Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що утримання та експлуатацію будинку № 20 по вул. Гнатюка у м. Львові здійснює ЛМКП «Айсберг», який визначений виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території та електропостачання. Відповідач [PERSON] є власником, проживає та зареєстрована у квартирі № 22 зазначеного житлового будинку. У звязку з тим, що відповідач сплачувала послуги ЛМКП «Айсберг» несвоєчасно та не у повному обсязі за нею утворилася заборгованість, яка з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.18) станом на 01 вересня 2015 року складає: - за послуги утримання будинку та прибудинкової території 1487,47 грн.; - за послуги електропостачання 1820,84 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі 3308,31 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач та її представник проти позову заперечили та просили у його задоволенні відмовити. Крім того, відповідач зазначила, що заборгованість за послуги утримання будинку та прибудинкової території нею погашена, про що надала суду довідку. Просила суд врахувати, що відповідно до домовленості між нею та керівником ЛМКП «Айсберг», заборгованість за послуги електропостачання має бути погашена за рахунок придбаного [PERSON] електричного обладнання для будинкової мережі. У письмовому запереченні відповідач зазначила, що позивачем не надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території, між сторонами не укладалося договорів про надання житлово-комунальних послуг. До того ж, наявна заборгованість за електропостачання має бути погашена шляхом взаємозаліку (а.с.91-93). Заслухавши думку учасників справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Відповідно до довідки ЛМКП «Айсберг» № 1168 від 03 березня 2015 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], з 02 грудня 2005 року відповідач зареєстрована за адресою квартири (а.с.7). Згідно з розрахунками, наданими позивачем, за період з липня 2010 року по вересень 2015 року [PERSON] послуги з утримання будинку та прибудинкової території сплачувала несвоєчасно та не у повному обсязі, у звязку з чим утворилася заборгованість, яка складає 1487,47 грн. (а.с.20). Крім того, заборгованість відповідача перед ЛМКП «Айсберг» за надані послуги електропостачання за період з червня 2012 року по вересень 2015 року становить 1820,84 грн. (а.с.21). Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України зазначено, що власність зобовязує, орієнтуючи власників на те, що кожен з них не лише має субєктивні права, але й несе відповідальність перед громадою та суспільством за належне використання цих прав. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР, наймачі зобовязані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Приписами пункту 5 частини 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п. п. 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється відповідно до діючих тарифів для населення на підставі фактичних показників приладу обліку. Розрахунковим періодом за спожиту електричну енергію являється календарний місяць. Плата за використану протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлений інший строк. Згідно з чинним законодавством житлово-комунальні послуги повинні надаватися на підставі договорів, а відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець та споживач зобовязані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено термін «договір» а саме договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Разом з цим, ст. 11 ЦК України зазначено, що зобовязання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Тобто, згідно із зазначеною статтею, цивільні права та обовязки виникають не тільки за прямо вказаних обставин, а й з інших юридичних фактів. Юридичні факти у цивільному праві це обставини, з якими норми цивільного права повязують встановлення, зміну, припинення, поновлення тощо цивільних прав і обовязків. Тобто, група юридичних фактів закріплюється в одній нормі і є явищем одного порядку. Таким чином, юридична (фактична) сукупність містить взаємоповязані елементи, які окремо можуть взагалі не мати правового значення або породжують не ті наслідки, яких прагнули субєкти права. Так, для виникнення права на жиле приміщення в будинках державного або громадського фонду є наявність юридичної сукупності: рішення про надання житла, видача ордера тощо. Вказані обставини є етапом на шляху до виникнення прав та обовязків. Отже, незалежно від того, чи є громадянин власником приватизованої квартири або наймачем неприватизованої квартири, він є споживачем житлово-комунальних послуг, тому його обовязком являється своєчасна оплата наданих послуг. Оскільки ЛМКП «Айсберг» надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також послуги електропостачання, а позивач ними користується (без укладання договору), то останній повинен сплачувати кошти за споживання таких послуг. Таким чином, суд вважає, що між відповідачем та позивачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, електропостачання. Суд приймає до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості спожитих відповідачем послуг та може покласти його в основу рішення. При цьому, суд враховує, що відповідно до довідки ЛМКП «Айсберг» від 10 грудня 2015 року № 33 [PERSON] станом на 01 грудня 2015 року по квартирній платі (утримання будинку та прибудинкової території) заборгованості не має, а тому відмовляє позивачеві у задоволенні позову в цій частині. При цьому, не приймаються судом посилання відповідача та її представника на відсутність заборгованості за спожиту електричну енергію, оскільки суду не надано жодних належних та допустимих доказів зворотнього. Не є підставою для списання чи взаємозаліку заборгованості за спожиту електричну енергію усна домовленість між відповідачем та керівником ЛМКП "Айсберг". З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт неналежного виконання обовязків з боку споживача комунальних послуг за договором про надання послуг електропостачання. Тому, позовні вимоги ЛМКП «Айсберг» підлягають частковому задоволенню, з [PERSON] необхідно стягнути заборгованість у сумі 1820,84 грн. за спожиту електричну енергію. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із частковим задоволенням позову, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі пропорційному задоволенім вимогам, що становить 133,98 грн. (1820,84/3308,31 х 243,60 = 133,98).

Outcome: partial