Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2013 року по справі №279/289/13-ц ухвалено про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та надання йому можливості зустрічатись з дочкою кожного четверга з 10:00 до 12 години та в неділю кожного тижня з 10 до 14 години обов`язково в присутності матері [PERSON] . Дане рішення ухвалювалось коли дитині виповнилось 1 рік 11 місяців. Незважаючи на наявність вказаного судового рішення йому чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною. На даний час дочці виповнилось 8 років, вона відвідує навчальний заклад, тому виконувати рішення в частині побачення з дитиною з 10:00 години до 12 години неможливо. Він, як батько, має намір більше часу приділяти дитині, однак відповідач створює йому в цьому перешкоди, внаслідок чого він вимушений був звертатись до органів опіки та піклування з заявою про перегляд встановленого порядку та способу участі у вихованні дочки. Листом від 27.09.2019 року йому було відмовлено в задоволенні його заяви та рекомендовано звернутись до суду. Оскільки на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, просить рішенням суду змінити рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2013 року по справі №379/289/13-ц зобов`язавши [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши такі способи участі у вихованні останньої, а саме: - визначити систематичні побачення з дочкою щосереди кожної неділі з 14 години до 19 години в місцях громадського відпочинку або за місцем проживання батька [PERSON] , без присутності матері [PERSON] ; -визначити день неділі, а саме кожної п`ятниці з 14 години забирати дитину з навчального закладу до 19 години суботи - період протягом якого має право [PERSON] забирати свою дочку до місця свого проживання, без присутності матері; -надати право [PERSON] в період літніх канікул, а саме з 01 серпня до 14 серпня кожного року до повноліття дитини, без присутності матері, оздоровити дитину [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, пояснивши, що [PERSON] є вчителем першої категорії, класним керівником, має 20 років педагогічного стажу, має житло, тому має право та бажання приймати участь у вихованні своєї дочки. Однак, відповідач чинить йому у цьому перешкоди, навіть у встановлені рішенням суду години та дні він не має можливість побачити дитину. Він має намір возити дитину на оздоровлення за кордон, до цього він вже здійснював такі поїздки і нічого не траплялось. Незважаючи на зазначене між ним та відповідачем відсутнє взаєморозуміння щодо його участі у спілкуванні з дитиною, наслідком чого є повідомлення в поліцію, звернення до органів опіки і піклування. На даний час він навіть позбавлений можливості спілкуватись з дитиною по телефону. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Зазначила, що між нею та позивачем створилась конфліктна ситуація. Мали місце випадки, коли вона надавала дитину на вихідні дні після чого позивач вимагав у неї гроші. Після відвідування батька дитина стає ворожою до неї. Вважає, що позивач, як батько має право на спілкування з дитиною, однак вважає, що одного вихідного дня на місяць для цього вистачить. Зазначила, що не бажає опитування дитини в судовому засіданні, оскільки це матиме негативний вплив на її психологічний стан. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області Стек О.В. позовні вимоги підтримала і пояснила, що давно знають дану сім`ю, оскільки, як позивач так і відповідач, неодноразово звертались до органу опіки зі скаргами на неправомірні дії відносно один одного. Проводилось психологічне дослідження в ході якого було встановлено, що дитини прихильна, як до батька, так і до матері. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2013 року [PERSON] надано можливість зустрічатись з дочкою кожного четверга з 10 години по 12 годину та в неділю кожного тижня з 10 години по 14 годину, обов`язково в присутності матері [PERSON] . Протягом певного часу вказане рішення виконувалось сторонами, однак на даний час сторони не можуть дійти між собою згоди щодо побачень позивача з дочкою та їх наслідків, що ставало причиною звернень до органів опіки і піклування, а також до органів поліції. Звертаючись до суду з даним позовом позивач мотивував свої вимоги тим, що відповідач не виконує рішення органу опіки і піклування та чинить перешкоди в спілкуванні з дитиною. Крім того, вік дитини змінився, тому виконання зазначеного рішення у визначений у ньому спосіб, неможливо. У відповідності з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ч.1 та ч.2 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За нормою ч.1 статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Права батьків щодо виховання дитини та на спілкування з дитиною врегульовані ст.ст.151, 153 Сімейного Кодексу України. Позивач, як батько [PERSON] , [INFO] , має рівні з матір`ю дитини [PERSON] права та обов`язки щодо дочки незалежно від того, що [PERSON] проживає окремо від дитини. Таке рівне право на спілкування з обома батьками має й дитина. Позивач визнає свій обов`язок щодо участі у вихованні дитини та її розвитку, має намір активно приймати участь у вихованні дитини, сприяти її розвитку тощо. Відповідачем не надано доказів того, що спілкування батька з дочкою суперечить інтересам дитини та є обмеженим законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ч.ч.1-3 ст. 157 СК України). Сторони після припинення стосунків питання виховання дитини спільно не вирішили. Батько проживає окремо від дитини, однак має право на особисте спілкування з дитиною, а щодо його участі у виховані дитини, то це є також його обов`язком. Відповідач перешкоджає позивачу у реалізації прав та у виконанні обов`язків щодо дитини. Посилання відповідача на висновок комісії за результатами психологічного дослідження неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , як на заперечення проти позовних вимог не свідчить про те, що спілкування дочки з батьком суперечить інтересам дитини. Зі змісту даного висновку слідує, що дитина стає свідком конфліктів між батьками і із-за цього має надмірну тривожність. Дану ситуацію намагається уникати та не сприймати. При цьому дитина має бажання спілкуватись з батьком. Відповіді Коростенського ВП містять інформацію про наявність суперечок між сторонами щодо участі у спілкуванні із дитиною [PERSON] . Створення відповідачем перешкод батькові у спілкуванні з дитиною порушує не тільки права позивача як батька, а в першу чергу, порушує права та суперечить інтересам дитини. Саме по собі подання позову про визначення порядку спілкування з дочкою та фактичне заперечення відповідача про його задоволення, свідчить про наявність таких перешкод. Самостійно вирішити питання між собою щодо участі у спілкуванні та вихованні спільної дитини сторони не можуть. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч.2 ст. 159 СК України). Частини 1,2 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню. Визначений рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2013 року спосіб спілкування позивача з дочкою кожного четверга з 10 по 12 годину за обов`язкової участі матері обмежує права батька та дитини на безперешкодне особисте спілкування, з урахуванням зміни віку дитини. Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 157 СК України відповідач не довела, що батько неспроможний спілкуватися з дитиною та доглядати за нею самостійно, і таке спілкування буде перешкоджати нормальному розвитку дитини. Батько характеризується досить позитивно, має житло, відтак, матір`ю дитини не обґрунтовано, чому дитина не може перебувати в помешканні батька. Доводи відповідача щодо насильницьких дій позивача, які вчинялись колись відносно неї, так вчиняються і відносно теперешньої дружини належними, допустимими та достатніми доказами, в розумінні ст.76-80 ЦПК України , не підтверджено. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] виповнилось 9 років, вона є ученицею Коростенського міського колегіуму, навчається у першу зміну. Вирішуючи питання щодо необхідності присутності під час побачень позивача з дочкою також і відповідача суд враховуючи складні стосунки між сторонами, вважає недоцільним визначати обов`язковою присутність відповідача при зустрічах позивача із дочкою, оскільки [PERSON] досягла віку, коли може тимчасово перебувати за відсутності матері, а конфлікти між сторонами, на переконання суду, не сприятимуть психологічному комфорту дитини та можуть привести до негативних наслідків для неї. Отже, враховуючи вік дитини, сформований режим її життєдіяльності, фактичні взаємовідносини сторін по справі, а також беручи до уваги відсутність підстав для обмеження спілкування будь-якою стороною з дитиною, виходячи з інтересів дитини суд вважає за можливе визначення наступного способу участі позивача у вихованні та спілкуванні у вигляду побачень з дитиною щосуботи з 10 години до 17 години в місцях громадського відпочинку або за місцем проживання батька, без присутності матері [PERSON] . Також суд вважає за доцільне визначити і час для спільного відпочинку позивача з дочкою влітку з 01 серпня по 14 серпня кожного року, що на переконання суду буде відповідати не лише принципу рівності батьків у спілкуванні з дитиною, а і інтересам самої дитини, адже умови для її тимчасового проживання у батька є, а відвідування нових місць сприятиме розширенню кругозору, отриманню нових навичок та досвіду. Такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дочкою відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який не буде порушувати виховний та шкільний графік. Даний спосіб надасть можливість батькам піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього. У разі зміни обставин, що стали підставою для ухвалення такого рішення, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, кожна зі сторін не позбавлена в майбутньому права звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу його участі у вихованні дочки, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial