Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім цього представник позивача просив виселити відповідачів з квартири, що є предметом іпотеки та стягнути на його користь з відповідачів судові витрати по справі. В своїх вимогах представник позивача посилається на те, що 04.04.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МКGWGК00000160, відповідно до якого отримав кредит в сумі 165000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.04.2021 року. Згідно умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісячно в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 13.10.2014 року має заборгованість 798114,59 грн., яка складається з наступного: - 113511,74 грн. - заборгованість за кредитом; - 185359,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 69300,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 429942,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачами [PERSON], [PERSON] 04.04.2006 року уклали договір іпотеки №2426. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 68,70 кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., яка розташована за адресою: м.Хуст, вул. Пирогова, буд. 1 Б кв. 23 і належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 03.04.2006 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 165000,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом публікації повідомлення про виклик на розгляд справи в газеті «Новини Закарпаття» № 71-72 (4388 4389) від 04 липня 2015 року. Причини його неявки суду не відомі Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно довідки виданої ГУДМС України в Закарпатській області відповідачка за адресою [ADDRESS] не проживає, знята з реєстраційного обліку за рішенням суду. З врахуванням наведеного, у відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи без участі відповідачів, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відсутності [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та дослідивши її матеріали суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи 04.04.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МКGWGК00000160, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 165000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.04.2021 року. Згідно умов договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісячно в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 13.10.2014 року має заборгованість 798114,59 грн., яка складається з наступного: - 113511,74 грн. - заборгованість за кредитом; - 185359,86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 69300,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 429942,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], [PERSON] 04.04.2006 року уклали договір іпотеки №2426. Згідно з договором іпотеки відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 68,70 кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., яка розташована за адресою: м.Хуст, вул. Пирогова, буд. 1 Б кв. 23 і належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 03.04.2006 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 165000,00 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином суд констатує, що відповідач порушив умови кредитного договору, ухиляється від виконання взятого на себе зобов`язання перед позивачем по кредитній угоді та договору іпотеки, що дає позивачу правові підстави вимагати задоволення предявлених позовних вимог. Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги з основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, тощо. За умовами договору іпотеки Іпотекодавцем також надано повноваження Іпотекодержателю на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені Іпотекодавця будь-якій особі у разі порушення основного зобовязання. Відповідно до розяснень, що містяться в п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних договорів» від 30.03.2012 року №5 в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у резолютивній частині рішення в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що боржник своїх зобовязань не виконує, суд приходить до переконання, що слід в рахунок погашення заборгованості позичальника [PERSON] за кредитним договором № МКGWGК00000160 від 04.04.2006 р. в розмірі 165000,00 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 68,70 кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., яка розташована за адресою: м.Хуст, вул. Пирогова, буд. 1 Б кв. 23 і належить [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 03.04.2006 року, шляхом з укладанням від імені позивача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочинну купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Відповідно до положень статей 33, 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж тридцяти денний строк. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Крім цього, в судовому засіданні, з досліджених письмових доказів, а саме довідок виданих ГУДМС України в Закарпатській області, встановлено, що відповідачка [PERSON] знята з реєстраційного обліку за рішенням суду від 22.01.2015 року за адресою м. Хуст вул. Пирогова буд. 1 Б, кв. 23. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Що дає суду підстави для відмови у задоволенні вимоги позивача про виселення відповідачів та інших осіб з вказаного будинку, оскільки відповідачі за вказаною адресою не зареєстровані та не проживають. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача слід задовольнити частково, а також у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн., який документально підтверджений в матеріалах справи.

Outcome: partial