Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 263-22/341 від 03.07.2007 року, укладеного між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (яке змінило назву на ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] , позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на суму 69 800,00 дол. США зі сплатою 14% річних, з графіком погашення суми основної заборгованості у відповідності до п.1.1.1. даного Договору, кінцевим терміном погашення заборгованості до 02 липня 2022 року. У відповідності до п.2.5 Договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти. В забезпечення виконання умов договору між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 73-22/341 від 03.07.2007 року. 18.06.2008 року укладено додаткову угоду № 1 до Договору поруки 73-22/341 від 03.07.2007 року. У зв`язку із невиконанням відповідачами умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 263-22/341 від 03.07.2007 року рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.05.2012 року, стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 263-22/341 від 03.07.2007 року станом на 05.03.2012 року в сумі 494 526,63 грн. На виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи. Так як зобов`язання надалі не виконується у відповідачів виникла заборгованість за відсотками за інший період, а саме: з 05.03.2012 року по 10.06.2016 року в сумі 34 631, 85 дол. США. У зв`язку із неповерненням кредиту нарахована пеня в сумі 185 725,62 грн. У зв`язку із неповерненням нарахованих відсотків по кредиту нарахована пеня в сумі 419 320, 02 грн. Загальна сума заборгованості по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 263-22/341 від 03.07.2007 року за період з 05.03.2012 року по 10.06.2016 року що підлягає стягненню на користь ПАТ «Укрсоцбанк» становить 1 470 919,36 грн. Виходячи з наведеного, ПАТ «Укрсоцбанк» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з відповідачів на їх користь вищезазначену суму заборгованості Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 263-22/341 від 03.07.2007 року, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. 16.10.2018 року представником позивача подано до суду заяву про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог. У даній заяві позивач просить постановити рішення про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] , та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по сплаті відсотків на рівні облікової ставки НБУ, 3% річних та інфляційних нарахувань станом на 29.08.2018 рік в розмірі 987 082,00 грн., з яких: 420 272,97 грн. заборгованість по сплаті відсотків на рівні облікової ставки; 96 866,77 грн. заборгованість по сплаті 3% річних; 469 942,26 грн. заборгованість по сплаті інфляційних. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову у зв"язку із пропуском строку позовної давності. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають до часткового задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.07.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (яке змінило назву на ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 263-22/341, за умовами якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію на суму 69 800,00 дол. США зі сплатою 14% річних, з графіком погашення суми основної заборгованості у відповідності до п.1.1.1. даного Договору, кінцевим терміном погашення заборгованості до 02 липня 2022 року. (а.с.3-5). У відповідності до п.2.5 Договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти. 18.06.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (яке змінило назву на ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Договору поруки 73-22/341 від 03.07.2007 року. (а.с.7). 28.07.2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір про внесення змін №3 до Договору кредиту № 263-22/341 від 03.07.2007 року (а.с.9). Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 263-22/341 від 03.07.2007 року за період з 05.03.2012 року по 10.06.2016 року що підлягає стягненню на користь ПАТ «Укрсоцбанк» становить 1 470 919,36 грн. (а.с.11-22). В забезпечення виконання умов договору між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 73-22/341 від 03.07.2007 року. Відповідно до п.1.1. даного договору поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту № 263-22/341 від 03.07.2007 року (а.с.23). 18.06.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] та [PERSON] укладена додаткова угода № 1 до договору поруки № 73-22/341 від 03.07.2007 року (а.с.24). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.05.2012 року, стягнуто у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 263-22/341 від 03.07.2007 року станом на 05.03.2012 року в сумі 494 526,63 грн. (а.с.25-26) На виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи (а.с.27-28). Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 19.09.2012 року, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 42 312,134 грн. та третейський збір в сумі 823,12 грн. (а.с. (а.с.105-107). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про видачу виконавчого листа на підставі рішення третейського суду задоволено (а.с.114-115). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи викладене, Суд вважає, що право кредитодавця нараховувати проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості за період з 05.03.2012 року по 28.08.2018 року, станом на 29.08.2018 року розмір заборгованості відповідачів перед позивачем становить 987 082,00 грн. з яких: 420 272,97 грн. - заборгованість по сплаті відсотків на рівні облікової ставки; 96 866,77 грн. - заборгованість зі сплати 3% річних; 469 942,26 грн. - заборгованість зі сплати інфляційних (а.с.185-187). Розмір 3 % річних та інфляційних витрат відповідачами не оспорювався. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнення з відповідачів на користь позивача 3 % річних в розмірі 96866,77 грн. та інфляційні витрати в розмірі 469942,26 грн. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про звернення до суду із закінченням строку позовної давності, оскільки строк позовної давності переривався зверненням до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів та [PERSON] неодноразово звертався до Банку з заявами про визнання ним заборгованості за кредитним договором в 2011, 2013 та 2014 роках. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial