Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ [PERSON]» (далі за текстом «ПрАТ»), в якому просить: поновити її на роботі на посаді начальника відділу збуту в [PERSON]; стягнути з [PERSON] на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 травня 2016 року до дня поновлення на роботі; стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду у розмірі 20000 гривень 00 копійок. В обгрунтування позову наводить наступне. Вона, [PERSON], працювала на посаді начальника відділу збуту в [PERSON] з 6 лютого 2012 року, на яку її було призначено згідно наказу № 28-ос від 10 лютого 2012 року. Наказом № 99-ос від 30 травня 2016 року її було звільнено з [PERSON] у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним з наступних підстав. Наказом № 568 від 12 лютого 2016 року «Про зміни в штатному розкладі по структурним підрозділам ПАТ «Євраз [PERSON]», з 23 лютого 2016 року в реєстр структурних підрозділів були внесені зміни та п.п.2.1 виключено зі штатного розкладу посаду начальника відділу збуту, яку на той час обіймала. В той же час п.п.2 вказаного наказу введено в штатний розклад посаду начальника бюро збуту, яка аналогічна раніше займаній нею посаді. Наказом № 950 від 14 березня 2016 року «Про перелік осіб, які підлягають звільненню у звязку із скороченням чисельності та штату робітників», а саме п.1 було затверджено список працівників [PERSON], які підлягають звільненню у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, в якому було зазначено також її прізвище та посада, яку на той час обіймала. В той же час п.2 вказаного наказу, на відділ кадрів було покладено обовязок про попередження працівників про майбутнє звільнення з 23 травня 2016 року та про запропонування їм роботи в [PERSON]. 29 березня 2016 року, її було попереджено про майбутнє звільнення з [PERSON] у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та запропоновано посади, які не відповідають її кваліфікації. В той же час, як їй стало відомо, наказом по [PERSON] від 29 березня 2016 року на введену наказом № 568 від 12 лютого 2016 року «Про зміни в штатному розкладі по структурним підрозділам ПАТ «Євраз [PERSON]», посаду начальника бюро збуту було призначено працівника, посаду якого начальника бюро зовнішньоекономічних звязків (входив структурно до відділу збуту) також було виключено зі штатного розкладу та якого 29 березня 2016 року також було попереджено про майбутнє звільнення з [PERSON] у звязку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Таким чином, вважає, що відповідачем, було порушено вимоги ст.49-2 КЗпП України, якою передбачено порядок вивільнення працівників, а саме їй не було запропоновано всіх вакантних посад, наявних на підприємстві на час попередження про звільнення. Крім того, вважає, що відповідачем було порушено вимоги ст.42 КЗпП України, якою передбачено, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації, та не враховано, що її безперервний стаж роботи в [PERSON] сягає більше 8 років. Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, у звязку з незаконним звільненням, вважає, що її повинно бути поновлено на роботі. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Станом на день подання позовної заяви ніде не працює, так як не може влаштуватися на роботу за своєю кваліфікацією. Вважає за необхідне стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 травня 2016 року до дня поновлення на роботі. Відповідно до вимог\~ст. 237-1 КЗпП України,\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вважає, що в результаті порушення її трудових прав відповідачем, їй була заподіяна моральна шкода, що виразилася у стражданнях та переживаннях, а також життєвих незручностях, пов'язаних з неможливістю влаштуватися на роботу. Відповідно до ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю та підтвердила його зміст. Крім того, пояснила, що вона була ознайомлена з тим, що буде відбуватися скорочення, їй були запропоновані вільні на підприємстві посади. 29 березня 2016 року [PERSON] був призначений на посаду начальника бюро збуту, їй ця посада не пропонувалася. В новому штатному розкладі були виключені всі посади відділу збуту, попереджена про звільнення була 29 березня 2016 року, а потрібно це було зробити до 23 березня 2016 року. Вона за родом своєї посади повинна була б знати, що працівникам потрібно до 23 березня 2016 року зявитися для ознайомлення з наказом про скорочення, але про наказ, яким була встановлена ця дата, не знала. 29 березня 2016 року її викликали для ознайомлення з попередженням про можливе звільнення. Вона погодилася на те, щоб її перевели на посаду ведучого інженеру залізничної служби, про що написала заяву на імя генерального директора [PERSON]. Цю заяву їй повернула 30 травня 2016 року начальник відділу кадрів [PERSON] яка пояснила, що надана команда її звільнити. Членом профспілки вона не є. Про те, що можливо написати заяву про перевід на посаду ведучого інженера залізничної служби, їй сказав [PERSON], бланк заяви видали у відділі з підбору кадрів, цю заяву писала 25 травня 2016 року, проходила медичну комісію 26 травня 2016 року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю та підтвердив зміст позову. Представник відповідача [PERSON], позов не визнала, та пояснила, що на підприємстві із штатного розкладу був виключений відділ збуту, в штат було введено бюро збуту. Робітникам відділу були запропоновані вільні посади. 21 березня 2016 року позивач не була попереджена про можливе звільнення, хоча існував наказ №950 від 14 березня 2016 року, про наявність такого наказу повідомляли по телефону, наскільки знає повідомляла про наказ [PERSON] Працівникам відділу збуту були запропоновані посади у бюро збуту і вони були переведені до вказаного бюро. 29 березня 2016 року [PERSON] не була запропонована посада в бюро збуту, тому що іншим працівникам відділу збуту вже були запропоновані посади у бюро, але вони продовжували працювати на попередніх робочих місцях. Від інших запропонованих посад позивач відмовилася, тому була звільнена. Також судом досліджені письмові заперечення представника відповідача, згідно яких вона просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. При цьому зазначає, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] працювала у [PERSON] на посаді начальника відділу збуту та була звільнена з підприємства 30 травня 2016 року згідно наказу по [PERSON] № 99-ОС за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, серед іншого лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;\~звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Відповідно до ст. 42 КЗпП при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;\~працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Так, відповідно до наказу № 568 від 12 лютого 2016 року «Про зміни у штатному розкладі по структурним підрозділам ПАТ «ЄВРАЗ [PERSON]» з 22 лютого 2016 року було виключено зі штатного розпису, серед іншого, по відділу збуту: начальник відділу 1 штатна одиниця; бюро зовнішньоекономічних звязків; начальник бюро 1 штатна одиниця; інженер 1 категорії 3 штатних одиниці; інженер 2 категорії 1 штатна одиниця; всього 6 штатних одиниць. Було включено в штатний розпис бюро збуту: начальник бюро - 1 штатна одиниця; інженер 1 категорії 3 штатних одиниці; всього 4 штатних одиниці. Відповідно до протоколу засідання робочої групи по визначенню переважного права залишення на роботі при звільненні працівників структурних підрозділів [PERSON] не мали переважного права залишення на роботі, серед інших, по відділу збуту: [PERSON] - начальник відділу; [PERSON] начальник бюро; [PERSON]- інженер 2 кат.; [PERSON] - інженер 1 кат.; [PERSON] - інженер 1 кат.; [PERSON] - інженер 1 кат.; [PERSON]- інженер 2 кат.; [PERSON] інженер. Відповідно до п.1 наказу №950 від 14 березня 2016 року «Про перелік осіб, які підлягають звільненню у звязку з скороченням чисельності та штату працівників», затверджено список працівників, які підлягають серед інших по відділу збуту: [PERSON]- начальник відділу; [PERSON] начальник бюро; [PERSON]- інженер 2 кат.; [PERSON] .- інженер 1 кат.; [PERSON] - інженер 1 кат.; [PERSON] - інженер 1 кат.; [PERSON]- інженер 2 кат.; [PERSON] інженер. Відповідно до п.2 наказу №950 від 14 березня 2016 року «Про перелік осіб, які підлягають звільненню у звязку з скороченням чисельності та штату працівників», особи, які визначені у п.1 цього наказу, в строк до 23 березня 2016 року, повинні бути попередженні по наступне звільнення. Відповідно до списку осіб, яким був направлений вищезазначений наказ по підприємству, зазначено відділ збуту, начальником якого була позивач. Відповідно до роздруківки з електронної пошти начальника відділу інформаційних технологій [PERSON], сканкопія наказу № 950 від 14.03.2016 року «Про перелік осіб, які підлягають звільненню у звязку з скороченням чисельності та штату працівників», направлялася електронною поштою начальником адміністративно-господарчого відділу [PERSON] на адресу позивача 14 березня 2016 року о 13 год. 52 хв. Наполягає, що враховуючи направлення сканкопії наказу електронною поштою на адресу позивача, останній був відомий встановлений до 23 березня 2016 року строк для ознайомлення с попередженням про наступне звільнення її та її підлеглих працівників. 21 березня 2016 року, працівники її відділу, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з відома позивача направилися до відділу кадрів, де були ознайомленні з попередженням про наступне звільнення та їм були запропоновані всі наявні на той час вакантні посади, у тому числі у знов створеному бюро збуту, на які вони погодилися. Наказом по підприємству № 58-ос від 29.03.2016 року вищезазначені працівники були переведені на відповідні посади. В період з моменту видання наказу №950 від 14 березня 2016 року «Про перелік осіб, які підлягають звільненню у звязку з скороченням чисельності та штату працівників» та до 29 березня 2016 року, начальником відділу кадрів підприємства [PERSON] позивач неодноразово запрошувалась до відділу кадрів для ознайомлення з попередженням про наступне звільнення. Фактично, позивач зявилась до відділу кадрів лише 29 березня 2016 року, де була попереджена про наступне звільнення та їй були запропоновані вакантні на час попередження посади, від працевлаштування на які, позивач відмовилась. Наполягає, що відповідачем у повному обсязі виконані всі приписи ст. ст. 40, 42 КЗпП України при звільненні позивача. Як показала у судовому засіданні свідок [PERSON], позивача знає з 2007 року, стосунки нормальні. Станом на березень-травень 2016 року працювала на [PERSON] на посаді начальника відділу кадрів. [PERSON] була звільнена у звязку із скороченням штатів через два місяця після попередження. Позивач подавала заяву про перевід її на посаду ведучого інженера залізничної служби. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що позивача знає, стосунки нормальні. Вона, свідок, викликала [PERSON] для того, щоб ознайомити з наказом №950 від 14 березня 2016 року, робила це після 21 березня 2016 року. Підлеглих [PERSON] робітників вона, свідок, викликала через [PERSON] Зазначений наказ вона, свідок, отримала по електронній пошті. Про можливе звільнення [PERSON] була попереджена 29 березня 2016 року. Обовязок провести таке ознайомлення був покладений на неї, свідка. До 29 березня 2016 року вона, свідок, щоб провести ознайомлення, намагалася знайти [PERSON] на робочому місці, але не знайшла останню. Посада начальника бюро збуту була включена в перелік вільних посад. Як показав свідок [PERSON], позивача знає з 2010 року, остання була його начальником, стосунки нормальні. Про наказ, яким передбачалося скорочення штату, дізнався в березні 2016 року, з попередженням про можливе звільнення був ознайомлений 21 березня 2016 року у відділі кадрів. До цього дня [PERSON] казала, що є наказ, яким створюється бюро збуту. Про ознайомлення з вказаним наказом він, свідок, доповів [PERSON] Ознайомлення було приблизно о 8 год. 30 хв. При ознайомленні йому запропонували перевестися на посаду начальника бюро збуту і на цю посаду він був призначений 29 березня 2016 року. У відділ збуту накази по [PERSON] надходили електронною поштою. До того моменту, як [PERSON] була звільнена, він, свідок, виконував обовязки начальника ЗЕД, виконував розпорядження [PERSON] Чи писав він, свідок, заяву про перевід на посаду начальника бюро збуту, не памятає. Як показав у судовому засіданні свідок [PERSON], позивача знає, стосунки з нею нормальні. Заяву [PERSON] про перевід її на посаду ведучого інженера залізничної служби підписував, така посада на підприємстві існувала. Він, свідок, знав, що мається проект наказу про введення такої посади. Чи існує на даний час ця посада, пояснити не може, коли ця посада була виключена із штатного розкладу, не знає. В розмові [PERSON] погоджувалася працювати на посаді ведучого інженера залізничної служби. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.3-5), витяг з наказу №99-ОС від 30 травня 2016 року (а.с.7), трудова книжка (а.с.8-10), статут [PERSON] (а.с.26-27), витяг з наказу №58-ОС від 29 березня 2016 року (а.с.31), посадова інструкція начальнику відділу збуту (а.с.32), положення про посадові обовязки (а.с.36-43), попередження про звільнення [PERSON] (а.с.44), вакансії (а.с.45), наказ №667 від 22 лютого 2016 року (а.с.46-49), наказ №950 від 14 березня 2016 року (а.с.50-53, 81-82, 83-85), наказ №568 від 12 лютого 2016 року (а.с.54-59), протокол (а.с.60-63), заява [PERSON] (а.с.69), список розсилки наказу №950 від 14 березня 2016 року (а.с.87), наказ №58-ОС від 29 березня 2016 року (а.с.88-89), попередження про вивільнення та вакансії (а.с.90, 91, 92, 93, 94, 95), довідка про середній заробіток (а.с.96), попередження про вивільнення та вакансії (а.с.97, 98), наказ №363 від 30 травня 2016 року (а.с.99-100), наказ №397 від 30 травня 2016 року (а.с.101), витяги із штатного розкладу (а.с.102-103, 106), план лікування (а.с.107), допуски (а.с.110), довідки про дохід (а.с.114, 115). Суд,

Outcome: partial