Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: усунути перешкоди у користуванні належним йому на праві власності житловим будинком за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] шляхом виселення [PERSON] з вказаного житлового будинк; стягнути з [PERSON] завдану йому моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. В цьому будинку зареєстровані він та його син [PERSON]. Влітку 2011 року [PERSON], без його дозволу, вселив до будинку незнайому жінку - [PERSON]. Він неодноразово вимагав від відповідачки і від [PERSON], щоб [PERSON] залишила його будинок, але вони не звертали уваги на його вимоги. Відповідачка без його дозволу та безоплатно користується будинком, не сплачує комунальні послуги, вчиняє в домі безлад, приводить до будинку своїх родичів, які на прохання залишити будинок ніяк не реагують. [PERSON] постійно провокує його сина на сварки з ним, що змусило його звертатися з заявою до Дніпровського РВ Дніпродзержинського ГУ ГУМВС України у Дніпропетровській області на протиправну поведінку [PERSON] Тривалий час питання про виселення відповідачки він намагався вирішити власними силами, тому не звертався до відповідних інстанцій. Своїми діями, пов'язаними з протиправним проживанням [PERSON] в належному йому будинку, відповідачка завдала йому моральної шкоди. Він тривалий час живе в обстановці постійного стресу, в зв'язку з вчиненням нею дій, обмежуючих його в праві користуватися своїм майном. Його морально пригнічує ігнорування відповідачкою його вимог по виселенню її з його власності, зухвале відношення до нього, а саме запрошення нею до його будинку її родичів. Вона не має ніякої поваги до його похилого віку та його хворобливого стану здоров'я. Моральну шкоду, завдану йому [PERSON], він оцінює в 5 000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримував заявлений позов, надавши суду пояснення аналогічні його обґрунтуванню. Пояснив також, що відповідачка його шантажувала, не платила за проживання, не економила комунальні послуги, привозила внуків, які бешкетували. Після його звернення з цим позовом до суду відповідачка та його син уже більше місяця не проживають в належному йому будинку, але він бажає щоб суд задовольнив його позовні вимоги, бо в іншому випадку вони знову повернуться в будинок і будуть в ньому проживати без його згоди. Він раніше звертався із заявами в міліцію на неправомірну поведінку свого сина, але з заявами відносно неправомірних дій відповідачки не звертався. Не звертався він також і до суду з позовом про виселення відповідачки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомила, не заявляла про розгляд справи за її відсутності та не надавала заперечень проти позову. У відповідності до ч. 1 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рушення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 21 жовтня 1998 року № 276 [PERSON] належить на праві приватної власності жилий будинок, який розташований в [ADDRESS] Право власності [PERSON] було зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу № 206 за реєстровим № 23685 від 09.11.1998 р. Відповідно до довідки Квартального комітету № 7 Дніпровського району про склад сім'ї та місце реєстрації № 1845 від 09.07.2014 року в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON] (власник) та [PERSON] (син). 02 липня 2014 року головою квартального комітету № 7 Дніпровського району було засвідчено довідку-акт за підписами [PERSON], [PERSON], про те, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS], який є власністю [PERSON], без дозволу проживання власника та без реєстрації з 12 липня 2011 року. З матеріалів справи вбачається, що згідно бази даних Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГМВС України в Дніпропетровській області: гр. [PERSON] з заявами та повідомленнями, про неправомірну поведінку його сина [PERSON] звертався: 13.05.2014 р., ЖЕО 3555, матеріал списано в справу згідно ЗУ «Про звернення громадян»; 10.06.2014 р., ЖЕО 4415, матеріал зареєстровано до ЄРДР 12014040790001129, який знаходиться в провадженні Дніпровського РВ, що підтверджується листом Дніпродзержинського МУ ГУУМВС України в Дніпропетровській області від 16.06.2014 р. № 11252. Згідно висновку за матеріалами ЖЄОЗПВКП № 3555 від 16.05.2014 р. відносно прийняття мір до [PERSON], який постійно влаштовує сварки та виганяє з дому свого батька [PERSON], громадянину [PERSON] було винесено офіційне попередження про недопущення скоєння злочинів та правопорушень. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає доведеним у судовому засіданні, що вселившись та проживаючи без згоди власника у житловому будинку [ADDRESS] м. Дніпродзержинську, [PERSON] тим самим створювала перешкоди [PERSON] в користуванні належним йому на праві власності житловим будинком. Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно усунути перешкоди [PERSON] зі сторони відповідача [PERSON] у користуванні належним йому житловим будинком, шляхом виселення [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] м. Дніпродзержинську. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди. Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 своєї постанови №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з наступними змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов'язково повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідачки завданої позивачу моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено протиправність поведінки відповідачки, оскільки раніше він не звертався до правоохоронних органів з заявами на таку її поведінку. Позивач стверджує, що відповідачку до його будинку вселив його син, без його згоди, і без його згоди вона проживала в будинку, тим самим порушуючи його права власника. Але, якщо вказані обставини спричиняли позивачу моральну шкоду, що полягала в душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою відповідачки, то ніщо не перешкоджало йому зразу ж після вселення відповідачки в будинок звернутися до суду з позовом про захист своїх прав власника та про її виселення. Крім того, при вирішенні справи про відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що позивачку в будинок вселив син відповідача, і суду не надано доказів того, що їй було відомо про незгоду позивача на її вселення та на проживання в будинку. З відповідними заявами до правоохоронних органів позивач не звертався. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову про стягнення з відповідачки на його користь моральної шкоди. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, відповідно ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 243,60 грн. сплаченого позивачем судового збору за вимогами про захист права власності та половину суми сплаченої за надання правової допомоги адвокатом, а всього 643,60 грн.

Outcome: partial