Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

у листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та стягнення моральної шкоди, вказуючи, що 12 липня 2013 року [PERSON], керуючи автомобілем Aуді-100, д.н.з. [NUMBER] та рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечному маневрі, допустив зіткнення з автомобілем Форд Сієра, д.н.з. [NUMBER], під його керуванням. Постановою Гадяцького районного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення за ст. 124 КпАП України. Для визначення точного розміру заподіяних матеріальних збитків позивач звернувся до фізичної особи - підприємця [PERSON], для проведення експертного автотоварознавчого дослідження пошкодження транспортного засобу. Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 4724,32 грн. За проведення експертизи було сплачено 550 грн. Також для відновлення порушеного права позивача були затрачені кошти в сумі 55,92 грн. за направлення телеграми [PERSON] про проведення експертизи в м. Полтаві 15 серпня 2013 року та 199,92 грн. на пальне для поїздки в Полтаву. Загальна сума нанесеної позивачу матеріальної шкоди складає 5530,16 грн. У січні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою, вказуючи, що ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранас Груп», в якій був застрахований автомобіль відповідача, виплатила йому страхове відшкодування на ремонт автомобіля у розмірі 4724,32 грн., за винятком франшизи, яка склала за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у розмірі 500 грн. Сума франшизи відповідно до Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовується особою, винною в дорожньо-транспортній пригоді. Також позивачу завдана моральна шкода, яку він оцінює в 7000 грн., оскільки позивачу спричинені моральні страждання та переживання, був порушений звичайний стан його життя в зв'язку з відсутністю автомобіля протягом ремонту. Оплачена сума ремонту автомобіля поставила його сім'ю в скрутне матеріальне становище, всі сімейні заощадження змушений був віддати на відновлення автомобіля, що призвело до обставин, в яких залишився без коштів для проживання. Відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодовувати нанесені збитки, тому просить стягти з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 1305 грн. 84 коп., моральну шкоду в розмірі 7000 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 299,40 грн. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав частково, суду пояснив, що 12 липня 2013 року сталося ДТП, в результаті якого був пошкоджений автомобіль Форд Сієра. Відповідач визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху і був притягнутий до адміністративної відповідальності, однак на контакт не йшов і в добровільному порядку відмовився відшкодовувати збитки. У грудні він звернувся до страхової компанії, яка відшкодувала йому 4724,32 грн., однак залишились не відшкодованими кошти на оплату експерта, телеграми, пального та франшизи. Від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовився. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що всю суму збитків має відшкодувати страхова компанія, окрім франшизи. Вважає, що моральна шкода не була спричинена позивачу, тому немає підстав для її відшкодування. Адвокат [PERSON] вказав, що сторона відповідача визнає цивільний позов в частині відшкодування франшизи в сумі 500 грн., решту має сплатити страхова компанія, оскільки завданий розмір збитків знаходиться в межах ліміту страхової суми матеріального збитку. Моральна шкода належним чином не обґрунтована позивачем та не доведена, тому для задоволення позову немає підстав. ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранас Груп» направила до суду заперечення проти позову та просила розглядати справу без її участі. [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи. Судом встановлено, що 12 жовтня 2012 року [PERSON] отримав поліс обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума шкоди, заподіяної майну, встановлена в розмірі 51 тисяча гривень, розмір франшизи становить 500 грн. 12 липня 2013 року близько 12 год. [PERSON], керуючи автомобілем Aуді-100, д.н.з. [NUMBER] та рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечному маневрі, допустив зіткнення з автомобілем Форд Сієра, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КпАП України - порушення водіями правил дорожнього руху, зокрема п. 10.9 ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів та піддано стягненню у вигляді штрафу. Згідно висновку № 140813 від 06.09.13р. експертного автотоварозначого дослідження пошкодженого при ДТП транспортного засобу автомобіля Форд Сієра реєстраційний номер [NUMBER], складеного ФОП [PERSON] на дату проведення дослідження - 15.08.13р., вартість відновлювального ремонту становить 4724 грн. 32 коп. За проведення експертизи сплачено 550 грн. Згідно повідомлення ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранас Груп» [PERSON] виплачено страхову виплату по події від 12.07.13р. у сумі 4724,32 грн. Розрахунок виплати страхового відшкодування проводився шляхом вирахування із розміру матеріального збитку франшизи згідно умов договору в сумі 500 грн. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Оскільки страхове відшкодування по своїй природі має свої особливості і відрізняється від загальних правил відшкодування шкоди, суд вважає необхідним звернути увагу на наступні обставини. Згідно ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Розмір безумовної франшизи згідно п. 5 полісу АВ/1988769 становить 500 грн. Дана обставина визнана стороною відповідача, а тому сума фрашизи підлягає стягненню на користь [PERSON] з [PERSON] Згідно з загальними правилами проведення експертиз, огляд транспортного засобу має проводитись у присутності володільця та завдавача шкоди. Оскільки [PERSON] на контакт не ішов, за вказівкою експерта [PERSON] відправив телеграму на ім'я відповідача з повідомленням про вручення, на що ним були затрачені кошти в сумі 55,92 грн., що підтверджується квитанцією від 13.08.13р.. Суд вважає, що дана сума коштів підлягає стягненню, оскільки витрати були понесені позивачем через поведінку відповідача та відсутність будь - якого контакту з його боку. Окрім цього суд зазначає, що стягнення даного виду витрат Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено. Суд також вважає, що з відповідача слід стягти витрати, понесені [PERSON] на оплату експерта, оскільки в судовому засіданні було достовірно встановлено, що експертиза була проведена за рахунок позивача до звернення в страхову компанію, тому відповідно підстав для відшкодування даних витрат страховою компанією не має. Разом з цим, суд не вбачає підстав для стягнення з [PERSON] матеріальних збитків в сумі 199,92 грн. (квитанція № 94776 від 13.08.13р.) на пальне для поїздки в Полтаву для проведення експертного автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу, оскільки з наданих доказів не можливо встановити який автомобіль був заправлений, на яку відстань та з якою метою витрачалися кошти на пальне, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму ВСС України "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року №4 при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки постанова суду в адміністративній справі за якою [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП набрала законної сили, отже на нього, як відповідача по справі має бути покладено обов'язок по відшкодуванню різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Суд також вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягти понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Outcome: partial