Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Згідно позовної заяви [PERSON], уточнень до позову, його усних пояснень в судовому засіданні 31 січня 2005 року прокуратурою Хмельницької області стосовно нього порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.27 ч.5, 212 ч.3, 366 ч.2, 365 ч.2 КК України. 25 лютого 2005 року пред'явлено обвинувачення, обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, накладено арешт на майно. 03 червня 2005 року справу направлено до суду. 01 листопада 2007 року Острозьким районним судом Рівненської області змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту, під якою знаходився до 15 листопада 2007 року, коли було змінено запобіжний захід у виді взяття під варту на підписку про невиїзд. 26 грудня 2011 року прокуратурою Рівненської області справу провадженням закрито на підставі ст.ст. 6 п.2, 130, 213 п.2, 214, 215 КПК України у зв'язку недоведеності його участі у вчиненні злочину. В постанові зокрема зазначено, що органом досудового слідства обвинувачення пред'явлено по 107 епізодах без наявності обвинувальних доказів у справі, що носить характер штучного створення доказів обвинувачення (умисне неправильне тлумачення фактів та подій, не відображення у справі фактів і обставин, що спростовують обвинувачення, відмові у виклику свідків та проведення очних ставок, пред'явлення обвинувачення без порушення кримінальних справ, відмова в участі захисника обвинуваченого). Незаконними рішеннями органу досудового слідства, прокуратури та суду йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в наступному: неодноразово викликався в органи прокуратури та суду, слідчий відмовляв в допиті свідків, якими могло бути спростовано обвинувачення, слідство велося з порушенням законодавства, в період з 23 лютого 2005 року по 26 грудня 2011 року знаходився під слідством і судом, чим було порушено цивільні права та свободи - вільне розпорядження своїм часом та звичками, неможливість продовження активного громадського життя, у зв'язку з запобіжним заходом у виді підписки про невиїзд та арештом не мав змоги вільно, без дозволу слідчого на протязі 7 років пересуватись по території України, виїхати за межі м. Нетішин для влаштування на роботу, керівництво УМВС України Хмельницької області змусило написати рапорт на звільнення, йому відмовляли у прийняті на роботу, погіршились відносини з оточуючими людьми, родиною, став нервовим, неврівноваженим, погіршилось самопочуття, здоров'я членів сім'ї - дружина тяжко захворіла, донька також, отримавши нервовий стрес, потрапила в лікарню, було принижено його честь, гідність, ділову репутацію. В цілому зазнав сильних моральних страждань і враховуючи глибину та довготривалий термін таких, розмір моральної шкоди оцінює у 3000000 грн., які просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку. Представник державної казначейської служби України позов не визнала і зазначила, що Державна казначейська служба України не перебувала з позивачем у цивільно-правових відносинах, а тому не завдавала і не могла завдати йому моральної шкоди, вона лише виконує рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету України, а не відповідає за зобов'язаннями Держави або державних органів, позивачем не зазначено, яке саме його право порушено органом Державної казначейської служби, правові підстави такого стягнення.? Крім того зазначила, що наявний в матеріалах справи висновок судової психологічної експертизи від 27 листопада 2013 року, яким визначений розмір компенсації за спричинені [PERSON] страждання в сумі 1440 МЗП має рекомендаційний характер, висновок є суб'єктивним, а не об'єктивним, його більша частина складається в основному з пояснень та опитувань як самого позивача, так і його рідних та знайомих йому людей, розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом, а не експертом. В позові просить відмовити. Представник прокуратури Хмельницької області позов визнав частково і зазначив, що при визначенні розміру моральної шкоди необхідно виходити із розміру мінімальної заробітної плати. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно змісту ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Відповідно до змісту ст.ст.1,2,3,4,13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»: відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінальної справи за недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину; у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода; відшкодування моральної шкоди провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру; розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" в березні 2014 року мінімальна заробітна плата становить 1218 грн. Так, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] показали суду, що психологічний стан позивача після порушення кримінальної справи, особливо після взяття під варту суттєво погіршився, він став знервованим, дратівливим, замкнутим, порушенні стосунки з оточуючими, в цілому обставини з порушенням, розслідуванням та судовим розглядом кримінальної справи негативно вплинули на подальше його життя. З постанови про закриття кримінальної справи від 26 грудня 2011 року вбачається, що 31 січня 2005 року серед інших і відносно [PERSON] порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.27 ч.3, 212 ч.3, 27 ч.5, 212 ч.3, 27 ч.3, 364 ч.2, 27 ч.3, 366 ч.2 КК України. 06 червня 2005 року кримінальну справу з обвинувальним висновком направлено для судового розгляду. Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 14 квітня 2008 року кримінальну справу направлено для організації проведення додаткового розслідування. 26 грудня 2011 року слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Рівненської області кримінальну справу № 29/2206 про обвинувачення, в тому числі [PERSON] провадженням закрито на підставі ст.ст.6 п.2, 130, 213 п.2, 214, 215 КПК України у зв'язку недоведеності його участі у вчиненні злочину. Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд скасовано. Крім того в постанові зазначено, що пред'явлене органом досудового слідства по 107 епізодах обвинувачення не містить обвинувальних доказів, а носить характер їх штучного створення (умисне неправильне тлумачення фактів та подій, не відображення у справі фактів і обставин, що спростовують обвинувачення, відмова виклику свідків та проведення очних ставок, пред'явлення обвинувачення без порушення кримінальних справ, відмова в участі захисника обвинуваченого). Органом досудового слідства виконано всі необхідні і можливі слідчі дії, однак, не здобуто доказів, які б підтверджували причетність обвинувачених до вчинення інкримінованих їм злочинів, а сукупність доказів, яка є, не дозволяє їх спростувати та зробити беззаперечний і однозначний висновок про доведеність участі обвинувачених у вчиненні злочинів, вичерпано всі можливості для усунення сумнівів. Вина обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів не доведена ( а.с.17-116). Згідно постанови Острозького районного суду Рівненської області від 01 листопада 2007 року [PERSON] змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту (а.с. 152-155). Згідно постанови цього ж суду від 15 листопада 2007 року [PERSON] змінено міру запобіжного у виді тримання під вартою на підписку про невиїзд ( а.с.156). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи від 27 листопада 2013 року [PERSON] спричинені страждання (моральна шкода), рекомендований розмір компенсації якої може становити 1440 мінімальних заробітних плат, розмір яких приймається рівним розміру мінімальної заробітної плати в Україні, прийнятій на момент винесення рішення суду (а.с.162-172, 186,187). Таким чином [PERSON] був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності, незаконно застосовано до нього запобіжний захід тримання під вартою та підписка про невиїзд, при цьому загальний період перебування під слідством і судом становить 81 місяць 17 днів, за цей час зазнав моральних страждань. Розмір моральної шкоди, виходячи з мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством і судом становить 98658 грн. (81 місяць *1218 грн.). З урахуванням сукупності всіх досліджених доказів по справі, правил розумності та справедливості суд розмір моральної шкоди визначає в сумі 100000 грн. Відповідно до змісту ст.ст. 79,88 ЦПК України: до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи в розмірі 165,20 грн. Так, позивачем за проведення експерти сплачено 5508 грн. і судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог становлять 165,20 грн. Підлягають стягненню і понесені позивачем витрати на оплату правової допомоги в з урахування тривалості судових засідань в розмірі 3000 грн., що також підтверджується квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: partial