Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], подала до суду позовну заяву до відповідачів: Миколаївського сільського голови Семенівського району Чернігівської області [PERSON], Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, згідно даних якої позивач просить: «рішення конкурсної комісії Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, яке оформлене протоколом засідання від 04 січня 2017 року № 2, про визначення переможцем конкурсу на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля [PERSON] визнати незаконним та скасувати; розпорядження Миколаївського сільського голови від 12 січня 2017 року № 04-01/01 «Про прийняття на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля [PERSON]» щодо прийняття [PERSON] на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля на контрактній основі, як таку, що пройшла конкурсний відбір визнати незаконним та скасувати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] у позові зазначила про те, що вона працювала виконуючим обовязки директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. 24 лютого 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури». Відповідно до ч. 2 розділу II «Прикінцеві положення» вищевказаного закону набрання чинності цим Законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних та комунальних закладів культури, а також з професійними творчими працівниками (художнім та артистичним персоналом) державних та комунальних закладів культури згідно з пунктом 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. На виконання вказаної норми закону 16 листопада 2016 року позивача було звільнено з Залізномостівського Центру культури та дозвілля на підставі пункту 9 статті 36 Кодексу законів про працю України. 22 листопада 2016 року Миколаївським сільським головою було видано розпорядження № 02-12/20 «Про оголошення конкурсу на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля». Оголошення про проведення конкурсу було опубліковано в газеті «Життя Семенівщини» № 94 від 23 листопада 2016 року. 21 грудня 2016 року розпорядженням сільського голови Миколаївської сільської ради було створено конкурсну комісію для проведення відбору кандидатів на посаду Залізномостівського Центру культури та дозвілля та затверджено її склад. 29 грудня 2016 року розпорядженням сільського голови було внесено зміни до конкурсної комісії та затверджено новий її склад. Для участі в конкурсі заяви та необхідні документи подали два кандидати: позивач та [PERSON]. Рішенням конкурсної комісії, оформленим протоколом № 2 від 04.01.2017 року, переможцем конкурсу визначено [PERSON]. Розпорядженням сільського голови Миколаївської сільської ради № 04-01/01 від 12.01.2017 року [PERSON] прийнято на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля на контрактній основі, та як таку, що пройшла конкурсний відбір. Вона вважає, що рішення конкурсної комісії про визначення переможця конкурсу та розпорядження сільського голови Миколаївської сільської ради про прийняття на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля [PERSON] є незаконними та підлягають скасуванню за наступних підстав. Процедура проведення конкурсного добору на посаду керівника державного чи комунального закладу культури визначена ст. ст. 21 - 21-5 Закону України «Про культуру». Проте Миколаївською сільською радою, сільським головою Миколаївської сільської ради та конкурсною комісією були порушені вищезазначені норми Закону України «Про культуру», зокрема ті, що стосуються порядку формування конкурсної комісії, вимог до керівника комунального закладу культури та інші. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4-6 ст. 21-3 Закону України «Про культуру» конкурсна комісія складається з девяти членів. Персональний склад конкурсної комісії та зміни до нього (за потреби) затверджує своїм наказом орган управління, що проводить конкурсний добір. Орган управління повинен сформувати персональний склад конкурсної комісії не пізніше 30 днів після оголошення конкурсу на посаду керівника державного чи комунального закладу культури. У разі проведення конкурсного добору на посаду керівника державного чи комунального закладу культури, яким управляє орган влади Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, по три кандидатури до складу конкурсної комісії подають члени трудового колективу, громадські організації у сфері культури відповідного функціонального спрямування та орган управління. Кандидатури до складу конкурсної комісії від трудового колективу обираються на загальних зборах трудового колективу. Громадські організації у сфері культури відповідного функціонального спрямування подають по три кандидатури органу управління, який шляхом жеребкування визначає трьох кандидатів до складу конкурсної комісії. Орган управління забезпечує онлайн-трансляцію жеребкування на своєму офіційному веб-сайті. В порушення зазначених вимог закону Миколаївська сільська рада (орган управління) остаточний персональний склад конкурсної комісії сформувала пізніше 30 днів після оголошення конкурсу. До того ж формування конкурсної комісії не відповідало вимогам закону. А саме по три кандидати до конкурсної комісії не були включені ані від трудового колективу закладу культури, ані від громадських організацій у сфері культури відповідного функціонального спрямування. Відповідно до вимог закону до комісії були включені тільки три кандидати від органу управління, інші шість кандидатів були включені до комісії не відомо на яких підставах і в якому порядку. Таким чином сформована конкурсна комісія не мала права приймати жодних рішень. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 21-4 Закону України «Про культуру» упродовж трьох робочих днів після закінчення строку подання документів для участі в конкурсі орган управління оприлюднює подані документи, визначені у частині другій цієї статті, на своєму офіційному веб-сайті відповідно до Закону України "Про захист персональних даних". Усі зацікавлені особи протягом семи днів з дня оприлюднення відомостей про кандидатів можуть подавати пропозиції та зауваження щодо кандидатур на електронну пошту органу управління, які передаються конкурсній комісії. Вказане положення закону взагалі виконано не було, подані кандидатами документи на офіційному веб-сайті органу управління оприлюдненні не були, взагалі офіційного веб-сайту Миколаївської сільської ради не існує. Згідно приписів ч. 3, 4 ст. 21-5 Закону України «Про культуру» орган управління не пізніше як за 10 днів до дня проведення першого засідання конкурсної комісії повідомляє кандидатів про час та місце проведення засідання конкурсної комісії. За клопотанням члена конкурсної комісії орган управління забезпечує його участь у засіданнях конкурсної комісії в режимі відеоконференції. Відповідне клопотання подається не пізніш як за три дні до початку засідання конкурсної комісії. Вказаних вимог закону орган управління та конкурсна комісія також не дотрималися, чим були порушені її права. Перше засідання комісії, так само, як і друге, було проведено 04 січня 2017 року. Не пізніш як за 10 днів до дня проведення першого засідання про дату та час проведення засідання позивач повідомлена не була. Їі було повідомлено про засідання комісії секретарем комісії в телефонному режимі тільки ввечері 03 січня 2017 року, тобто за декілька годин до початку засідання комісії. Відповідно до ч. 1 ст. 21-1 Закону України «Про культуру» керівником державного чи комунального закладу культури може бути особа, яка має вишу освіту, стаж роботи у сфері культури не менше трьох років, володіє державною мовою та здатна за своїми діловими і моральними якостями, освітнім і професійним рівнем виконувати відповідні посадові обовязки. Визначений переможець конкурсу [PERSON] не має вищої освіти, що є порушенням вимог закону. [PERSON] має диплом, відповідно до якого вона у 1992 році закінчила повний курс Новозибківського педагогічного училища за спеціальністю викладання в початкових класах загальноосвітньої школи та їй присвоєна кваліфікація вчитель початкових класів, вихователь групи продовженого дня. Закінчення училища відповідно до Закону СРСР від 19.07.1973 року № 4536-VIII Про затвердження основ законодавства Союза PCP та союзних республік про народну освіту» не є наслідком здобуття вищої освіти. До того ж [PERSON] не підтвердила жодним документом відповідність її диплома вищій освіті в розумінні діючого Закону України «Про вищу освіту». Натомість відповідно до її диплому вона у 2016 році закінчила Комунальний вищий навчальний заклад «Ніжинське училище культури і мистецтв імені [PERSON]» Чернігівської обласної ради за спеціальністю «Народна художня творчість» та здобула кваліфікацію організатор культурно - дозвільної діяльності, керівник аматорського хорового колективу. Згідно приписів ч. 2 ст. 5 Закону України «Про вищу освіту» здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою відповідної освітньої (освітньо-професійної чи освітньо-наукової) або наукової програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1)молодший бакалавр; 2)бакалавр; 3)магістр; 4)доктор філософії; 5)доктор наук. Відповідно до п. 4 ч. 2 Розділу XV Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про вищу освіту» після набрання чинності цим Законом диплом про вищу освіту за освітньо - кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (початкова вища освіта) прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра. Таким чином, виходячи з системного аналізу положень Закону України «Про вищу освіту» вона має диплом про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (початкова вища освіта), який прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо - професійним ступенем молодшого бакалавра, тобто вона має вищу освіту і відповідає вимогам щодо освіти на посаду директора комунального закладу культури. Відповідно до ч. 9 ст. 21-5 Закону України «Про культуру» на другому засіданні конкурсна комісія проводить співбесіду з кандидатами, під час якої заслуховує публічні презентації проектів програм розвитку закладу культури на один і пять років. В порушення даної вимоги закону конкурсна комісія тільки заслухала презентації проектів програм розвитку закладу культури на один і пять років, проте аніякої співбесіди з кандидатами проведено не було. Жодному з двох кандидатів членами конкурсної комісії не було задано навіть одного запитання, що приводить її до думки, що більшістю членів комісії питання що переможця конкурсу було вирішено заздалегідь. Вона відповідає всім вимогам на посаду директора комунального закладу культури, проте її з незрозумілих підстав не було визначено переможцем конкурсу, а було визначено людину, у якої немає вищої освіти. Враховуючи численні суттєві порушення Закону України «Про культуру» під час проведення конкурсу, які були допущені як органом управління, так і конкурсною комісією, вона вважає, що рішення конкурсної комісії про визначення переможцем конкурсу [PERSON] є незаконним, внаслідок чого незаконним також є і розпорядження сільського голови Миколаївської сільської ради № 04-01/01 від 12.01.2017 року про прийняття на посаду директора Залізномостівського центру культури та дозвілля на контрактній основі, та як таку, що пройшла конкурсний відбір [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити повністю та дала пояснення, яке вказує на те, що, на її думку, позов може бути задоволений за обставин, викладених у ньому. Представник позивача, адвокат [PERSON], позов підтримав повністю та дав пояснення, яке вказує на те, що, на його думку, позов може бути задоволений за обставин, викладених у ньому. Відповідач та одночасно представник відповідача, Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, Миколаївський сільський голова Семенівського району Чернігівської області [PERSON], у судовому засіданні позов не визнав повністю, просив суд повністю відмовити у його задоволенні та дав пояснення, яке вказує на те, що, на його думку, позов задоволенню не підлягає. Представник відповідача, Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, за довіреністю адвокат [PERSON], позов не визнав повністю, просив суд повністю відмовити у його задоволенні та дав пояснення, яке вказує на те, що, на його думку, позов задоволенню не підлягає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON], у судовому засіданні пояснила про те, що вона з позовними вимогами позивача не згодна, оскаржувані рішення та розпорядження вважає законними та обгрунтованоми, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Допитана свідок [PERSON] у судовому засіданні показала про те, що вина була секретарем конкурсної комісії Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, створеної для проведення конкурсу на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля. Комісія працювала у відповідності з чинним законодавством. Конкурсантам завчасно повідомлялося по телефону про дати та час проведення засідань комісії. Всі конкурсанти були ознайомленої з вимогами до них. Оголошення про роботу комісії оприлюднювалися на дошці оголошень Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних обставин. У справі встановлено, що позивач у своєму позові просить визнати незаконними та скасувати рішення конкурсної комісії Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, яке оформлене протоколом засідання від 04 січня 2017 року № 2, про визначення переможцем конкурсу на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля [PERSON] та розпорядження Миколаївського сільського голови Семенівського району Чернігівської області від 12 січня 2017 року № 04-01/01 «Про прийняття на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля [PERSON]» щодо прийняття [PERSON] на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля на контрактній основі, як таку, що пройшла конкурсний відбір. Рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 13 червня 2017 року, у цивільній справі за позовом [PERSON] до Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області про визнання незаконними та скасування рішень, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: [PERSON], [PERSON]. Вказаним рішенням було визнано незаконними розпорядження Миколаївського сільського голови Семенівського району Чернігівської області від 21 грудня 2016 року № 02-12/25 «Про утворення конкурсної комісії» та розпорядження Миколаївського сільського голови Семенівського району Чернігівської області від 29 грудня 2016 року № 02-12/26 «Про зміни конкурсної комісії». Тобто цим судовим рішенням визнано незаконними розпорядження Миколаївського сільського голови Семенівського району Чернігівської області, відповідно до яких створювалася та формувалася конкурсна комісія Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, створена для проведення конкурсу на посаду директора Залізномостівського Центру культури та дозвілля, що дає правові підстави для визнання незаконними всіх рішень вказаної комісії та розпоряджень Миколаївського сільського голови Семенівського району Чернігівської області, прийнятих на виконання цих рішень. Таким чином позов у частині визнання незаконними оскаржуваних позивачем рішення конкурсної комісії та розпорядження сільського голови відлягає задоволенню. Суд вважає, що позовна вимога про скасування вищевказаних актів задоволенню не підлягає, оскільки суд як орган державної судової влади не вправі безпосередньо скасовувати акти органів місцевого самоврядування, через те, що ч. 2 ст. 5 Конституції України установлено чітке розмежування окремо визначених шляхів здійснення первинної влади народу як через органи державної влади, так і через органи місцевого самоврядування. У відповідності до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача, Миколаївської сільської ради Семенівського району Чернігівської області, на користь позивача [PERSON] частину документально підтверджених судових витрат, понесених нею на сплату судового збору (а. с. 1), та компенсацію частини документально підтверджених витрат на правову допомогу (а. с. 152-153) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, враховуючи при цьому те, що позов задовольняється частково у процентному співвідношенні тільки на 50 %.

Outcome: partial