Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що 9 жовтня 2014 року близько 13 години [PERSON], перебуваючи на власному господарстві по [ADDRESS], на ґрунті особистих неприязних відносин наніс їй легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та йому було призначено покарання у виді штрафу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що протиправними діями [PERSON] їй була завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах на поїздки в медичні заклади в сумі 1650 грн., на лікування і придбання медичних препаратів в сумі 2000 грн., а також на правову допомогу в сумі 1500,00 грн. Крім того, позивачка вказала, що їй була завдана також моральна (немайнова) шкода, яку вона оцінює в 20000 грн. і просить стягнути вказану суму з відповідача. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, а також зазначили що позивачка є інвалідом ІІ групи, хворіє на хронічні захворювання, через протиправну поведінку відповідача вона зазнала сильних душевних страждань і в неї погіршився стан здоров'я. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, вважаючи їх необґрунтованими. Зокрема відповідач вказав, що він злочину не вчиняв, а тому не повинен відшкодовувати позивачці матеріальну та моральну шкоду. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, а також підтверджується матеріалами справи, що вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 06.02.2015 р. [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та йому було призначено покарання у виді штрафу. Згідно вказаного вироку, який набрав законної сили, [PERSON] був визнаний винуватим в тому, що 9 жовтня 2014 року приблизно об 11 год. 30 хв. він, перебуваючи на власній земельній ділянці по [ADDRESS], розпочав сварку зі своєю сусідкою [PERSON] з приводу перешкоджання нею проведенню оранки його земельної ділянки. Під час суперечки [PERSON] на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно наніс потерпілій один удар рукою по обличчю, від чого вона впала на землю. Внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачці були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я (а.с. 3-4). В силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, якою визначені підстави звільнення від доказування, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, зазначеним вироком встановлено, що саме [PERSON] наніс [PERSON] при вищевказаних обставинах легкі тілесні ушкодження. У зв'язку із викладеним, суд не бере до уваги пояснення [PERSON] про нібито його непричетність до вчиненого злочину та безпідставність пред'явленого позову з цих підстав. Такі пояснення відповідача суперечать встановленим обставинам у кримінальному провадженні, а так само суперечливим із цими поясненнями залишається невизнання відповідачем пред'явленого до нього позову. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а частиною другою цієї статті передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка просить стягнути на її користь з відповідача 2000 грн., витрачених нею на лікування та придбання медичних препаратів. Однак позивачкою не надано належних та допустимих доказів про те, що придбані нею ліки, квитанції на придбання яких додані до матеріалів справи, були їй призначені. Більше того, в матеріалах справи (а.с. 44) є довідка Хмельницької міської поліклініки №2 про перебування [PERSON] на лікуванні у лікаря-невропатолога і про отримане нею лікування, якою не підтверджується, що ліки, які були придбані [PERSON], були їй призначені лікарем-невропатологом. Також позивачка просить стягнути з відповідача 1650 грн. витрат на придбання пального для автомобіля, в зв'язку із відвідуванням нею лікарів, проведенням ультразвукового дослідження головного мозку та проведенням комп'ютерної томографії. Зокрема вказує, що вона відвідувала медичні заклади в м. Хмельницькому 11.10.2014 р., 14.10.2014 р., 15.10.2014 р. 18.10.2014 р., 22.10.2014 р., 01.11.2014 р. та 10.11.2014 р. В той же час на підтвердження вказаних обставин позивачкою надані квитанції на придбання бензину за 14, 15, 18 та 22 жовтня 2014 р., тобто за чотири дні. Тому суд вважає, що в цій частині вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню в сумі 800 грн. (4х200грн.) Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (п. 5) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 цієї постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Тому, з врахуванням конкретних обставин справи, характеру скоєного [PERSON] правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань [PERSON], яка є інвалідом ІІ групи та хворіє на хронічні захворювання, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює завдану позивачці моральну шкоду в суму 3000 грн. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені нею і документально підтверджені витрати на правову допомогу, з врахуванням задоволених позовних вимог, в сумі 241,50 грн., що підтверджується відповідною квитанцією та розрахунком таких витрат. Також з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України,

Outcome: partial