Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулось ПАТ КБ „ПриватБанк, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № K2V4AN24280037 від 10 червня 2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 35956,98 доларів США на термін до 9 червня 2015 року. За договором поруки [PERSON] поручився перед позивачем за належне виконання [PERSON] своїх зобовязань. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконує, у звязку з чим станом на 26 червня 2015 року має заборгованість 92640,02 доларів США, з яких 29512,51 доларів США - заборгованість за кредитом, 7416,78 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1987,85 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 49300,21 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,80 доларів США - штраф (фіксована частина), 4410,87 доларів США - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість по кредитному договору № K2V4AN24280037 від 10 червня 2008 року в розмірі 92640,02 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 26 червня 2015 року становить 1963041,93 грн. та судовий збір в сумі 29445,63 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та вважають, що кошти за кредитом відповідачкою спочатку сплочувалися частинами, а потім в звязку з матеріальним становищем перестали сплочуватися, про стягнення боргу вже розглядалися справи в Дніпропетровську і взагалі на даний час закінчився позовний строк на стягнення боргу, а тому просять в позові відмовити та справу закрити . Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], її представника та дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 червня 2008 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № K2V4AN24280037, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти на придбання автомобіля у розмірі 35956,98 доларів США на термін до 9 червня 2015 року, зі сплатою 15 відсотків річних за користування кредитом, що підтверджується копією кредитно-заставного договору (а.с. 11-14). За договором поруки від 10 червня 2008 року [PERSON] поручився перед позивачем за належне виконання [PERSON] своїх зобовязань і відповідає перед кредитором як солідарний боржник, що підтверджується копією договору поруки (а.с. 15). В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором [PERSON] надала в заставу автомобіль CHEVROLET Captiva, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить їй на праві власності, що підтверджується копією кредитно-заставного договору (а.с. 11-14). Відповідач зобовязувалася в порядку та на умовах, що визначені договором (п.п.17.17- 17.19) повертати кредит з 21 по 25 число кожного місяця, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу у розмірі 784,35 доларів США, що підтверджується копією вищевказаного договору (а.с. 11-14). Проте, у зв'язку з порушенням виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором відповідач станом на 26 червня 2015 року має заборгованість 92640,02 доларів США, з яких 29512,51 доларів США - заборгованість за кредитом, 7416,78 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1987,85 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 49300,21 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,80 доларів США - штраф (фіксована частина), 4410,87 доларів США - штраф (процентна складова), що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 4-6). Відповідно до довідки Національного банку України офіційний курс гривні щодо долара США станом на 24 листопада 2015 року становить 24,06 гривень (а.с.67). ( курс долара станом на час розгляду справи). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. У відповідності зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Позика глави 71 ЦК України (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Вирішуючи питання щодо стягнення пені суд враховує приписи ч.4 ст.42 Конституції України та положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" про те, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, а вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, внаслідок чого із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-100цс14). З урахуванням зазначеного суд вважає, що розмір неустойки (пені) необхідно зменшити з 49300,21 доларів США до 29000 доларів США, виходячи із засад розумності та справедливості. Суд вважає, що строк позовної давності по даній справі не сплив, поскільки як вбачається із кредитно-заставного договору датою погашення кредиту вказано 09.06.2015 року і строк позовної давності має відраховуватися з цієї дати. (а.а.14). Відносно тверджень відповідачки [PERSON] та її представника, що в м. Дніпропетровську в судах уже розглядалися справи з приводу стягнення з неї боргу та є справи які розглядаються з цих же підстав та між цими ж сторонами, то таких доказів під час розгляду справи відповідачка суду не надала та не зазначила. Враховуючи викладене, суд вважає, що з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути солідарно на користь ПАТ КБ „ПриватБанк заборгованість по кредитному договору № K2V4AN24280037 від 10 червня 2008 року в сумі 72339,81 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 24 листопада 2015 року становить 1740495,83 грн., з яких 29512,51 доларів США - заборгованість за кредитом, 7416,78 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1987,85 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 29000 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 11,80 доларів США - штраф (фіксована частина), 4410,87 доларів США - штраф (процентна складова). На відшкодування витрат по сплаті судового збору з відповідачів солідарно на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути 26107 грн. 44 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial