Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

В квітні 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що відповідач є її батьком , а вона на даний час після досягнення повноліття продовжує навчання, і тому потребує матеріальної допомоги. З врахуванням вказаного, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1000 грн. , починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання , тобто до 30.01.2019р. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.19). Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, а саме - в розмірі 500грн. (а.с.31). Суд, дослідивши подані сторонами докази, встановив наступне. Відповідно до положень 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. 2 У пункті 20 постанови Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (не залежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона також несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом на підставі свідоцтва про народження встановлено, що позивачка народилась 13.01.1999року, тобто на даний час досягла 18-річного віку, і її батьком є [PERSON] - відповідач по справі (а.с.6). На даний час позивачка навчається на денному відділенні Житомирського торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету, період навчання - з 01.09.2015р. по 30.01.2019р., що підтверджується довідкою вказаного коледжу від 21.03.2018р. за №3389 (а.с.8). Довідкою Вербівської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 28.03.2018р. за № 191 стверджується те, що позивачка перебуває на утримання своєї матері - [PERSON] (а.с.7). Суд вважає, що, незважаючи на те, що позивачкою не надано суду доказів щодо отримання чи неотримання нею стипендії, проведення оплати за навчання тощо, сам факт навчання на денному відділенні коледжу свідчить про те, що позивачка потребує матеріальної допомоги батьків. Як вбачається з пояснень відповідача, даних ним під час підготовчого судового засідання, а також викладених в заяві, яка подана до суду, він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки в розмірі 500 грн., оскільки він на даний час не працює в зв'язку з хворобою та тривалим стаціонарним лікуванням, має на утриманні малолітню дитину. Зазначенене підтверджується свідоцтвом про народження сина відповідача [PERSON], [INFO], та Випискою з медичної картки стаціонарного хворого від 14.05.2018р. (а.с.24, 25). Як вбачається з ст. 199 СК України, законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. Тому суд, враховуючи матеріальне становище відповідача, можливість одержання [PERSON] матеріальної допомоги від матері, вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на повнолітню доньку на період навчання у розмірі 500грн. на місяць. Доказів того, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці на час навчання в більшому розмірі позивачкою суду не надано. Вказані аліменти підлягають стягненню з часу подачі позову до суду, тобто з 02.04.2018р. Оскільки право на утримання невід'ємно пов'язане з навчанням, тому суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на час її навчання, який підтверджено довідкою коледжу, - до 30 січня 2019 року , без врахування часу канікул. При цьому суд враховує, що на час закінчення навчання [PERSON] не досягне 23-х річного віку. 3 Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена, стягується з відповідача в доход держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: позов задоволено на 50% , а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. (704.80 :100 х 50).

Outcome: partial