Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.03.2008 року. Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони мають різні характери та різні погляди на сімейне життя. Неодноразові примирення жодного результату не дали, що призвело до фактичного розпаду сім`ї та остаточного припинення шлюбних відносин. Близько одного року шлюбні стосунки не підтримуються, діти проживають з позивачем та перебувають на повному його утриманні. Натомість, відповідач вихованням та утриманням дітей не цікавиться, а тому позивач вважає, що сумісне життя, примирення та збереження сім`ї неможливе. Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 08.03.2008 року Облапською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 02. Крім цього, позивач просить після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2020 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подала. Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Як встановлено з свідоцтва про шлюб, виданого 08.03.2008 року виконавчим комітетом Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 08.03.2008 року, який зареєстровано 08.03.2008 року, актовий запис за № 02. Від шлюбу сторони мають дві неповнолітні дитини - сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження. Відповідно до п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, обставини по справі та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Як встановлено у судовому засіданні, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, в сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю не можливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Таким чином суд, повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що слід розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 08.03.2008 року Облапською сільською радою Ковельського району Волинської області, актовий запис № 02. Вимога позивача про залишення після розірвання шлюбу за відповідачем прізвища " [PERSON] " до задоволення не підлягає, оскільки зміна прізвища є особистим немайновим правом особи, а тому інша особа не вправі вимагати будь-яких дій щодо власного прізвища такої особи. Крім цього, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial