Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що у відповідача працювала з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року. При звільненні їй не було виплачено заробітну плату в розмірі 820,48 гривень. Неодноразово зверталась до відповідача з питанням виплати заробітної плати, але відповідач на звернення не реагував, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Невиплата заробітної плати призвело її до тяжких моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагає додаткових зусиль для організації її життя, погіршився стан здоров'я. Після уточнення позовних вимог позивачка просить суд стягнути з ТОВ «Фенікс Транс ЛТД» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 820,48 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, моральну шкоду в розмірі 3000 грн.. В судове засідання представник позивачки направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, до суду направив заяву про слухання справи без участі представника відповідача ,позов не визнає посилаючись на відсутність заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем, до суду направив копії відомостей про виплату позивачу заробітної плати за листопад-грудень 2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Стаття 117 ч. 1 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 ч. 1 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа , організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 1 ст.64 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до частини 3 і 4 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом доручалась Управлінню дежпраці у Житомирській області перевірка нарахування та виплати заробітної плати позивачу за період роботи у відповідача,одна провести перевірку на ТОВ "Фенікс Транс ЛТД" не представилось можливим у зв'язку з відсутністю службових осіб за місцем юридичної адреси відповідача. Як встановлено в судовому засіданні позивачка працювала у відповідача та звільнена 31.12.2014 року. При звільненні позивачці відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі. На - 2 - підтвердження своїх заперечень щодо відсутності заборгованості по заробітній платі представник відповідача надав платіжну відомість про виплату заробітної плати позивачці за грудень 2014 року в сумі 281,86 гривень. Так, згідно індивідуальної відомості про застраховану особу - [PERSON] слідує, що сума нарахованої заробітної плати за грудень 2014 року становить 820,48 грн. Представник відповідача надав відомість про виплату заробітної плати позивачці за грудень 2014 року на суму 820,48 грн. Тому суд на підставі наданих доказів та проведеного підрахунку приходить до висновку про наявність заборгованості по заробітній платі в сумі грн. відповідача перед позивачкою, яка підлягає стягненню. 820,48 - 281,86 = 538,62 грн. Позивачка звільнена з роботи 31 грудня 2014 року, що підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу. Виходячи з викладеного суд при обчисленні середньої заробітної плати позивачці враховує її заробітну плату за два повних робочих місяці листопад 2014 року в сумі 273,57 грн. та грудень 2014 року в сумі 820,48 грн. що підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу. Кількість робочих днів за цей період становить 43 дні. Середньоденна заробітна плата позивачки становить 25,44 грн., із розрахунку:(273,57 +820,48):43 З часу звільнення по день прийняття рішення судом згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України (01.01.2015 року - 05.02.2016 року) було 274 робочих днів. Тому розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку по день прийняття рішення судом становить: 274 днів х 25,44 грн. = 6970,56 гривень. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує моральні страждання працівника у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, втрату нормальних життєвих зв'язків, розмір заборгованості по заробітній платі, термін часу протягом якого працівник не отримав винагороду за свою роботу, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди на суму 500 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 538,62 гривень заборгованості по заробітній платі, 6970,56 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку та 500 гривень моральної шкоди. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі у виді судового збору за вимоги майнового характеру в сумі 487,20 грн. та за вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 1218 гривень.

Outcome: partial