Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на дитину, мотивуючи тим, що з 31.03.1995 року перебував в шлюбі з відповідачкою з якою мають спільну неповнолітню дитину , дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої з нього рішенням Лубенського міськрайонного суду від 04.11.2013 року були стягнуті аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно з індексацією цієї суми , починаючи з 31.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З 10 травня 2014 року дитина стала проживати та проживає з ним по теперішній час, перебуває на його повному утриманні, однак з нього продовжуються стягуватися аліменти на користь відповідача, яка в свою чергу уникає від утримання та виховання дитини. Відповідачка являється приватним підприємцем, здорова, працездатна, має можливість сплачувати аліменти, дитина знаходиться на повному його утриманні, має хронічні захворювання, потребує у періодичному стаціонарному лікуванні, коштів на утримання дитини у позивача не вистачає в зв'язку з чим прохає суд припинити з 10.05.2014 року стягнення з нього на користь відповідача аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їхньої дитини дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, прохає їх задовольнити , оскільки дитина з 10.05.2014 року стала проживати разом з ним, знаходиться на його повному забезпеченні, участі у вихованні, утриманні дитини відповідачка не приймає , коштів на утримання дитини в нього не вистачає. Відповідачка позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів з позивача з 10.05.2014 року , стягнення з неї аліментів на користь позивача на утримання дочки [PERSON] [INFO] визнала, в частині розміру аліментів у твердій грошовій сумі визнала частково, погоджуючись на стягнення з неї аліментів в розмірі - 350 грн. Дослідивши обставини справи, докази, заслухавши сторони суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Дослідивши обставини справи, докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Встановлено, що позивач [PERSON] з 31.03.1995 року перебував в шлюбі з відповідачкою [PERSON], з якою мають спільну неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої рішенням Лубенського міськрайонного суду від 04.11.2013 року з [PERSON] були стягнуті аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно з індексацією цієї суми, починаючи з 31.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 11-12). Згідно акту вуличного комітету по місцю проживання позивача від 15.06.2014 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] проживає з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 10.05.2014 року. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Стаття 192 СК України передбачає можливості зміни розміру аліментів на дитину. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Отже, вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки проживання дитини з 10.05.2014 року разом з позивачем та перебування на його утриманні тягне за собою припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача, що передбачено ч. 3 ст. 213 ЦПК України. Щодо вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання їхньої дитини у визначеному позивачем розмірі, то у відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно до ч.ч.1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] являється фізичною особою - приватним підприємцем. Відповідно до довідки ЛОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області № 2617/а/16-18-17-01-02 від 23.08.2014 року доходи відповідачки у 2012 році скали 16 560 грн. 00 коп., а в 2013 році - 16 800 грн. 00 коп. До травня 2014 року здійснювала підприємницьку діяльність, орендуючи три торгових місця у СТ «Лубенський ринок». З 31.05.2014 року, через економічну кризу один договір оренди торгового місця відповідачкою було розірвано. Таким чином, суд виходить з того, що відповідачка має мінливий, нерегулярний дохід, в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає, дитина має хронічні захворювання, потребує періодичного стаціонарного лікування, коштів на утримання дитини у позивача не вистачає, що ставить його в скрутне матеріальне положення. При цьому відповідно до довідки ЛОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області № 2275/а/16-18-17-01-02 від 20.06.2014 року позивач в 2013 році не мав доходів. Станом на час розгляду справи позивач не працює. З урахуванням вищенаведеного, вимог ст. 182 СК України , розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який складає 1 286 грн. 00 коп., майнового стану сторін суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення аліментів з відповідачки в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. 00 коп. щомісячно. Визначаючи строк, з якого по який стягуються аліменти, суд виходить з норм ст. 180 та ч. 1 ст. 191 СК України, відповідно до яких аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, право на утримання припиняється у разі досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. У відповідності з ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» позивачем сплачено 243 грн 60 коп. Оскільки позов задоволено частково судовий збір підлягає стягненню в сумі 121,8 грн. (243,6 : 2= 121,8 ). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. На час розгляду справи вартість однієї години праці адвоката з урахуванням мінімального розмірі заробітної плати 1218 грн. складала 487,2 грн. (1218*40:100=487,2) Згідно журналів судових засідань, адвокати [PERSON] та [PERSON], як представники позивача та відповідачки приймали участь у судових засіданнях протягом 126 хв. З урахуванням вимог ст. 1 ЗУ "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", вартості однієї години праці адвоката, тривалістю його участі у судових засіданнях розмір компенсації за надання правової допомоги [PERSON] та [PERSON] складає - 1023.12 грн. ( 487.2 * 126 :60 = 1023, 12 ) Враховуючи те що позовні вимоги задоволені наполовину, вимоги ч.1 ст. 88 ЦПК України, вартість витрат на правову допомогу [PERSON] та [PERSON] складатимуть по 511 грн. 56 коп. кожного. (1023.12:2=511, 56 )

Outcome: partial