Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06.06.2008 р. між відповідачем та АКБ «Форум» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 29500 доларів США зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом, строком до 05.06.2018р. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 28.04.2015 року загальна сума заборгованості по кредиту становить 24125,07 дол. США та 16179,44 грн. яку банк просив стягнути з відповідача. В подальшому ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позовні вимоги зменшив, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 03.09.2015 року в розмірі 22 661,39 дол. США, з яких прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 3 339,23 дол. США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 18 251,07 дол. США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 804,13 дол. США, поточна заборгованість за нарахованими процентами 266,96 дол. США, а також пеню в сумі 32 966,56 грн. та 5000 грн. штрафу. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав з підстав, викладених у заяві. Відповідач у судове засідання не прибула, направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила зменшити розмір неустойки та врахувати те, що вони одинока мати, на утриманні має троє дітей, перебуває у скрутному майновому становищі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 06.06.2008 р. між [PERSON] та АКБ «Форум» (який в подальшому змінив найменування на ПАТ «Банк Форум») був укладений кредитний договір №0087/08/17, відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 29500 доларів США зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом, строком до 05.06.2018р. Сторони домовилися, що позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоду з умовами цього Договору, що всі умови цього договору йому зрозумілі та він погоджується з ними; отримав умови кредитування (п.п. 7.2, 7.7). Оригінал договору про надання споживчого кредиту відповідач отримав в той же день, що підтверджується його підписом у договорі. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитом станом на 03.09.2015р. заборгованість за кредитним договором становить 22 661,39 дол. США, з яких прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів 3 339,23 дол. США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 18 251,07 дол. США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 804,13 дол. США, поточна заборгованість за нарахованими процентами 266,96 дол. США. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Свої зобов'язання відповідно до умов кредитного договору відповідач належним чином не виконувала: з липня 2014 року не вносила платежі на погашення кредиту, з лютого 2015 року не сплачує нараховані відсотки за користування кредитом, тобто зобов'язання не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості. Частиною 1 і 3 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів та неустойки є договір іпотеки від 06.06.2008р. між банком та позичальником. Відповідно до п. 3.3.7 кредитного договору позичальник зобов'язаний протягом дії цього договору страхувати предмет застави на користь банку. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, передбачених п. 3.3 цього договору, позичальник сплачує банку штраф в сумі 5000 грн. Відповідач надала договори страхування предмету іпотеки - нежитлової будівлі по вул. Судилківській, 6 в м. Шепетівка за період з 2008-2012 р.р., з 2013 року зобов'язання зі страхування нею виконувалися, що є підставою для стягнення штрафу в сумі 5000 грн. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач є одинокою матір'ю, має на утриманні троє дітей, що підтверджено документально, перебуває у скрутному майновому становищі, свої зобов'язання до початку ліквідації банку виконувала належним чином, інфляційні процеси в державі, знецінення гривні, а тому дійшов висновку зменшити пеню, стягнувши з відповідача на користь банку 1000 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків. Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України). Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.09.2014 року у справі №6-145цс15. Із матеріалів справи вбачається наявність у позивача ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, що є підставою для стягнення заборгованості в іноземній валюті. За таких обставин, з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 22 661,39 дол. США, пеню в сумі 1000 грн. та 5000 грн. штрафу.

Outcome: partial