Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Направленим позовом заявник ставить питання про визнання відповідачів [PERSON] таких, які втратили право на користування жилим приміщенням у будинку № 3-Г в с. Скоморохи Житомирського району Житомирської області. Позивач з'являлась до суду лише на початку проведення слухань, а в подальшому скористалась правом не приймати участь у проведенні слухань з направленням заяви про розгляд справи у її відсутність (а.с.90). В обґрунтування заявлених вимог позивачем у направленій заяві зазначено наступне. Позивачу належить ? частину вказаного будинку, де зареєстровані її онуки [PERSON]. Більше дев'яти років вони там не проживають без поважних причин та відсутні їхні речі. Наявність реєстрації згадуваних осіб у такому житловому приміщенні та фактична їх відсутність створюють перешкоди у користуванні власності, тому позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі будучи належним чином та завчасно повідомленими про дату час та місце слухання справи не з'явились, однак [PERSON] направили заяви, якими просили слухання справи проводити у їх відсутність. Крім цього, [PERSON] подала зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні житлом, будинком з якого просить виселити [PERSON] Відповідач [PERSON] свого ставлення до усіх позовів не зазначила та у слуханні справи жодного разу участі не приймала. Станишівська сільська рада щодо первісного просила відмовити. Обґрунтування такої позиції листом обумовлено наступним чином. Відповідачі [PERSON] з 2009 року набули статусу дітей позбавлених батьківського піклування, перебували під опікою [PERSON], проживали за адресою останньої і за ними було закріплено по 1/8 частині житлового будинку. По 29 січня 2016 року [PERSON] перебувала під опікою своєї сестри [PERSON], яка була зареєстрована та проживала в житловому будинку належному позивачеві за первісним позовом. [PERSON] була учнем Житомирського професійного ліцею легкої промисловості з 1 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року та перебувала на повному державному утриманні. Одночасно, остання, на час навчання, проживала у відомчому гуртожитку, а після закінчення має повернутись на проживання за зареєстрованим місцем проживання (а.с.22-23). Враховуючи відсутність учасників справи, судом, відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, було вирішено проводити розгляд справи у відсутність учасників справи. Проаналізував надані суду матеріали, встановлено наступні фактичні обставини справи. Позивач за первісним позовом при зверненні до суду сплатила судового збору в розмірі 640 гривень (а.с.2). 20 лютого 2003 року, [PERSON], за договором дарування, набула прав власності на [ADDRESS] (а.с.4). Будинок має певні житлові, підсобні приміщення та господарські будівлі (а.с.5,6). 5 жовтня 2017 року комісією був складений акт про те, що у будинку [ADDRESS] відповідачі [PERSON] відсутні з 2008 року (а.с.7). Орган місцевого самоврядування дав 18 вересня 2017 року дав довідку про те, що у будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Заявник за первісним позовом є громадянином України та власником земельної ділянки площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських приміщень і споруд за адресою [ADDRESS] з 5 лютого 2015 року (а.с.9-11). [PERSON] за даними адресно-довідкового бюро має зареєстроване місце проживання у будинку [ADDRESS] з 18 листопада 2011 року (а.с.16). [PERSON] за тими ж даними реєстрації не має. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 19 травня 2009 року (справа № 2 - 1160/09 під головуванням судді Баренко С.Г.) у справі за позовом прокурора Житомирського району в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, позов було задоволено. Крім цього призначено опікуном дітей їх бабусю [PERSON] (а.с.24-27). Орган місцевого самоврядування довідкою № 567 від 8 травня 2018 року зазначив, що адреси [ADDRESS] та [ADDRESS] є одним і тим же будинком (а.с.91). Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації № 837 від 14 липня 2009 року надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.100). [INFO] року у віці 37 років померла мати відповідачів [PERSON] - [PERSON] (а.с.101). До складу сім'ї [PERSON] [INFO], за її життя входили серед інших, відповідачі у даній справі [PERSON] (а.с.106). Актом обстеження житлово-побутових умов родини було встановлено, в тому числі, що [PERSON] зареєстровані в будинку позивача, однак фактично проживають у [PERSON] (а.с.110). [PERSON] померла [INFO] року у віці 65 років (а.с.107). 3 березня 2014 року [PERSON] була передана до реабілітаційного центру "Сонячний дім" (а.с.108,109). Відповідачем сплачено за подання зустрічного позову судового збору в розмірі 705 гривень (а.с.128). Правовідносини між сторонами врегульовані наступними нормами законодавства України. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ст. 405 ЦК України). При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (п. 3 ч. 3 ст. 71; ч. ч. 1 - 3 ст. 71 ЖК УРСР). У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення (ст. 163 ЖК УРСР). Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору (ст. 160 ЖК УРСР). Проаналізував направлені позови, надані суду матеріали у сукупності із законодавством, що регулює дані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення первісного позову та наявністю підстав для задоволення зустрічного виходячи з наступного. Так, [PERSON] та [PERSON], після смерті мами у [INFO] році були забрані опікуном, бабусею [PERSON] за місцем її проживання у інший населений пункт із відміткою органу місцевого самоврядування про те, що за ними зберігається дане житло в розмірі по 1/8 за кожною разом з іншими сестрами. З 2014 року, після смерті опікуна [PERSON] [PERSON] була направлена у реабілітаційний центр, а потім на навчання з наданням гуртожитку, як тимчасового проживання на час навчання. Позивач за первісним позовом зазначає початкову дату вибуття відповідачів 2008 рік. Таким чином, суд вважає, беззаперечно встановлено та не спростовано позивачем за первісним позовом, що відповідачі припинили проживати у спірному житловому будинку із згадуваною автором спору дати з поважних причин. Звідси доводи позивача про таке безпідставні. Стосовно зустрічного позову суд вирішує наступне. Направлений первісний позов разом із доводами позивача за ним, суд вважає, підтверджують доводи [PERSON] про наявність перешкод у користуванні таким жилим приміщенням. За таких обставин, доводи [PERSON] обґрунтовані та підлягають до задоволення, адже правових підстав для позбавлення її права на житло у такому приміщенні не має. Вирішуючи зустрічний позов суд змінює формулювання заявлених вимог у відповідності до вимог законодавства тим самим частково задовольняючи його. Вимоги за первісним позовом до [PERSON] не обґрунтовані та задоволеними бути не можуть. Приймаючи рішення у даному обсязі суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вирішує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати за звернення до суду із позовом, який підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial