Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою, вказав, що вона являється громадянкою Російської Федерації, проживала на території Російської Федерації до 2002 року, а потім у зв'язку з необхідністю догляду за своєю старенькою матір'ю - [PERSON], [INFO], переїхала на постійне проживання до м. Кіровограда. З 2002 року вона мешкала в квартирі свого чоловіка - [PERSON], яка належить йому на праві приватної власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 06 жовтня 2009 року вона отримала безстрокову посвідку на постійне проживання в Україні. В грудні 2009 року вона останній раз перетинала державний кордон України - 19 грудня 2009 року приїхала з Російської Федерації. З грудня 2009 року вона постійно проживає на території України, в м. Кіровограді. З січня 2009 року в зв'язку з погіршенням стану здоров'я матері, вона постійно проживала в її будинку за адресою:[ADDRESS] [INFO]року померла її мати. На даний час вона має намір оформити в установленому законом порядку право власності на спадкове майно, яке належало її матері - [PERSON], та яке знаходиться на території України. Відповідно до підпункту «а» пункту 174.2.1 Податкового кодексу України вартість власності, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення оподатковується за нульовою ставкою. Членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки,чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені, відповідно до п.п. 14.1 Податкового кодексу України. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, які мають другий ступінь споріднення. В той же час згідно п. 174.2.3 за ставками, визначеними в пункті 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, для будь - якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем - нерезидентом від спадкодавця - резидента, незважаючи на ступінь споріднення зі спадкодавцем, ставка податку становить 17% бази оподаткування. Однак, виникла необхідність встановити її факт проживання на території України та факт резиденства, оскільки таким чином вона буде звільнена від сплати податку в розмірі 17% від вартості спадкового майна. Просить встановити факт постійного її проживання на території України з 19 грудня 2009 року по теперішній час; встановити факт її статусу фізичної особи платника податків - резидента України. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, уточнили, просили встановити факт, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Кіровограда, починаючи з 19 грудня 2009 року по теперішній час постійно проживає на території України за адресою: [ADDRESS], та встановити факт її статусу фізичної особи платника податків - резидента України, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до підпункту «а» п. 174.2.1 ст. 174 Податкового кодексу України об'єкти спадщини оподатковуються: за нульовою ставкою - вартість власності, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення. Згідно п.п. 174.2.3 п. 174.2. ст. 174 Податкового кодексу України, об'єкти спадщини оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу, для будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем від спадкодавця-нерезидента, та для будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем-нерезидентом від спадкодавця-резидента. Як вбачається з п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри; у разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту. Відповідно до пп. 14.1.122 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України з метою оподаткування нерезидентом вважається фізична особа, яка не є резидентом України. Згідно з пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 1 Податкового кодексу України, фізична особа резидент це фізична особа, яка має місце проживання в Україні. У разі, якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні звязки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та відїзду) протягом періоду або періодів податкового року. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] року, уродженки м. Кіровограда являються [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5 ). 29 жовтня 1977 року гр. [PERSON] зареєстрував шлюб з гр. [PERSON], після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с. 5 ). В 2002 році [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до України з Росії ( а.с. 6 ). 19 грудня 2009 року [PERSON] останній раз перетинала державний кордон України. З цього часу заявниця проживала за адресою: [ADDRESS] та здійснювала догляд та піклування за старенькою матір'ю - [PERSON]. 06 жовтня 2009 року [PERSON] отримала посвідку на постійне проживання серії [NUMBER], видану УМВС України в Кіровоградській області, адреса реєстрації: [ADDRESS] ( а.с. 6 ). З довідки квартального комітету №6 від 09 січня 2014 року за №2 вбачається, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір'ю [PERSON] по день її смерті [INFO]., вели спільне господарство ( а.с. 37 ). Також той факт, що [PERSON] з 19 грудня 2009 року проживала за вказаною адресою зі своєю матір'ю [PERSON], здійснювала за нею догляд підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно з наказом Державного комітету у справах охорони державного кордону України N 440 від 25.07.2001 «Про запровадження імміграційної картки іноземця», імміграційна картка подається разом з паспортом посадовій особі органів охорони державного кордону під час перетинання державного кордону та зберігається протягом усього часу перебування в Україні. Після отримання посвідки на постійне проживання [PERSON] не перетинала кордону України. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 04 грудня 2013 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції ( а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Видана [PERSON] на підставі Закону України від 7 червня 2001 року № 2491 "Про імміграцію" посвідка на тимчасове чи постійне проживання в Україні є лише дозволом на тимчасове чи постійне проживання в Україні і не підтверджує факт проживання (постійного проживання) іноземця в Україні, тому не може бути документом, який свідчить про резидентський статус платника податку в Україні. Відповідно до ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядається в судовому порядку. За таких обставин суд вважає доведеним факт постійного проживання [PERSON] з 19 грудня 2009 року по теперішній час на території України за адресою: [ADDRESS], однак в частині встановлення факту заявниці статусу фізичної особи платника податків - резидента України слід відмовити, оскільки дана вимога є похідною від першої заявленої вимоги враховуючи пп. 14.1.213 п. 14.1 ст. 1 Податкового кодексу України, тому не має необхідності для її встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість правильно визначити оподаткування доходу, отриманого внаслідок оформлення спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial