Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], в особі представника за довіреністю адвоката [PERSON] звернувся 31 жовтня 2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок №86 по вул. Мельниченка (Калініна), в м. Подільську (Котовську), Одеської області. У належному йому житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який є далеким родичем його дружини. Більш ніж пів року відповідач у даному житловому будинку не проживає та не користується ним. Добровільно знятися з реєстраційного обліку з будинку відповідач відмовляється. Просив ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №86 по вул. Мельниченка (Калініна), в м. Подільську (Котовську), Одеської області. Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований на постійне місце поживання по вул. Мельниченка (Калініна), 86, м. Подільськ (Котовськ), Одеська область, у судове засідання не зявився. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не надав. Тому за згоди позивача справу розглянуто у відсутність відповідача в порядку заочного прровадження. Вислухавши пояснення позивача, покази свідка та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку за адресою: вул. Мельниченка (Калініна), 86, м. Подільськ (Котовськ), Одеська область, на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 квітня 2007 року. В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстрований з 18.02.2008 року відповідач [PERSON], [INFO]. Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Факт того, що відповідач у вказаному будинку не проживає з 2007 року підтвердив своїми показами сам позивач допитаний судом за його клопотанням у якості свідка. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобовязаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: вул. Мельниченка (Калініна), 86, м. Подільськ (Котовськ), Одеська область, є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно він втратив право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинив користування вказаним житловим будинком та переселився на інше місце свого проживання. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 551,20 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на оплату правової допомоги. Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011року, встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу не надано (квитанцію про оплату, звіт про виконання робіт), також не надано розрахунку розміру витрат на правову допомогу, тому підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу відсутні.

Outcome: partial