Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої залиттям квартири, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З вини відповідачки, 02 вересня 2016 року, яка проживає поверхом вище, у квартирі № 141 було затоплено квартиру позивача. Вина відповідачки у залитті квартири встановлена актом огляду комісії ТОВ «Житлово-експлуатаційної контори », згідно висновку якого, залиття квартири виникло в результаті потрапляння вологи з квартири [ADDRESS] внаслідок поломки сантехнічного обладнання в квартирі відповідача, а саме пошкодження змішувача, в кухні вказаної квартири. В наслідок залиття завдано майнову шкоду та спостерігається: відшарування шпалер, замокання полотна натяжної стелі, замокання меблів та покриття підлоги, наявні сліди затікання вологи окремими місцями, та наявність жовтих плям на кухні, кладовій, вітальні, коридорі та трьох інших кімнатах квартири. Через затоплення квартири позивачки, виникла пожежа, причиною якої було замикання електропроводки, викликаної попаданням води до поверхневого електрощита, що підтверджується окремим Актом про пожежу від 02.09.2016 року складеного членами комісії Державної служби надзвичайних ситуацій України, пожежею було пошкоджено чотири електрощити. Позивачка зверталася до відповідачки з претензією щодо відшкодування заподіяної шкоди, але відповідачка не відреагувала. Внаслідок залиття, квартира [PERSON] потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній неможливо. В результаті залиття квартири позивачу завдано матеріальні збитки які становлять 36793,00 грн., та 4500,00 грн. за послуги експерта по визначенню вартості матеріального збитку, та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. У зв'язку з порушенням звичного режиму життя, сильного психологічного стресу та погіршенням здоров'я, позивач просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Добровільно відшкодувати завдані збитки відповідач відмовляється, тому позивач вимушений звернутися з позовом до суду про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди у вказаному розмірі. В судовому засіданні представник позивача, підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові та просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, подав заяву про розгляд справи без його присутності. Відповідачка визнала, що вона є власником квартири [ADDRESS], яка розташована над квартирою позивача . Відповідач заперечувала проти позову, зазначила, що затоплення квартири позивачки відбулося не з її вини, вказала, що в результаті завеликого тиску у трубах зірвало повністю кран в її квартирі в період коли нікого не було вдома. Судом досліджено докази: -копія акта ТОВ «ЖЕО» від 05.09.2016 року ( на 6 а. с. ), відповідно до якого причиною затоплення 02.09.2016 року в квартирі [PERSON], стало потрапляння вологи з квартири [ADDRESS], внаслідок пошкодження змішувача в кухні вказаної квартири. -копія висновку експерта № 040/16 від 17.11.2016 року ТОВ експертної юридичної фірми «Соломон» ( на 8-12 а. с. ), відповідно до якого матеріальна шкода, заподіяна залиттям квартири, [ADDRESS], що відбулося 02.09.2016 року,становить 30793,00 грн. -копія акту про пожежу від 02.09.2016 року ДСНС ( на 51 а. с. ), з якого вбачається, що 02.03.2016 року о 17:35 год. виникла пожежа за адресою [ADDRESS]. -копія довідки лікарів про стан здоров'я [PERSON] ( на 52 а. с. ), згідно якої позивач страждає на хронічне захворювання ( стан загострення) ; -копія свідоцтва про право власності на житло від 29.01.1998 року [PERSON] ( на 5 а. с.) відповідно до якого квартира за адресою [ADDRESS], належить [PERSON], та [PERSON] Суд критично відноситься до акту від 02.09.2016 року про пожежу ( на а.с. 51) в частині визначення збитків, оскільки в акті не зазачено кому причинннено збиток, не зазачено пошкоджень, не надано розрахуноку визначеної суми. Суд критично відноситься до довідки про стан здоров"я позивача ( на а.с. 52) , оскільки затоплення квартири та наявность у позивача хронічного захворювання не перебувають у причинно насллідковому зв"язку. Решту доказів суд вважає належними та допустимими та приймає. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. так судом встановлено наступні факти : згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради відповідачка [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. ( на 61 а. с.), квартира позивача була затопленва в результаті потрапляння води з поверху вище, де розташована квартиа відповідачки. Також мало місце замикання електропроводки в поверховому щитку. Причина затоплення: потрапляння вологи з квартири [PERSON] Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, що виникла в наслідок залиття квартири від 02 вересня 2016 року ТОВ експертної юридичної фірми «Соломон» ( на а.с. 8-12 ), відповідно до висновку якої вартість матеріального збитку станом на 17 листопада 2016 року становить 30793,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, в якій йдеться про те, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, [PERSON] визналал себе власником квартири [ADDRESS] і повинна відшкодувати збитки, які були завдані в наслідок залиття квартири позивача, сплативши 30793,00 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в сумі 10000,00 грн., то у відповідності до вимог ст.1167 ЦК України суд вважає за можливе задовольнити позов в цій частині частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України ). Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В той же час, ч.1 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви (ч.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що діями відповідача, їй було завдано моральних та фізичних страждань, , які полягали в стресі від пошкодження майна, порушені звичний режим життя, сильного психологічного стресу та погіршення здоров'я. Про те визначаючи загальний розмір моральної шкоди, позивачка не надала суду доказів в обґрунтування розміру моральної шкоди, завданої йому відповідачкою, яка б відповідала загальній сумі розміру моральної шкоди, викладеній у позовних вимогах, а саме 10000,00 грн..При вирішенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керуючється принципами розумності та справедливості, оцінює нанесену позивачці відповідачкою моральної шкоди в сумі 3000,00 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1102,42 грн., юридичні послуги 1000 гр-н, проведення дослідження вартості збитку 4500 гр-н. Отже, відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача належить стягнути 6051 гр-н. в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial