Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням ним навчання після досягнення повноліття в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку відповідача та до закінчення навчання 06.06.2016 року посилаючись на те, що він навчається у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги для здобуття освіти, а відповідач, який є його батьком, працює та має можливість таку допомогу надавати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві та просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що згідний платити аліменти на утримання сина лише до досягнення останнім 23 річного віку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та просить відмовити в задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів після досягнення позивачем 23 річного віку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 063083, виданим повторно відділом РАГС Тернопільського міськвиконкому 05.04.1996 року. [PERSON], [INFO] навчається на денній платній формі навчання за спеціальністю «Маркетинг» факультету економіки і підприємницької діяльності Тернопільського національного державного технічного університету імені [PERSON], термін навчання з 01.09.2014 року по 06.06.2016 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 379 від 31.08.2015 року. У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/5 частини його доходу, щомісячно, починаючи з 14.09.2015 року до 25.12.2015 року, а саме до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. У відповідності зі ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial