Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 09.08.2016 року було позбавлено батьківських прав та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 05.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Розпорядженням Рокитнівської районної державної адміністрації №268, 271 онуку позивачки надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено позивача опікуном. Оскільки позивач на даний час ніде не працює, є пенсіонеркою, доходів окрім пенсії в розмірі 1769 грн. не має, що не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини. Добровільно надавати додаткові кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, інтересами дитини не цікавиться, не бере участі у його вихованні. Крім того, відповідач проходить службу у Збройних Силах України за контрактом, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] збільшити з 800 грн., щомісячно на ј частину заробітної плати, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Рокитнівського районного суду Рівненської області від 25.03.2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання пояснив, що згідний сплачувати 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, оскільки звільнився зі служби у Збройних Силах України. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги , об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно розпорядження Рокитнівської районної державної адміністрації №268, 271, є опікуном малолітнього [PERSON] , також малолітній має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно розпорядження Рокитнівської районної державної адміністрації №271 [PERSON] встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Згідно розрахунку заборгованості №5419 від 22.03.2021 року, станом на 29.02.2021 року у [PERSON] заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 13-16). 26 березня 2021 року витягом із наказу Міністерства Оборони України №60 старшого солдата [PERSON] звільнено наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 18.03.2021 №39-РС (а.с.27). Як вбачається\~із довідки №388 від 18.03.2021 року виданої [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , про те що на її утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON] [INFO] (а.с.11). Частиною 1 ст.180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно абз.1 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Обґрунтовуючи позовну вимогу, позивач покликається на те, що добровільно надавати додаткові кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, даного розміру аліментів які стягуються не вистачає щоб забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено, що у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей. Крім того, відповідач частково визнав позов, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Згідно абз. 4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. За вказаних обставин, розмір аліментів має бути змінений з дня набрання цим рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial