Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про скасування виконавчого напису нотаріуса від 18.07.2013 року №998, за яким накладено стягнення на іпотечне майно земельну ділянку площею 0.073 га., що розташована в [ADDRESS] для задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 204650,12 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.07.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, відповідно до якого пропонується звернути стягнення на іпотечне майно земельну ділянку площею 0.073 га., що розташована в [ADDRESS] та за рахунок коштів, отриманих від її реалізації задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в наступних розмірах: 138279 грн. 78 коп. сума заборгованості за кредитом, 62370грн. 34 коп. сума заборгованості по відсоткам, 4 000 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Однак, зазначений виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Так, розрахунок боргу, наданий ТОВ «Кредитні ініціативи» є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача, за таких обставин, нотаріус не мав права на вчинення виконавчого напису, оскільки не мав у своєму розпорядженні доказів безспірності заборгованості позивача перед банком. До того ж, вона неодноразово повідомляла банк про те, що не погоджується з сумою заборгованості. Крім того, у зобов'язанні було проведено заміну кредитора та під час вчинення виконавчого напису нотаріус зобов'язаний був перевірити чи було повідомлено про це боржника у п'тиденний строк, як це передбачено ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про іпотеку». Позивач у судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, уточненні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просила позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» Фурман В.М. в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності. Позов визнає з посиланням на те, що кредит на даний час закритий. При вирішенні спору покладається на думку суду. Відповідач приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи ВДВС Тернопільського РУЮ в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, відносно вирішення позову покладаються на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 18 липня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 998 про звернення стягнення на земельну ділянку, площею 0,073га., цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6125289800:02:001:0223, що знаходиться в [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON]. Зазначене нерухоме майно на підставі іпотечного договору посвідченого 27.12.2006 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] по реєстру №9285 передано в іпотеку в забезпечення зобов'язань по кредитному договору № 03-2/1213 від 26.12.2006 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», яке 17.12.2012 року на підставі договору відступлення прав вимоги відступило право вимоги за кредитним договором та 17.12.2012 року на підставі договору про передачу прав за договорами забезпечення, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], відступило право вимоги за іпотечним договором ТОВ «Кредитні ініціативи» строк платежу за яким настав 17.12.2012 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації земельної ділянки нотаріус пропонував задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 204650 грн. 12 коп., з яких: 138278грн. 78 коп. заборгованість за кредитом, 62370 грн. 34 коп. заборгованість по відсоткам, 4 000 грн. сума плати за вчинення виконавчого напису (а.с. 14). 13 лютого 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області Харкавою Л.О. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 18-20). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Обґрунтовуючи позов, [PERSON] посилалася на те, що визначена відповідачем заборгованість за кредитним договором не є безспірною, вона повідомляла в телефонному режимі про те, що не згодна з розрахованою банком сумою заборгованості за кредитним договором, а тому приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказів, які б спростовували зазначені твердження позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» суду не надано. Згідно з п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Крім того, відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 постанови від 31 січня 1992 року N 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. За змістом ст. 385 ЦПК у передбаченому главою 39 цього Кодексу порядку оскаржується тільки відмова у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, може бути оспорена боржником лише в позовному порядку. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обгрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. У цих випадках справа розглядається в позовному провадженні, позивачем в якому є кредитор, а відповідачем - боржник. Оскільки склад сторін у спорах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню зумовлюється особливістю цих правовідносин, суб'єктом яких нотаріус не є, то позов в частині вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] задоволенню не підлягає. Крім того, зважаючи на наявність між сторонами у справі спору щодо суми боргу за кредитним договором, яка підлягає стягненню, суд приходить до переконання що позов слід задовольнити частково, визнавши таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 18 липня 2013 року, зареєстрований у реєстрі під № 998 та вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON].

Outcome: partial