Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1600 грн. в рахунок відшкодування витрат за пошкоджене взуття, 250 грн. за пошкоджений одяг, 1144,96 грн. в рахунок відшкодування вартості знищеного мобільного телефону Nokia X, 5000 грн. моральної шкоди, 350 грн. витрат понесених за надання юридичної допомоги, а всього 8344,96 грн. Мотивуючи свої вимоги представник позивача вказує, що 03.01.2015 року біля 17-55 години в смт. Каланчак Херсонської області навпроти будинку № 16 по вул. Леніна відповідач [PERSON], керуючи автомобілем FORD TRANSIT та рухаючись в напрямку автостанції, здійснив наїзд на [PERSON] Приблизно через тиждень після ДТП [PERSON] звернулася до відповідача з проханням відшкодувати завдану їй матеріальну шкоду за пошкоджені речі та мобільний телефон, який було пошкоджено в результаті ДТП. Кошти на лікування відповідач їй надав, а за пошкоджені речі відшкодувати витрати відмовляється. Крім того позивачці завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 5000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 03.01.2015 року близько 17-55 години відповідач [PERSON] в смт. Каланчак Херсонської області, керуючи автомобілем, вчинив ДТП внаслідок чого здійснив наїзд на позивачку [PERSON] Вказані обставини встановлені постановою Каланчацького районного суду від 18.02.2015 року, яким [PERSON] визнано винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з призначенням останньому покарання у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, відповідно до вимог ч.1 ст. 22 ЦК України, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно п.1, ч.2 цієї ж статті є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір і спосіб відшкодування шкоди, завданої майну потерпілих визначається положеннями ст. 1192 ЦК України, відповідно до якої з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом встановлено, що позивачу спричинено шкоду у вигляді пошкодження її особистих речей та мобільного телефону. З поданих квитанцій вбачається, що чоботи жіночі позивачкою було придбано за 1600 грн., штани за 250 грн., а вартість пошкодженого мобільного телефону становить 1144,96 коп. Враховуючи викладене суд вважає, що вказані збитки підлягають стягненню на загальну суму 2994,96 грн. За приписами ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 цієї постанови Пленуму розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що своїми протиправними діями відповідач [PERSON] спричинив моральну шкоду [PERSON] та, з огляду на те, що наявність усіх елементів цивільно-правової відповідальності встановлена постановою суду, яка набрала законної сили, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню сума в розмірі 500 грн., що відповідатиме характеру та обсягу страждань, яких позивачка зазнала. Позивачем також витрачено кошти на оплату правової допомоги в розмірі 350 грн., які підтверджені квитанцією, а тому вказані витрати підлягають відшкодуванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial