Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Посилається на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилися двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] На день подання позовної заяви до суду про стягнення аліментів, відповідачем [PERSON] до суду подано позовну заяву про розірвання шлюбу, однак рішення про розірвання шлюбу не прийнято. Згідно довідки Липовецької сільської ради №41 від 07.02.2018 року дочка [PERSON] та син [PERSON] проживають разом з позивачкою. Відповідач участі в матеріальному забезпеченні дітей не приймає, жодних коштів на їх утримання не надає. Враховуючи те, що відповідач є працездатний, має постійні високі доходи, виїжджає за кордон на заробітки, аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає, просить суд стягувати з нього аліменти на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 2000 грн. щомісяця, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, подала суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності та відсутності відповідача, позовні вимоги визнає частково. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народилися двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] Діти перебувають на повному утриманні та вихованні позивачки, проживають разом з нею, що підтверджується довідкою Липовецької сільської ради №41 від 07.02.2018 року. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов'язків. Такий обов'язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування своїх дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід щомісячно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 /тисяча триста/ гривень до досягнення ними повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704, 80 гривень.

Outcome: partial