Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням на утримання на навчання дочки - [PERSON], [INFO], щомісячно по 20% з усіх видів його заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення дочкою навчання, посилаючись на вимоги ст.ст.199, 200 СК України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на даний час дочка продовжує навчання в Одеському національному університеті ім.Мечникова та потребує додаткових витрат і матеріальної підтримки, яку позивачка самостійно надавати не може, відповідач останній час ухиляється від надання допомоги. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов у повному обсязі. Відповідач у справі в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що раніше утримував дочку та сплачував аліменти, однак останній час йому самому необхідні значні кошти на лікування важкої хвороби та не має можливості утримувати дочку, зазначивши також, що нараховану державним виконавцем суму боргу вважає необґрунтованою, додатково повідомивши, що на його утриманні знаходиться похилого віку матір, з котрою вони мешкають в одній квартирі, вимушені оплачувати комунальні послуги та купувати ліки, тому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], її батьками є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження. На даний час дочка сторін є повнолітньою особою і проживає разом з матір'ю, котра працює медичною сестрою в СШ №39, дитина навчається на першому курсі інституту соціальних наук Одеського національного університету ім.Мечникова денної форми навчання. Відповідач не являється особою пенсійного віку, не є інвалідом, його дані про хворобу мають характер проведених за власною ініціативою медичних досліджень, рекомендації за якими відповідачем не використані та не виконані. Будь-яких інших виплат на утримання інших осіб відповідач не здійснює. Відповідно до вимог ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом при вирішенні питання щодо можливості стягнення аліментів та їх розміру, з однієї сторони, враховується працевлаштування позивачки, її місце проживання з дитиною неподалік навчального закладу, а також навчання дитини на бюджетній основі, та, з іншої сторони, - відсутність доказів щодо неможливості відповідачем надавати матеріальну допомогу на утримання дочки у зв'язку з її навчанням, оскільки суду надано виключно дані щодо медичного обстеження, однак не надано жодного належного доказу щодо призначення лікаря з переліком необхідних медичних препаратів, тривалості лікування, вартості медикаментів, тощо. Посилання позивача на витрати по утриманню матері безпідставні, оскільки у встановленому законом порядку стягнення з нього таких коштів не здійснюється, мати відповідача має свої доходи у вигляді пенсії. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дочки у зв'язку з її навчанням законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню, однак з урахуванням зазначених вище обставин - не у заявленому розмірі (20%, або ? частки), а по 1/6 частки доходів відповідача щомісячно. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України "Про судовий збір", з відповідача підлягають судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial