Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] , звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини до відповідача [PERSON] , де третьою особою є [PERSON] . Просить стягувати з [PERSON] , аліменти на її користь та утримання в твердій фіксованій сумі розмірі 3000,00 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму. Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним. З 17.11.2001 року по 22.08.2014 року її матір [PERSON] проживала в зареєстрованому шлюбі з її батьком [PERSON] . Оскільки батько добровільно аліменти на її утримання не надавав, матір була змушена звернутись з позовом про стягнення аліментів на її утримання. [PERSON] сплачував аліменти на її утримання в розмірі 1100,00 гривень, до досягнення її повноліття. На даний час є студенткою другого курсу Вижницького коледжу прикладного мистецтва ім.В.Ю. Шкрібляка, за спеціальність дизайн, денної форми навчання, на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року. За навчання сплачує 11200,00 та за проживання у гуртожитку 392,93 грн. Хворіє на цукровий діабет та потребує постійного лікування та дієтичного харчування, на що витрачає значні кошти. На даний час проживає разом з мамою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] на даний час не має постійної роботи, іноді їде на заробітки та не має можливості надавати їй матеріальної допомоги на всі її потреби. [PERSON] працює майстром по євроремонтах, їздить на заробітки за межі України, має регулярний та постійних дохід., однак добровільно допомогу не надає. Заяви та клопотання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи скерував відзив, де зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1300,00 гривень. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи скерувала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтований і підлягає частковому задоволенню. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 19.03.2009 року повторно виданого 19 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Іванівського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №8. Третя особа [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 22.08.2014 року - розірвано, що підтверджується копією рішення. На підтвердження позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, позивачкою надано наступні докази. Довідка Вижницького коледжу прикладного мистецтва ім.В.Ю. Шкрібляка №487 від 29.12.2020 року з даних якої вбачається, що [PERSON] , є студенткою ІІ курсу денної форми навчання, за спеціальністю 022 Дизайн, на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року. Копія виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1316 з даних якої вбачається, що [PERSON] хворіє на цукровий діабет. Довідка Мигівської сільської ради №1402 від 25.08.2020 року з даних якої вбачається, що на утриманні [PERSON] перебуває [PERSON] , [INFO] . Копія договору №9 від 15.09.2020 року та квитанцій 21.09.2020 року та від 07.12.2020 року з даних якої вбачається, що [PERSON] навчається на контрактній основі, загальна вартість освітньої послуги становить 33600,00 гривень. Мотиви суду та застосовані норми права. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2). стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Аналогічний висновок міститься у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу. Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не приймає участі в утриманні дитини. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, суд визначає кінцеву дату сплати аліментів відповідно до вимог частини 1 та частини 2 статті 199 СК України, а саме до досягнення дитиною двадцяти трьох років або до припинення його навчання. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони спору. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що, у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. На підставі викладених обставин суд вважає, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме, відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь та утримання повнолітньої [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 (Одна тисяча триста) гривень щомісяця, починаючи з 15.01.2021 року і на період її навчання, та не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Такий визначений розмір стягнення буде відповідати вимогам справедливості та розумності. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 гривень. На підставі ст.ст.182, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial