Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до заяви від 16.08.2017 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01 лютого 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 07 листопада 2008 р. по 15 лютого 2017 р. перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з матір'ю. Всі обов'язки по утриманню та вихованню сина покладені на позивача. Починаючи з 01 лютого 2017 р., батько дитини не надає регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання сина, в зв'язку з чим позивач просить стягнути аліменти у судовому порядку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила суд позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 01 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] зазначила, що не має можливості самостійно належним чином забезпечити утримання сина, який, зокрема, має ряд захворювань. Відповідач в судовому засіданні визнав позов в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у визначеному позивачем розмірі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 07 листопада 2008 року зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 1025. 15 лютого 2017 р. згідно рішення Голосіївського районного суду м.Києва шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На час розгляду судом справи неповнолітнія дитина проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні. Суду не надано доказів, що відповідач надає постійну, регулярну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-УШ від 17.05.2017 р., яка чинна на час вирішення спору і покращує становище дитини в порівнянні з редакцією даної норми, яка діяла на момент звернення до суду) на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яка працює і має середній дохід в розмірі 3205 гривень щомісяця, про що вона повідомила суд та надала відповідну довідку, а також розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця. Також суд враховує те, що відповідач не має інших аліментних зобов'язань та є особою працездатного віку. Одночасно суд бере до уваги позицію відповідача щодо його згоди сплачувати аліменти щомісячно в розмірі, заявленому позивачем. Крім того, суд бере до уваги стан здоров»я неповнолітнього [PERSON] на підставі наданих довідок. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\3 частина від усі видів заробітку відповідача, починаючи з дня звернення позивача до суду. Не можуть бути задоволені вимоги позивача щодо стягнення аліментів за попередній період, з 01 лютого 2017 року по день звернення до суду, виходячи з наступного. В силу положень ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв»язку з ухиленням останнього від їх оплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таких доказів з боку позивача суду не надано, а тому дана вимога не може бути задоволена. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов"язок по відшкодуванню судових витрат у справі.

Outcome: partial