Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

У липні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2016 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], що належить позивачу. За постановою суду особою, винною у вчиненні ДТП, було визнано відповідача, цивільно-правова відповідальність якої застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 69756,76 грн. Страховою компанією відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відшкодовано суму страхової виплати на користь позивача у розмірі 50000 грн. За таких обставин, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 03 жовтня 2016 року, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь завдану майнову шкоду у сумі 39756,76 грн., 1300 грн. на відшкодування вартості проведеної оцінки матеріального збитку, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, вирішити питання про розподіл судових витрат, до складу яких позивачем включено витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн. та судовий збір. (а.с. 62-67) Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслала. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2015 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] було укладено Договір [NUMBER] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у формі полісу), за яким була застрахована відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу "Ніссан", д.н.з. [NUMBER]. Згідно з вказаним полісом ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн. Строк дії договору до 19 жовтня 2016 року включно. 08 травня 2016 року о 16 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по пр-ту Московському - вул. Богатирській м. Києві, не дотрималася безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року [PERSON] визнано винною у скоєнні ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 08 травня 2016 року за участю вищенаведених автомобілів, є відповідач. У відповідності до положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль «Кіа», який належить позивачу, був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у вчиненні якої винний відповідач. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, визначений у звіті про оцінку вартості матеріального збитку №238/5-16 від 07 червня 2016 року, виконаному ФОП [PERSON], та становить 69756,76 грн.(а.с. 10-19) Страхова компанія відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перерахувала грошові кошти у сумі 50000 грн. на користь [PERSON] Відтак, відповідача зобов?язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 19756,76 грн. За встановлених обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 19756,76 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що з метою оплати додаткових витрат по ремонту автомобіля у сумі 20000 грн. та гонорару адвоката у розмірі 20000 грн. позивач вимушений був понести додаткові витрати, у зв'язку з чим між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, на підтвердження якого позивачем складено боргову розписку про отримання в борг грошових коштів у сумі 40000 грн. Із змісту розписки від 10 травня 2016 року вбачається, що за користування позиковими коштами позивач зобов'язався сплатити винагороду у сумі 20000 грн. 10 липня 2016 року позичальник позивача - [PERSON] у своїй письмовій заяві підтвердив, що позивач повернув суму винагороди за користування позикою у розмірі 20000 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача сплачену ним винагороду за користування позиковими коштами у розмірі 20000 грн. Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги щодо відшкодування завданої моральної шкоди, розмір якої оцінений позивачем у 10000 грн. Позивач зазначає, що після настання ДТП він перебував у пригніченому стані, оскільки для оплати ремонту автомобіля та послуг адвоката він вимушений був позичити грошові кошти, що лягло важким тягарем на бюджет сім'ї. Позивач відчував душевні страждання та переживання, у нього погіршилися стосунки з дружиною, з'явилися щоденні сімейні сварки, що призвело до подачі в суд заяви про розірвання шлюбу. Крім того, у позивача погіршилася ділова репутація на роботі. Так, за наказом керівництва ТОВ «Юридична фірма «Неоклеус та Довбенко» від 26 липня 2016 року позивачу була винесена догана за неналежне виконання ним службових обов'язків, а саме: 19 липня 2016 року позивач виконував доручення керівництва, зустрічав в аеропорту «Бориспіль» партнерів компанії, у зв'язку з тим, що багажник його автомобіля не відчинявся, позивач поклав багаж до салону автомобіля. За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Оцінюючи докази, зібрані під час розгляду справи, у їхній сукупності та взаємозв'язку, суд доходить наступних висновків. Матеріалами справи підтверджено, що внаслідок ДТП, що сталося 08 травня 2016 року, автомобіль, належний позивачу, було пошкоджено. Розмір матеріальної збитку становив 69756,76 грн., як було визначено суб'єктом оціночної діяльності 07 червня 2016 року. 10 травня 2016 року позивач отримав у позику кошти, призначені для ремонту автомобіля та оплати послуг адвоката, у загальному розмірі 40000 грн. За користування позикою позивач погодився сплатити винагороду у сумі 20000 грн. на користь позичальника, що становить 25% на місяць або 300% річних. 23 червня 2016 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 50000 грн. на рахунок станції технічного обслуговування, про що зазначено позивачем у його позовній заяві. Винагорода за користування позикою у сумі 20000 грн. повернута позивачем позичальнику 10 липня 2016 року. З матеріалів справи вбачається, що станом на 19 липня 2016 року автомобіль позивача відремонтований не був, що підтверджується його особистими поясненнями, наданими на ім'я керівництва. Оплата послуг адвоката була здійснена позивачем 11 серпня 2016 року, що підтверджується квитанцією ПАТ «ПриватБанк» № 0.0.598151236.1. Отже, в період користування позиковими коштами з 10 травня 2016 року по 10 липня 2016 року позивачем не було здійснено оплату послуг адвоката та не відремонтовано пошкоджений автомобіль, незважаючи на те, що страхове відшкодування у сумі 50000 грн. надійшло на рахунок станції технічного обслуговування ще у червні 2016 року. Відтак, винагорода за користування позиковими коштами, сплачена позивачем, не є його реальними збитками, пов'язаними з відновленням порушеного права у розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки такі кошти сплачені позивачем за його особистими позиковими зобов'язаннями. Суд погоджується з позивачем щодо завдання йому моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях, переживаннях, вимушеній зміні звичного ритму життя, що пов'язано з пошкодженням транспортного засобу. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав [PERSON], суд визначає розмір завданої моральної шкоди у 2000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь витрати, понесені ним у зв'язку із складанням звіту про оцінку вартості матеріального збитку, у розмірі 1300 грн. Вказані витрати є збитками позивача та підлягають стягненню. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача завдану майнову шкоду у сумі 19756,76 грн., 1300 грн. на відшкодування вартості проведеної оцінки матеріального збитку, 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав наведених вище. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких також належать витрати на правову допомогу. За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 08 травня 2016 року між [PERSON] та Адвокатським бюро «Солов'я Брія Анатолійовича» укладено договір про надання правової допомоги № 10/05-16, за умовами якого вартість послуг адвоката становить 20000 грн. Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 03 жовтня 2016 року сторонами затверджено перелік наданих послуг на загальну суму 20000 грн. З вказаного переліку вбачається, що витрати на правову допомогу, пов'язані з розглядом цивільної справи щодо стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, становлять у загальному розмірі 8500 грн. Інші витрати на правову допомогу, пов'язані з наданням консультацій щодо дій при ДТП, переговорів з страховою компанією, експертом, розглядом справи про адміністративним правопорушення, не стосуються розгляду даної цивільної справи, де вирішується лише питання про матеріальні збитки та завдану моральну шкоду, а тому стягненню з відповідача не підлягають. Таким чином, загальний розмір судових витрат становить 9051,20 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у загальній сумі 4073,04 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial