Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, покликаючись на те, що 24 грудня 2018 року, відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «Рено», державний номерний знак [NUMBER] здійснив зіткнення з його автомобілем марки «ВАЗ2121». Між відповідачем та НАСК «Оранта» був укладений договір страхування, предметом якого був автомобіль марки «Рено». Він звернувся до НАСК «Оранта», однак оскільки розмір страхового відшкодування становив 1608,01 грн., а франшиза за договором страхування 2000,00 грн., страхове відшкодування залишилось не відшкодованим. Просить стягнути з відповідача 1608,01 грн. шкоди, 7491,90 грн. витрат на професійну правничу допомогу та судовий збір. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявним у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду 02 березня 2020 року, 24 квітня 2020 року, відзив на позовну заяву не подав, а відтак, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів. У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що [PERSON] о 13.15 год. 24 грудня 2018 року по вул.Героїв УПА, 72 у м.Львові, керуючи автомобілем «RENAULT MEGANA» н/з [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «BАЗ 21121 » н/з [NUMBER] , що спричинило транспортним засобам технічних пошкоджень, чим порушив п.10.9 ПДР України. Відповідно до листа НАСК «Оранта» №09-02-16/4919 від 27 травня 2019 року, у якій застраховано цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «Рено», згідно дослідження № ВС 0843 ЕР -2 від 03 січня 2019 року матеріальний збиток завданий [PERSON] автомобілю «ВАЗ2121» реєстраційний номер [NUMBER] склав 1608,01 грн. та такий розмір є меншим від розміру франшизи за договором страхування у розмірі 2000,00 грн., НАСК «Оранта» не має правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування. Згідно з ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Отже, як встановлено судом, сума страхового відшкодування за пошкодження автомобіля позивача «ВАЗ2121» реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дій відповідача [PERSON] , становить 1608,01 грн., а у страховика відсутній обов`язок здійснити таке відшкодування, оскільки він менший розміру франшизи (2000,00 грн.), встановленої договором страхування, а тому суд вважає, що суму матеріального збитку у розмірі 1608,01 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути на користь позивача 768,40 грн. сплаченого судового збору. Однак, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Крім того, виходячи із позиції Верховного Суду, викладеної в ухвалі № 335/9780/15-ц від 11 лютого 2019 року при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що враховуючи предмет спору та ціну позову, виходячи із засад розумності та справедливості, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial