Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх доньки [PERSON] в зв`язку з продовженням навчання. Позовні вимоги мотивує тим, що її донька є студенткою групи БДф1-20 денного відділення 1 курсу факультету дизайну Київського національного університету технологій та дизайну 4 рівня акредитації. У зв"язку з денною формою навчання, донька не має змоги влаштуватися на роботу щоб самостійно отримувати заробіток, у зв"язку з чим знаходиться на її утриманні. Вона в свою чергу не має можливості одноосібно забезпечити здобуття дитиною освіти, в зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2 500 грн. 00 коп. щомісячно і до досягнення [PERSON] 23-річного віку на період навчання. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач - [PERSON] який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк скористався, в поданому відзиві просить стягнути з нього аліменти в зв`язку з продовженням навчання у розмірі 800 грн. 00 коп.. Позивачка відповідь на відзив до суду не подала. Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 вересня 2002 року, відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання виданої ЦНАП Мукачівської міської ради 13.08.2020 року за №14185/0/99-20, позивачка зареєстрована за адресою : [ADDRESS] (а.с.6). Згідно копії витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №2111-1084977-2017 від 29.11.2007 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки №325 виданої Київським національним університетом технологій та дизайну 28.09.2020 року, [PERSON] є студенткою групи БДф1-20 денного відділення 1 курсу факультету дизайну Київського національного університету технологій та дизайну, закінчення навчання 30.06.2024 року (а.с.10). Як свідчить наявний в матеріалах справи договір про надання освітніх послуг між Київським національним університетом технологій та дизайну та фізичною (юридичною) особою №7418381 від 09.09.2020 року, загальна вартість освітньої послуги становить 100 000 грн. 00 коп., розмір оплати за навчальний рік становить 25 000 грн. 00 коп. (а.с.11). Відповідно до довідки виданої ПрАТ «Мукачівський завод «Точприлад» від 08.10.2020 року, позивачка працює на посаді слюсар-складальник радіоелектронної апаратури та приладів 3 розряду, дохід за два місяці 15 141 грн. 24 коп. (а.с.15). Відповідно до довідки виданої Дочірнім підприємством «Закарпатський облавтодор Філія «Мукачівська ДЕД» від 15.02.2021 року, дохід відповідача за 6 місяців 28 242 грн. 66 коп. (а.с.32). Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У відповідності положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, відповідно до ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. При цьому, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням того, що донька сторін навчається у Київському національному університеті технологій та дизайну у зв`язку з чим потребує матеріальних витрат на навчання, перебуваючи при цьому на повному утриманні позивача, а також враховуючи, що у суду не має доказів щодо обмеження відповідача у працездатності, який на даний час має постійне місце праці та заробіток, або наявності інших аліментних зобов`язань, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дитини до закінчення нею навчання у відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі у розмірі 1 250 грн. 00 коп. щомісячно. При цьому, суд приймає до уваги також і приписи частини другої названої вище статті Сімейного кодексу України, згідно з якою, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За таких обставин суд, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: partial