Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач 07.09.2020 року звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що він є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2010 року з його батька [PERSON] було стягнуто на користь його матері [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше за 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 05.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] йому виповнилося 18 років, з 01.09.2017 року він навчається на четвертому курсі денного відділення Фахового коледжу ракетно-космічного машинобудування Дніпровського Національного Університету ім.О.Гончара на бюджетній основі, строк навчання закінчується 30.06.2021 року. Після досягнення ним повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти., не надає йому матеріальної допомоги, він перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням на придбання підручників, канцтоварів, продуктів харчування, одягу, проїзду до місця навчання. Посилаючись на зазначене, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на його утримання аліментів у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період його навчання, починаючи з 07 вересня 2020 року і до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Згідно протоколу автоматичного розподілу справи між суддями зазначена цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила їх задовольнити. В дане судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на по мірі можливості він допомагає сину, від другого шлюбу у нього є неповнолітня дитина та хвора на онко захворювання дружина. На її лікування потрібно багато грошей, а його дохід в середньому становить біля 5000 грн., а тому не має можливості сплачувати аліменти. В дане судове засідання не з`явився, просив провести розгляд справи в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів передбачено ст. 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1, 2, 3ст.13 ЦПК України суд розглядає справи неінакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 198 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192і194-197цього Кодексу. Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.76,77,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] і батьком є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.07.2002 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Позивач зареєстрований та проживає разом з матір`ю. Відповідач сплачував аліменти на його утримання до його повноліття на підставі рішення суду. Позивач досяг повноліття [INFO] , він не працює, оскільки з 01.09.2017 року навчається на денному відділенні Фахового коледжу ракетно-космічного машинобудування Дніпровського Національного Університету ім.О.Гончара на бюджетній основі, що підтверджується довідкою № 227 від 01.09.2020 року, з терміном навчання до 30.06.2021 року. В зв`язку з зазначеним, позивач потребує матеріальної допомоги батька, оскільки позивач не має можливості працювати та повністю перебуває на утриманні матері. Таким чином, оскільки повнолітня дитина відповідача, яка продовжує навчання, проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком, на нього законом покладено однаковий з матір`ю обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини до досягнення нею двадцяти трьох років за умови її навчання. При цьому спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка проживає разом із матір`ю. Встановлено, що відповідач [PERSON] працевлаштований в ФОП [PERSON] , на посаді Менеджер і розмір нарахованої йому щомісячної заробітної плати становить: листопад 2020 року 5000,00 грн., грудень 2020 року 5000,00 грн., січень 2021 року 6000,00 грн. Крім сина [PERSON] , [INFO] , відповідач є батьком сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] відповідно. Окрім того, 27.10.2012 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка на даний час має онкозахворювання, що підтверджується довідкою №019843 від 24.02.2021 року, виданою КП «Дніпровський обласний «Клінічний онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради». Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" загальний показник прожиткового мінімум на одну особу з 01.01.2021 році встановлено в розрахунку на місяць у розмірі 2189 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачу на час розгляду справи виповнилося 19 років. Із даним позовом про стягнення аліментів на його утримання на період навчання позивач звернулася до суду 07.09.2020 року. Суд вважає, що з урахуванням доказів, які є у справі, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на його утримання, у зв`язку з продовженням навчання, підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти на його ж утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, від дня пред`явлення позову на час навчання до досягнення сином 23-річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial