Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором № АВААСС9FS70020 від 03.03.2011 року на загальну суму 438467,40 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачем порушено умови зазначеного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, комісії та штрафу, що є предметом позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак, надав суду заяву, де підтримує позов в повному обсязі та просить суд розглянути справу у його відсутність в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надавала. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 03.03.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір № АВААСС9FS70020 у вигляді заяви позичальника, за умовами якого, відповідачу було надано грошові кошти у сумі 28500,00 грн. на строк 36 місяців з 03.03.2011 року по 02.03.2014 року включно на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.5). Крім того, відповідача ознайомлено з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими вона погодилася, про що свідчить її підпис в заяві про видачу коштів на кредитну картку. Відповідно до п. 3.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам банк має право в одностроньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом. Згідно з п. 5.1 при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, щодо погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви чи сплати відсотків за користування кредитними коштами, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25% від суми простроченого платежу. Відповідно до п. 5.3 при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Тому, відповідно до вимог ст.ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, відповідно до наданих представником позивача розрахунків станом на 15.01.2015 року, непогашена сума заборгованості за кредитним договором № АВААСС9FS70020 від 03.03.2011 року з боку відповідача становить 438467,40 грн. (а.с. 3-4), яка складається з: - 23757,44 грн. - заборгованість за кредитом; - 37,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 16519,69 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 376796,72 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 20855,59 грн. - штраф (процентна складова). Під час розгляду судової справи доказів, які мали спростувати наведені представником позивача розрахунки, відповідачем не надано. В статті 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до норми статті 48 Конституції України, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Аналізуючи всі обставини по справі, враховуючи, що розмір неустойки (пені), який позивачем визначений в розмірі 376796,72 грн. значно перевищує розмір збитків позивача, та на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд,

Outcome: partial