Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

В березні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.07.2002 року позивач зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатним та працює в Науково-дослідному інституті реабілітації інвалідів Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова завідувачем операційно-анестезіологічним блоком, інших утриманців у нього немає. Утримувати двох дітей позивачу самостійно важко, через те, що їм необхідно виділяти кошти на наступні витрати: проїзд до місця навчання, підручники, харчування, проживання, одяг, ліки та інше, що змусило її звернутися до суду з даним позовом, в якому вона прость стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник позов визнали частково. Суду пояснили, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 30% від його доходу на утримання синів. Крім того, відповідач повідомив, що є інвалідом III групи із захворювання опорно-рухового апарату, в результаті чого він час від часу проходить стаціонарне лікування, а також хворіє на хронічний вірусний гепатит "С" для лікування яких потрібні значні кошти. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, з свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 27.07.2002 року, судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 27.07.2002 року у міському відділі ЗАГС управління юстиції Вінницької області, про що зроблено актовий запис № 1375 (а.с. 8). Також судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] року, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 9, 10). Згідно консультативного висновку Вінницького гепатологічного центру, МКЛ№1 від 21.03.2014 року, [PERSON] поставлено діагноз - хронічний вірусний гепатит «С», помірна активність запального процесу (а.с. 31-32). Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3515, судом встановлено, що [PERSON] поставлено діагноз: двобічний диспластичний кокс артроз III ст., з внутрішньо-суглобовим остеоматозом, привідно-відвідним контрактурами різко вираженими справа та вираженими зліва, больовий синдром. Розповсюджений остеохондроз ПФХ I-II СТ. Унто-вертебральний артроз, ретролістез С4 I ст., нестабільність сегменту С4-С5. Ретролістез L3 I ст., нестабільність сегменту L3- L4 (а.с.33). З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 539952 Міністерства охорони здоров'я України встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІI групи загального захворювання з ураженням ОРА (а.с. 34). Згідно епікрізу дитячого неврологічного відділення №4 ВОПНЛ №1, судом встановлено, що [PERSON] поставлено діагноз захворювання - хронічні моторні тіки (а.с.68). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи з положень вищевказаної статті утримання дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. А тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання синів. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх синів, суд виходить з положень ст.ст. 181, 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом враховується, що двоє неповнолітніх дітей проживає разом із позивачем [PERSON], син [PERSON] хворіє, відповідач [PERSON] є працездатною особою, інвалідом III групи, працює в Науково-дослідному інституті Реабілітації інвалідів Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, однак хворіє рядом тяжких хвороб. Виходячи із вищевикладеного, засад розумності і справедливості, а також забезпечення інтересів малолітніх дітей, враховуючи те, що відповідач хворіє тяжкими хворобами та є інвалідом III групи, суд вважає, за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, до досягнення синами повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути - 243,60 грн. судового збору. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial