Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

У липні 2013 року до Заводського районного суду звернулося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість по договору кредиту, свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № DZХRRХ13770054 від 27.07.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 6480,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2009 року. Відповідач повинен був надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.07.2013 року має заборгованість - 51563,87 грн., яка складається з наступного: 5808,72грн. - заборгованість за кредитом; 18902,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3421,44 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 20499,34 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 2431,61 грн. - штраф (процентна складова). Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства "комерційний банк Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року , ухваливши нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на незаконність рішення. Зазначає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин позовну давність в три роки та на підставі ст. 257 ЦК України відмовлено у позові, оскільки відповідно до Умов отримання кредиту, з якими відповідач погодився, встановлено збільшений строк позовної давності у п'ять років. Крім того, вважає, що суд при винесенні рішення не звернув уваги на докази, які містяться у матеріалах справи. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав. Відповідно до п.п. 1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем було пропущено строки позовної давності за вимогою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.07.2007 року, але погодитись з вказаними висновками суду не можна. Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 27.07.2007 року відповідно до кредитному договору № DZХRRХ13770054 відповідач отримав кредит у розмірі 6480,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.07.2009 року. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Як встановлено апеляційним судом, відповідно до заяви позичальника № DZХRRХ13770054 від 27.07.2007 року (а.с.7), [PERSON], отримав інформаційно-консультативну послугу від банку у повному обсязі до отримання кредиту, ознайомився з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані йому у письмовій формі. Підтвердив те, що отримав оригінал кредитного договору. Виразив свою згоду, що зазначена Заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір, у чому розписався. Отже, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.9-16) є складовою кредитного договору, укладеного між сторонами 27 липня 2007 року. Відповідно до п.5.5. даних Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Кредитний договір укладений між сторонами 27 липня 2007 року на строк 24 місяців до 27 липня 2009 року. Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав через чотири роки після закінчення строку виконання договору - 25 липня 2013 року, тобто в межах п'ятирічного строку позовної давності. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дані обставини належним чином не з'ясував, що призвело до помилкового висновку про відмову у позові за спливом строку позовної давності. А отже, є всі підстави для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по кредитному договору. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 20499 грн 34 коп. та штрафу (процентної складової) у розмірі 2431 грн. 61 коп., то апеляційний суд вважає за необхідне дані позовні вимоги задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с.5-6), заборгованість відповідача по тілу кредиту складає 5808 грн. 72 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 18902 грн. 76 коп. Поряд з вимогою про стягнення вказаної заборгованості, позивач просить стягнути з [PERSON] 20499 грн. 34 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Однак, враховуючи, що дана пеня перевищує розмір заборгованості, а отже розмір збитків, завданих позивачу, суд вважає за можливе зменшити її до 2 000 грн. Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються. Згідно з п.5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с.5-6), заборгованість відповідача по тілу кредиту складає 5808 грн. 72 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 18902 грн. 76 коп. Отже загальна сума заборгованості по кредиту становить 24711 грн. 48 коп. П'ять відсотків від даної суми складає 1235 грн. 57 коп. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, наявного у матеріалах справи (а.с. 3), даний штраф (процентна складова) нарахований, всупереч ч.2 ст. 550 ЦК України, і на неустойку. А тому, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 1235 грн. 57 коп. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права, через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. У зв'язку з цим, воно підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по кредитному договору, в сумі 31868 грн. 49 коп., що складається з наступного: 5808 грн. 72 коп. - заборгованість за кредитом; 18902 грн. 76 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3421 грн. 44 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 2000 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 1235 грн. 57 коп. - штраф (процентна складова). Згідно з ч 1 ст.88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тобто з [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 318 грн. 68 коп. судових витрат.

Outcome: partial