Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], та уточнивши позовні вимоги, просив стягнути на свою користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина, [PERSON], [INFO] у розмірі 18746,85 грн. та неустойку (пеню) у зв'язку з несплатою аліментів у розмірі 7057 грн., мотивуючи тим, що Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист за яким з відповідачки на його користь стягувались аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Однак відповідачка нарахований державним виконавцем розмір щомісячних платежів сплачувала нерегулярно. У зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість у розмірі 30293,09 грн. З урахуванням рішення суду про зміну розміру аліментів та фактичних виплат, розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів складає 18746,85 грн. У зв'язку з несвоєчасною сплатою аліментів за його розрахунком розмір неустойки (пені) за період з грудня 2014 року по сьогоднішній день складає 7057 грн. В свою чергу, відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] в якому просила, визначити розмір заборгованості по аліментам, які стягуються з неї, на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2011 року, та рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2014 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та зменшити їх з 30293,09 грн. до 16360,95 грн., звільнити її від сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що на підставі рішення суду від 24 жовтня 2011 року з неї на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO]. В подальшому на підставі рішення суду від 24 червня 2014 року розмір аліментів був зменшений. [INFO] року в неї народилась донька [PERSON], з батьком якої вона не проживає. У теперішній час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та її дохід на місяць складає 1000-1200 грн. Однак незважаючи на скрутне матеріальне становище, вона виплачувала на користь [PERSON] аліменти у розмірі по 300 грн. щомісяця. Вона розуміє, що мати повинна утримувати свого сина, однак наразі вона сама у такому стані, за якого потребує матеріальної допомоги. Так як заборгованість утворилась не з її вини, а через тяжкі життєві обставини, враховуючи наявне рішення суду про зміну розміру та способу стягнення аліментів, вважає можливим просити суд зменшити розмір заборгованості, та звільнити її від сплати пені за прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Погоджується з тим, що розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів, з урахуванням рішення суду про зменшення розміру аліментів та фактичних виплат складає 18746,85 грн., однак заперечує проти її стягнення. Вимоги зустрічного позову підтримала. Представник третьої особи - Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судовому засіданні зазначила, що в її провадженні перебував виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON]. У вересні 2015 року виконавче провадження було закрито та повернуто виконавчий лист стягувачу, оскільки дитина на утримання якої стягувались аліменти стала повнолітньою. На момент винесення постанови з цього приводу заборгованість боржника по сплаті аліментів склала 30293,09 грн., яку вона так і не сплатила. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2011 року та до його повноліття. На підставі даного рішення [PERSON] було видано виконавчий лист №2-1915/11 від 06.01.2012р. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2014 року змінено розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2011 року та вирішено стягувати аліменти з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 27 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області станом на 15.08.2015 року заборгованість по аліментам складає 30293,09 грн. Також судом встановлено, що в рахунок заборгованості по аліментам відповідачем [PERSON] сплачено на рахунок позивача: 22.11.2011 року - 200 грн., 21.12.2011 - 200 грн., 27.01.2012 року - 200 грн., 20.11.2013 року - 200 грн., 28.12.2013 року - 200 грн., 09.01.2014 року - 200 грн., 12.06.2014 року - 200 грн., 11.07.2014 року - 500 грн., 16.09.2014 року - 500 грн., 14.10.2014 року - 500 грн., 10.04.2015 року - 300 грн., 27.11.2014 року - 500 грн., 14.03.2015 року - 300 грн., 13.05.2015 року - 300 грн., 12.06.2015 року - 300 грн.,14.07.2015 року - 300 грн., 11.08.2015 року - 300 грн., 26.09.2015 року - 300 грн., 16.01.2015 року -300 грн., 16.02.2015 року - 300 грн. 10.10.2015 року - 300 грн., 26.12.2015 року - 600 грн.,18.01.2016 року - 300 грн. Відповідно ч.ч.3,4 ст.194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Таким чином, наразі сума заборгованості по аліментам, з урахуванням рішення суду, яким розмір аліментів був змінений та вищеперелічених фактичних виплат складає 18746,85 грн. З даним розміром заборгованості представники сторін погодились в судовому засіданні. Виконавчий лист №2-1915/11 від 06.01.2012р. на теперішній час повернутий стягувачу на підставі постанови державного виконавця від 16.09.2015 року (а.с.10). В цій постанові зазначено, що заборгованість [PERSON] складає 30293,09 грн. Нарахування та виплати по цьому виконавчому листу не проводяться. Оскільки сторони не згодні з розміром заборгованості нарахованої державним виконавцем, здійснити інший розрахунок на теперешній час державний виконавець не має можливості,оскільки виконавчий лист на примусовому виконання не перебуває, то суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] заборгованість по аліментам у розмірі 18746,85 грн. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються щомісяця, тому за змістом ст.196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості і її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць в якому не проводилось стягнення аліментів. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача [PERSON] від сплати аліментів знайшов своє підтвердження за період з грудня 2014 року та до серпня 2015 року. Поважних причин несплати аліментів у вказаний період часу відповідачем судом не встановлено. Те що у відповідача народилась друга дитина та вона перебуває у декретній відпустці, ніяким чином не звільняє її від обов'язку сплачувати аліменти. Тому вимоги про звільнення її від сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів не підлягають задоволенню. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості на той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому вникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Дана правова позиції була висловлена Верховним Судом України в Постанові від 1 липня 2015 року в справі №6-94 цс 15, Позивач звертаючись до суду з позовом просив стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів не за весь період її утворення, а лише з грудня 2014 року по серпень 2015 року. Відповідно ч 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За розрахунком суду розмір неустойки (пені) склав: -за грудень 2014 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 500,00 грн. та боржником не сплачено, пеня складає суму 155,00 грн. (500,00 грн. х 31 дн. : 100 = 155,00 грн.); -за січень 2015 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 500,00 грн. та боржником сплачено 300 грн., пеня складає суму 62,00 грн. (200,00 грн. х 31 дн. : 100 = 62,00 грн.); - за лютий 2015 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 500,00 грн. та боржником сплачено 300 грн., пеня складає суму 56,00 грн. (200,00 грн. х 28 дн. : 100 = 56,00 грн.); - за березень 2015 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 500,00 грн. та боржником сплачено 300 грн., пеня складає суму 62,00 грн. (200,00 грн. х 31 дн. : 100 = 62,00 грн.); - за квітень 2015 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 500,00 грн. та боржником сплачено 300 грн., пеня складає суму 56,00 грн. (200,00 грн. х 30 дн. : 100 = 60,00 грн.); - за травень 2015 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 500,00 грн. та боржником сплачено 300 грн., пеня складає суму 62,00 грн. (200,00 грн. х 31 дн. : 100 = 62,00 грн.); - за червень 2015 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 500,00 грн. та боржником сплачено 300 грн., пеня складає суму 60,00 грн. (200,00 грн. х 30 дн. : 100 = 60,00 грн.); - за липень 2015 року аліменти, які підлягали сплаті у розмірі 500,00 грн. та боржником сплачено 300 грн., пеня складає суму 62,00 грн. (200,00 грн. х 31 дн. : 100 = 62,00 грн.); Всього пеня за період з 01.12.2014 року по 31.07.2015 року, на яку має право позивач у зв'язку з виникненням заборгованості по аліментам за цей період складає 641,00 грн. Вимога в частині стягнення пені за серпень 2015 року не підлягає задоволенню, оскільки за цей місяць аліменти були сплачені вчасно - 11 серпня 2015 року. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок нарахованої пені на заборгованість по аліментам за період з 31.12.2014 року по 31.07.2015 року в сумі 641,00 грн. Що стосується вимог [PERSON] про визначення розміру заборгованості по аліментам та її зменшення, то вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Предметом позову може бути частина позову, що становить самостійну матеріально-правову вимогу позивача до відповідачів про захист порушеного, невизнаного чи оспореного права або інтересу, яка повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію, в свою чергу позивачем пред'явлено вимогу про визначення розміру заборгованості по аліментам та її зменшення, яка не є такою в розумінні змісту самостійної матеріально-правової вимоги. Більш того, зазначений спосіб захисту не передбачений ст.16 ЦК України. Сімейним кодексом України не передбачено зменшення розміру заборгованості по аліментам, а лише відповідно до ст.197 цього Кодексу за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. Окрім цього, вимога про визначення розміру аліментів є фактичним встановленням обставин справи. Разом з цим, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути також судові витрати по справі.

Outcome: partial