Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

У липні 2020 року представник позивача звернулась до суду з цим позовом, в якому просила встановити факт постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини, в [ADDRESS] , із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] ; на 39 іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика», які згідно сертифікату Серії А №60, належать [PERSON] . Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , та після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , належної померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, та на 39 іменних акцій ВАТ «Вінницька кондитерська фабрика», належних [PERSON] на підставаів сертифікату Серії А №60. Позивач на момент смерті матері постійно проживала разом з нею в [ADDRESS] , що відповідно до законодавства свідчить про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, у зв`язку з не поданням заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, а також не проживанням позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, 01.07.2020 державним нотаріусом надано роз`яснення, що майно, яке складається з простих іменних акцій ВАТ «Вінницька кондитерська фабрика» входить до загального складу спадкового майна, оформлення якого можливе в разі надання позивачем рішення суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини або надання довідки про реєстрацію позивача за однією адресою зі спадкодавцем. 26.11.2021 в судовому засіданні представник позивача подану позовну заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених в позові. Також пояснила, що у позивача примірник свідоцтва на право власності на кв. [ADDRESS] відсутній. Дублікат вона отримати не може. Тому вона просить, встановивши відповідний юридичний факт, визнати право власності на 1/3 частину цієї квартири після смерті матері. По 1/3 частині цієї квартири приватизовано [PERSON] та [PERSON] . Щодо 39 іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Вінницька кондитерська фабрика», номінальною вартістю 0,25 грн., які згідно сертифікату Серії А №60 належать [PERSON] , в неї наявний оригінал (в подальшому сертифікат був пред`явлений для огляду суду). Відзив на позовну заяву відповідачі не подавали. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову з підстав того, що позивач [PERSON] дійсно проживала в квартирі [ADDRESS] , проте [PERSON] з [PERSON] ( з якою проживали однією сім`єю) останні шість місяців проживали окремо у матері дружини [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , адже остання потребувала догляду, відповідно позивач останні шість місяців проживала окремо від [PERSON] , поховання якої також здійснювалось з квартири [ADDRESS] . Також [PERSON] пояснив, що він з [PERSON] фактично розлучені, однак продовжували проживати як одна сім`я після розлучення. Також [PERSON] пояснив, що він також подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] з якою проживали однією сім`єю на час відкриття спадщини, однак цей факт він наразі встановлює в суді, а тому спадщину він ще не прийняв. ІІ. Процесуальні дії у справі. 31.07.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі. 03.09.2020 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів та виклик свідків. 01.12.2020 надійшла заява відповідача [PERSON] про витребування доказів. 21.12.2020 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті на 18.02.2021. Витребувано у Жмеринської міської державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті [PERSON] 01.02.2021 до суду надійшла витребувана спадкова справа. Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторін. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин. Представник відповідача Жмеринської міської ради в судове засідання не з`явився. Представник Жмеринської міської ради С. Кудіна у заздалегідь наданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у відсутність представника. Представник третьої особи Жмеринської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився. Завідуюча Жмеринською міською державною нотаріальною конторою Бульба Л.І. у заздалегідь наданих до суду заявах просила проводити розгляд справи у відсутність представника. При вирішенні справи покладалась на розсуд суду. Представник третьої особи ТОВ «Ай Бі Кепітал» належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Суд на підстав ч. 3 ст.211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, розглянув справу у відсутність відповідачів та третіх осіб. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в м. Жмеринка Вінницької області (Т.1 а.с.16). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON]. зазначені [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.17). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] після реєстрації шлюбу [PERSON]. змінила прізвище на « [PERSON] » (Т.1 а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 13.12.1994, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON]. в рівних частках, по 1/3 частині (Т.1а.с.19-21). Як вбачається з копії довідки навчально-вихованого комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ліцей» від 22.10.2018 № 111 [PERSON] , проживаючий за адресою [ADDRESS] дійсно навчався в навчально- виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ліцей» комунальної власності територіальної громади м. Жмеринки Вінницької області з 01.09.2013 по 20.08.2015 (Т.1 а.с.22, 23). Згідно з копією довідки КП «Жмеринкакомунсервіс» від 19.10.2018 [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] на день смерті [INFO] . Разом з нею був зареєстрований [PERSON] , а [PERSON] , [PERSON] , 2007 року народження, та [PERSON] , 2011 року народження проживали разом з [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] з червня 2011 року по липень 2015 року постійно без реєстрації (Т1 а.с.24), що також стверджується копією актів від 26.10.2018 та 04.06.2019 КП «Жмеринкакомунсервіс» (Т.1 а.с.25,26). Постановою державного нотаріуса Жмеринської міської державної нотаріальної контори Вінницької області від 20.10.2018 № 1036/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири в [ADDRESS] , належну її матері [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з не поданням заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, а також не проживанням позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (Т.1 а.с.27). Відповідно до листа Жмеринської міської державної нотаріальної контори, адресованої [PERSON] , від 01.07.2020 № 280/01-16, державним нотаріусом надано роз`яснення, що майно, яке складається з простих іменних акцій ВАТ «Вінницька кондитерська фабрика» входить до загального складу спадкового майна, оформлення якого можливе в разі надання позивачем рішення суду про встановлення додаткового строку прийняття спадщини або надання довідки про реєстрацію позивача за однією адресою зі спадкодавцем (Т.1 а.с.28). На підтвердження факту проживання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] представником позивача надано: копію довідки лікувально-профілактичного закладу, копію медичної картки амбулаторного хворого та копію історію розвитку дитини у яких зазначена адреса їх проживання (Т.1 а.с.29-31). Оціночна вартість 1/3 частки житлової квартири загальною площею 44,4 кв. м в [ADDRESS] становить 59 333 грн., що вбачається з копії звіту про оцінку майна (Т.1 а.с.32). Відповідно до копії листа Жмеринської міської ради Вінницької області, адресованого [PERSON] , виконавчий комітет відмовив [PERSON] у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло по [ADDRESS] з підстав того, що дублікат на нерухоме майно видається лише за письмовою заявою власника (співвласника) органом приватизації (Т.1 а.с.33). Згідно копії заяви [PERSON] , адресованої Жмеринській міській державній нотаріальні конторі від 23.09.2015, останній виявив бажання прийняти усю спадщину після смерті [PERSON] (Т.1 а.с.34). Відповідно до копії сертифікату акцій Серії А №60 [PERSON] являється власником іменних акцій ВАТ «Вінницька кондитерська фабрика», номінальною вартістю 0,25 грн. у кількості 39 штук цінних паперів (Т.1 а.с.35). Як вбачається з листа ПАТ «Вінницька кондитерська фабрика» від 22.06.2020, наданого у відповідь на адвокатський запит щодо надання виписки з рахунка в цінних паперах, або документу, що підтверджує право власності [PERSON] на вказані вище папери, ПрАТ «ВКФ» укладено договір з Депозитарною установою «Ай Бі Кепітал» про відкриття рахунків у цінних паперах (Т.1 а.с.37). Відповідно до копії спадкової справи до майна померлої [PERSON] , [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , зазначивши, що спадкоємицею за законом є дочка померлої [PERSON] . Відповідно до довідки, наданої до заяви [PERSON] проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] з 13.08.2003 по дань смерті [INFO] (Т.1 а.с.168-173). В судовому засіданні також були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що померла [PERSON] дійсно фактично проживала в квартирі під [ADDRESS] у той час як [PERSON] на час смерті [PERSON] з дітьми проживала за місцем реєстрації матері по [ADDRESS] , проте живучи певний час в різних квартирах вони продовжували вести спільний побут та проживати як одна сім`я, зокрема [PERSON] доглядала онуків - синів [PERSON] , готувала їжу, окрім того усі її речі також знаходились за адресою проживання позивача по [ADDRESS] , таким чином [PERSON] більшу частину часу проводила за місцем своєї реєстрації. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Суд не приймає до ваги твердження відповідача [PERSON] , що позивач [PERSON] після смерті матері [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки остання проживала окрему у квартирі матері [PERSON] . Така позиція відповідача є помилковою з огляду положення ст. 1221 ЦК України та роз`яснення, викладених в абз. 3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». IV.Мотиви суд. Норми права, які застосовані судом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. ст. 328, 392 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно із статтями 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ст.ст.1222,1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 ЦК України). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, за змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частин 3 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місце відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкоємця. Відповідно до роз`яснень, викладених в абз.3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Як було встановлено судом, що не заперечувалось сторонами, останнім місцем реєстрації спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , була кв. [ADDRESS] , де на той час разом з дітьми, без реєстрації, проживала позивач [PERSON] . Також судом встановлено, що також не заперечувалось сторонами, що [PERSON] на час смерті проживала у квартирі матері [PERSON] [ADDRESS] , однак ця квартира не є визначеним місцем відкриття спадщини, в розумінні ч. 1 ст. 1222 ЦК України, яким в даному випадку буде останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 360/2312/16-ц, ВС зазначив, відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом МЮ України від 03 березня 2004 року № 20/5, у редакції чинній на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкоємцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка ЖЕО, правління житлового - будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкоємцем, копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, реєстраційний напис у паспорті спадкоємця про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає стаття 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи вбачається, що позивач, як спадкоємець першої черги, дочка спадкодавця, у спосіб визначений чинним законодавством прийняв спадщину після своєї матері [PERSON] . Факт постійного проживання з спадкодавцем нею підтверджено. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини позивачеві необхідно для реалізації свого права права на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , як спадкоємця першої черги. Суд вважає, що з боку позивачки об`єктивно доведений факт її спільного проживання саме у вказаній вище квартирі. За вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, суд вважає за можливим заяву [PERSON] про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити. Крім того, зважаючи на існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача після смерті матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту її прав як спадкоємця шляхом визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] Однак, враховуючи, що у позивача наявний оригінал сертифіката на іменні акції ВАТ «Вінницька кондитерська фабрика», встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, надасть спадкоємцю можливості звернутись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на це майно самостійно, а тому ця позовна вимога є передчасною, і задоволенню не підлягає. Крім того, згідно з ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права відповідачами у справі за позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування перш за все є спадкоємці, які прийняли спадщину і тільки при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову в частині пред`явлених позовних вимог до неналежного відповідача [PERSON] , яка не прийняла спадщину після смерті доньки, також слід відмовити. V.Розподіл судових витрат. На підставі статті 141 ЦПК України, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial