Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 березня 2015 року пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився один син. Дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. Оскільки відповідач не надає ніяких коштів на утримання сина, має мінливий і нерегулярний дохід, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 600 гривень, щомісячно, з відповідною подальшою індексацією, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою зменшила заявлені позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 400 гривень, щомісячно, розглянувши справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів у розмірі 400 гривень, щомісячно, не заперечує. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 08 червня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2013 року. Від шлюбу сторін [INFO] народився син [PERSON], актовий запис № 03 від 21 січня 2010 року Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач ніяких коштів на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим син перебуває повністю на її утриманні. Неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON], що слідує з довідки № 188 Великоглибочецької сільської ради від 02 березня 2015 року. З викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, слідує, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, але має тимчасовий мінливий дохід. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітньої дитини. Таким чином [PERSON] не виконує обов'язку з утримання дитини, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як установлено з заяви відповідача про визнання позову, він згідний на стягнення з нього аліментів у розмірі 400 гривень, щомісячно. Вимоги позивача [PERSON] про те, що розмір стягуваних з відповідача аліментів має бути не меншим 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 січня 2015 року становить 1032 гривні, 30 % від якого складає 309,60 гривень. З цих підстав, з урахуванням зазначених вище вимог закону щодо визначення розміру аліментів, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в її користь із відповідача 400 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України. Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial