Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду та уточнюючі позовні вимоги просив скасувати Розпорядження сільського голови Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №11-к від 09.08.2016 року «Про відсторонення від посадових обов'язків директора Глеюватського КРЕПу [PERSON]» та Наказ Глеюватського КРЕП №57 від 1)9.08.2016 року «Про відсторонення від посадових обов'язків» про відсторонення мене від посадових обов'язків директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року без збереження заробітної плати до вирішення питання уповноваженим органом, та призначення [PERSON] виконуючою обов'язки директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року, як незаконні, допустивши мене до виконання посадових обовязків директора Глеюватського КРЕП. Стягнути з Глеюватського КРЕП на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 31 804 гривень 20 коп., 15 000 гривень моральної шкоди та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що згідно наказу №76 від 02.12.2014 Глеюватського КРЕП, розпорядження голови Глеюватської сільської ради №18-к від 03.12.2015 року позивач призначений на посаду директора Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства та з ним укладений контракт на строк з 03.12.2015 року по 03.12.2017 року, яким визначені взаємні права та обов'язки. Розпорядженням сільського голови Глеюватської сільради №11-к від 09.08.2016 року позивача відсторонено від посадових обов'язків директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року, без збереження заробітної плати до вирішення питання уповноваженим органом, та призначено [PERSON] виконуючою обов'язки директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року. Наказом №57 від 09.08.2016 року Глеюватського КРЕП, який взагалі ніким не підписаний, продубльовано вищевказане розпорядження, а саме: позивача відсторонено від посадових обов'язків директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року без збереження заробітної плати до вирішення питання уповноваженим органом, та призначено [PERSON] виконуючою обов'язки директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року. Позивач вважає, що відсторонивши його від посади, відповідачі порушили як вимоги чинного законодавства, так і умови контракту. Відповідно до Розпорядженням сільського голови №11-к від 09.08.2016 року позивача відсторонено від посадових обов'язків директора Глеюватського КРЕП у зв'язку з проведеною інвентаризацією та виявленими негативними порушеннями зберігання і використання комунального майна. Між тим, умови контракту не передбачають відсторонення в звязку з цим директора від посади, умови контракту взагалі не передбачають процедури відсторонення директора від посади. Ці підстави не передбачені і законодавством про працю. Перевірки (інвентаризації) комісією в присутності позивача не проводилося. Усі дії проведені за його відсутності. Жодного документу при позивачу не складалося. [PERSON] з 21.06.2016 року по 08.08.2016 року перебував на лікарняному. Розпорядчі документи голови сільради (накази, розпорядження), про створення інвентаризаційної комісії, про проведення інвентаризації, причини або підстави її проведення, позивачу на ознайомлення не надавалися. 09.08.2016 року позивачу надано для ознайомлення Порівняльна відомість результатів інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, матеріальних активів, не відповідає вимогам закону: складена як додаток 2 до Інструкції з інвентаризації матеріальних цінностей, розрахунків та інших статей балансу бюджетних установ, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів N 879 ( 2І365-14 ) від 02.09.2014 р. Надані позивачу для ознайомлення 09.08.2016 року: Акт перевірки пробігу автотранспорту, Інвентаризаційний опис необоротних активів. Порівняльна відомість результатів інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, матеріальних активів, складені без зазначення дати, не вказаний документ, на підставі якого проведена інвентаризація, дата та № цього документа. відсутня дата та час в графі: інвентаризація «розпочата» і «закінчена». Відсутні документи бухгалтерського обліку, який би підтверджував в наявності відповідно до бухгалтерського обліку активів і зобов'язань, які перевірялися, а також жодного документу на підтвердження передачі на відповідальне зберігання позивача, зазначених в результатах інвентаризації активів і зобов'язань. Фактично інвентаризація не проводилася. Згідно абз.5 п.1 розділу 2 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально відповідальної особи. Вказані недоліки є суттєвим порушенням проведення інвентаризації, що тягне за собою її недійсність та недійсність її результатів. Тому, Розпорядження сільського голови та наказ про відсторонення позивача від посадових обов'язків директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року без збереження заробітної плати до вирішення питання уповноваженим органом, та призначення [PERSON] виконуючою обов'язки директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року, позивач вважає незаконними, і такими, що підлягають скасуванню, а його попереднє становище відновленню. Наказ Глеюватського КРЕП №57 від 09.08.2016 року про відсторонення позивача і призначення [PERSON] не підписаний, тобто він взагалі не відповідає вимогам закону. Беручи до уваги, що середньомісячний заробіток позивача складає 3533,80 грн., строк за який йому не виплачується заробітна плата складає повних 9 місяців, тому позивач просить стягнути з Глеюватського КРЕП на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.08.2016 року в сумі 31804,20 гривень. Також просить стягнути моральну шкоду, яку він оцінює у 15000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідачів заперечувала проти задоволення позовних вимог так як вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу №76 від 02.12.2014 року Глеюватського КРЕП, розпорядження голови Глеюватської сільської ради №18-к від 03.12.2015 року позивач призначений на посаду директора Глеюватського комунального ремонтно -експлуатаційного підприємства та з ним укладено контракт на строк з 03.12.2015 року по 03.12.2017 року, яким визначені взаємні права та обов'язки позивача та Глеюватської сільради (а.с. 5-12). Розпорядженням сільського голови Глеюватської сільради №11-к від 09.08.2016 року (а.с. 22), позивача відсторонено від посадових обов'язків директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року без збереження заробітної плати до вирішення питання уповноваженим органом, та призначено [PERSON] виконуючою обов'язки директора Глеюватського КРЕП з 09.08.2016 року, про що винесено наказ № 57 від 09.08.2016 року (а.с. 23). З матеріалів справи видно, що позивача відсторонено від посадових обовязків у звязку із проведеною інвентаризацією, між тим, умови контракту не передбачають відсторонення у звязку з цим директора від посади, умови контракту взагалі не передбачають процедури відсторонення директора від посади (а.с.8-12). Ці підстави не передбачені і законодавством про працю. Зокрема, стаття 46 КЗпП України визначає, що відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Тобто, названа норма Закону дає власнику право відсторонювати працівника від роботи за наявності передбачених законодавством підстав та в інших випадках, передбачені умовами контракту у відповідності до вимог статті 21 КЗпП України, що в даному випадку порушено. Згідно абз.5 п.1 розділу 2 Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань інвентаризація проводиться повним складом інвентаризаційної комісії та у присутності матеріально відповідальної особи. Як видно з матеріалів справи, акт перевірки пробігу автотранспорту по Глеюватському КРЕП станом на 04.07.2016 року від 04.07.2016 (а.с. 28), інвентаризаційний опис необоротних активів, складений без дати (а.с. 29-30), порівняльні відомості результатів інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, матеріальних активів, складені без дати (а.с. 31), не містять відомостей про те, що дана перевірка проводилась в присутності позивача. Тобто акт перевірки складено 04.07.2016 року, в той час, як, згідно лікарняних листів серії АДБ № 812593, АДБ № 267209, АДБ № 715311 (а.с. 24-27), позивач знаходився на лікарняному в період часу з 21.06.2016року по 23.07.2016 року на амбулаторному лікуванні та з 26.07.2016 року по 07.08.2016 року на стаціонарному лікуванні. Крім того оригінали документів надані для огляду в судовому засіданні, а саме: протоколи інвентаризаційної комісії, акт перевірки пробігу автотранспорту по Глеюватському КРЕП не містять відомостей про те, що [PERSON], ознайомлений із зазначеними документами, або відомостей про те, що позивач відмовився від ознайомлення з ними. Тому, оскільки законом визначено виключні підстави відстроронення від посади, які не підлягають вільному тлумаченню, причини вказані у спірних наказах не передбачені ні ст.. 46 КЗпПУ, ні спеціальними нормами законодавства, ні статутом КРЕП, ні контрактом з позивачем, накази є незаконними. Конституцією України, як Основним Законом, закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у ст.43 зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до\~ст.21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Кодексом законів про працю України\~дано визначення заробітної платні, де в ст.94 зазначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно\~ст.97 КЗпП України\~та ст.22 Закону України «Про оплату праці»\~ власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Пункт 8 Порядку передбачає, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). З довідок про доходи (а.с.55, 138) видно, що за 2 останні відпрацьовані місяці, а саме червень 2016 року (13 робочих днів) травень 2016 року (19 робочих днів) загальна сума доходу складає 6202,83 грн., тобто сума для обчислення середньої заробітної плати на день, становить 6202,83 / 32 (робочі дні)= 193,85 грн. За даний період часу нараховано 203 робочі дні, тобто середня заробітна плата становить 193,85 грн. * 203 дні = 39351, 35 грн. Відповідно до п. 9 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування моральної шкоди. Згідно з\~ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] завдано моральної шкоди, розмірі 2000,00 гривень. Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з наступними змінами та доповненнями) зазначив, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкоду покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на стягненні середньої заробітної плати за період часу з 09.08.2016 - по 31.05.2017 роки в сумі 31804, 20 гривень, тому суд не може вийти за межі позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з Глеюватського комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства зазначену суму. Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 551 гривень 20 копійок з кожного. (а.с.1).

Outcome: partial