Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

В грудні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , визначити наступні способи участі у вихованні дитини: можливість зустрічей батька з дитиною щоп`ятниці з 18-00 годин до 19-00 годин суботи згідно графіку роботи позивача, за місцем проживання позивача за попередньою взаємною домовленістю; можливість зустрічей батька з дитиною влітку 10 днів на відпочинок на морі за попередньою домовленістю; можливість зустрічей батька з дитиною наступного дня після дня народження дитини з 10-00 годин до 20-00 за попередньою взаємною домовленістю. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у сторін є дитина - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає разом з відповідачем. Відповідач чинить позивачу перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною. Такими діями відповідача порушуються права дитини. З системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 10 січня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.01.2019 відповідач подав відзив на позов. Вказує, що не чинить перешкод у спілкуванні з дитиною, позивач бачиться з дитиною. Не заперечує проти спілкування батька з дитиною, проте не має довіри щодо відношення батька до доньки у критичній ситуації (захворювання, поранення та інш.), посилається на висновок органи опіки та піклування. Вважає, що тривале спілкування дитини з батьком буде для дитини психологічно важким, так як дитина майже не знає батька, дитина бачила лише сварки та вимушений переїзд через ці сварки. Тому просить відмовити у задоволенні позову. 19.02.2019 позивачем надано відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що всі його відвідування доньки закінчуються сварками з відповідачем, викликами поліції, в них був конфлікт з приводу проживання в квартирі теперішнього чоловіка відповідача, так як квартира належить на праві власності по Ѕ позивачу та відповідачу. З донькою позивач бажає бачитись, приймати участь у її вихованні, а позивач та її теперішній чоловік чинять цьому перешкоди, з урахуванням занять доньки уточнює позовні вимоги в частині спілкування щосуботи з 18.00 год. до 19.00 неділі щотижня. 19 лютого 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 18 квітня 2019 року ухвалою суду зобов`язано Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради надати суду документи, на підставі яких Орган опіки та піклування надавав висновок від 31.08.2018 №2452/0/2-18 щодо вирішення спору між сторонами (висновок психолога, характеристики, інше). В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, дали пояснення відповідно до обставин викладених в позові, відповіді на відзив, уточнили позовні вимоги в частині спілкування позивача з донькою кожну суботу та неділю з 10.00 год. до 20.00 год., без ночівлі, в іншій частині позовні вимоги підтримали. Відповідач зазначив, що донька раніше була в нього вдома без ночівлі, знайома з його дружиною та її дітьми, в них добрі стосунки, вони разом гуляли. Мирно врегулювати спір не вдалось, він бачився з донькою за час розгляду справи один раз, в них не виходить домовитись, відповідач перешкоджає його спілкуванню з донькою, не відповідає на телефонні дзвінки. Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазначили, що позивач не виконує рішення органу опіки та піклування, раніше донька з задоволенням спілкувалась з батьком, але після конфліктів та викликів поліції вона боїться. У судовому засіданні, яке відбулося 02.10.2019 відповідач визнав позов частково в частині зустрічей батька з дитиною у вихідні один день без ночівлі, не визнала в частині спільного відпочинку, зазначила, що позивач бачився з донькою 07.09.2019, але не повернув доньку додому, вони вимушені були їхати та забирати доньку, потім позивач не міг бачитись з донькою у зв`язку з роботою, та хворобою дитини, курси донька вже не відвідує. В позові просили відмовити в повному обсязі, або по висновку органу опіки та піклування. В судовому засіданні була вислухана думка дитини [PERSON] , [INFO] , яка пояснила, що позивача погано знає, у батька [PERSON] була в гостях, де її не ображали, його дружина хороша, бажає спілкуватися з батьком обмежений час, ночувати в нього не бажає, на море без мами з татом їхати не хоче. Представник третьої особи в судовому засіданні просила прийняти рішення в інтересах дитини, підтримала висновок органу опіки та піклування Павлоградської міської ради. Заслухавши учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у м. Павлоград Дніпропетровської області народилася [PERSON] , батьками якої є - [PERSON] та [PERSON] ., що підтверджується копією свідоцтва про народження. /а.с. 11,82/ Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.01.2015, яке набрало законної сили 16.01.2015. Відповідач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу від 28.11.2018. /а.с. 26/ Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю та її чоловіком [PERSON] , що визнається сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. У зв`язку з розлученням та створенням нових сімей між позивачем на відповідачем утворились складні відносини та виникають конфлікти, про що зазначили сторони, та підтверджується довідками та листами Павлоградського ВП (а.с. 28,40,41,42,43). За місцем роботи сторони характеризуються позитивно, що підтверджується характеристиками (а.с. 86,96). Дитина [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідки № 712 від 02.08.2018 за станом здоров`я потребує спостереження кардіолога, оздоровлення в літній період. Актами обстеження умов проживання від 14.02.2019, 09.082018 за адресою [ADDRESS] , Службою у справа дітей Павлоградської міської ради встановлено задовільні умови проживання сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [INFO], [PERSON] не проживає (а.с. 39,90). Відповідно до акту від 27.08.2018, акту обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] Службою у справа дітей Павлоградсьлкої міської ради встановлено, що [PERSON] проживає без реєстрації разом з дружиною - власником квартири [PERSON] , її донькою, умови проживання в сім`ї добрі, для дитини [PERSON] створені належні умови для проживання та відпочинку (а.с.91,98 ). Позивач працює в ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» гірником очисного забою та отримує заробітну плату, з якої сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , що підтверджується довідками ВСП «Шахтоуправління «Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (а.с. 92,101,102) . Також, позивач на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, що підтверджується відповідними довідками (а.с. 97,99) Відповідно до довідки ЗДШ № 30 «Журавлик» за час відвідування [PERSON] закладу дошкільної освіти, мати дівчинки зверталась до практичного психолога закладу декілька раз ( 22.11.2018, 12.12.2018, 27.12.2018) з приводу нестабільності емоційного стану дитини. З матусею були проведені бесіда та консультації з наданням рекомендацій, також була проведена індивідуальна корекційна робота з дівчинкою по розвитку емоційною сфери. Відповідно до витягу з протоколу № 11 засідання Комісії з питань захисту прав дитини Служби у справах дітей Павлоградської міської ради від 27.08.2018, на засіданні були присутні позивач та відповідач, які надала свої пояснення, та було вирішено надати висновок про спосіб участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] від 31.08.2018 за порядком: щосуботи з 10.00 години до 19.00 години за місцем проживання батька згідно його графіку роботи за попередньою взаємною домовленістю, наступного дня після дня народження дитини з 10.00 години до 17.00 години за попередньою домовленістю. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення способів участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] від 31.08.2018 за вих. № 2452/0/2-18, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини, вік дитини, діючи виключно в інтересах дитини, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за можливе визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] за порядком: щосуботи з 10.00 години до 19.00 години за місцем проживання батька згідно його графіку роботи за попередньою взаємною домовленістю, наступного дня після дня народження дитини з 10.00 години до 17.00 години за попередньою домовленістю. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч. ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 91 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 91 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Таким чином із консолідованого змісту положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159, 257 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до частин 4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Водночас, у частині 6 вказаної статті зазначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, висновок та рішення органу опіки та піклування, є дорадчими, не є нормативно-правовими актами або правовими актами індивідуальної дії та мають не обов`язковий характер. Положення ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначають, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. В статті 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини. В судовому засіданні було встановлено, що між батьками не досягнуто згоди щодо участі у вихованні дитини кожного з них. А твердження відповідача про те, що, на її думку, при зустрічах позивачем з дитиною не буде приділена достатня увага та догляд за донькою, жодним чином не може позбавити батька його законного права на виховання та спілкування зі своєю дитиною. Відповідно до частин 1,2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В судовому засіданні була вислухана думка дитини [PERSON] , [INFO] , яка пояснила, що позивача погано знає, у батька [PERSON] була в гостях, де її не ображали, його дружина хороша, бажає спілкуватися з батьком обмежений час, ночувати в нього не бажає, на море без мами з татом їхати не хоче. Відповідно до чинної судової практики по справах про визначення порядку участі у виховання дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо, суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. При цьому, суди повинні враховувати вік дитини, стан її здоров`я, поведінку батьків та ставлення до них інших близьких родичів, а також - чи відповідає встановлений порядок психічному, фізичному, етичному розвитку дитини, чи не порушуються права батьків і чи забезпечується достатньою мірою участь у вихованні обох батьків тощо. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, враховуючи перш за все якнайкращі інтереси дитини, вік малолітньої [PERSON] , якій на час розгляду справи виповнилось 6 років, стан її здоров`я, поведінку батьків та ставлення до них дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, а також з урахуванням психічного, фізичного, етичного розвитку дитини, характер стосунків, які склались між батьками дитини, з метою забезпечення прав дитини та виходячи з принципу повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, суд вважає доцільним та таким, що відповідає якнайкращім інтересам дитини встановити способи участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] за порядком: один день на вихідних (субота чи неділя) з урахуванням графіку роботи позивача за попередньою взаємною домовленістю з 10.00 год до 20.00 год за місцем проживання батька; наступного дня після дня народження дитини з 10.00 год до 17.00 год за попередньою взаємною домовленістю. На думку суду, встановлення способу участі батька у вихованні дитини у даному вигляді і на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дитині, із врахуванням її віку, особистої прихильності до кожного з батьків, а також з урахуванням психічного, фізичного, етичного розвитку дитини та необхідністю забезпечення належних умов для проживання, виховання та навчання дитини, виходячи з балансу в першу чергу інтересів дитини та інтересів її батьків. Зазначений спосіб участі батька у вихованні доньки може бути змінений з часом з урахуванням зміни віку дитини та обставин особистої прихильності до кожного з батьків, а також з урахуванням зміни психічного, фізичного, етичного розвитку дитини. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial