Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Посилається на те, що вони з відповідачем проживали у зареєстрованому шлюбі, який між ними укладено 14.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом № 27. За час проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]., які знаходяться на її повному утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою, виданою Липчанською сільською радою від 21.02.2018 року. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач матеріально не допомагає позивачці та дітям, участі у їх вихованні не приймає. [PERSON] фізично здоровий, виїжджає на заробітки, інших утриманців не має, а тому зможе сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі по 1300 грн., щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] подав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності та відсутності позивачки. Позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності відповідача та його представника. Позовні вимоги визнали частково, та просять стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення, відновлення провадження, тощо) судом не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі, який між ними укладено 14.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом № 27. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. (а.с.7-8), які знаходяться на її повному утриманні та вихованні, що підтверджується довідкою, виданою Липчанською сільською радою від 21.02.2018 року (а.с.9). Відповідач зобов'язання по утриманню неповнолітніх дітей належно не виконує. З матеріалів справи встановлено, що відповідач офіційно не працює, виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст.184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (- ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.ст.75,80,84 Сімейного кодексу України, дружина (чоловік) повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатний, або потребує матеріальної допомоги. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя, або у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не надає коштів на утримання дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, які потребують значних коштів на забезпечення їх всім необхідним та для належного їх розвитку, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який є працездатний, виїздить на сезонні заробітки та отримує мінливий дохід, інших утриманців не має, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] та [PERSON] в сумі по 1100 /одна тисяча сто/ гривень щомісячно, до досягнення ними повнолітнього віку. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

Outcome: partial