Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття відповідача з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Окрім неї у зазначеній квартирі також зареєстрований [PERSON] , який більше десяти років у квартирі позивача не проживає. У зв`язку із тим, що в квартирі зареєстрований відповідач, позивач змушений сплачувати за нього комунальні платежі, а також виникають труднощі, пов`язані із розпорядженням своєю власністю. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , а також зняти відповідача з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією дубліката договору купівлі-продажу квартири від 04 травня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори Шарафєєвою І. В., [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . Згідно з довідкою ОСББ «Наша Сила» м. Селидове № 1446 від 21 вересня 2019 року, в зазначеній квартирі, окрім позивача, також зареєстрований [PERSON] . Згідно з актом про не проживання від 12 вересня 2019 року. складеного за результатами перевірки житлових умов власника квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] за зазначеною адресою не проживає більше десяти років. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач за вищезазначеною адресою не проживає більше десяти років, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Разом з тим, згідно з положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" судове рішення, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням,що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації, а отже вимога щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача за вказаною адресою в примусовому порядку є передчасною та не підлягає задоволенню. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття відповідача з реєстрації за місцем проживання, є та такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial