Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (далі НАСК «Оранта») та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Під час розгляду справи позов уточнила та в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 13.04.2014 року за участю автомобілів ВАЗ-21099, державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та «Hyundai», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23.05.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту - ВАЗ-21099, державний номер [NUMBER], була застрахована в НАСК «Оранта» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 50000 гривень та встановлена франшиза в розмірі 510 гривень. Позивачка звернулася до НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування, яке дотепер їй не відшкодоване. У зв'язку з наведеним та враховуючи, що відповідачем [PERSON] під час розгляду справи на її користь були сплачені франшиза у розмірі 510 грн. та моральна шкода, просила суд стягнути з НАСК «Оранта» страхове відшкодування у розмірі 49490 грн., з [PERSON] - матеріальну шкоду у розмірі 13053,49 грн., а також понесені судові витрати по справі, зокрема: витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.; витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1300 грн.; судовий збір у розмірі 869,03 грн. Позивачка та її представники у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позов підтримали повністю. Представник відповідача НАСК «Оранта» у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов визнав в частині стягнення страхового відшкодування в розмірі 26562,84 грн. Відповідач [PERSON] надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов визнав частково, просив також розстрочити виконання рішення суду, присудивши сплату ним на користь позивачки матеріальної шкоди не більше 500 грн. щомісяця. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. 13.04.2014 року за участю автомобілів ВАЗ-21099, державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON], та «Hyundai», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить позивачці [PERSON], сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 23.05.2014 року, яка набрала законної сили 03.06.2014 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ВАЗ-21099, державний номер [NUMBER], під час ДТП був [PERSON] Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту - автомобіля ВАЗ-21099, державний номер [NUMBER], на час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивачки, була застрахована в НАСК «Оранта», про що свідчить страховий поліс № АС/1370122 і яким передбачено виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну в розмірі 50000 грн. та передбачено франшизу в розмірі 510 грн. Дорожньо-транспортна пригода визнана страховиком НАСК «Оранта» як страхова подія, про що 24.06.2014 року був складений страховий акт № ОЦВ-14-3495/1 та нараховане страхове відшкодування. Відповідно до висновку № 34 від 16.04.2015 року автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачки становить 63053,49 грн. (з врахуванням ПДВ). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму. Згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 12.1 ст.12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно ч.1 та ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, виходячи з вартості відновлюваного ремонту автомобіля «Hyundai», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], визначеного в результаті автотоварознавчого дослідження, суд стягує на користь позивачки з НАСК «Оранта» страхове відшкодування у розмірі 49490 грн. без урахування ПДВ, тому що фактичне здійснення ремонту автомобіля ще не зроблено та невідомо, чи буде надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, а також без урахування передбаченої договором страхування франшизи в розмірі 510 грн., а з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 3054,57 грн. (63053,49 грн. - 20% ПДВ 10508.92 грн. - франшиза 510 грн. = 49490 грн. + 3054,57 грн.). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Аналогічна позиція міститься у п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 р. Для визначення суми матеріальної шкоди, завданої їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачкою за проведення автотоварознавчої експертизи сплачено 1300 гривень, що підтверджується квитанцією № 08042015163916 від 08.04.2015 року. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи чинне законодавство та матеріали справи, виходячи з ціни позову та принципу пропорційності,суд стягує на користь позивачки з відповідача НАСК «Оранта» витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1020,50 грн. (що складає 78,5% від ціни позову), судовий збір у розмірі 494,90 грн.; з відповідача [PERSON] - витрати на проведення експертизи у розмірі 65,40 грн. (23,4% задоволених вимог) та судовий збір у розмірі 30,55 грн. Разом з тим вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, оскільки окрім акту приймання-передачі наданих послуг від 07.05.2015 року суду не надано розрахунково-касового документу, який би свідчив про дійсну оплату послуг адвоката з боку [PERSON] Також суд, враховуючи майновий стан відповідача, який сплачує аліменти, має на утриманні батьків-пенсіонерів та вагітну цивільну дружину, на підставі ст.217 ЦПК України вважає за можливе розстрочити виконання ним рішення з щомісячною виплатою по 500 (п'ятсот) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial