Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач в серпні 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 06 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов»язками є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Банк) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0848/81/115339, відповідно до якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в сумі 21 880,00 доларів США строком до 06 червня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості мало здійснюватися за графіком повернення кредиту та сплати відсотків. Однак, відповідач в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування ним, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01 серпня 2014 року становить 92 890,14 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 111 270 грн. 75 коп. Позивач просив стягнути із відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 42). Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, в якій позовні вимоги визнав частково та просив зменшити розмір неустойки за договором (а.с.44). Суд дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з кредитного договору № 014/0848/81/115339, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала в кредит грошові кошти в сумі 21 880,00 доларів США на споживчі цілі, на будівництво власного житла, терміном на 240 місяців, до 06 червня 2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13 % річних. Однак, [PERSON] в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню отриманого кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом. 30 липня 2014 року Відповідачем було отримано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань, якою зобов'язано її у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 01 серпня 2014 року за Кредитним договором складає 92 890,14 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1 111 270 грн. 75 коп., із них: - заборгованість за кредитом - 26 287,31 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 314 482,45 грн.; - заборгованість по відсоткам - 13 773,89 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 164 780, 90 грн.; - пеня за прострочення кредиту та відсотків - 52 828,94 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 632 007, 40 грн. Згідно вимог ст. 639 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Як вбачається з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором Банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що залишилися за договором. Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В своїй заяві представник відповідача вказав, що у зв"язку з фінансовою кризою у банківській системі [PERSON] втратила роботу, залишилася без засобів до існування, а тому була не в змозі виконувати зобов"язання за кредитним договором. Також просив врахувати, що вона не заподіяла будь-яких реальних збитків позивачу, а тому просив зменшити розмір неустойки за цим договором до 5 000 грн. Враховуючи майновий стан відповідача, виходячи із засад виваженості та розумності, а також зважаючи на той факт, що заявлена сума штрафних санкцій значно перевищує розмір самого кредиту, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 10 000 грн. За наявних обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, тому стягує з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 479 263, 35 гривень, а також 10 000, 00 гривень пені за прострочення кредиту та відсотків. На підставі викладеного та

Outcome: partial