Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням кв. [ADDRESS] . Також просить суд зняти відповідача з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Позовні вимоги мотивує тим, що є власницею нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Відповідач, хоч і зареєстрований у зазначеній квартирі, там не проживає більше року без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться. В судове засідання позивач не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №235561625 від 04.12.2020 року, виданого Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської рад Рівненської області та копією біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 24 жовтня 2001 року, яка зареєстрована на товарній біржі «Фенікс К» 24 жовтня 2001 року за реєстраційним №129н-2001. (а.с. 3) Реєстрація відповідача [PERSON] , [INFO] в квартирі [ADDRESS] , підтверджується адресною карткою м. Рівне, що видана адміністратором відділу ведення реєстру територіальної громади Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради від 09.12.2020 року №55126. (а.с.10) 02 грудня 2020 року комісією в складі Федорової Н.Д., що проживає в [ADDRESS] , [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] складено акт про те, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає більше року. (а.с.12) Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі [ADDRESS] створює позивачу перешкоди у користуванні майном, зокрема зумовлює сплату комунальних послуг у більшому розмірі. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації понад один рік. Відповідно до вимог частини другої ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування житловим приміщенням підлягає припиненню відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України. Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо позбавлення права користування спірним приміщенням. Згідно з ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стосовно позовної вимоги [PERSON] про зняття відповідача [PERSON] з реєстрації у квартирі [ADDRESS] суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що вимога в частині зняття відповідача з реєстрації до задоволення не підлягає, оскільки рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є правовою підставою для зняття його з реєстрації у даному житловому приміщенні. Відповідно до ст.141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Квитанцією від 10.12.2020 року №0.0.1935891500.1 стверджується сплата [PERSON] судового збору у розмірі 840,80 грн. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial