Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 16 січня 2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], який проживає разом із нею. [PERSON] часто хворіє та знаходиться на стаціонарному лікуванні. Відповідач проживає окремо та належним чином не виконує батьківський обов'язок по утриманню дитини, а вона самостійно не може надати для сина належне матеріальне утримання, достатнє для його віку та розвитку. Посилаючись на наведене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення повнолітня. 28 вересня 2018 року відповідач [PERSON] подав відзив. Вказав, що розмір його щомісячної заробітної плати становить 3800 грн. На даний час, сплачує аліменти в розмірі 600 грн. на користь повнолітньої доньки [PERSON], а також 1000 грн. на корить неповнолітньої доньки [PERSON]. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити частково, стягнути з нього в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 779,50 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково в частині стягнення аліментів у мінімальному розмірі визначеному законом. Судом встановлено, що сторони з 16 січня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 січня 2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №23. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 липня 2014 року, виданим виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №19. Син [PERSON] проживає разом з матір'ю по [ADDRESS] що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області за №2456 від 01 серпня 2018 року. Відповідач проживає окремо та належним чином не виконує батьківський обов'язок по утриманню сина [PERSON]. Як слідує з виписки медичної картки стаціонарного хворого за №5562, з 10 травня 2018 року по 16 травня 2018 року [PERSON] знаходився на лікування в ІІІ педіатричному відділенні ТМДКЛ з діагнозом: «Вроджена аномалія розвитку товстої кишки: доліхосігма. Функціональний розлад жовчного міхура за гіпотонічною формою. Вторинна кардіопатія. Астено-невротичний синдром. Гострий бактерійний аденоїдит». Як вбачається з довідки за №2478 від 02 серпня 2018 року, виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] з 02 листопада 2017 року по даний час не працює. Згідно довідки про доходи за №27/09-1 від 27 вересня 2018 року, виданої ФОП [PERSON] встановлено, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді водія автобуса. Загальна сума його доходу за період з 01 березня 2018 року по 31 серпня 2018 року без урахування аліментів становить 22000 грн. Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 21 червня 2017 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 01 липня 2017 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2019 року включно. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2018 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ч. 1 ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є особою молодого віку, працездатний, стан здоров'я задовільний, а тому не позбавлений можливості працювати та виконувати свій батьківський обов'язок по утриманню сина [PERSON]. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, приймаючи до уваги наявність на утриманні відповідача ще двох дітей, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів, суд врахував вік та потреби дитини, стан здоров'я дитини та платника аліментів. В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідачем не доведено належними та достатніми доказами те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоров'я позбавлений можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено достатніми доказами можливість відповідача сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 3000 грн. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial