Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] з позовом до відповідачів про визнання права на спадщину за заповітом. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 22 лютого 2012 року був утворений дитячий будинок сімейного типу на базі прийомної сім'ї подружжя [PERSON] та [PERSON]. До дитячого будинку сімейного типу подружжя [PERSON] із прийомної сім'ї подружжя [PERSON] були переведені діти - вихованці, в тому числі й малолітня [PERSON], [INFO]. [PERSON], зареєстрована в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] та має повнолітню сестру [PERSON], [INFO], яка проживає окремо від неї. Право власності на зазначену квартиру на підставі нотаріально посвідченого договору міни від 07 серпня 1998 року, зареєстроване за [PERSON] (прабабкою дитини), [PERSON] (бабусею дитини) та [PERSON] (сестрою дитини), тобто квартира [ADDRESS], яка складається із п'яти житлових кімнат, загальною площею 98,7 кв.м., житловою площею 65,7 кв.м., належить вищевказаним особам на праві спільної власності. В договорі міни не були зазначені частки співвласників квартири, що набувалися у власність родичами [PERSON], і взагалі не був зазначений правовий режим спільності на вищевказану квартиру. Позивач вважає, що кожному з трьох співвласників квартири належить 1/3 частка квартири [ADDRESS], оскільки між ними була відсутня будь-яка домовленість щодо розміру часток, а в договорі міни не зазначений правовий режим спільної власності. [INFO] року померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею першої черги за законом після померлої [PERSON] є її донька [PERSON], яка відповідно до вимог діючого законодавства звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Але [PERSON], через хворобу, після подання заяви про прийняття спадщини не встигла юридично оформити спадщину на своє ім'я після померлої матері. Але при цьому, вона вважається власником спадщини [PERSON], яка складається із 1/3 частки квартири [ADDRESS], оскільки вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, не відмовлялася від спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON], її доньці, [PERSON], стало належати 2/3 частки квартири [ADDRESS], а саме: 1/3 частка квартири, право власності на яку вона набула на підставі договору міни, і 1/3 частка квартири, право власності на яку вона набула в порядку спадкування за законом після своєї померлої матері [PERSON] За життя, [PERSON] склала заповіт і все своє майно заповідала [PERSON], який був посвідчений державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської нотаріальної контори Бурдік С.С. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 часток квартири [ADDRESS]. Проте право власності на належну [PERSON] 1/3 частку квартири, яку вона отримала у власність в порядку спадкування за законом після померлої матері, до теперішнього часу зареєстроване за [PERSON]. 27 лютого 2013 року позивач в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] після смерті її бабусі [PERSON]. Але у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки квартири, що знаходиться [ADDRESS], постановою державного нотаріуса Бурдік С.С. було відмовлено в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між померлими [PERSON] та [PERSON]. Однак на думку позивача факт родинних відносин між зазначеними особами встановлений рішенням Самарського суду м. Дніпропетровська. Приймаючи до уваги зазначені обставини, вважає, що малолітня [PERSON] має право на отримання спадщини за заповітом після померлої [PERSON], якій на момент смерті належали дві/треті частки квартири [ADDRESS], і за малолітньою дитиною [PERSON] повинно бути визнане право власності на зазначено нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади в особі Дніпровської районної в місті Дніпродзержинську ради, в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі та винести рішення на розсуд суду, враховуючи інтереси малолітньої особи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу по суті без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково за наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що позивач є матір'ю-вихователем дитячого будинку сімейного типу на базі прийомної сім'ї подружжя [PERSON]. До дитячого будинку сімейного типу із прийомної сім'ї подружжя [PERSON] була переведена малолітня [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються паспортом [PERSON], виданим Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області, угодою про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу подружжя [PERSON] від 01.03.2012 року № 14, затверджену виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради, рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 22 лютого 2012 року №61 про утворення дитячого будинку сімейного типу на базі прийомної сім'ї та переведення і влаштування на спільне проживання і виховання малолітніх дітей. [PERSON] зареєстрована в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» від 04.11.2013 року. Право власності на зазначену квартиру на підставі договору міни від 07 серпня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий номер № 665, було зареєстроване за [PERSON] (прабабкою малолітньої [PERSON]), [PERSON] (бабусею малолітньої [PERSON]) та [PERSON] (сестрою малолітньої [PERSON]). Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 4 ст. 355 ЦК України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленністю співвласників або законом. Зважаючи на те, що режим спільної власності на квартиру [ADDRESS], між співвласниками в договорі міни та за домовленістю між ними визначений не був, суд приходить до висновку, що кожен із співвласників мав рівну частку у праві власності на вищевказану квартиру. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 09 листопада 2010 року, актовий запис № 380. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Єдиною спадкоємицею першої черги за законом після померлої [PERSON] є її донька [PERSON], яка звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори після встановлення їй рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2011 року додаткового строку, тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини. Незважаючи на те, що [PERSON] скористалася своїм правом на прийняття спадщини та зверталася до нотаріуса з відповідною заявою, але всупереч обставин, незалежних від неї, не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з чим до теперішнього часу право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис № 772. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири [ADDRESS]. 27 лютого 2013 року позивач в інтересах останньої малолітньої [PERSON] звернулася до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] після смерті її бабусі [PERSON]. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки квартири [ADDRESS], постановою державного нотаріуса Бурдік С.С. Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 31 жовтня 2013 року було відмовлено в зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між померлими [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 331 ЦК України, ... якщо право власності на нерухоме майно відповідно до до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Виходячи зі змісту заповіту [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Бурдік С.С. Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 23.06.2011 року, спадкоємець після смерті заповідача успадкує належні їй всі права та обов'язки, а також все інше майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право. Але зважаючи на те, що на час смерті [PERSON] за нею не було зареєстроване, в установленому законом порядку, право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка є спадщиною після смерті [PERSON], суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі. На підставі ст. 331, ч. 1, 4 ст. 355, ч. 1 ст. 357, ст.ст. 1216-1218, ч. 2 ст. 1220, ст.ст. 1223 ЦК України, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір",

Outcome: partial