Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», третя особа [PERSON], про стягнення суми страхового відшкодування. В позовній заяві позивачка зазначила 06.02.2013 року о 19 годині 02 хвилини, на автодорозі по вул. Говорова, у м. Одессі, керуючи автомобілем Шкода Фабія державний номер [NUMBER], позивачка потрапила в дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобілю Таврія, державний номер [NUMBER]. Зіткнення сталося з вини [PERSON], який працює водієм «ТОВ Аптека Таблетка». 18.03.2013 року Роздільнянським районним судом Одеської області було ухвалено постанову по адміністративній справі, якою [PERSON] було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджено копією постанови. В результаті ДТП було пошкоджено її автомобіль Шкода Фабія, державний номер [NUMBER], а саме деформовано передній бампер, переднє ліве крило, капот, ліва передня стійка, правий передній колісний диск, розбитий передній лівий ліхтар та передня ліва противотуманка, порушено лакофарбове покриття. Водійські двері взагалі не відчинялися, тому позивачка вимушена була вилазити через пасажирське сидіння. Зазначені пошкодження зафіксовано протоколом огляду транспортного засобу від 06.02.2013 року, складеного на місці пригоди інспектором ВДАІ ОМУ Радесним І.В, що додана до матеріалів справи. Сума матеріальних збитків, спричиненої пошкодженням автомобілю встановлена дочірнім підприємством «Автотрейдінг-Одесса», яке обслуговує її з дня придбання автомобілю, досі її автомобіль знаходиться на гарантії та складає 26507.64 грн., що підтверджується рахунком № С-00022738. Виходячи з положень ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим працям фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. [PERSON] пред'явив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/2246511, виданий ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», яка діє з 26.09.2012 року до 25.09.2013 року. Тобто цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем Таврія, державний номер [NUMBER], станом на 06.02.2013 було застраховано. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди застраховано у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», позивачкою до представництва страховика, розташованого у м. Одеса, вул. Троїцька, 28, було подано ряд необхідних у такому випадку документів. Після подання документів страховику, була призначена експертиза, щодо пошкоджень її автомобіля і складено висновок, щодо відшкодування суми пошкоджень, та експерт сказав, що всі документи він відправляє до головного офісу у м. Донецьк, пр. Ілліча, 100, для прийняття відповідного рішення. 29.07.2013 року позивачкою було складено досудову претензію, яку вона відправила поштовою кореспонденцією, про виплату страхового відшкодування та пакет необхідних документів. Лист із документами страховик отримав, що підтверджується підписом про вручення. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 року №6 встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Виходячи з положень ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно ст. 36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону України, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 988 п. 1 (3) ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у особи, винної у заподіянні збитків. Позивачка зазначила, що з 17.07.2013 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» не виконує своїх обов'язків та грубо порушує строки страхової виплати. 05.08.2014 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» відповіла на її заяви від 26.06.201З року та 29.07.201З року, щодо відшкодування та виплати матеріальних збитків, та зобов'язалася перерахувати суму страхового відшкодування у розмірі 20309.52 грн., на зазначені нею реквізити. Проте, станом на 25.11.2013 року ніякого відшкодування та перерахування матеріальних збитків не відбувалось. Позивачка вважає, що поведінка відповідача є такою, що порушує чинне законодавство та її права як споживача та потерпілого внаслідок ДТП. З цих підстав позивачка просила суд визнати подію, що сталося 06.02.2013 року страховим випадком відповідно до полісу №АВ/2246511 та Закону, зобов'язати ПрАТ «Українську акціонерну страхову компанію АСКА» відшкодувати їй матеріальну шкоду, стягнути з ПрАТ «Української акціонерної страхової компанії АСКА» на її користь 20309,52 гривень матеріальної шкоди та судові витрати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, але звернулись до суду з письмовою заявою в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, свої позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі і просить суд їх задовольнити, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність позивачки, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 ч.2 , 169 ЦПК України. Представник відповідача ПрАТ «УАСК «АСКА», Іванова Ю. О., яка діяла на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але надала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», третя особа [PERSON], про стягнення суми страхового відшкодування визнає частково, а саме окрім суми у розмірі 2773 грн. 13 коп., яку вже було сплачено відповідачем згідно п/д № 7156 від 08.01.2014 року, тому суд вважає можливим розглянути цивільну справу у відсутність представника відповідача, по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст. 158 та 169 ЦПК України. Третя особа - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причини не явки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи, на адресу суду від нього не надходило повідомлень про причини неявки. При таких обставинах суд, вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність не з'явившоїся в судове засідання третьої особи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», третя особа [PERSON], про стягнення суми страхового відшкодування, знайшли своє часткове підтвердження в судовому засіданні, тому підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2013 року о 19 годині 02 хвилини, на автодорозі по вул. Говорова, у м. Одесі, керуючи автомобілем Шкода Фабія державний номер [NUMBER], позивачка [PERSON] потрапила в дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобіля Таврія, державний номер [NUMBER]. Судом також встановлено, що зіткнення сталося з вини [PERSON], який працює водієм в «ТОВ Аптека Таблетка». Крім того, судом встановлено, що 18.03.2013 року Роздільнянським районним судом Одеської області було ухвалено постанову по адміністративній справі, якою [PERSON] було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджено копією постанови. Як встановлено судом, в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивачки Шкода Фабія, державний номер [NUMBER], а саме деформовано передній бампер, переднє ліве крило, капот, ліва передня стійка, правий передній колісний диск, розбитий передній лівий ліхтар та передня ліва противотуманка, порушено лакофарбове покриття. Зазначені пошкодження зафіксовано довідкою, яка видана інспектором ВДАІ ОМУ Радесним І. В. Сума матеріальних збитків, спричиненої пошкодженням автомобілю встановлена дочірнім підприємством "Автотрейдінг-Одесса", яке обслуговує її з дня придбання автомобілю, та до теперішнього часу автомобіль позивачки знаходиться на гарантії та складає 26507,64 грн., що підтверджується рахунком № С-00022738. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим працям фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що у [PERSON] був застрахований автомобіль та в підтвердження цього ним було пред'явлено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/2246511, виданий ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», яка діє з 26.09.2012 року до 25.09.2013 року. Тобто, судом встановлено, що цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем Таврія, державний номер [NUMBER], станом на 06.02.2013 було застраховано. Також, судом встановлено, що оскільки відповідальність заподіювача шкоди застраховано у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», позивачкою [PERSON] до представництва страховика, розташованого у м. Одеса, вул. Троїцька, 28, було подано ряд необхідних у такому випадку документів. Після подання документів страховику, була призначена експертиза, щодо пошкоджень автомобіля позивачки і складено висновок, щодо відшкодування суми пошкоджень, та експертом були направлені всі документи до головного офісу, який знаходиться за адресою м. Донецьк, пр. Ілліча, 100, для прийняття відповідного рішення. Крім того, судом встановлено, що 29.07.2013 року позивачкою [PERSON] було складено досудову претензію, яку вона відправила поштовою кореспонденцією, про виплату страхового відшкодування та пакет необхідних документів. Крім того, судом було встановлено, що лист із документами страховик отримав, що підтверджено підписом про вручення. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 року №6 встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Виходячи з положень ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено що, шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно ст. 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно ст. 36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону України, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ст. 988 п. 1 ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у особи, винної у заподіянні збитків. Як встановлено судом, з 17.07.2013 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» не виконує своїх обов'язків та грубо порушує строки страхової виплати. 05.08.2014 року ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» відповіла на заяви позивачки від 26.06.2013 року та 29.07.2013 року, щодо відшкодування та виплати матеріальних збитків, та зобов'язалася перерахувати суму страхового відшкодування у розмірі 20309.52 грн., на зазначені нею реквізити, що підтверджено листом відповідача від 05.08.2013 року. Таким чином, судом встановлено, що сума страхового відшкодування позивачці ПрАТ «УАСК АСКА» складає 20309,52 грн., що сторонами та іншими учасниками процесу не оспорюється. Крім того, судом достовірно встановлено, що ПрАТ «УАСК АСКА» сплатило страхові відшкодування відповідачці тільки у розмірі 2773,17 грн., що сторонами не оспорюється та підтверджено копією платіжного доручення № 7156 від 08.01.2014 року., а залишок суми Приватним Акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» перераховано не було, що є порушенням умов договору та чинного законодавства України. Із зазначених вище підстав, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», третя особа [PERSON], про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити частково, а саме у розмірі 17536 гр. 35 коп. Крім того, позовні вимоги з приводу визнання події, що сталася 06.02.2013 року страховим випадком відповідно до полісу №АВ/2246511 та Закону підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що 06.02.2013 року о 19 годині 02 хвилини, на автодорозі по вул. Говорова, у м. Одессі, керуючи автомобілем Шкода Фабія державний номер [NUMBER], позивачка потрапила в дорожньо-транспортну пригоду за участю автомобілю Таврія, державний номер [NUMBER] та 18.03.2013 року Роздільнянським районним судом Одеської області було ухвалено постанову по адміністративній справі, якою [PERSON] було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджено копією постанови. Також встановлено, що даний автомобіль було застраховано полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/2246511, виданий ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», яка діє з 26.09.2012 року до 25.09.2013 року, який долучено до матеріалів справи. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому понесені позивачкою витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 229 гр. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial