Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач садівницьке товариство «Джерела» в травні 2015 року пред'явив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати цільових внесків у розмірі 4488 гривень. Обґрунтовує позов тим, що відповідач, яка є членом зазначеного товариства, не сплачує цільові внески на електрифікацію та цільові внески на огорожу території, чим порушує п.\~3.8.7. Статуту садівницького товариства, згідно з яким член товариства зобов'язаний до 01 липня поточного року сплачувати вступні, членські і цільові внески у розмірі і в терміни встановлені загальними зборами членів товариства. У випадку несплати вступних, членських і цільових внесків до 01 липня поточного року, сума внесків сприймається як заборгованість. Також, відповідно до п.3.8.1 Статуту зазначеного товариства, член товариства зобов'язаний дотримуватись рішень правління і загальних зборів товариства. Правління товариства «Джерела» неодноразово повідомляло відповідача про необхідність сплати зазначених внесків, однак на даний час розмір її заборгованості зі сплати цільового внеску на електрифікацію території садівницького товариства складає 2680 гривень, з урахуванням коефіцієнта інфляції - 3360 гривень, та зі сплати цільового внеску на огорожу загальної території товариства - 900 гривень, з урахуванням коефіцієнта інфляції - 1128 гривень. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості зі сплати цільових внесків у розмірі 4488 гривень, а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] подав заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи у її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] є членом садівницького товариства «Джерела» та має у власності земельну ділянку площею 0,06 га для ведення садівництва, яку передано їй безоплатно рішенням сесії Довжанської сільської ради народних депутатів №239 від 27 квітня 1995 року. \~Відповідно до положень\~Закону України "Про об'єднання громадян", який був чинним на час утворення товариства, садівничі товариства є добровільними громадськими об'єднаннями для організації колективного саду та городництва і створення умов для культурного проведення вільного часу на земельних ділянках та мають бути зареєстровані в органах державної влади як юридичні особи, які користуються правами і виконують відповідні обов'язки, пов'язані з їхньою діяльністю, а також мають самостійний баланс. Відповідно до статті 13 вказаного Закону\~об'єднання громадян діє на підставі статуту. Згідно із ч. 3 ст. 6 даного Закону всі основні питання діяльності об'єднань громадян повинні вирішуватись на зборах всіх членів або представників членів обєднання. Відповідно до Статуту садівницького товариства «Джерела», який прийнято загальними зборами товариства 26 березня 2011 року та зареєстровано державним реєстратором 08 листопада 2011 року (надалі - Статут), позивач є юридичною особою. Головним завданням товариства є забезпечення захисту прав і інтересів його членів, дотримання ними обов'язків щодо належного використання та утримання неподільного і загального майна товариства, забезпечення своєчасного надходження вступних, членських, цільових та інших внесків в строки, встановлені загальними зборами необхідних для виконання господарських робіт відповідно до кошторису і сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Товариство є організацією добровільно об'єднаних громадян - землекористувачів, землевласників (орендарів) і їх земельних ділянок, приватних чи наданих в користування в єдину територію із збереженням меж обособленості їх ділянок на основі договірного, фіксованого членства для спільного ведення садівництва. Виконання Статутних вимог товариства - обов'язкове для всіх членів товариства та членів їх родин, які знаходяться на цій єдиній загальній території. Пунктами 2.6, 2.7 зазначеного Статуту передбачено, що членські внески - грошовий неповоротний внесок, який щорічно вноситься членом товариства в касу товариства для забезпечення поточної діяльності товариства,\~\~цільові внески - грошові, інші майнові та немайнові цінності членів товариства, що вносяться понад членські внески для утримання та розвитку інфраструктури. Пунктами 3.8.7, 3.8.8 Статуту садівницького товариства «Джерела» передбачено, що член товариства зобов'язаний до 1 липня поточного року сплачувати вступні, членські і цільові внески у розмірі і в терміни встановлені загальними зборами членів товариства. У випадку несплати вступних, членських і цільових внесків до 1 липня поточного року, сума внесків сприймається як заборгованість. Несплачені членом товариства членські, вступні та цільові внески більше року, стягуються з нього через суд.\~\~ Відповідно до п. 5.2 Статуту, вищим органом управління товариства є загальні збори\~\~Загальні збори товариства встановлюють на підставі затвердженого кошторису розміри щорічних членських, вступних та цільових внесків і строки їх внесення (п. 5.2.7). Пунктом 5.4 Статуту передбачено, у випадку якщо скликання загальних зборів неможливе, збирають збори уповноважених членів товариства з представництвом один уповноважений від двох членів товариства. Збори уповноважених членів товариства мають право вирішувати будь-які питання, стосовно до їх компетенції, за винятком прийняття рішень про реорганізацію й ліквідацію. Протоколом засідання представників уповноважених членів садівницького товариства «Джерела» №4 від 14 липня 2011 року та додатком до постанови від 14 липня 2011 року, затверджено зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва електропостачання садових будинків садівницького товариства «Джерела» в сумі 315142 гривень, а також розрахунок суми цільового внеску на електрифікацію території садівницького товариства в розмірі 2680 гривень на одного члена товариства. Крім цього, відповідно до протоколу зборів № 2 від 10 травня 2012 року та кошторису витрат на огорожу, затвердженого рішенням зборів садівницького товариства від 10 травня 2012 року, встановлено кошторис витрат на встановлення огорожі, який склав 99 000 гривень та цільовий внесок на одного члена товариства у розмірі 900 гривень. 05 травня 2013 року за №12/13 та 20 січня 2015 року за №8/1-14 позивачем на адресу відповідача направлено попередження про виниклу заборгованість зі сплати цільових внесків на електрифікацію території товариства та будівництво загальної огорожі, яку слід сплатити. Однак, відповідач встановлені цільові внески на електрифікацію території садівницького товариства, а також на огорожу загальної території, не сплатила. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За вказаних обставин судом установлено, що внаслідок невиконання відповідачем [PERSON] зобовязання, істотно порушені права позивача, оскільки він значною мірою позбавлений можливості отримати кошти, які розраховував отримати за рахунок сплачених цільових внесків від члена садівницького товариства «Джерела». З цих підстав до стягнення з відповідача [PERSON] в користь позивача підлягає 2680 гривень заборгованості зі сплати цільового внеску на електрифікацію території садівницького товариства та 900 гривень заборгованості зі сплати цільового внеску на огорожу загальної території товариства. Разом з тим, вимоги позивача про стягнення зазначених сум заборгованості з урахуванням індексу інфляції, до задоволення не підлягають, оскільки: Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до методики розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції цей розрахунок проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Тобто, необхідними даними при обчисленні сум інфляційного збільшення заборгованості є: розмір заборгованості, момент її виникнення, період прострочення її виплати та сукупний індекс інфляції за цей період. Як слідує з позовної заяви, сума заборгованості відповідача з врахуванням коефіцієнта інфляції по Тернопільській області за 2014 рік 125,4% по цільовому внеску на електрифікацію території садівницького товариства становить 3360 гривень, по цільовому внеску на огорожу загальної території товариства - 1128 гривень. Зазначене обчислення інфляційного збільшення заборгованості не відповідає вимогам закону, не містить визначення конкретного періоду, за який нараховано індекс інфляції, що позбавляє суд перевірити його правильність. Зокрема, позивач не вказує, коли саме відповідачу стало відомо про необхідність сплати цільового внеску на електрифікацію території садівницького товариства в розмірі 2680 гривень та цільового внеску на огорожу загальної території товариства в розмірі 900 гривень, тобто з якого часу [PERSON] знала про наявність у неї зобовязань перед позивачем по кожному із зазначених платежів, протягом якого часу ухилялася від їх виконання, та за який саме період нараховано інфляційні втрати. Жодного розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції в позовній заяві не наведено, до матеріалів справи такого розрахунку не надано. Крім цього, індекс споживчих цін (індекс інфляції) встановлюється на кожен місяць загальним значенням по Україні за повідомленням Державної служби статистики України в офіційних джерелах. Загальний відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період прострочення платежу. За даними величин індексів інфляції у 2014 році Державної служби статистики України загальний відсоток інфляції по Україні за вказаний період становив 124,87%. Прийняття за основу розрахунку інфляційного збільшення заборгованості коефіцієнта інфляції по Тернопільській області в розмірі 125,4% не ґрунтується на вимогах закону. За вказаних обставин розрахунок інфляційного збільшення заборгованості на суму 908 гривень (4488 3580) суд не може визнати обгрунтованим, а тому позов у цій частині до задоволення не підлягає. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача шляхом стягнення в його користь із відповідача заборгованості зі сплати цільового внеску на електрифікацію території садівницького товариства в розмірі 2680 гривень та цільового внеску на огорожу загальної території товариства в розмірі 900 гривень. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 509, 526, 610, 614, 625 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial