Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]; зобов'язати ВГІРФО Жовтневого РВ ММУ УМВС України в Донецькій області зняти [PERSON] з реєстрації у вказаній квартирі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначили, що вони мешкають та зареєстровані за адресою [ADDRESS],на підставі ордеру № 001299-КО, виданому 26.10.1987 року. Вказана квартира належить до державного житлового фонду. [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON], шлюб між сторонами було розірвано заочним рішенням суду від 12.12.2012 року. Крім [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі зареєстрований відповідач, який фактично не проживає за наведеною адресою з липня 2012 року. Не зважаючи на наведене відповідач у добровільному порядку не знімається з реєстрації у вказаній квартирі, на теперішній час позивачам не відомо місце проживання [PERSON], внаслідок чого вони вимушені сплачувати за нього комунальні послуги. В судовому засіданні позивачі не з'явились - надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність та підтримку позовних вимог, не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення у разі повторної неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не з'явився в судове засідання - з невідомих суду причин, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились - надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи в судове засідання не явився - в матеріалах справи міститься заява ККП «КК «Західна» про розгляд справи в відсутність їх представника на розсуд суду. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ордеру серії КО № 0001299 від 26.10.1987 року, виданого на ім'я [PERSON], [PERSON] та її родині з чотирьох чоловік - чоловіка [PERSON], сина [PERSON] та сина [PERSON], було надано право на заняття квартири [ADDRESS]. Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. 08.05.1999 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Відповідно до копії особового рахунку [NUMBER] від 25.06.2014 року на квартиру [ADDRESS], у зазначеній квартирі, наймачем якої є [PERSON], зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно із заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12.12.2012 року, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до посилань [PERSON] та [PERSON], викладених у їх позовній заяві, з липня 2012 року відповідач за адресою своєї реєстрації фактично не проживає, місце мешкання [PERSON] позивачам невідомо. Відповідно до ст.ст. 71,163 Житлового Кодексу України (далі за текстом ЖК України) у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається право користування житловим приміщенням протягом 6 місяців. Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо). Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] підтверджується: - актом ККП «КК «Західна» від 01.07.2014 року, відповідно до якого в ході перевірки встановлено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS], зареєстрований, але не проживає з липня 2012 року, що підтверджують сусіди /; - актом ККП «КК «Західна» від 30.07.2014 року, відповідно до якого судові повістку про виклик до суду [PERSON] відповідачу вручити не представляється можливим, у зв'язку з тим, що за адресою [ADDRESS], останній не проживає, що підтверджують сусіди. З огляду на викладене, проаналізувавши надані позивачами докази у їх сукупності, конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку, що факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] знайшов своє підтвердження в ході розгляду даної справи, з огляду на наведене позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON], [PERSON] в частині зобов'язання ВГІРФО Жовтневого РВ ММУ УМВС України в Донецькій області зняти [PERSON] з реєстрації за адресою [ADDRESS], суд приходить до висновку про доцільність відмови у задоволенні позову в цій частині, враховуючи наступне. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України особа кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод та інтересів та має право на захист таких прав. При цьому ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. Проаналізувавши норми діючого законодавства та конкретні обставини даної справи суд вважає, що позовні вимоги про зняття відповідача із реєстрації у квартирі [ADDRESS] не підлягають задоволенню, оскільки у даному конкретному випадку між сторонами відсутній спір про право - зняття з реєстрації відповідача за вказаною адресою може бути здійснено в порядку виконання рішення суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої увалено судове рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на викладене з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого ними при зверненні до суду із даним позовом у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial