Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20.01.2015 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з КП «ПЖЕО» на її користь нараховану, але не виплачену їй заробітну плату за період з 01.08.2014 року по 09.09.2014 року в сумі 4183,62 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 10.09.2014 року по 20.01.2015 року в сумі 19572,71 грн., а всього 23756,33 грн. В судовому засіданні на позові її представник наполягав, вказуючи, що будучи працівником КП «ПЖЕО» позивачка при звільненні не отримала повного розрахунку по заробітної платні. Представник відповідача заперечив тим, що після звільнення колишнього керівництва КП «ПЖЕО», на підприємстві були виявлені грубі порушення законодавства в нарахуванні заробітної плати підприємства, в тому числі і [PERSON], факти підробки бухгалтерських документів. За наявними бухгалтерськими документами позивачці станом на час звільнення заборгованість складає 3984,65 грн. Проте виник спір про підстави нарахування зарплатні через дії колишнього директора КП «ПЖЕО». Заслухавши сторони та дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до оригіналу довідки КП «ПЖЕО» від 11.02.2015 р. вих. № 37 [PERSON] була оформлена на посаду головного бухгалтера з 01 серпня по 29 вересня 2014 р., заборгованість по заробітній платі складає 3984,65 грн. (а.с.14). Також до матеріалів справи відповідачем надано належним чином завірену копію Наказу № 119 від 29.09.2014 р. директора КП «ПЖЕО» про звільнення головного бухгалтера [PERSON] 29.09.2014 р. на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с.13). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Стосовно доведення правильності розрахунку суми, що підлягає стягненню, суд приходить до наступних висновків. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що на день звільнення з роботи відповідач нарахував їй заробітну плату за період з 01.08.2014 р. по 09.09.2014 р. в сумі 4183,62 грн. Однак, суд не може взяти до уваги дане твердження, оскільки позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження цієї суми. Крім того, надана позивачем копія наказу про її звільнення 09 вересня 2014 р. на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України є не завіреною, без печатки КП «ПЖЕО» (а.с.17), а тому з урахуванням вимог ст. 59 ЦПК України суд не приймає її до уваги. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 серпня по 29 вересня 2014 р. в сумі 3984,65 грн. відповідно до довідки КП «ПЖЕО» від 11.02.2015 р. вих. № 37. Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні за період з 29.09.2014 р. по 20.01.2015 р., суд зазначає, що обчислення середньої заробітної плати здійснюється відповідно до Постанови КМ України від 08.02.1995 № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати". На вимогу суду відповідачем не надано суду розрахунку середнього заробітку позивача, тому, спираючись на ст. ст. 4, 8 ЦПК, ст. 116 КЗпП України, суд частково задовольняє позов, визначивши інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права - зобов'язанням вчинення певних дій, а не прямим стягненням конкретних сум з відповідача. Сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Суд застосовує ст. 367 ЦПК щодо негайного виконання рішення в частині стягнення заробітної плати.

Outcome: partial