Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, де вказала, що з 26.09.2011р. була прийнята на посаду медичної сестри інфекційного кабінету КУ «Чернігівська ЦРЛ» ЧРР. Відповідно до наказу відповідача №134 від 20.08.2013р. на базі кабінету інфекційних захворювань був створений кабінет «Довіра» та ним же затверджено його Положення. З дня заснування цього кабінету та по теперішній час вона виконує за сумісництвом основні завдання і функції кабінету в частині, що стосується медичної сестри. З 2003р., до утворення кабінету, постійно працювала з ВІЛ-інфікованими пацієнтами. 11.03.2016р. її було ознайомлено з наказом «Про зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення» відповідно до ст. 103 КЗпПУ, в якому викладено два питання різних по суті, а тому вони не можуть бути виконані. У зв'язку з чим просила суд визнати наказ № 55 від 11.03.2016р. незаконним та скасувати його дію. У судовому засіданні позивачка, [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача, [PERSON] в судове засідання не з»явився надав до суду наказ №82 від 25.04.2016р. про скасування спірного наказу. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ксерокопії трудової книжки позивачка, [PERSON] з 26.09.2011р. прийнята в КУ «Чернігівська ЦРЛ» ЧРР на посаду медсестри інфекційного кабінету поліклініки з повним робочим днем (а.с.7). Наказом головного лікаря КУ «Чернігівська ЦРЛ» №134 від 20.08.2013р. на виконання п.5 Указу Президента від 30.11.2005р. №1674/2005 «Про вдосконалення державного управління у сфері протидії ВІЛ-інфекції/СНІДУ та туберкульозу в Україні» створено кабінет «Довіра» та затверджено Положення по кабінету (а.с.8). 06.06.2014р. року [PERSON] подала заяву відповідачу про прийняття її на роботу на посаду сестри медичної кабінету «Довіра» на 0.25 ставки з 06.06.2014року. 02.06.2014р. [PERSON] прийнята на роботу в КУ «Чернігівська ЦРЛ» за сумісництвом на посаду сестри медичної кабінету «Довіра» на 0.25 ставки (наказ № 67- ос.). Наказом в.о. головного лікаря КУ «Чернігівська ЦРЛ» ЧРР №55 від 11.03.2016р. сестру медичну інфекційного кабінету поліклініки [PERSON] попереджено про припинення трудових відносин на 0,25 ст. сумісництва сестри медичної кабінету «Довіра» з 11.05.2016р. на підставі ст.103 КЗпП України в зв»язку із зміною діючих умов оплати праці в бік погіршення, з метою встановлення строку трудових відносин за сумісництвом, та про припинення з 11.05.2016р. трудових відносин (а.с.9). В даному наказі підставами припинення трудових відносин з позивачкою вказано ст. 103 КЗпП України в зв»язку із зміною діючих умов оплати праці в бік погіршення, та встановлення строку трудових відносин за сумісництвом. Однак, суд не може погодитися з даним обґрунтуванням. Питання, пов'язані з роботою за сумісництвом, регулюються КзпП України, Законом України "Про оплату праці", Положенням про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій, затверджене спільним наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції, Міністерства фінансів України 28.06.1993 року за №43. Відповідно до Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій (Наказ Міністерства праці, Міністерства юстиції і Міністерства фінансів України від 28 червня 1993 року №43, далі - Положення № 43), сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи). Відповідно до ст. 21 КЗпП України основний трудовий договір та договір про роботу за сумісництвом з однією і тією ж особою по своїй суті є різними трудовими договорами. Відповідно до статті 7 КЗпП додаткові (крім передбачених у статтях 37 і 41 цього Кодексу) підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов (порушення встановлених правил прийняття на роботу) встановлюються законодавством. Так, для сумісників додаткові підстави для звільнення (крім передбачених КЗпП) визначені у пункті 8 Положення N 43 а саме у разі прийняття працівника, який не є сумісником, чи обмеження сумісництва у зв'язку з особливими умовами та режимом праці. Згідно з п. 8 Положення № 43, звільнення з роботи за сумісництвом провадиться з підстав, передбачених законодавством (ст. 36, 38, 40 КЗпП тощо), а також у разі прийняття працівника, який не є сумісником, чи обмеження сумісництва у зв'язку з особливими умовами та режимом праці без виплати вихідної допомоги. Отже, звільнення з роботи за сумісництвом провадиться на підставах, передбачених законодавством, а також у випадку прийняття працівника, який не є сумісником. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових стосунках з відповідачем на посаді 0,25 ст. сумісництва сестри медичної кабінету «Довіра», й відповідно до спірного наказу попереджена про звільнення з підстав зміни діючих умов оплати в бік погіршення за ст. 103 КЗпП України та з метою встановлення строку трудових відносин за сумісництвом. Однак, суд не може погодитися з даним обґрунтуванням так як стаття 103 КЗпП України не є нормою закону яка встановлює підстави звільнення за сумісництвом. Дана стаття застосовується до відносин, які виникають у зв'язку з запровадженням нових і зміною діючих умов оплати праці. Вона не може застосовуватися у випадках, коли зміна умов оплати праці є лише наслідком зміни змісту трудової функції працівника, його переміщення, переведення на іншу роботу або зміни істотних умов праці працівника. Таким чином, враховуючи вищевказані норми статтей Кодексу законів про працю України, відповідач повинен був звільнити позивача з посади сумісника на загальних підставах, а не попереджати про зміну умов оплати праці в бік погіршення, застосувавши ст. 103 КЗпПУ. Тобто, наказ в.о. головного лікаря КУ «Чернігівська ЦРЛ» ЧРР №55 від 11.03.2016р. про звільнення [PERSON] з роботи 0,25 ст. сумісництва сестри медичної кабінету «Довіра» з 11.05.2016р. взагалі не містить підстав звільнення з роботи, як того вимагає трудове законодавство, тому є незаконним. На час розгляду справи відповідачем надано до суду наказ КУ «Чернігівська ЦРЛ» Чернігівської районної ради Запорізької області №82 від 25.04.2016р. про скасування спірного наказу № 55 від 11.03.2016р. За таких обставин в цій частині позову позивачу необхідно відмовити. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial