Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом (а.с.69-75 т.1) і вимоги обґрунтовує тим, що з 25.05.2010 року по 07.07.2016 року він перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». 07.07.2016 року його було звільнено з ДП у зв`язку з втратою працездатності внаслідок трудового каліцтва і встановлення інвалідності (п.5 ст.40 КЗпП України). Він працював за професією виконуючого обов`язки заступника начальника відділу головного механіка. Відповідно до акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №8 від 07.12.2017 року о 14 год. 10 хв. 25 лютого 2016 року при виконанні трудових обов`язків з позивачем стався нещасний випадок. Нещасний випадок стався за наступних обставин: На підставі протоколу №4 виробничої наради від 22.02.2016 року при директору [PERSON] , начальнику відділу головного механіка [PERSON] було доручено провести монтаж та нівелювання рейок для візка видалення шлаку від електропечі №2 згідно Графіку. 25.02.2016 року близько 11 год. 00 хв. головний інженер [PERSON]., начальник відділу головного механіка [PERSON] та він, виконуючий обов`язки заступника начальника відділу головного механіка [PERSON]., прибули в сталеплавильний цех №31, на місце виконання робіт біля електропечі ДСП-2 для обговорення робіт, які необхідно було виконати. Роботи по підготовці приямку до монтажу привода та монтажу рейок під візок [PERSON] доручив йому у присутності [PERSON] . Обговоривши виробничі питання [PERSON] , [PERSON] та він повернулись до своїх безпосередніх робочих місць до відділу головного механіка, в адміністративний корпус ДП «Завод ОБ та ВТ». Старший сталевар [PERSON] дав команду кранівнику [PERSON] взяти ківш на ковшовій дільниці на горизонтальному стенді підігріву та ковшовому [PERSON] - провести стропування ковша на траверсу мостового крану реєстраційний № 2623 . Після стропування ковша кранівник [PERSON] перемістила його до балкону для проведення огляду футеровки ковша та ступеню його нагріву. Після подачі ковша під випуск плавки, близько 14 год. 00 хв., був проведений злив металу на рівень близько 600-700 мм., від верхньої кромки ковша. За вказівкою старшого сталевара [PERSON] ківш був відведений від печі на 2-3 метра на п`ять хвилин для повного розплавлення феродобавок. Під час обідньої перерви позивачем було прийнято рішення, що після перерви він разом із [PERSON] підуть на сталеплавильну ділянку для виконання завдання, яке йому було доручено [PERSON] . Відразу після обідньої перерви, шляхом проходу через зону охолодження злитків потерпілі прибули до місця виконання робіт, при цьому не попередивши нікого з керівництва цеху про те, що будуть працювати та не переконавшись у відсутності небезпечних факторів. Кранівник [PERSON] , не знаючи, що в приямку працюють люди, не маючи змоги їх бачити і так як перед цим при транспортуванні ковша під злив на шляху руху крану не було сторонніх осіб, подала звуковий сигнал, зробила переміщення візком, розвернула траверсу, підняла ківш на висоту вище скрапних корзин та почала рух по сталеплавильній дільниці. Не доїхавши до приямку близько 6 м., кранівник [PERSON] помітила людей, які знаходилися у приямку, [PERSON] зупинила кран і в черговий раз подала звуковий сигнал, але в цей час відбувся раптовий самовільний викид шлаку з металом із ковша. Потерпілі він та [PERSON] , які в цей час повернулись спинами до крану та проводили заміри в приямку, не почувши сигнал кранівника, не покинули небезпечне місце, внаслідок чого відчули удари по захисних касках розплавленим металом і побачили багато бризок розплавленого металу. Потерпілим була надана перша невідкладна медична допомога, викликані бригади швидкої медичної допомоги. [PERSON] та його одночасно було доставлено до опікового відділення КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня». В подальшому їх було транспортовано до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова» де [INFO] [PERSON] помер від отриманих травм. Причини настання нещасного випадку: основна - організаційна (невиконання посадових обов`язків; невиконання вимог інструкцій з охорони праці; незадовільне функціонування системи управління охороною праці). Супутні - технічні (неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування тощо). Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачу було поставлено такий діагноз: опік полум`ям ША-Б-ІУ ст. голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок 45 (25%). Опіковий шок ПДП. ІПП = 120 у.о. 25.02.2016 року він був доставлений до реанімаційного відділення Сумської обласної клінічної лікарні, де йому була надана невідкладна допомога. Для подальшого лікування, 26.02.2016 року він був перевезений в Харківську міську клінічну лікарню швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова, де перебував в реанімаційному відділенні два місяці включно до 27.04.2016 року. За ці два місяці позивач переніс дев`ять надскладних операцій по пересадці шкіри. З 27.04.2016 року по 22.11.2016 року і всі подальші періоди між операціями в стаціонарі знаходився вдома де отримував лікування, спеціальний медичний догляд, ін`єкції знеболюючого, лікування пролежнів, масаж, фізпроцедури. З 22.11.2016 року по 02.12.2016 року він перебував на лікуванні у КЗ Сумська обласна клінічна лікарня в Ортопедично-травматичному відділенні. Було проведено операцію на правій руці (редресація 5 пальця правої кисті, шкіряна пластика). В подальшому проходив реабілітацію та медикаментозне лікування вдома. 27.09.2017 року в ХМКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова була проведена операція (формування II і IV міжфалангових проміжків лівої кисті, ІІ міжфалангового проміжку правої кисті, ампутація V пальця правої кисті на рівні основної фаланги). З 02.10.2017 року по 27.10.2017 року проходив чергове планове лікування у СОКЛ пов`язане з реабілітацією після проведеної вказаної вище операції через ускладнення у вигляді інфекції. Копії виписок додаються. Відповідно до довідки виданої Зарічною МСЕК від 06.12.2017 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 100% та встановлено І групу інвалідності. В подальшому МСБК підтвердила встановлений раніше відсоток втрати працездатності та групу інвалідності. За рекомендацією лікарів він потребує постійного стороннього догляду, медикаментозного лікування, санаторно-курортного лікування. Встановлена необхідність у кріслі колісному універсальному, протипролежнева подушка, ортопедичне взуття. Його повний поточний діагноз на сьогодні: післяопікові комбіновані рубці тазостегнових, колінних і гомілкостопових суглобів з ФНС II ступеня, значним порушенням статики і ходи; після операційні рубці кистей, сформована ампутаційна культя 5 пальця правої кисті, больовий синдром в кистях, значне порушення захвату та утримання. Гіпертонічна хвороба І стадія, ступінь 1, ризик низький. Посттравматичний нейротрофічний синдром як наслідок перенесеного опіку полум`ям. Змішаний астигматизм, ангіопатія сітківки обох очей. Отримані ним опіки потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. З вини роботодавця позивач став інвалідом І групи прикутим до ліжка та в подальшому, можливо, і до інвалідного візка. Стан його здоров`я такий, що позивач змушений постійно лікуватися як амбулаторно, так і в стаціонарах, проходити реабілітацію. Виражені дефекти зовнішнього виду, зокрема, видимих ділянок шкіри рук та обличчя, викликають в нього страждання, обмежують його соціальне функціонування, звужують коло спілкування. Тепер він є інвалідом І групи і він назавжди втратив можливість працювати за професією. Від цього він постійно відчуває не лише фізичний дискомфорт, а й моральне пригнічення. Ним було позбавлено можливості утримання сім`ї, розуміючи свою безпорадність, він втратив спокій, сон, апетит. Постійно знаходився у стані емоційного неспокою, був роздратований та пригнічений, не бажав мати ніяких життєвих зв`язків з оточуючими. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути на його користь з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» 1000000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я. Представник позивача [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з зазначених в позові підстав просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] , не визнав, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив 25 лютого 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою внесено кримінальне провадження №12016200440001019 від 25.02.2016 року за ч.1 ст.272 КК України. Досудове розслідування суттєво впливає на такі питання як визначення винної особи/осіб у настанні нещасного випадку, що стався із позивачем та встановлення ступеня вини особи/осіб винних у настанні нещасного випадку, що стався із позивачем і є суттєвим при визначені розміру моральної шкоди позивача. Враховуючи акт розслідування нещасного випадку, зібрано достатньо доказів щодо підтвердження вини позивача як однієї із головних осіб, дії якої призвели до настання нещасного випадку, як із самим позивачем, так і з іншим працівником [PERSON] . Відповідно до висновку акту розслідування, першим у списку осіб, дії яких призвели до настання групового нещасного випадку є позивач. Саме позивач прийняв рішення, що після перерви він разом з [PERSON] підуть на сталеплавильну ділянку для виконання завдання, яке йому вранці було доручено [PERSON] Відразу після обідньої перерви, шляхом проходу через охолодження злитків позивач прибув до місця, де стався нещасний випадок (приямку монтажу привода викатного візка), при цьому не попередивши нікого з керівництва цеху про те, що будуть працювати та не переконавшись у відсутності небезпечних факторів, позивач разом з [PERSON] спустилися в приямок та почали проводити заміри. Позивач несе фізичні страждання, а його підлеглий [PERSON] загинув. Позивач як працівник підприємства був проінструктований відповідачем з питань охорони праці, у встановленому порядку проінформований про зони (цехи, відділи) підприємства, де виконуються роботи з обладнанням підвищеної небезпеки. Саме умисне грубе порушення позивачем норм законодавства з охорони праці, процедури узгодження проведення робіт щодо визначення місця та часу, та особиста необережність щодо оцінки наявності небезпечних факторів призвела до настання нещасного випадку з ним, внаслідок якого він ушкодив власне здоров`я та призвело до загибелі його підлеглого [PERSON] Відповідач, протягом усього періоду знаходження позивача у лікарні, надав останньому матеріальну допомогу щодо оплати медикаментів для лікування, відповідач постійно здійснював перевезення крові та медикаментів із міст Суми, Тернопіль, Вінниця до лікувального закладу м.Харків, де перебував на лікуванні позивач. Так, відповідачем було укладено: - договір купівлі-продажу від 11.03.2016 року з Комунальним підприємством охорони здоров`я «Міжлікарняна аптека №271», згідно із яким позивачу було закуплено відповідачем медикаментів на загальну суму 220857,39грн.; договір про закупівлю №17/16 від 29.02.2016 року, згідно із яким позивачу було закуплено відповідачем ксеноімпланти із шкіри свині ліофілізовані на загальну суму 19260грн.; відповідачем через працівників протягом лікування було передано дружині позивача 103725грн. для здійснення нею необхідних витрат для потерпілого. Так, відповідачем було видано для передачі дружині позивача: 25.02.2016 року - 20000грн., 27.02.2016 року - 25000грн., 29.02.2016 року - 1600грн., 04.03.2016 року - 25000грн., 17.03.2016 року - 23625грн., що загалом склало 103725грн. Відповідачем декілька разів пропонувалось позивачу повернутись працювати на підприємство, на якому йому б було надано спеціально створено робоче місце з урахуванням його особливих потреб та станом його здоров`я або б було організовано робоче місце за принципом дистанційної роботи, але позивач таку пропозицію відповідача відхиляв декілька разів. Робота позивача на підприємстві й робота, що виконувалась останнім в момент настання нещасного випадку не була пов`язана із джерелом підвищеної небезпеки, що також підтверджено Актом розслідування, тобто твердження позивача що робота позивача була пов`язана із джерелом підвищеної небезпеки не відповідає дійсності. Розрахунок розміру моральної шкоди в позовній заяві позивача у розмірі 1000000грн. ґрунтується лише на особистій оцінці такого розміру саме позивачем, жодних доказів на підтвердження саме такої суми компенсації позивачем не надано. Розмір моральної компенсації, визначений позивачем в сумі 1000000грн., за вищенаведених обставин, не відповідає принципам розумності, справедливості та добросовісності. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 26.09.2019 року було закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. Судом установлено, що з 25.05.2010 року до 07.07.2016 року позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», що підтверджується копією його трудової книжки (т.1 а.с.9, 72, 73) . 07.07.2016 року позивача [PERSON] було звільнено з Дочірнього підприємства Завод обважнених бурильних та ведучих труб в зв`язку з втратою працездатності внаслідок трудового каліцтва та встановлення інвалідності на підставі п.5 ст.40 КЗпП України. Позивач [PERSON] працював на посаді виконуючого обов`язки заступника начальника відділу головного механіка. Із змісту акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №8 від 07.12.2017 року (а.с.10-14 т.1) та акту проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку (а.с.15-22 т.1), що стався 25.02.2016 року о 14 годині 10 хвилин на ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» вбачається, що відповідно до протоколу виробничої наради №30 від 18.09.2015 року директором ДП «Завод ОБ та ВТ» Чернявським В.І . було прийнято рішення щодо надання головним інженером [PERSON] графіку обладнання електропечі ДСП №2 викатним візком для видалення шлаку. На підставі протоколу №4 виробничої наради від 22.02.2016 року при директорі [PERSON] . начальнику відділу головного механіка [PERSON] було доручено провести монтаж та нівелювання рейок для візка видалення шлаку від електропечі №2 згідно Графіку. 25.02.2016 року близько 11 год. головний інженер [PERSON]., начальник відділу головного механіка Бичихін С.В. та виконуючий обов`язки заступника начальника відділу головного механіка [PERSON]. прибули в сталеплавильний цех №31 на місце виконання робіт біля електропечі ДСП-2 для обговорення робіт, які необхідно було виконати. Роботи по підготовці приямку до монтажу привода та монтажу рейок під візок [PERSON] доручив [PERSON] у присутності [PERSON] О 13 годині 40 хвилин згідно технологічної інструкції на сталеплавильній дільниці відбувався процес зливу рідкого металу з електропечі ДСП-1. Під час обідньої перерви [PERSON] було прийнято рішення, що після перерви він разом із [PERSON] підуть на сталеплавильну ділянку для виконання завдання, яке йому було доручено [PERSON] . Відразу після обідньої перерви, шляхом проходу через зону охолодження злитків потерпілі прибули до місця виконання робіт, при цьому не попередивши нікого з керівництва цеху про те, що будуть працювати та не переконавшись у відсутності небезпечних факторів. Для уточнення монтажних розмірів і виконання ескізу опалубки вони спустилися в приямок та почали проводити заміри. О 14 год.10 хв. сталевар [PERSON] , не знаючи про те, що в приямку працюють робітники і так як з його місця приямок не проглядається, дав команду кранівнику [PERSON] на транспортування ковша на подальшу обробку - до установки позапічної обробки сталі. Помітивши команду сталевара [PERSON] кранівник [PERSON] , не знаючи про те, що в приямку працюють люди, не маючи змоги їх бачити і так як перед цим при транспортуванні ковша під злив на шляху руху крану не було сторонніх осіб, подала звуковий сигнал, зробила переміщення візком, розвернула траверсу, підняла ковш на висоту вище скрапних корзин та почала рух по сталеплавильній дільниці. Коли кран доїхав до першої скрапної корзини від ДСП-2, проїхавши шлях близько 18 м, і не доїхавши до приямку близько 6 м кранівник [PERSON] помітила людей, які знаходилися у приямку. [PERSON] зупинила кран і в черговий раз подала звуковий сигнал, та в цей час відбувся раптовий самовільний викид шлаку з металом із ковша. Оскільки верхній рівень металу був на висоті приблизно 8м, від покриття підлоги цеху, то радіус бризок розплавленого металу і шлаку був значний і поле зору машиніста крана закрило клубами пилу та диму. Потерпілі [PERSON] та [PERSON] , які в цей час повернулись спинами до крану та проводили заміри в приямку, з пояснень [PERSON] , не почувши сигнал кранівника, не покинули небезпечне місце, внаслідок чого відчули удари по захисних касках розплавленим металом і побачили багато бризок розплавленого металу. Постраждалими були начальник конструкторського бюро відділу головного механіка Покидченко В.М. та виконуючий обовязки заступника начальника відділу головного механіка [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] одночасно було доставлено до опікового відділення КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня». В подальшому потерпілих було транспортовано до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова», де [INFO] [PERSON] помер від отриманих травм. Згідно з висновком комісії особами, дії або бездіяльність яких призвели до настання даного групового нещасного випадку, є: [PERSON] , виконуючий обов`язки заступника начальника відділу головного механіка ДП «Завод ОБ та ВТ», який організував виконання робіт без узгодження з керівництвом цеху, чим не дотримався вимог п.п.2.6., 2.26. посадової інструкції заступника головного механіка відділу головного механіка щодо організації підготовки виконання капітальних і поточних ремонтів, дотримання правил і норм охорони праці, п.п.1.9., 2.8., 7.3.2. Інструкції з охорони праці №1; [PERSON] - начальник конструкторського бюро відділу головного механіка; [PERSON] . - начальник відділу головного механіка ДП, який не забезпечив достатній контроль за виконанням посадовими особами покладених на них функцій, чим не дотримався вимог п.п.4.2.27, 4.2.28 Положення про підрозділ «Відділ головного механіка»; [PERSON] - начальник відділу охорони праці ДП, який не забезпечив достатній контроль за виконанням посадовими особами покладених на них функцій, чим не дотримався вимог п.2.3.7 Положення про підрозділ «Відділ охорони праці і технічного нагляду»; [PERSON] - головний інженер ДП, який не забезпечив якісне розроблення проектної документації на будівництво (реконструкцію) обладнання електропечі ДСП №»; [PERSON] - директор ДП «Завод ОБ та ВТ» ( а. с. 15 - 22 т.1). Причини настання нещасного випадку: основна - організаційна (невиконання посадових обов`язків; невиконання вимог інструкцій з охорони праці; незадовільне функціонування системи управління охороною праці) ; супутні - технічні (неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об`єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування тощо). Представниками сторін підтверджено, що на цей час кримінальне провадження №12016200440001019 відносно [PERSON] та [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України, спрямовано до розгляду до Ковпаківського районного суду м.Суми. В цьому кримінальному провадженні потерпілими є [PERSON] та држуина [PERSON] , який помер від отриманих травм. 25.02.2016 року позивач [PERSON] був доставлений до реанімаційного відділення Сумської обласної клінічної лікарні, де йому була надана невідкладна допомога (а.с.24 т.1). Для подальшого лікування, 26.02.2016 року позивач [PERSON] був перевезений в Харківську міську клінічну лікарню швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О.І. Мещанінова, де перебував в реанімаційному відділенні два місяці включно до 27.04.2016 року (а.с.25 т.1). За ці два місяці позивач [PERSON] переніс дев`ять операцій по пересадці шкіри. . З 27.04.2016 року до 22.11.2016 року і всі подальші періоди між операціями в стаціонарі позивач [PERSON] перебував вдома, де отримував лікування, спеціальний медичний догляд, ін`єкції знеболюючого, лікування пролежнів, масаж, фізпроцедури. З 22.11.2016 року до 02.12.2016 року позивач [PERSON] перебував на лікуванні в КЗ «Сумська обласна клінічна лікарня» в ортопедично-травматологічному відділенні, де було проведено операцію на правій руці (а.с.26 т.1). В подальшому позивач [PERSON] проходив реабілітацію та медикаментозне лікування вдома. 27.09.2017 року в ХМКЛ швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. О. І. Мещанінова була проведена операція (формування II і IV міжфалангових проміжків лівої кисті, II міжфалангового проміжку правої кисті, ампутація V пальця правої кисті на рівні основної фаланги) - а.с.27 т.1. З 02.10.2017 року до 27.10.2017 року позивач проходив чергове планове лікування у СОКЛ, пов`язане з реабілітацією після проведеної вищевказаної операції через ускладнення у вигляді інфекції (а.с.29, а.с.251-252 т.1). Відповідно до висновків МСЕК від 06.12.2017, від 17.12.2018 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності [PERSON] склав 100% та встановлено І групу інвалідності. За рекомендацією лікарів позивач потребує постійного стороннього догляду, медикаментозного лікування, санаторно-курортного лікування. Встановлена необхідність у кріслі колісному універсальному, протипролежнева подушка, ортопедичне взуття (т. 1 а.с.30). Повний поточний діагноз позивача - це післяопікові комбіновані рубці тазостегнових, колінних і гомілкостопових суглобів з ФНС II ступеня, значним порушенням статики і ходи. Післяопераційні рубці кистей, сформована ампутаційна культя 5 пальця правої кисті, больовий синдром в кистях, значне порушення захвату та утримання. Гіпертонічна хвороба І стадія, ступінь 1, ризик низький. Посттравматичний нейротрофічний синдром як наслідок перенесеного опіку полум`ям. Змішаний астигматизм, ангіопатія сітківки обох очей (а.с.253-255 т.1). Із змісту ст.26 Закону України "Про охорону праці" вбачається, що роботодавець зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані порушенням вимог з охорони праці фізичним особам, на загальних підставах, передбачених законом. Роботодавець відшкодовує інші витрати, передбачені законодавством. Відповідно до ч.1 ст.21, ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов пращі покладається на власника або уповноважений ним орган. Ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Рішенням Конституційного суду України від 27.01.2004 року №1-рп/2004 року громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п.4.1. цього ж рішення, ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і відчуває значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності. Крім того, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 року зазначив про те, що громадянам України надано право на підставі ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця) . Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Отримані позивачем [PERSON] опіки потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. Позивач став інвалідом І групи, змушений постійно лікуватися як амбулаторно, так і в стаціонарах, проходити реабілітацію Через отримані позивачем [PERSON] опіки його турбує хронічний біль всього тіла. У зв`язку з отриманими опіками позивач довгий час проходив і проходить реабілітацію, втратив повноцінне життя. Звісно, при таких обставинах в нього змінився рівень життєвої діяльності, йому треба прикладати багато зусиль для організації свого життя. Мають місце зміни в емоційному стані [PERSON] , обумовлені дією специфічної причини, якою стало спричинення йому тілесних ушкоджень на виробництві. Позивач є інвалідом І групи і він втратив можливість працювати за професією, від цього він постійно відчуває моральне пригнічення. Наслідки заподіяння шкоди здоров`ю [PERSON] спричинили порушення звично врівноваженого соціального, професійного та життєвого його статусу: втрата працездатності та отримання інвалідності, фізичний і душевний дискомфорт у зв`язку із проходженням лікування з приводу наслідків отриманої травми, вимушений період реабілітації, позбавлення можливості й здатності у виконанні своїх професійних обов`язків, втрачені професійні можливості та інше. Це потребує від нього додаткових зусиль по організації свого життя. Позивача [PERSON] було позбавлено можливості утримання сім`ї, через це позивач не може жити як раніше, розуміючи свою безпорадність, постійно знаходився у стані емоційного неспокою, був роздратований та пригнічений. Таким чином, був порушений звичний уклад життя [PERSON] . Разом з позивачем зазнала страждань і вся його родина, оскільки його діти на час настання нещасного випадку були студентами. Свідок [PERSON] - дружина позивача підтвердила, що її чоловік [PERSON] після нещасного випадку став замкнутим, агресивним; на вулицю він не може виходити сам, лише разом з нею. Вимушений весь час проходити лікування наслідків опіків, оскільки через опіки утворилися рубці. З трудової книжки позивача вбачається весь трудовий стаж позивача та всі посади, які він обіймав до нещасного випадку, що є доказом суттєвих змін в житті позивача внаслідок нещасного випадку та дає підстави вважати, що нещасний випадок перекреслив можливий подальший кар`єрний ріст позивача (том 1 а.с.9, 72, 73) . З трудової книжки позивача вбачається весь трудовий стаж позивача та всі посади, які він обіймав до нещасного випадку, що є доказом суттєвих змін в житті позивача внаслідок нещасного випадку та дає підстави вважати, що нещасний випадок перекреслив можливий подальший кар`єрний ріст позивача (том 1 а.с.9, 72, 73) . Фотоілюстрації ушкоджень тіла позивача свідчать про травматичні наслідки нещасного випадку (том 1 а.с.74 - 81, том 2 а.с.76,77) . Чеки на придбання ліків, медичних препаратів підтверджують значні витрати на лікування позивача (а.с.124-138 т.1). Згідно з договором між ДП «Завод ОБ та ВТ» та КП «Міжлікарняна аптека №271» від 11.03.2016 року відповідач придбав ліків на суму 220857,30грн. (а.с.139-169, 211-212 т.1). Відповідач уклав договір з ТОВ «Інститут біомедичних технологій» 29.02.2016 року на придбання ксеноімплантів із шкіри свині на суму 19260грн. (а.с.214-218 т.1). Свідок [PERSON] пояснила, що вона отримала від підприємства 20000грн., 10000грн. (ці кошти передавав водій [PERSON] ) та 10000грн. (передавав [PERSON] ). Свідок [PERSON] , який працював заступником директора з економіки та фінансів підприємства, пояснив, що в безготівковому порядку були перераховані кошти в аптеки для придбання ліків на суму приблизно 200000грн. 100000грн. передавали працівникам підприємства - [PERSON] та [PERSON] для передачі в опіковий центр м.Харкова для лікування [PERSON] та [PERSON] . Ці кошти збирали як працівники підприємства, так і виділяло підприємство. Свідок [PERSON] , який працював головним механіком ДП, зазначив, що від керівництва підприємства він отримав кошти в сумі 10000грн. для придбання ліків. На ці кошти були придбані ліки та передані до лікарні для лікування [PERSON] та [PERSON] . Також виділялися кошти для придбання шкіри для пересадки, 10000грн. перераховувалися на картку дружині [PERSON] . Свідок [PERSON] - водій підприємства пояснив, що він кілька разів їздив до лікарні та відвозив кров і передавав кошти, близько 20000грн.-22000грн. передав дружині [PERSON] . Отже, для позивача відповідач надавав необхідну матеріальну допомогу для лікування. Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача [PERSON] , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 230000грн., яка підлягає стягненню з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] . Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704грн.80коп.

Outcome: partial