Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що на підставі укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] (далі Відповідач) кредитного договору №500931694 від 28.02.2014 року остання отримала кредит у розмірі 47 066,07 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % на рік та комісії за управління кредитом 1,89% від суми кредиту, зі строком повернення до 03.03.2019 р.. Свої зобов'язання за Договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. В порушення умов Договору відповідач не виконав свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 03.05.2016 року утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 47066,07 гривень - заборгованість за кредитом; 5138,13 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 7620,48 гривень - заборгованість за комісією; штраф - 200,00 грн., що загалом становить 60024,68 гривень. Просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Представник позивача Черкавський Ю.С. у судове засідання не з'явився, але надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, в якому підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином через повідомлення у пресі, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд згідно ст. 224 ЦПК України здійснив заочний рогляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору №500931694 від 28.02.2014 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON], останній було надано кредит в сумі 47066,07 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % на рік та комісією 1,89% від суми кредиту строком остаточного повернення 03.03.2019 р..Своїм власним підписом в кредитному договорі відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію ( а. с. 4-7) Судом встановлено, що позивач свої обов'язки за договором виконав та надав Відповідачу кредит, що підтверджується випискою по особовим рахункам (а. с. 18). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 2.6. Договору порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором:платежі з повернення кредиту, сплати процентів сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни,в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невід'ємною частиною ( а.с. 4). Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору свої обов'язки не виконав, затримав сплату кредиту, процентів за його користування, комісії і станом на 03.05.2016р. має заборгованість за кредитом сумі 47066,07 грн. , за відсотками в сумі 5138,13 грн., по комісії 7620,48 грн. За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання, щодо погашення кредиту, відсотків та комісії, суд приходить до висновку, що позивач набув право вимагати від Відповідача повернення кредиту в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Як вбачається з п.15 загальних умов кредитування банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому смислі у судовому порядку, дострокове виконання всіх зобов'язань позичальника за договором у випадку прострочення більш ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом, а також у випадку вчинення позичальником інших істотних порушень умов цього договору (а.с. 5 ). Згідно листа - вимоги про повернення кредиту від 20.05.2016 року, позивач письмово повідомив відповідача про існування заборгованості по кредиту та наслідки його не виконання (а.с. 10,11,12). За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Ппзивач набув право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від відповідача дострокового повернення кредиту в повному обсязі. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач станом на 03.05.2016 року має заборгованість за тілмо кредиту в розмірі 47066,07 гривень (а.с.17). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з кредитного договору відсоткова ставка за кредитом на момент підписання договору складає 15,99% на рік (а. с. 4). Враховуючи наявність порушень з боку відповідача по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом 5138,13 грн. Згідно п.2.8. кредитного договору комісійна винагорода банку за управління кредитом за період з 1-го місяця користування кредитом по 60-й місяць користування кредитом -1,89 % від суми кредиту (а.с. 4). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість за комісією в розмірі 7620,48 гривень (а.с.17). Крім того, позивач просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 200,00 грн. Згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12. 2015 року № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська Рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалась антитерористична операція. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року №47-411/58939 від 05 листопада 2014 року та №18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час проведення антитерористичної операції. Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р була зупинена, в подальшому було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12. 2015 року за № 1275-р, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, в тому числі стаття 2, яка забороняє нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами, підлягає застосуванню, оскільки цей закон не скасований, а також у зв'язку із тим, що прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення штрафу, який нараховане після 14.04.2014 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягають. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту становить 59824,68 гривень, яка складається з наступного: 47066,07 гривень - заборгованість за кредитом, 5138,13 гривень - заборгованість по процентами за користування кредитом, 7620,48 гривень - заборгованість по комісії. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: partial