Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою,яка втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації ,посилаючись на наступне : [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. Даний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 20.10.2003року. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої Мангушською селищною радою від 06.05.2015 №1182, у даній квартирі проживають двоє людей, а саме: [PERSON] та його мати- Калюжна [PERSON]. Відповідач на даний час прописаний (зареєстрований) за вищевказаною адресою, хоча фактично з дня прописки ,з червня 2010 року та по даний час, в зазначеній квартирі не проживав та не з'являвся. Відповідно до ст. 41 Конституції України: «...кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю... Право приватної власності є непорушним.». Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України :«власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном». Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у здійсненні права власності (ст. 321 Цивільного кодексу України). Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми з оформленням субсидії, чим об'єктивно порушуються його права, тому він змушений звернутись за захистом; до суду. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України: «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання». Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України :«власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном». Відповідно до ч.І ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації, місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином,позивач вимушений звернутися до суду,та просить суд : визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS] та примусово зняти його з реєстраційного обліку в його квартирі. У судове засідання позивач не з*явився,надав заяву про підтримку позову,розгляд справи за його відсутності та про заочний розгляд справи. Суд вирішив справу розглянути за відсутності позивача. Відповідач не з*явився у судове засідання,про слухання справи був повідомлений належним чином , але відповідач суд не повідомив про причини неявки у судове засідання. Згідно довідки , [PERSON] зареєстрований за адресою : [INFO]. Судова повістка з повідомленням та копіями відповідних документів , була надіслана відповідачу за місцем його реєстрації,та була повернута з позначкою «не проживає». Відповідно до ст.. 74 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки разом із розпискою ,разом з копіями відповідних документів надсилається фізичним особам ,які не мають статус підприємців,- за адресою їх місця проживання чи перебування,зареєстрованою у встановленому законом порядку.У разі відсутності осіб,які брали участь у справі за такою адресою,вважається ,що судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив розглянути дану справу заочно-за відсутністю відповіда,позивач проти заочного розгляду не заперечує.. Позовні вимоги підтверджуються наступним:актом обстеження на предмет фактичного проживання/а.с. 4/, актом обстеження депутатом/а.с. 5/, довідкою про склад сім*ї та місця реєстрації/а.с. 6/, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно/а.с. 7/. Таким чином було встановлено,що власником квартири [ADDRESS] є позивач-Калюжний А.О. та з 2010 року в даній квартирі зареєстровано відповідача [PERSON],який з часу реєстрації по теперішній час тобто більш року, не проживає. Відповідно до ст.. 72 ЖК України , визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України,при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про волю пересування й вільний вибір місця проживання в Україні" № 1382- VІ від 11.02.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється або на підставі особистої заяви особи, що знімається з реєстрації, або на підставі свідчення про смерть, або за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутнім або померлої). Суд, з урахуванням доказів,які є в справі, приходить до висновку,що позовні вимоги треба задовольнити частково ,а саме визнати [PERSON] таким,що втратив право користування квартирою №4 у будинку №4-а по вул..Поштовій в смт.Мангуш Першотравневого району Донецької області. Позовна вимога про примусово зняття відповідача з реєстраційного обліку не може бути задоволена, оскільки згідно з п.3.1 Порядку реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні, затвердженого Наказом МВС України за № 1077 від 22.11.2012 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 року за № 2109/22421, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тому дані позовні вимоги безпідставні та позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача не підлягають задоволенню. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави,так як плата судового збору було відстрочена до винесення рішення.

Outcome: partial