Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь у рахунок компенсації за 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , грошову суму в розмірі 159109,25 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.2009 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб був розірваний 12.08.2019 року. Згоди щодо добровільного поділу майна, що є спільною сумісною власністю сторін не було досягнуто. Зазначив, що за час зареєстрованого шлюбу позивачем та відповідачем за спільні кошти був придбаний у 2014 році автомобіль марки Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, об`єм двигуна 1390, тип авто легковий, тип кузова хетчбек - в, колір сірий, який був зареєстрований на відповідача. З урахуванням того, що автомобіль був зареєстрований та знаходився в користуванні відповідача, то для встановлення всіх описових даних автомобіля, та його власника, адвокатом був направлений адвокатський запит до регіонального сервісного центру в м. Києві. На вказаний запит було повідомлено, що вищевказаний автомобіль, який є спільною сумісною власністю сторін, 03.08.2019 року був перереєстрований на нового власника [PERSON] (брата відповідача) в територіальному сервісному центрі №3246 регіонального сервісного центру МВС у Київській області. Така перереєстрація була здійснена відповідачем без будь-якої згоди іншого співвласника даного автомобіля - позивача. Автомобіль був зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 3246/2019/1599199, вартість транспортного засобу становила 49000,00 грн. З метою встановлення середньої ринкової вартості транспортного засобу Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , на замовлення позивача була проведена автотоварознавча експертизи. Згідно висновку №45/19 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 17.10.2019 року середня ринкова вартість автомобіля Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , станом на дату проведення експертизи становить 318218,50 грн. Враховуючи те, що автомобіль є неподільною річчю, об`єктом спільної сумісної власності сторін та те, що автомобіль фактично перебував до 03.08.2019 року у володінні і користуванні відповідача, та без згоди позивача був відчужений третій особі, позивач вважає за доцільне стягнути з відповідача на свою користь у рахунок компенсації за 1/2 частину автомобіля, що був проданий відповідачем, суму у розмірі 159109,25 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.11.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 17.02.2020 року від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи. 17.02.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона проти задоволення позову заперечувала з підстав того, що дійсна ринкова вартість автомобіля Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , що визначена на підставі висновку №45/19 від 17.10.2019 року не відповідає дійсності. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.02.2020 року у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи відмовлено. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.03.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.02.2009 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 26.02.2019 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.08.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Встановлено, що за час спільного проживання, сторонами було придбано наступне майно, а саме: автомобіль марки Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, об`єм двигуна 1390, тип авто легковий, тип кузова хетчбек - в, колір сірий, який був зареєстрований на відповідача. Відповідач без згоди позивача продала автомобіль Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2012 року випуску, що підтверджується відповіддю Регіонального сервісного центру МВС в Київській області від 03.10.2019 року №31/10-4390. Вказаний автомобіль на даний час зареєстрований за братом відповідача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 3246/2019/1599199. Вартість транспортного засобу 49000,00 грн. Згідно висновку №45/19 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 17.10.2019 року, складеного судовим експертом Черкашиним Ю.І., середня ринкова вартість автомобіля Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , - станом на дату оцінки 12.10.2019 року складає 318218,50 грн. За проведення автотоварознавчої експертизи позивачем було сплачено 2000,00 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №11 від 09.10.2019 року. Позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь у рахунок компенсації за 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , грошову суму в розмірі 159109,25 грн. Відповідач заперечуючи проти вимог позивача зазначила, що вартість автомобіля, визначена на підставі висновку №45/19 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 17.10.2019 року, складеного судовим експертом Черкашиним Ю.І . не відповідає дійсності. Також зазначила, що висновок був складений необґрунтовано, оскільки експертом не було оглянуто автомобіль, на що слід зазначити наступне. Встановлено, що автотоварознавча експертиза проводилась на підставі розшифрування даних номера кузова вищевказаного автомобіля (VIN-коду автомобіля). Експертом був проведений аналіз VIN-коду автомобіля Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , та встановлено марку КТЗ та характеристики автомобіля. Відповідачем не заперечуються характеристики автомобіля, які були визначені експертом, а лише заперечується факт того, що автомобіль не було оглянуто. Такі висновки відповідача спростовуються тим, що даний автомобіль на момент проведення експертизи вже належав іншій особі, що відповідно унеможливило огляд експертом даного автомобіля. Однак, з урахуванням п. 7.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, середня ринкова ціна КТЗ - величина, яка визначається статистичними методами, еквівалентна найбільш вигідній вартості продажу (пропозиції до продажу), сукупності КТЗ визначеної моделі з відповідним строком експлуатації і пробігом на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю «ринкова вартість». Отже, положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, надає право експертові визначати середню ринкову вартість автомобіля на підставі розшифрованих даних номера кузова даного автомобіля, при цьому, характеристики автомобіля відповідачем не заперечуються. Згідно ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що висновок №45/19 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 17.10.2019 року, складений судовим експертом Черкашиним Ю.І., містить докладний опис проведених дій, відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є обґрунтованим, та таким, що може бути взятим судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль Volkswagen Golf, номер кузова [NUMBER] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації ринкової вартості 1/2 частини цього автомобіля, що становить суму в розмірі 159109,25 грн. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частини вартості спільного майна подружжя, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд вважає позов обґрунтований, в зв`язку з чим він підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір за подання до суду позову майнового характеру в сумі 3183,00 грн. та витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 2000,00 грн. Що стосується витрат на правову допомогу, яку позивач просив стягнути з відповідача то слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обґрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу позивачем не надано доказів їх понесення, а саме не надано квитанції про сплату зазначених послуг, не надано акт виконаних робіт (детальний з описом проведених робіт з урахуванням часу тощо). З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial