Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-кредитний супермаркет" та [PERSON] 02 березня 2016 року уклали договір №1000988 про надання кредиту, відповідно до якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в кредит, для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі, шляхом перерахування з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до договору позичальник зобов`язався своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28.00 річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання договору. Позичальник [PERSON] порушив умови договору, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів та інших платежів. У зв`язку з порушенням зобов`язань відповідач станом на 01 червня 2020 року має заборгованість у розмірі 60 345,07 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 06 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі, шляхом перерахування з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, що підтверджується копіями: договору №1000988 про надання кредиту від 02 березня 2016 року з додатками, заяви позичальника від 02 березня 2016, платіжного доручення про перерахування кредитних коштів (а.с.14-18) . Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.6-8) станом на 01 червня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідача становить 60 345,07 грн. з яких: 6500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7733,86 грн. - заборгованість по відсотках, 14917,50 грн. - комісія, 23200,00 грн. - штраф, 5953,46 грн. - заборгованість по інфляції, 2040,25 грн. - 3% річних. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість в сумі 58304,82 грн., оскільки підстав для стягнення 2040,25 грн. не вбачається, враховуючи, що розмір відсотків, що нараховується внаслідок непогашення кредиту встановлений договором, а тому підстав для стягнення додатково 3% річних не вбачається. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: partial