Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON], з урахуванням уточнених вимог, звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмір 727, 00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, додаткові витрати у розмірі 2 326, 74 гривень та інфляційні нарахування у розмір 939, 48 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23.06.2001 року по 25.11.2010 року вона знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, він шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що рішенням Червонозаводського районного суд міста Харкова від 10.01.2013 року у справі №2035/9699/2012 збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які підлягають стягненню відповідно до рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27.12.2010 року у справі №2-6215/10 з [PERSON] на її користь до 363, 00 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнуто з відповідача 1179, 32 гривень додаткових витрат, рішенням апеляційного суду Харківської області від 12.03.2013 року рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10.01.2013 року змінено, виключено з резолютивної частини рішення частину речення з зазначенням «але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», у іншій частині рішення суду залишено без змін. Позивач зазначає, що їй відомо, що позивач працює, його посилання на те, що він не може працювати у зв'язку зі свої хворобливим станом нічим не підтверджено, адже він є працездатною особою, яка повністю забезпечує свою життєдіяльність, інших осіб на утриманні не має, і має змогу утримувати на належному рівні свою дитину. Позивач вказує, що в сучасних умовах утримувати дитину на 363, 00 гривень присуджених на її користь рішенням суду аліментів неможливо, ЗУ «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років у розмір 1455, 00 гривень, за таких обставин вона вважає, що оскільки обов'язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, відповідач повинен сплачувати аліменти у розмір 727, 00 гривень. Позивач зазначає, що син часто хворіє, додаткові витрати на лікування несе вона, так за 2012 по березень 2016 року нею було витрачено 3412, 55 гривень на його лікування, а тому вона вважає, що відповідач повинен компенсувати половину цих витрат у сумі 1706, 27 гривень. Крім того, позивач зазначає, що у період з 19.04.2013 року вона відпочивала з сином на лікуванні у санаторії «Зорі України» де вартість путівки складала 1050, 00 гривень, та 190, 93 нею було витрачено на проїзд дитини, а тому вона вважає, що відповідач має компенсувати половину цих витрат, яка складає 620, 47 гривень. Також позивач вказує, що відповідачем досі не виконано рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10.01.2013 року в частині сплати 1179, 32 гривень додаткових витрат, а тому враховуючи, що рішення набрало чинності 12.03.2013 року, інфляційні нарахування за період з квітня 2013 року по грудень 2015 року становлять 939, 48 гривень. Посилаючись на вказані обставини просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач, позов підтримала, просила його задовольнити ат пояснила про обставини викладені вище. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що має аутоімунне захворювання (хворобу Крона середньої тяжкості), в результаті якого загострилася його хронічна хвороба - енцефаліт, не має постійної роботи, також вважає, що не всі кошти, зазначені у позові, позивач витрачала на ліки для сина. Крім того, у своїх запереченнях відповідач посилається на те, що він також проводить час з дитиною, відвідує з дитиною спортивні та розважальні заходи, на які за свій кошт купував білети. Відповідач вважає, що він добровільно витрачає на утримання дитини грошові кошти, що перевищують суму заборгованості перед позивачем по справі №2035/9699/2012, а тому в нього немає ніякої потреби ухилялися він сплати боргу. Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Згідно положень статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] є неповнолітнім сином позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10.01.2013 року по справі №2035/9699/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, було збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які підлягають стягненню відповідно до рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27.12.2010 року у справі №2-6215/10 з [PERSON] на користь [PERSON] до 363, 00 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнуто з відповідача 1179, 32 гривень додаткових витрат, рішенням апеляційного суду Харківської області від 12.03.2013 року рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10.01.2013 року змінено, виключено з резолютивної частини рішення частину речення з зазначенням «але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», у іншій частині рішення суду залишено без змін. (а.с.5-9) Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому у відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи потреби дитини, соціально-економічні умови сьогодення, суд вважає за необхідне в інтересах дитини збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], які підлягають стягненню відповідно до рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 27.12.2010 року у справі №2-6215/10, з урахування рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 10.01.2013 року у справі №2035/9699/2012, з [PERSON] на користь [PERSON] до 727, 00 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що відповідає його частині як батька дітини (50 %) прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку статтею 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" (з 01.01.2016 року - 1455, 00 гривень / 2 = 727, 50 гривень), в межах позовних вимог (ст.11 ЦПК України). На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача додаткових витрат підлягають частковому задоволенню в частині стягнення 620,27 гривень - витрати понесені на відпочинок дитини. Що стосується витрат на медичні препарати, то в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки як зазначила сама позивач в судовому засіданні деякі ліки куплялися нею на всяк випадок, також матеріли справи не містять доказів, що дитина постійно хворіє, перебуває десь на обліку, що потребує постійного лікування. Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до довідки наданої начальником Червонозаводського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 13.05.2016 року №9600 борг [PERSON] за виконавчим листом №2035/9699/2012 від 26.03.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] у розмір 1179, 32 гривень, становить 981, 32 гривень, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмір 939, 48 гривень, підлягає частковому задоволенню у сумі 809, 76 гривень, що відповідає встановленим індексам інфляції за вказаний у позові період та сумам, що бралися до розрахунку з урахуванням сплачених відповідачем сум. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в дохід держави у розмірі 551, 20 гривень. На підстави вищевикладеного,

Outcome: partial