Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. [PERSON] являється сином [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року. За життя [PERSON] отримав у спадщину після смерті [INFO] року свого батька [PERSON] домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. Після укладення шлюбу між нею та [PERSON] вищевказане домоволодіння було передано їм у повне користування та розпорядження власником [PERSON] У зв'язку з тим, що згаданий будинок А-1 був непридатним для приживання та використання, вона з чоловіком [PERSON] поряд побудували новий житловий будинок Б-1 із господарськими будівлями та спорудами. [INFO] року помер [PERSON] Згідно рішення суду було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька - [PERSON] Старе домоволодіння А-1, що розташоване поряд з новозбудованим Б-1, після смерті [PERSON] було знесене. Після смерті [PERSON] виявилося, що він за свого життя не отримав правовстановлюючі документи ні на спадкове майно а саме: домоволодіння А-1, що залишилось після його батька, ні на домоволодіння Б-1, що було збудоване її чоловіком та нею. У зв'язку з тим, що [PERSON] після смерті батька [PERSON] своєчасно не звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на старий будинок А-1 за адресою: [ADDRESS], а також не оформив правовстановлюючого документа на новий будинок Б-1 за тією ж адресою, та не зареєстрував своє право власності на нього, тому вона - позивач на даний час не має можливості оформити спадщину, у зв'язку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок «Б-1» (загальною площею 31.7 кв. м., житловою площею 11.2 кв.м.), сараю «В», погребу «Г», що розташований за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок «Б-1» (загальною площею 31,7кв.м, житловою площею 11,2кв.м), сараю «В», погребу «Г», що розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідач до суду не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги визнає. Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що є сусідами подружжя [PERSON] та [PERSON] на [ADDRESS] Батько [PERSON] - [PERSON] віддав сину стару хату по [ADDRESS] а сам [PERSON] проживав у [ADDRESS]. [PERSON] разом з дружиною [PERSON] на початку 90-х років побудували замість старої хати нову. Суд, вислухавши доводи представника позивача, допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 15.10.1985 року, зареєстрованого в реєстрі за №1702, [PERSON] отримав у спадщину будинок за адресою: [ADDRESS], який складається з жилого будинку А-1 жилою площею 24,7кв.м, сараїв Б-1, В та забору №1 (а.с.10, 11). Згідно технічного паспорта від 15.10.2015 року за адресою: [ADDRESS] у 1990 році був побудований інший житловий будинок Б-1, погреб Г та сарай В (а.с.12-14). У зв'язку з цим в силу положень п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 N 127 та зареєстрованої в Мінюсті України 10.07.2001р. за N 582/5773, вказаний будинок не належить до самочинного будівництва. Доводи позивача та його представника в тій частині, що [PERSON] фактично передав домоволодіння за адресою: [ADDRESS] яке складається з жилого будинку А-1 жилою площею 24,7кв.м, сараїв Б-1, В та забору №1, своєму синові [PERSON] та [PERSON] у повне користування та розпорядження, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, як того вимагають приписи ст.ст.10, 60 ЦПК України. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] в обґрунтування цих доводів не являються належними та допустимими доказами в розумінні ст.57-60 ЦПК України. Крім того не підтверджені належними та допустимими доказами доводи позивача в тій часині, що саме [PERSON] побудував новий будинок за адресою: [ADDRESS], який складається з жилого будинку Б-1, погребу Г та сараю В, оскільки згідно з наявними в матеріалах справи документами будівництво даного будинку відбувалось у 1990 році, тобто ще за життя [PERSON], який отримав у спадщину будинок [ADDRESS] Також суд зазначає, що згідно з існуючим на час спорудження житлового будинку законодавством (ст.ст.6, 28 ЗК України, ст.16, 17 Закону України "Про власність") при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить і право володіння або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Індивідуальне житлове будівництво здійснювалося з метою забезпечення житловою площею тих громадян і членів їх сімей, яким у встановленому порядку надано право на земельну ділянку для будівництва. Участь інших осіб у спорудженні будинку не може слугувати підставою для визнання за такими особами права власності на частку у спорудженому будинку. Такі особи можуть лише вимагати відшкодування власником будинку понесених ними затрат. Лише у виняткових випадках, якщо з урахуванням всіх обставин справи та в результаті з'ясування істинних правовідносин сторін буде встановлено, що сторонні особи брали участь у спорудженні будинку на підставі укладеної із забудовником та членами його сім'ї угоди про створення спільної власності на будинок з метою забезпечення зазначених осіб жилими приміщеннями, за особами, які, не будучи членами сім'ї забудовника, брали участь у спорудженні будинку, може визнаватися право на частку в будинку. Позивачем [PERSON] не надано суду доказів того, що вона разом з чоловіком [PERSON] брали участь у спорудженні нового будинку Б-1 на підставі укладеної із [PERSON] угоди про створення спільної власності на будинок [ADDRESS] Отже на підставі викладеного суд зазначає, що будинок за адресою: [ADDRESS], який складається з жилого будинку Б-1, погребу Г та сараю В, не є власністю [PERSON], а належить [PERSON] та входить до складу спадщини після його смерті. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.8). Оскільки спадкодавець помер й спадщина відкрилась [INFO], тобто до набрання чинності ЦК 2003р., тому дані правовідносини регулюються ЦК 1963р. й застосовуються норми ЦК 1963р. Згідно зі ст.524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до ст. 529 Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529-535 ЦК Української РСР. Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов'язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина [PERSON], у зв'язку з чим була заведена спадкова справа №360 (а.с.171-179). 14.11.1996 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.179). Крім того спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] являється його син [PERSON] (а.с.5). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 24.09.2015 року встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, а саме: домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] що відкрилась після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року (а.с.15-16). Отже з наведеного вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями після смерті [PERSON], у зв'язку з чим кожний з цих спадкоємців успадкував по ? частині будинку за адресою: [ADDRESS], однак належних документів на вказаний спадковий будинок спадкоємці не оформили. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить, крім іншого, й ? частина будинку [ADDRESS] Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця, чоловік, що його пережив, а також батьки. Після смерті [PERSON] його дружина - позивач по справі та діти [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги, що підтверджено актовим записом про шлюб, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб та свідоцтвами про народження (а.с.57, 62-66, 70). [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа 92/2015 (а.с.42-168), але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки з'ясовано, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, подавши нотаріусу відповідні заяви про відмову від спадщини (а.с.50, 69). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості відсутні щодо власника будинку [ADDRESS] що підтверджено Інформаційними довідками (а.с.30-39). Відповідно до технічного паспорта від 15.10.2015 року житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] складається з житлового будинку «Б-1» (загальною площею 31,7кв.м., житловою площею 11,2кв.м.), сараю «В», погребу «Г». Отже з матеріалів справи вбачається, що дійсно [PERSON] за життя не оформив в установленому законом порядку документи на успадковану ним ? частину вказаного будинку, що позбавило позивача можливості оформити спадщину в позасудовому порядку у нотаріуса. На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від неї обставин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, але ніхто, крім неї на спадщину не претендує і вона бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту їх прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial