Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

ОСББ «Русанівська затока» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 15145 грн. 51 коп., інфляційних втрат в розмірі 1290 грн. 95 коп., 3 % річних в розмірі 433 грн. 76 коп., судового збору в розмірі 1762 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 1200 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. 15.07.2016 року зареєстровано ОСББ «Русанівська затока» за місцем знаходження [ADDRESS] 01.11.2016 року за Актом приймання - передачі багатоквартирного будинку по [ADDRESS] все майно належне співвласникам передано від ТОВ ,,Новобудова" в управління ОСББ «Русанівська затока». Обслуговування і утримання вказаного будинку та прибудинкової території здійснює ОСББ «Русанівська затока». Відповідно до протоколу загальних зборів від 10.11.2016 року рішенням загальних зборів прийнято функції з управління будинком [ADDRESS] з 01.11.2016 року та визначено розмір внеску на утримання будинку і прибудинкової території у період листопад 2016 року - лютий 2017 року в розмірі 3,80 грн. за 1м2 для власників квартир. Відповідно до проколу загальних зборів ОСББ «Русанівська затока» № 3 від 07.04.2017 року рішенням загальних зборів визначено з 01.03.2017 року розмір внеску на утримання будинку і прибудинкової території у період з березня 2017 року по лютий 2018 року для власників квартир в розмірі 4,85 грн. за 1м2 для своєчасних оплат до 20 числа та 5,30 грн. за 1м2 для оплат після 20 числа. Проте відповідач своєчасно не сплачує внески на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, у зв'язку з чим у період з листопада 2016 року по вересень 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 16870,22 грн., з яких: 15145,51 грн. - заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території; 1290,95 грн. - інфляційні втрати; 433,76 грн. - 3 % річних. Ухвалою суду від 05.12.2018 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 28.01.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву датований 21.01.2019 року, у якому просить відмовити у задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю вимог. Зазначає, що позов підписаний [PERSON], який є нелегітимним головою правління ОСББ «Русанівська затока» у зв'язку із закінченням строку його повноважень, оскільки з липня 2018 року закінчився дворічний строк повноважень членів правління, після чого загальні збори об'єднання не проводилися. Також підстави звернення до суду є неправомірними; надані позивачем протоколи загальних зборів не містять жодних рішень про встановлення строків або термінів сплати внесків, тому вимоги про нарахування додаткових коштів згідно норм п. 2 ст. 625 ЦК України є незаконними. Позивачем не надано суду кошторисів за відповідні періоди нарахувань, якими обгрунтовуються розміри внесків та деталізуються надходження на витрати ОСББ і які є підставою для визначення саме такого розміру внесків, який був запропонований до затвердження. 24.01.2019 року [PERSON] суду подано заяву про закриття провадження у справі, оскільки нею 23.01.2019 року сплачено позивачу заборгованість за внески на утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується наданою копією квитанції, у зв'язку з чим предмет спору відсутній. 28.01.2019 року відповідачем суду подані додаткові пояснення до заяви про закриття провадження у справі, відповідно до яких просила розподілити судові витрати з урахуванням пунктів 3, 4 ч. 3 ст. 141 ЦПК України. 26.02.2019 року від ОСББ «Русанівська затока» до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог внаслідок часткового їх задоволення, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] 1290,95 грн. - інфляційних витрат, 433,76 грн. - 3 % річних, 1762 грн. - судового збору та 1200 грн. - витрат на правову допомогу. Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом відповідно положень п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Ухвалою суду від 28.02.2019 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про закриття провадження у справі. У відповідності ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Частини 2, 3 вказаної статті регламентують, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову, значення справи для сторін. При цьому згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Таким чином, суд з урахуванням предмету спору, ціни позову, наданих сторонами заяв, відзиву, письмових доказів, вважає за доцільне проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ст. ст. 1, 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Судом встановлено, що 15.07.2016 року зареєстровано ОСББ ,,Русанівська затока» за місцем знаходження м. Київ вул. Євгена Сверстюка, буд. 52-В. 01.11.2016 року за Актом приймання - передачі багатоквартирного будинку по вул. Євгена Сверстюка (М.Раскової) 52-В, будинок передано від ТОВ ,,Новобудова" в управління ОСББ «Русанівська затока». Як убачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.09.2018 року, керівником ОСББ «Русанівська затока» є [PERSON], у зв'язку з чим суд не може прийняти до уваги посилання позивача у відзиві про те, що голова правління об'єднання співвласників багатоквартирного будинку [PERSON], яким поданий позов, є неуповноваженим представником. Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників багатоквартирного будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників (ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»; пункт 3 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Русанівська затока»). Рішенням загальних зборів ОСББ «Русанівська затока» від 27.10.2016 року, оформленого протоколом від 10.11.2016 року, прийнято функції з управління будинком [ADDRESS] з 01.11.2016 року та визначено розмір внеску на утримання будинку і прибудинкової території у період листопад 2016 року - лютий 2017 року в розмірі 3,80 грн. за 1м2 для власників квартир. Відповідно до проколу загальних зборів ОСББ «Русанівська затока» № 3 від 07.04.2017 року, рішенням загальних зборів від 22.03.2017 року визначено розмір внеску на утримання будинку і прибудинкової території у період з березня 2017 року по лютий 2018 року для власників квартир в розмірі 4,85 грн. за 1м2 для своєчасних оплат до 20 числа та 5,30 грн. за 1м2 для оплат після 20 числа. Як, вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Частиною 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов'язує. Згідно статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач у період з листопада 2016 року по вересень 2018 року включно не сплачувала внески на утримання будинку та прибудинкової території, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 15145,51 грн. 24.01.2019 року відповідачем було сплачено позивачу заборгованість за внески на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 17239,54 грн., що підтверджується наданою копією квитанції, з яких: 16541,53 грн. - борг станом на 01.12.2018 року та 698,01 грн. - оплата нарахована за грудень 2018 року. Обставини надходження коштів від відповідача в рахунок сплати заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, що є предметом спору, позивачем визнані, у зв'язку з цим останнім подана заява про зменшення розміру позовних вимог у цій частині, відповідно положень ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Відповідачем не визнається нараховані позивачем до стягнення інфляційні втрати в розмірі 1290,95 грн. та 3 % річних в розмірі 433,76 грн. з посиланням на те, що позивачем не було встановлено порядок сплати внесків, строків або термінів їх сплати. Проте суд критично ставиться до таких тверджень відповідача, як підстави для відмови в позові, виходячи з наступного. Статтею 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», серед іншого, визначено, що співвласник зобов'язаний: виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Як зазначено вище, перелік та розміри внесків на утримання будинку і прибудинкової території, у тому числі щодо підвищених таких розмірів для оплат після 20 числа, встановлено рішеннями зборів ОСББ «Русанівська затока», які співвласники об'єднання зобов'язані виконувати. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. З помісячного розрахунку заборгованості убачається, що відповідач за період з 01.11.2016 року по 30.09.2018 року жодного разу не сплачувала внесків на утримання будинку і прибудинкової території. У зв'язку з цим суд приймає до уваги наведений позивачем розрахунок суми боргу, який перевірений судом та відповідачем не спростований, нарахування на існувавшу суму заборгованості, відповідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, трьох процентів річних від простроченої суми та встановлений відповідно щомісячний індекс інфляції за спірний період, виходячи із розміру щомісячної заборгованості. На підставі вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» інфляційних втрат в сумі 1290,95 грн. та 3 % річних в сумі 433,76 грн. Отже, позов ОСББ «Русанівська затока» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до задоволення. По даній справі відповідач у відповідності до ст. ст. 133, 141, 142 ЦПК України має відшкодувати позивачу сплачений останнім судовий збір в дохід держави в розмірі 1762 грн., оскільки заборгованість за внески на утримання будинку та прибудинкової території була сплачена відповідачем після пред'явлення позову. Згідно частин 2, 3 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем на підтвердження витрат, необхідних для надання правничої допомоги, надано Договір № 17/04/18 про надання правової допомоги від 17.04.2018 року, який укладений між ОСББ «Русанівська затока» та адвокатським бюро «Коваль Оксани Сергіївни»; додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги № 17/04/18 від 17.04.2018 року, пунктом 1 якої визначено, що вартість підготовки позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з власника квартири [ADDRESS] становить 1200 грн.; Акт здавання-приймання наданих послуг за додатковою угодою № 3 від 07.11.2018 року; рахунок - фактуру 4 від 06.11.2018 року щодо підготовки позовної заяви до Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості з власника квартири [ADDRESS] - у сумі 1200 грн. (2 год.), копію платіжного доручення № 708 від 06.11.2018 року про сплату коштів. У поданому відзиві та заявах відповідач просить провести розподіл судових витрат, згідно норм п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 141 ЦПК України. За вимогами ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно положень частини 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З огляду на складність і обсяг справи та виконаних адвокатом робіт, розмір ціни позову, враховуючи сплату відповідачем в добровільному порядку заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, що є предметом спору, в повному обсязі після подачі позову, суд вважає, що розумний та справедливий розмір винагороди за підготовку позовної заяви у цій справі складає у розмірі 600 грн., що становить половину витрат на правничу допомогу, які слід стягнути з відповідача на користь позивача. У решті заявлених вимог щодо стягнення судових витрат відмовити.

Outcome: partial