Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, що був зареєстрований 05 березня 2011 року у відділі РАЦС по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області та стягувати з нього на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно та до повноліття сина. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що із відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстровано 05 березня 2011 року у відділі РАЦС по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Однак, останні роки між ними виникали часті сварки та скандали, причиною яких були різні погляди на сімейне життя, вирішення побутових проблем, виховання дитини. Вона вважає, що сім'я розпалась і поновити її неможливо. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час вони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, син залишився проживати разом з нею. За час окремого проживання відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, офіційно не працює, не отримує прибутку від здійснення господарської діяльності, що не дає можливості визначити частку від його доходу. Тому, вона просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно та до повноліття сина. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що на розірвання шлюбу згоден, а щодо стягнення аліментів, то згоден сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісяця, оскільки від попереднього шлюбу він має двох малолітніх дітей, на яких також сплачує кошти. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 березня 2011 року, який був зареєстрований відділі РАЦС по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №133, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. На даний час шлюбні відносини сторін припинені, спільне господарство вони не ведуть з причини різних поглядів на сімейне життя, вирішення побутових проблем, виховання дитини, що призводило до сварок та скандалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхнього сина, а тому не вбачає законних підстав для надання строку на примирення сторін та вважає необхідним розірвати шлюб між сторонами. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка просить після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін. Суд вважає необхідним, прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідно довідки, наданої Мирненською селищною радою, син [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] /а.с.7/. Таким чином, малолітня дитина проживає разом з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Інших осіб, які б мали можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, немає. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Але, згідно з ч.1 ст.184 СК України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі лише тоді, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Позивачка посилається на те, що оскільки відповідач не працює, не має постійного доходу, тому вона просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Однак, вона не надала суду доказів того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід та має можливість сплачувати аліменти на сина в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач має на утриманні двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]., на яких сплачує аліменти у розмір 400 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 17 вересня 2010 року і до повноліття. При таких обставинах та враховуючи, що з позивача на теперішній час стягуються аліменти ще на двох неповнолітніх дітей, він ніде не працює, не має постійного доходу, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позивачка на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, на виконання вимог ст.88 ч.3 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial