Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у грудні 2013 року. Просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1577,79 грн. за період з 01.01.2002 року по 30.06.2012 рік. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідач мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Згідно з вимогами ст.11, 526 ЦК України та п.33, 36 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення", затверджених постановою Кабінета Міністрів України №630 від 26.07.2005 року, відповідач повинний щомісяця вносити плату за надані послуги, проте за період з 01.01.2002 року по 30.06.2012 рік відповідачем порушуються строки виплати за надані послуги в сумі 1577,79грн. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України Суд, дослідивши письмові докази дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач зареєстрована та мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено листом адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України Донецької області від 08.01.2014 року та копією особистого рахунку. Між позивачем та відповідачем згідно з вимогами ст. 509 ЦК України виникли зобов'язання, які вони зобов'язані виконувати, та не звільняються від відповідальності за неможливістю виконання даного зобов'язання. Відповідно до п.33, 36 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення", затверджених постановою Кабінета Міністрів України №630 від 26.07.2005 року, відповідач має заборгованість за надані послуги в сумі 1577,79 грн. за період з 01.01.2002 року по 30.06.2012 рік . За період з 01.01.2002 року по 01.01.2004 рік ст. 71 ЦК Української РСР передбачала трирічний строк позовної давності. Відповідно до ст. 80 цього Кодексу визначено, що закінчення строку позовної давності є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважною причини пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Позивач, звертаючись із позовом до суду, не просив поновити пропущений строк та не посилався на поважність причин, з яких він пропустив строк позовної давності. Тому, в задоволені позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2002 року по 01.01.2004 рік з відповідача необхідно відмовити. За період з 01.01.2004 року по 30.06.2012 рік строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України в три роки. Наслідки спливу позовної давності передбачені ст. 267 ЦК України, зокрема згідно з частинами 3, 4, 5 цієї статті позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала судові заяву, у якій просить про застосування строку позовної давності. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за водопостачання та водовідведення спожиту електричну енергію за період з 01.01.2004 року по 30.06.2012 рік у розмірі 1084,15 грн. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору, що була сплачена позивачем при зверненні до суду, але пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто в сумі 157,61 грн.

Outcome: partial