н від 09.09.2014р., складеного оцінювачем [PERSON], отже звичайна ціна на дату продажу складала 39424,00грн. без ПДВ, що на дату оцінки по курсу НБУ відповідало 3776,00 доларів США. В цьому ж експертному висновку зазначено, що автомобіль потребує витрат на відновлення, для розрахунку на відновлення передбачено 5700,00 доларів США. Крім цього, згідно інвентарної картки автомобілю його залишкова вартість складала станом на 01.09.2014р. 36859,04грн. Таким чином, з вищевказаного вбачається, що ціна, за якою відповідач придбав автомобіль (50744,67грн. без ПДВ), є більшою як відносно вартості автомобілю, яка була визначено експертним шляхом (39424,00грн. без ПДВ), так і відносно його залишкової балансової вартості (36859,04грн.). На підставі вищевикладеного відповідачка просить суд відмовити в задоволенні позову ПАТ «Златобанк» в повному обсязі. Інші учасники справи до судового засідання не зявились, про час там місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ПАТ «Златобанк» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 1 від 09.09.2014 року, відповідно до якого АТ «Златобанк» зобовязався передати у власність, а [PERSON] прийняти у власність і оплатити належний АТ «Златобанк» на праві приватної власності автомобіль марки: MITSUBISHI, модель: GALANT 2,4 INSTYLE AT, 2009 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) 4MBSRDM1A9T705517, тип: легковий седан-В, реєстраційний номер: АА6007ІО, що перебуває на обліку в ВРЕР-7 в м. Києві. Відповідно до п.3 договору ціна продажу транспортного засобу складає 40\~316,67 грн. та ПДВ у розмірі 8\~063,33 грн. та додатково оплачується комплект резини зимової вартістю 6\~585,00 грн. та ПДВ у розмірі 1\~317,00 грн., комплект резини літньої вартістю 3\~843,00 грн. та ПДВ у розмірі 768,60 грн., що разом становить 60\~893,60 грн., в тому числі ПДВ 10\~148,93 грн. 25.09.2014 року між АТ «Златобанк» та [PERSON] підписано акт приймання-передачі автомобіля до договору купівлі-продажу автомобіля від 09.09.2014 року, згідно якого АТ «Златобанк» передав у власність, а [PERSON] прийняла у власність транспортний засіб разом з необхідною документацією і вмонтованим в автомобіль обладнанням. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до аналітичного висновку щодо вартості колісних транспортних засобів, наданого ТОВ «Оціночна фірма «ДЕ ВІЗУ» (сертифікат субєкта оціночної діяльності від 18.09.2012 р. № 13820/12, виданий державним фондом майна України), на дату складання договору ціна автомобіля становила без ПДВ 144\~500,00 грн. та з ПДВ 173\~400,00 грн. Коефіцієнт відхилення ціни продажу за договором від орієнтованої ринкової вартості на дату складання договору складав для автомобіля 258,41%. Даний Аналітичний висновок відповідає всім вимогам нормативно-правових актів чинного законодавства України. Відповідно до вимог методики визначення вартості КТЗ за порівняльним підходом проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозицій до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках, інформаційних ресурсах. При розрахунку вартості КТЗ використано вартісні дані, які наведені у періодичному довіднику «Бюллетень автотовароведа» випуск № 81, складеного за підсумками моніторингу цін. Цінові значення КТЗ, що були в користуванні, відповідають критеріям ринкової вартості. Ринкова вартість Транспортного засобу на дату складання Договору реалізації Автомобіля становила 173 400,00 грн., для визначення ринкової вартості використано методичний підхід, а саме порівняльний та долучено витяг з електронної версії «Бюллетеня Автотовароведа» згідно якого взято аналогічний Транспортний засіб 2009 року випуску з середньостатистичним пробігом 154,4 км. На підтвердження ринкової вартості Автомобіля Відповідачем залучено в якості доказів до матеріалів справи Звіт № 859/09-14 від 25.09.2014 року з незалежної оцінки автомобіля MITSUBISI GALANT, 2009 року випуску, реєстраційний номер: ВЕ2263АМ виготовлений ТОВ «Незалежний центр оцінки, експертизи та аналітики «ПИ КАН» (надалі - Звіт з незалежної оцінки автомобіля). Згідно даного Звіту з незалежної оцінки автомобіля загальна оціночна (ринкова) вартість обєкта оцінки становить 51 002 грн урахуванням ПДВ. В Висновку Звіту з незалежної оцінки автомобіля оцінювачем зазначено, що для визначення вартості Транспортного засобу була застосована комбінація двох підходів до оцінки - порівняльного та витратного. Пунктом 3.7. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009 року (надалі-Методика) зазначено, що комбінований витратно-порівняльний підхід застосовується для визначення вартості колісного транспортного засобу (надалі - КТЗ), що мають пошкодження чи розукомплектовані. Суд вважає, що даний Звіт з незалежної оцінки автомобіля не відображає дійсної ринкової вартості Автомобіля станом на 25.09.2014 року з наступних підстав: 1.Згідно п.3.1. Методики порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об'єктом порівняння та об'єктом оцінки. Під первинним слід розуміти ринок нових КТЗ, під вторинним - ринок КТЗ, які були в користуванні. Для визначення вартості за порівняльним підходом використовуються статистично усереднені цінові дані КТЗ, які були відчужені в Україні, за умов, що вони відповідають змісту поняття "ринкова вартість", зокрема ґрунтуються на даних ринку КТЗ і зведені в довідниках, до яких висуваються вимоги щодо науковості, об'єктивності, об'ємності інформації. Так п.3.2. Методики зазначено, що найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки КТЗ є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ. За цим методом вартість визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ з відповідним строком експлуатації. Подальше коригування враховує різницю між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об'єкта порівняння та об'єкта оцінки. Згідно методики і процедури оцінки переліку зазначеної в Звіті підходом щодо визначення ринкової вартості Автомобіля є порівняльний підхід, який покладається на аналізі цін продажу ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках ідентичних транспортних засобів. Для пошуку аналогічних та ідентичних транспортних засобів оцінювач згідно переліку використаної літератури використовує електронну версію журналу «Автобазар», «Автомагазин» та веб сайт rstcars.com. За аналог взято чомусь тільки один автомобіль MITSUBISI GALANT, 2007 року випуску без зазначення показників одометру та зазначеною вартістю 73 300 грн. Даний автомобіль на два роки виготовлений раніше ніж Автомобіль, що оцінюється оцінювачем та невідомо також його фактичний пробіг. Аналізуючи оголошення про продаж автомобілів на сайтах використаних оцінювачем встановлено, що є безліч оголошень, щодо реалізації ідентичних та аналогічних транспортних засобів та їх середня ринкова вартість станом на вересень 2014 року становить близько 14 тис. доларів США (офіційний курс гривні до Долара США на дату оцінки становив 1295,0572 грн. за 100 доларів США) і тому середня ринкова вартість орієнтовно становить 181 300 грн. 2. Витратний підхід застосовується для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ та вартості матеріального збитку, заподіяного власникові КТЗ. Згідно п.3.8. Методики основні методи витратного підходу, які використовуються для оцінки КТЗ: калькуляція витрат на переобладнання КТЗ; калькуляція витрат на відновлення пошкоджених чи розукомплектованих КТЗ і їх складників; калькуляція витрат на штучне виготовлення КТЗ; калькуляція витрат на демонтаж працездатних складників у разі визначення утилізаційної вартості КТЗ. Також п.5.5. Методики зазначено, що під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром: г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов'язковою їх фіксацією шляхом фотографування. В Звіті з незалежної оцінки автомобіля оцінювачем не зазначено та не установлено пробіг за одометром оцінювального транспортного засобу, а також відсутня калькуляція вартості витрат необхідних на відновлення пошкоджених чи розукомплектованих агрегатів і їх складників. Не здійснено фото фіксацію пошкоджень автомобіля, однак зазначено, що двигун знаходиться в неробочому стані та частково розукомплектований; ходова частина і гальмівна система знаходиться в неробочому стані, частково розукомплектована та необхідний ремонт кермової колонки; в електрообладнанні виявлені порушення ізоляції електропроводки; на кузові виявлені сліди корозії металу, відколи, подряпини, вмятини; кабіна знаходиться в незадовільному стані має потертості і розриви оббивки сидінь, забруднена. В додатках долучених до Звіту з незалежної оцінки автомобіля є в наявності фотографії самого автомобіля та оцінювачем в Звіті з незалежної оцінки автомобіля зазначено, що двигун знаходиться в неробочому стані, частково розукомплектований та дане твердження вказує на те, що автомобіль не може самостійно пересуватись та потребує ремонту. Однак даний факт не відповідає дійсності та можна вказати, що автомобіль самостійно пересувається, оскільки на фотографіях автомобіль знаходиться біля фасаду якогось будинку на тротуарі, а не на стоянці де були б відображені інші автомобілі чи в приміщенні станції технічного обслуговування де відбувається ремонт. 3. В Звіті з незалежної оцінки автомобіля виготовленого 25.09.2014 року, а саме в його додатках оцінювачем долучено копію свого Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 06.02.2015 року. Представник Відповідача не зміг надати пояснення в судовому засіданні щодо даного Факту, що в свою чергу надає можливість стверджувати, що Фактично Звіт з незалежної оцінки автомобіля виготовлений саме в 2015 році, а не 25.09.2014 року та свідчить про завідоме надання до суду неналежного доказу. Також на підтвердження ринкової вартості Автомобіля Відповідачем залучено в якості доказів до матеріалів справи експертний висновок б/н від 09.09.2014 року (надалі - Висновок) виготовлений оцінювачем [PERSON], згідно якого ринкова вартість Автомобіля становить 39 424 грн. без ПДВ та 47 309 грн. з ПДВ. Суд вважає, що даний Звіт з незалежної оцінки автомобіля не відображає дійсної ринкової вартості Автомобіля станом на 09.09.2014 року та є неналежним допустимим доказом з наступних підстав: даний Висновок не відповідає формі Зразку Висновку щодо експертного авто товарознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу, що є Додатком №1 до Методики; не зазначено нормативно-правові акти та довідкові джерела інформації використані під час дослідження; не зазначено показники одометру автомобіля; не здійснено фотофіксацію технічного стану Автомобіля; не здійснено фотофіксацію пошкоджень на момент огляду; не надано детальної калькуляцію вартості відновлювального ремонту; не долучено сертифікат оцінювача. Статтею 9 Закону України «Про страхування» зазначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом. ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» на запит AT «ЗЛАТОБАНК» щодо історії страхування Транспортного засобу та наявності страхових випадків було надано відповідь в якій зазначено, що за весь час страхування Транспортного засобу в ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» не було звернень про страхові випадки від AT «ЗЛАТОБАНК». [PERSON] Відповіді ПАТ «Страхове товариство «Іллічівське» долучено до матеріалів справи. Крім того, в 2014 році Транспортний засіб експлуатувався в робочому режимі та регулярно проходив технічний огляд на сервісних технічних станціях. Згідно актів виконаних робіт з сервісних технічних станцій в 2014 році в Автомобілі здійснювалась заміна моторної оливи, масляного та повітряного фільтру і гальмівних колодок. Будь-яких інших несправностей електрообладнання, двигуна, ходової частини, гальмівної системи та пошкоджень не виявлено, оскільки в разі їх наявності вони були б усунені. [PERSON] приймання-передачі виконаних послуг долучено до матеріалів справи. Крім того, в [PERSON] технічного огляду транспортного засобу від 10.09.2014 року наданих ВРЕР-7 УДАІ в м. Києві від 10.09.2014 року під час здійснення перереєстрації Транспортного засобу на нового власника в графах щодо наявності технічних несправностей відсутня будь-яка інформація, щодо наявності пошкоджень та несправностей. Все вищезазначене свідчить, що на момент реалізації Автомобіля, а саме 09 вересня 2014 року, Транспортний засіб перебував в справному технічному стані, дане твердження також зазначено в пункті 6 Договору купівлі-продажу Автомобіля №1, оскільки під час огляду Автомобіля Покупець стверджує, що володіє достатньою інформацією про Автомобіль та будь-яких дефектів, недоліків, які перешкоджають використанню Автомобіля за цільовим призначенням не виявлено. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин вважається правомірним не лише тоді, коли не визнаний судом недійсним, але й у тому випадку, коли його недійсність прямо не встановлена законом. Отже, зі змісту зазначеної норми вбачається, що правочин, недійсність якого прямо встановлена законом, є нікчемним. Визнання нікчемного правочину судом недійсним законом не вимагається, тобто для сторін правочину він не спричиняє правових наслідків, крім наслідків його недійсності. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд зобовязаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до частини 3 статті 38 вищевказаного закону, ознакою нікчемності правочину, крім інших, є те, що банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 % і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині визнання правочину недійсним в силу його нікчемності. Щодо вимог позивача про витребування автомобіля з володіння відповідача суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині виходячи з наступного. З матеріалів, наданих на вимогу суду Регіональним сервісним центром МВС в Миколаївській області вбачається, що транспортний засіб MITSUBISHI GALANT, номер кузова [NUMBER] зареєстровано за громадянином [PERSON], [INFO], та присвоєно номерний знак [NUMBER]. При цьому представник позивача про притягнення зазначеної особи як співвідповідача не заявляв. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки автомобіль у власності відповідача [PERSON] на час розгляду справи не перебуває. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2601,00 грн.

Outcome: partial