Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього, [PERSON], [INFO] уродженця м.Борислава Львівської області, в користь [PERSON] на підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 24 вересня 2010 року у справі №2-770/2010 рік, на у тримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімум) для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], шлюб з якою рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 29 жовтня 2013 року розірвано. У шлюбі народилося син [PERSON], [INFO] На підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 24 вересня 2010 року у справі №2-770/2010 рік. з нього стягуються на користь відповідачки, [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Також з 04 березня 2005 року сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини, на користь [PERSON], як це підтверджується рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 17 березня 2005 року у цивільній справі №2-363/2005 р. та довідкою про доходи №208 від 26.12.2018 р. [INFO] у нього народився син [PERSON], та [INFO] - донька [PERSON]. На сьогоднішній день перебуває у цивільному шлюбі з мамою його дітей [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] і проживає разом з ними однією сім'єю. Вказані обставини означають, що фінансова можливість утримувати сина [PERSON], [INFO]. зменшилася, адже його фінансові ресурси повинні бути розподілені на всіх дітей, яких він зобов'язаний утримувати. Таким чином, оскільки на його утриманні знаходяться четверо дітей, то половина його заробітку має бути розподілена між ними порівну - по 1/8 частці кожному. Позивач [PERSON] у судовому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просила відмовити у їх задоволенні. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 29 жовтня 2013 року розірвано. У даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 24 вересня 2010 року у справі №2-770/2010 рік. з [PERSON] стягуються на користь відповідачки, [PERSON], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Також на підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 17 березня 2005 року сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 22 грудня 2018 року, та [INFO] - донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 29 квітня 2016 року. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2ст. 182 СК України). Позивач посилається на ту обставину, що фінансова можливість утримувати сина [PERSON], [INFO] зменшилася, адже його фінансові ресурси повинні бути розподілені на всіх дітей, оскільки на його утриманні знаходяться четверо дітей, то половина його заробітку має бути розподілена між ними порівну - по 1/8 частці кожному. Отже, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто позивача в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів є підставою для зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів на утримання дітей на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у платника аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial