Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У липні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (Далі-Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 16 338,74 грн. В обґрунтування свої вимог позивачем зазначено, що між сторонами 11 січня 2008 року був укладений кредитний договір № б/н, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, згідно якого відповідачці було надано кредит в розмірі 1 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За даним договором позивач виконав свої зобов`язання. Проте відповідачка, зобов`язавшись повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами кредитного договору, не належним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 31.03.2020 року за нею утворилася вказана заборгованість, яка складається з 2 500,40 грн - тіла кредиту, 898,64 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 11 923,57 грн - пені, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина) та 766,13 грн - штраф (процентна складова), яку Банк просить стягнути з відповідача на свою користь разом із судовими витратами, які становлять 2 102,00 грн. Ухвалою судді від 21 липня 2020 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, згідно поштового повідомлення остання не отримала судову повістку та позовну заяву з матеріалами з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Ураховуючи, що останній надсилалися відповідні матеріали за місцем її реєстрації, тому вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, яка заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] отримала кредит за укладеним з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № б/н від 11.01.2008 року у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1 500,00 грн на картковий рахунок. Даний кредит складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку (а.с. 20, 21-30). Підписання вказаного договору підтверджується анкетою-заявою відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 20). Відповідачка засвідчила своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими вона ознайомлена і погодилася (а.с. 20). Відповідачка відповідно до умов даного договору, зобов`язувалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно з частиною 1статті 626 ЦК Українии договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ст. 629 ЦК Українии договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин. Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися сторонами належним чином у встановлені строки. Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Про ознайомлення із запропонованими умовами відповідачка ознайомилася та погодилася, про що 11.01.2008 року засвідчила власноручним підписом у заяві. Таке приєднання відповідачкою вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 6.6. Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 31.03.2020 року за відповідачкою виникла заборгованість у розмірі 16 338,74грн (а.с. 5-19), яка складається з 2 500,40 грн - тіла кредиту, 898,64 грн - заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 11 923,57 грн - пені, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина) та 766,13 грн - штраф (процентна складова). Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене вище та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За даних обставин позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] слід задовольнити частково у розмірі 4 415,17 грн, з яких: 2 500,40 грн - тіло кредиту, 898,64 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 766,13 грн - штраф (процентна складова) за виключенням 11 923,57 грн - пені. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути 567,96 грн (2 102,00 грн - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с. 1) х 27,02% - задоволено судом вимоги заявленого позову).

Outcome: partial