Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що відповідно до укладеного договору № CSH0RX05401019 від 18.11.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2851,09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості, а тому станом на 04.02.2014 року має заборгованість 25388,74 грн., яка складається з : 1968,83 грн. заборгованість за кредитом, 9688,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 410,58 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 13321,31 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 4518,39 грн., яка була задоволена рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 жовтня 2008 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 20870,35 грн. А також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1043,52 грн. - штраф (процентна складова). Заборгованість становить 22413,87 грн. Просять стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість у розмірі 22413,87 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Назаренко С.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача Суденко С.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просила відмовити у їх задоволенні. Посилається на те, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права, враховуючи, що згідно розрахунку наданого позивачем сальдо простроченої заборгованості виникло 18.11.2006 року, а отже строк позовної давності закінчився 18.11.2009 року. Зобов?язання за договором визначені в рішенні суду від 15.10.2008 року і стягнуто з відповідача заборгованість. Навіть, якщо враховувати, що перебіг строку позовної давності починається з моменту винесення рішення, то також термін позовної давності минув на момент подачі даного позову. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № CSH0RX05401019 від 18.11.2006 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 2851,09 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач звернувся з позовом о відповідача посилаючись на те, що відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості, а тому станом на 04.02.2014 року заборгованість відповідача складає : 1968,83 грн. заборгованість за кредитом, 9688,02 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 410,58 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 13321,31 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором. Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.10.2008 року з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість 4518,39 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 2168,83 грн, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 1620,69 грн, 410,58 - заборгованість по комісії та 318,29 грн - пеня. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином, а не в силу ухвалення рішення суду. Наявність рішення суду за відсутності реального виконання боржником свого зобов»язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін. Тобто, саме по собі винесення рішення суду, виконання якого не здійснено вчасно, не припиняє зобов»язальних правовідносин сторін договору і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора на отримання відсотків за користування кредитом і пеню за несвоєчасну сплату кредиту. Відповідно до довідки Центрального відділу ДВС, від 31.03.2014 року, при примусовому виконання виконавчого листа по стягненню з [PERSON] на користь банку боргу в сумі 4749,39 грн, кошти не сплачувались. Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 9688,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 410,58 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, підлягають до задоволення. Що стосується вимог позивача в частині стягнення з відповідача 1968,83 грн - заборгованості за кредитом, суд вважає, що дані вимоги не підлягають до задоволення. Як зазначалось вище, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси вд 15.10.2008 року тіло кредиту з відповідача стягнуто, також стягнуто штраф - фіксовану частину та штраф - процентної складової. Діючим законодавством двічі притягувати до юридичної відповідальності одного виду, в тому числі цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення ( ст..61 Конституції України ) - заборонено. Не підлягають до задоволення і вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 13321,31 гнрн- пені за несвоєчасне виконання зобов»язань за кредитом. Відповідно до ст.. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність в один рік про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Відповідач просить застосувати позовну давність до даних правовідносин, так як позивач пропустив строк звернення до суду. Суд вважає, що постільки позивач звернувся до суду з позовом 17.02.2014 року та просив стягнути пеню, то ним пропущено строк звернення до суду про стягнення пені з відповідача. Посилання представника відповідача на те, що позивачем взагалі пропущено строк звернення до суду, суд вважає безпідставним. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту, відповідач сплатив 214, 08 грн в рахунок погашення заборгованості по кредиту, про що не заперечував в судовому засіданні відповідач, що є підставою вважати про переривання строку позовної давності. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення частково, в частині стягнення з відповідача 9688,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 410,58 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Також підлягають до задоволення на користь ПАТ ""Приватбанк» судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial