Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач 13.01.2015 року звернувся до суду з позовом, яикм згодом уточнив, до [PERSON], [PERSON] та просив стягнути з відповідачів суму спричиненої майнової шкоди у розмірі 104, 83 гривень; суму заборгованості по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги у розмірі 63 853, 47 гривень; 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 923, 07 гривень та розрахованого індексу інфляції у сумі 5 597, 08 гривень. В обґрунтування позовних вимог відзначив, що у відповідності до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» 24 травня 2007 р. в м. Одесі Загальними зборами власників житлових/нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] та [NUMBER] було прийняте рішення про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS],[NUMBER]» (далі - ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]»). Об'єднання було зареєстроване як юридична особа у виконавчому комітеті Одеської міської ради, про що було видане Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 17 липня 2007 року. За актом прийому-передачі від 12.12.2007р. Дочірнє підприємство «Наша забота» Приватного підприємства «ЖЕК «Наш дім» передало, а ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» прийняло на баланс вищезазначені будинки. У той же час 12.12.2007 р. між ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» та ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» були укладені: договір на надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, подачі холодної води та водовідведення; договір на надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; договір про надання послуг з спостереження за прибудинковою територією та здійснення пропускного режиму. Відповідно до умов вказаних договорів, ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» здійснювало утримання будинку, прибудинкової території, забезпечувало будинок опаленням, гарячим водопостачанням, уклало договори на холодне водопостачання, водовідведення, на електро - та газопостачання. 2612.2013 року Загальними зборами ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» було прийнято рішення щодо управління загальним та неподільним майном через статутні органи ОСББ та у квітні 2014 року загальними зборами ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» були затверджені відповідні розміри внесків та обов'язкових платежів на утримання будинку, прибудинкової території та ін. Правлінням ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» було прийнято рішення про введення затверджених розмірів внесків та обов'язкових платежів з 01.05.2014 р. Додатково, 19 травня 2014 року між ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» та ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами п. 2.1. якого (з урахуванням укладених додаткових угод) ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» прийняло на себе боргові зобов'язання перед організаціями, що здійснювали електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення в будинках ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]». Відповідно до п. 1.1-1.2 вищезазначеного договору ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» відступило позивачу право вимоги належного виконання власниками житлових та/або нежитлових приміщень наступних зобов'язань: оплати заборгованості за обслуговування будинку та прибудинкової території; оплати заборгованості за опалення та утримання котельної; оплати заборгованості за послуги чергових (охорони); оплати заборгованості за холодну та/або гарячу воду; оплати заборгованості за паркінг та/або гараж. Таким чином, з 01.05.2014 р. ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» самостійно здійснює утримання будинку та прибудинкової території, до складу яких входить прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо. Відповідно до умов укладеного договору відступлення позивач має право вимагати від власників, які своєчасно не ліквідували свою заборгованість перед ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім», сплати заборгованості, яка утворилась перед ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» станом на 01 травня 2014 року. [PERSON], є власником квартири [NUMBER] по [ADDRESS], а відповідач [PERSON] проживає разом нею у вказаній квартирі. Однак, відповідачі не здійснюють встановлену законом оплату за утримання належного їм майна. Як вбачається з розрахунків, наведених в акті звірки, до серпня 2012 року погашення заборгованості за УБПТ, опалення, утримання котельні, охорону загального та неподільного майна, спожиті комунальні послуги здійснювалось лише частково. А з вересня 2012 року по квітень 2014 року включно - жодних платежів здійснено не було. У період з 01.05.2014 року, коли Загальними зборами ОСББ було прийнято рішення про управління будинками через статутні органи, також жодних платежів, окрім платежу на загальну суму 251, 04 грн., від відповідачів не надходило. Унаслідок неналежного виконання зобов'язань з оплати наданих послуг у відповідачів виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2015 року складає 63 853, 47 гривень. Також, несплата відповідачами вказаних платежів ускладнює проведення своєчасних розрахунків ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» за обслуговування будинку, що ставить Об'єднання у складне становище. Через брак грошових коштів, які відповідачі своєчасно не сплатили для забезпечення належного обслуговування будинків, обладнання, мережа та системи ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» були приведенні в неналежний стан, тому позивач був вимушений здійснити ремонтні роботи на загальну суму 9 473, 92 гривень. Вважає, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідачів у вигляді не оплати за комунальні послуги йому завдана майнова шкода, яка має бути відшкодована останніми. Розрахунок розміру такої майнової шкоди здійснив, виходячи із загальної площі приміщень, які перебувають у власності та користуванні відповідачів, та визначив на суму 104, 83 гривень. Відповідачі добровільно свої зобов'язання виконувати не бажають, у зв'язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 08.06.2015 року до спільного розгляду з даним позовом був прийнятий зустрічний позов [PERSON] до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS], [NUMBER]» про визнання недійсним договору (а.с.203), і протокольною ухвалою суду ДП «НАША ЗАБОТА» ПП «ЖЕК «НАШ ДІМ» було залучено у якості співвідповідача за зустрічним позовом [PERSON] (а.с.226). За зустрічним позовом [PERSON] просила визнати недійсним договір відступлення права вимоги без номеру від 19.05.2014 року, укладений між ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» та ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» із змінами, внесеними додатковими угодами від 19.05.2014 року та 11.07.2014 року, з тих підстав, що цей договір не відповідає чинному законодавству, меті створення ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]», вказаній у його Статуті, Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», та на тих підставах, що договір та додаткові угоди до нього з боку ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» було підписано особою, яка не мала для цього повноважень, передбачених статутом. Наслідком недійсності просила суд визнати оспорюваний договір таким, що не створює відносно неї будь-яких юридичних наслідків. Представник ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 20.02.2015 року) у судове засідання 25.11.2015 року з'явився, уточнені позовні вимоги в редакції від 12.10.2105 року підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що відповідачі протягом тривалого часу ухиляються від виконання обов'язків з оплати послуг, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Розрахунок заборгованості здійснювався на підставі тих тарифів, які були чинним на той момент, ці тарифи були затвердженні. Пояснив, що затвердження тарифів окремо для ОСББ не передбачається, оскільки вони є не виконавцями послуг. Проти зустрічного позову [PERSON] заперечував, просив відмовити. Додатково пояснив, що договір відступлення права вимоги від 19.05.2014 року було підписано головою правління ОСББ [PERSON], та здійснено ним в межах його повноважень, вказане було доручено йому членами правління, що відповідає діючому Статуту об'єднання та рішенням Загальних зборів об'єднання. До теперішнього часу жодне з рішень Загальних зборів об'єднання не оскаржувалось та не скасовано. Вважає вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Проти застосування строків позовної давності заперечував, оскільки відповідачем 20.05.2014 року було здійснено платіж на загальну суму 251, 04 грн. (за послуги охорони), здійснення даної проплати не заперечується і відповідачами. Заперечення відповідача, що даний платіж було здійснено [PERSON], який не є власником квартири, а тому не свідчить про визнання позову, вважає необґрунтованими, оскільки обов'язок сплачувати надані комунальні послуги передбачається і для членів сім'ї власника. Представник відповідача та відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги ОСББ не визнав, заперечував проти них та просив у задоволенні відмовити. Вважає, що ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» не мав права надавати послуги, оскільки він не був визначений виконавцем житлово-комунальних послуг. З 2006 року відповідач звертався до органів місцевого самоврядування, за відповідями яких вбачається, що виконавець послуг у будинку по [ADDRESS], та тарифи на комунальні послуги органами місцевого самоврядування не затверджувались. Вважає, що ЖЕК не мав права надавати послуги мешканцям будинку [NUMBER] по [ADDRESS], тим більш укладати відповідні договори з ОСББ. Вважає, що разом матір'ю [PERSON] не мають зобов'язань перед ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім», а тому і не визнає заборгованість, яку ОСББ вимагає сплатити за договором відступлення прав вимоги. Просив застосувати строк позовної давності до заборгованості, яка виникла до січня 2012 року, зазначив, що відповідачами ніколи не вчинялось ніяких дій, які б можна було трактувати як визнання боргу. Навпроти, з 2009 року вони неодноразово звертались до ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» із письмовими заявами, де борг спростовувався, із зауваженнями щодо нарахування плати за послуги без застосування належним чином затверджених тарифів. Наприклад, ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» взагалі ніколи не мало належним чином затвердженого тарифу на постачання холодної води та відведення стоків, та лише в деякі окремі роки мало затверджені належним чином тарифи на теплопостачання та постачання гарячої води, однак при цьому незаконно враховували суму за «обслуговування котельні». Відповідач неодноразово звертався до ЖЕКа із заявами про відмову від послуг охорони, однак останні продовжувало нараховувати плату за ці послуги. Висловив заперечення проти розрахунку заборгованості. Щодо вимог ОСББ про відшкодування шкоди у розмірі 104, 80 грн., пояснив, що витрати на суму 9473, 92 грн. слід розцінювати як витрати на поточний ремонт, заперечував факт своєї вини у спричиненій шкоді. Позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] підтримав у повному обсязі, які просив задовольнити. Не погодився з актом звірки, наданим до договору відступлення прав вимоги, вважає, що розрахунок заборгованості має бути чітко визначено та відокремлено. Представник ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» у судове засідання не з'явився, був сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. У минулих судових засіданнях позов [PERSON] не визнав та просив відмовити. Заслухавши представник сторін та осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [NUMBER] в будинку [ADDRESS], загальною площею 156, 9 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER], витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії [NUMBER] (а.с.45-46). Крім того, з пояснень сторін та заперечень наданих відповідачем, судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] у вищезгаданій квартирі. 13.04.2007 року між ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» (виконавець) та [PERSON], який виступав в інтересах [PERSON] на підставі довіреності серії [NUMBER], (споживач) було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та постачання холодної води; договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.76-86, 1 том). За умовами вказаних договорів, виконавець зобов'язався надавати відповідні послуги, а споживач своєчасно сплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та умовах, передбачених договорами. У відповідності до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» 24 травня 2007 р. в м. Одесі Загальними зборами власників житлових/нежитлових приміщень за адресою [ADDRESS] та [NUMBER] було прийняте рішення про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS],[NUMBER]» (далі - ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]»). Об'єднання було зареєстроване як юридична особа у виконавчому комітеті Одеської міської ради, про що було видане Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 17 липня 2007 року (а.с.5, 1 том), та співвласниками будинку було затверджено статут ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]», зареєстрований виконавчим комітетом ОМР за №115 від 16.07.2007 року (а.с16-25, 2 том). 12.12.2007 року ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наші дім» за актами прийому-передачі житлового комплексу з балансу на баланс передало на баланс ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» житлові будинки [NUMBER] та № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] (а.с.6-11). Також, між ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» та ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» 12.12.2007 року були укладені наступні договори: - договір про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, подачі холодної води та водовідведення (а.с.24-26); - договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.27-29); - договір про надання послуг з спостереження за прибудинковою територією та здійснення пропускного режиму; Відповідно до умов вказаних договорів ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» з 12.12.2007 року здійснювало утримання будинку, прибудинкової території, забезпечувало будинок опаленням, гарячим водопостачанням, уклало договори на холодне водопостачання, водовідведення, на електро- та газопостачання (а.с.30-32). 26.12.2013 року Загальними зборами ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» було прийнято рішення щодо управління загальним та неподільним майном через статутні органи ОСББ, затверджено склад правління ОСББ, визначено балансоутримувачем житлового комплексу - ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]». 10 квітня 2014 року Загальними зборами ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» були затверджені кошторис на 2014 рік, відповідні розміри внесків та обов'язкових платежів на утримання будинку, прибудинкової території, на теплопостачання, на підігрів води, утримання паркувального місця, на підтвердження чого надана виписка з протоколу Загальних зборів ОСББ від 10.04.2014 року (а.с.42). Правлінням ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» було прийнято рішення про введення затверджених розмірів внесків та обов'язкових платежів з 01.05.2014 року. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи протоколом засідання членів Правління ОСББ від 11.04.2014 року (а.с.37). 19 травня 2014 року між ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» та ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» було укладено договір відступлення права вимоги (а.с.21). Відповідно до умов п. 2.1. вищезазначеного Договору (з урахуванням укладених додаткових угод) ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» прийняло на себе боргові зобов'язання перед організаціями, що здійснювали електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення в будинках ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]». За цим договором ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» набуло право вимагати належного виконання власниками житлових та/або нежитлових приміщень наступних зобов'язань: Оплати заборгованості за обслуговування будинку та прибудинкової території; Оплати заборгованості за опалення та утримання котельної; Оплати заборгованості за послуги чергових (охорони); Оплати заборгованості за холодну та/або гарячу воду; Оплати заборгованості за паркінг та/або гараж . Невід'ємною частиною договору є акт звірки, підписаний сторонами, розрахунки заборгованості боржника, копії калькуляцій, що затверджені первісним кредитором, та узгоджені в установленому законом порядку (1том, а.с.19-23). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Статтями 20 та 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Згідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до абз. 3 ст. 22 Закону «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків», кошти, що сплачуються власниками приміщень за надані їм комунальні послуги, можуть згідно з укладеними договорами надходити на рахунок об'єднання для накопичення і наступного перерахунку підприємствам, організаціям, які надають ці послуги. Перерахування коштів підприємствам, організаціям, які надають послуги, здійснюється щомісячно у визначений день відповідно до договору між об'єднанням і цими підприємствами, організаціями. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (частина шоста статті 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Згідно із частинами п'ятою, восьмою статті 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ), однак не є членом цього об'єднання, зобов'язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об'єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам. Суд не може брати до уваги заперечення проти позовних вимог сторони відповідача, які ґрунтуються на факті відсутності письмового договору про надання житлово-комунальних послуг між позивачем та відповідачем, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» як управитель житлового будинку звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості з оплати фактично спожитих житлово-комунальних послуг, до складу яких входять: послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території;з опалення та утримання котельної; послуги чергових (охорони); з надання холодної та/або гарячої води; з обслуговування паркінгу та/або гараж. Судами також установлено, що всі послуги надавалися спеціалізованими підприємствами на підставі відповідних договорів, виконання робіт за якими підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Підставами для нарахування ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» вартості послуг слугувало рішення загальних зборів членів ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» про встановлення розміру внесків, яке є чинним і в судовому порядку недійсним не визнавалося, а також факт надання цих послуг. Рішення Загальних зборів ОСББ є обов'язковими для виконання, тому ОСББ має право на стягнення зазначених витрат. Заперечуючи проти позову ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» представник відповідача посилався на те, що тарифи, встановлені ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім», а з 2014 року - ОСББ, які є виконавцем послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підлягають затвердженню органами місцевого самоврядування. За змістом статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем житлово-комунальних послуг є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробником - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги. За змістом частини першої статті 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність. Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (частина перша статті 3 ГК України). У відповідності до ст. 385 ЦК України, ст.6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фронду», п.6 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992р. із змінами, внесеними постановою КМУ від 24 січня 2006 р. N 45,власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. З метою виконання функцій із забезпечення утримання та використання власного, неподільного і загального майна власники квартир можуть утворювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до законодавства. Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуту ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання. З визначеного Законом України «Про житлово-комунальні послуги» переліку учасників у сфері житлово-комунальних послуг (власник, споживач, виконавець, виробник) ОСББ може виступати лише у ролі споживача - як колективний замовник (абонент). З урахуванням вищевикладеного, суд при вирішенні спору дійшов висновку про те, що позивач не здійснює господарської діяльності у розумінні наведених норм законодавства, оскільки його діяльність спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, а відтак, ця діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб'єкта. За таких обставин ОСББ не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки не надає і не виробляє таких послуг, а отже, і не формує цін чи тарифів на послуги, які б підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування. ОСББ, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на таке утримання повинні виходити з розміру витрат, передбачених кошторисом об'єднання, який відповідно до статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» затверджується загальними зборами членів об'єднання. При цьому ні зазначеним Законом, ні іншими законодавчими актами України не передбачено обов'язкове затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ. Також, листом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України №7/10-15750 від 01.10.2012 року роз'яснено, що норма Порядку, затвердженого наказом Мінрегіону України від 30.07.2012 року №390, зареєстрованим у Міністерстві юстиції 16.08.2012 року за № 1380/21692, не застосовується для ОСББ/ЖБК та не передбачає їх зобов'язання оприлюднювати затверджені на загальних зборах об'єднання розміри внесків та платежів (а.с.78). Представником позивача на пояснення щодо тарифів, за якими здійснювалось нарахування плати за комунальні послуги, надав до суду лист Департаменту міського господарства №01-70/76 від 23.02.2015 року (а.с.83), лист Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства від 20.03.2015 року (а.с.85), зі змісту яких вбачається, що у м. Одеса протягом 2007 року по 01.10.2008 року діяли тарифи на послуги з утримання будинків і споруд і прибудинкової території затверджені рішенням виконкому ОМР від 26.05.2005 року № 198, з жовтня 2008 року почали діяти тарифи, затвердженні рішенням виконкому ОМР від 21.08.2008 року №970, які діють до теперішнього часу. На послуги з централізованого теплопостачання діяли тарифи, затвердженні рішенням виконкому ОМР від 08.02.2007 року №5, з жовтня 2007 року - тарифи, затвердженні рішенням виконкому ОМР від 20.09.2007 року №1012(зі змінами за рішенням від 14.02.2008 року №96); протягом 2009 -2010 року діяли тарифи, затвердженні рішенням виконкому ОМР від 20.12.2008 року №1612. Починаючи з 2010 року повноваження щодо встановлення тарифів на послуги теплопостачання регулюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та діють тарифи, затверджені постановою від 17.10.2014 року № 146. Проте ці тарифи стосуються комунальних підприємств та мають бути враховані ними. Приписами .ст. 319, 322 ЦК України, встановлено, що власність зобов'язує; Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договорами або законом». Статтею 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Ст.. 405 ЦК України також встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно статті 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що нарахування плати за житлово-комунальні за послуги здійснювалось на підставі рішень загальних зборів ОСББ та затверджених тарифів у відповідності до законодавства, будь-яких належних доказів на спростування даних обставин відповідачами не надано. Також відповідачами не надано належних та допустимих доказів щодо надання неякісних послуг позивачем, послуги надавались вчасно та якісно. У зв'язку з чим суд приходить до висновку щодо порушення відповідачами своїх зобов'язань з оплати житлово-комунальних послуг, вимоги ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» вважає обґрунтованими та законними. Згідно розрахунку, наданого позивачем, загальна сума заборгованості [PERSON] та [PERSON] по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території, житлово-комунальні послуги склала станом на 30.09.2015 року 63 853, 47 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот п'ятдесят три гривень 47 коп.) та складається за наступного: - з заборгованості, переданої від ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» за актом звірки, за період з березня 2007 року по квітень 2014 року у розмірі 40 703, 36 грн. (а.с.39-41, 2 том); - з заборгованості, яка виникла у відповідачів за період з 01.05.2014 року по 30.09.2015 року, у розмірі 23 150, 11 грн. (а.с.36-41, 99-100, 2-й том). На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вказана заборгованість у сумі 63 853, 47 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот п'ятдесят три гривень 47 коп.) є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідачів на користь ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]». Щодо стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань на суму боргу. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 цього Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. З огляду на те, що в процесі прийняття спеціального закону Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зміни до ЦК України Верховною Радою України не розглядалися та не приймалися, стосовно спірних правовідносин норми спеціального закону не можуть конкурувати з нормами основного акту цивільного законодавства. Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а . замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням. Судом враховано, що правовідносини, які склалися між сторонами з надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов'язаннями, у яких, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК), вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов'язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Таких висновків дійшов і Верховний Суд України у постанові від 30.10.2013 р. по справі №6-59цс13. Щодо обрахунку суми 3% річних та інфляційних нарахувань на суму боргу. Розрахунок даних сум здійснюється позивачем з 01.09.2012 року, коли відповідачами повністю припинено оплату комунальних послуг. Розрахунок 3% річних здійснювався наступним чином: 100%*3%:365 (днів у році)* кількість прострочених днів. Разом сума 3% річних за період з 01.09.2012 року по 30.09.2015 року склала 923, 07 грн. (дев'ятсот двадцять сім гривень 07 коп.). Розрахунок індексу інфляції був проведений наступним чином: Сума боргу за період*індекс інфляції % /100% - сума боргу за відповідний період = сума індексу інфляції. В Україні з 2012 року по травень 2015 року індекс інфляції склав %: Ріксіченьлютий березеньквітеньтравеньчервеньлипеньсерпеньвересеньжовтеньлистопадгрудень за рік 2012100,2100,2100,3100,099,799,799,899,7100,1100,099,9100,299,8 2013100,299,9100,0100,0100,1100,099,999,3100,0100,4100,2100.5100,5 2014100,2100,6102,2103,3103,8101,0100,4100,8102,9102,4101,9103,0124,9 2015103,1105,3110,8114,0102,2 100,4 99, 0 102,3100, 86 Отже, з 01.09.2012 р. по 31.12.2012 р. (100.1/100) * (100,0/100) * (99,9/100) * (100,2/100) = 100,2% 5350,68* 100,2%: 100% - 5350,68 = 5361,38-5350,68 = 10,70 грн. З 01.01.20ІЗ по 31.12.2013 р. 100,2%*99,9%* 100.0%* 100,0%* 100,1 %* 100,0*99,9%*99,3%* 100,0%* 100,4%* 100,2%* 100,5= 100,5% 14833,16* 100,5%: 100% - 14833,16= 14907.32-14833.16 = 74.16 грн. За період з 01.01.2014 р. по 30.04.2014 р. 100,2%* 100,6%* 102,2%* 103,3=106,42% 7028, 33*106,42%:100%-7028, 33 = 451, 22 грн. За період з 01.05.2014 р. по 31.12.2014 р. 103,8%*101,0%*100,4%*100,8%*102,9%*102,4%*101,9%*103,0% =117,34% 10281, 06*117,34%: 100% - 10281,06 = 1782, 73 грн. За період з 01.01.2015р. по 31.05.2015р. 103,10%*105,30%*110,80%*114,00%*102,20% = 140,15% 7990,92*140,5% : 100% - 7990,92 = 3236,32 За період з 01.06.2015р. по 30.09.2015р. 100,40%*99,0%*99,20%*102,30% = 100,86% 4878, 13*100,86% : 100% - 4878,13 = 41, 95 грн. Загальна сума інфляційних нарахувань склала 5 597, 08 грн. (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто сім гривень 08 коп.). Розрахунок наведений у матеріалах справи з урахуванням уточнень, наданих письмовою заявою від 12.10.2015 року (а.с.36-41, 99-100, 2 том). Таким чином, враховуючи неналежне та несвоєчасне виконання відповідачами обов'язків з оплати послуг, суд вважає позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS], [NUMBER]» в частині стягнення з останніх 3% річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується вимог ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» про стягнення з відповідачів майнової шкоди у розмірі 104. 83 гривень, суд відмовляю у їх задоволення га підставі наступного. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди;в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина. Позивачем не наведено чітких пояснень та доказів, що саме внаслідок неправомірних дій відповідачів, йому була завдана майнова шкода. Виходячи з фактів, встановлених у судовому засіданні, суд не дійшов висновку про наявність прямого причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] та завданням майнової шкоди позивачу, це не підтверджено належними та допустимими доказами. Що стосується зустрічного позову [PERSON] до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «[ADDRESS], [NUMBER]», Дочірнього підприємства «НАША ЗАБОТА» ЧП «ЖЕК «НАШ ДІМ», за яким вона просила визнати недійсним договір відступлення права вимоги без номеру від 19.05.2014 року, укладений між ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» та ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» із змінами, внесеними додатковими угодами від 19.05.2014 року та 11.07.2014 року, суд враховує наступне. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язання може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В частині 1 ст.516 ЦК України вказано, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. В спірному випадку, іншого договором або законом не встановлено. Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Судом встановлено, що оскаржуваний Договір про відступлення права вимоги відповідає вимогам ч.1 ст. 513 ЦК України. Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Крім того, згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За змістом ст.ст. 215, 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином Пред'являючи вимоги до ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» та ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги без номеру від 19.05.2014 року (а.с.200), [PERSON] та її представник як у позові, так і в судових засіданнях, посилались на те, що цей договір разом з додатковими угодами не відповідає чинному законодавству, меті створення ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]», вказаній у його Статуті, Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», а також, що даний договір з додатковими угодами до нього з боку ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» було підписано особою, яка не мала для цього повноважень, передбачених статутом. Однак, обставини, якими [PERSON] обґрунтовує свої зустрічні вимоги, спростовуються наступним. У відповідності до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; У відповідності до ст.. 4 даного закону, об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в утриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Господарче забезпечення діяльності об'єднання може здійснюватися власними силами об'єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб'єктів господарювання. Об'єднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, має печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахункові рахунки в установах банку. Вказані положення закону знайшли відображення у Статуті ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]», затвердженого 24.05.2007 року співвласниками багатоквартирного будинку, зареєстрованого виконавчим комітетом ОМР 16.07.2007 року за реєстр. №115. Згідно до ст.. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. У відповідності до п.2.3 Статуту об'єднання, об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту шляхом скликання загальних зборів, зокрема: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності та оплати; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність у порядку, визначеному законом. Відповідно до п.2.4 даного Статуту, доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою. Статутні органи об'єднання, їх повноваження та порядок формування були визначені у розділі 4 Статуту, п.4.6 якого встановлено, що керівництво поточною діяльністю об'єднання здійснює його правління. Правління має право приймати рішення з усіх питань діяльності об'єднання за винятком тих, які належать до виключної компетенції загальних зборів. Правління є виконавчим органом об'єднання і підзвітне загальним зборам. Згідно до п.4.8 Статуту, до компетенції правління належить (підпункт 4): укладання договір із суб'єктами підприємництва, які виконують роботи, в тому числі будівельні, надають житлово-комунальні та інші послуги, та здійснення контролю за їх виконанням. Правління об'єднання зі свого складу обирає голову правління і його заступника. Голова правління забезпечує виконання рішень загальних зборів членів об'єднання та рішень правління, діє без доручення від імені об'єднання, укладає в межах своєї компетенції угоди, розпоряджається коштами об'єднання відповідно до затвердженого кошторису. Ці положення Статуту цілком відповідають вимогам ст.. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». За змістом статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів до виключної компетенції яких, між іншим, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку. З матеріалів справи суду вбачається, що 26 грудня 2013 року на загальних зборах членів ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» було поставлено питання щодо визначення кількісного складу, терміну повноважень членів правління, затвердження порядку їх обрання та відкликання, по вказаному питанню проголосувало 32 члени ОСББ та було обрано правління ОСББ, до складу якого увійшов [PERSON] Зазначене підтверджується протоколом №1 загальних зборів, наявним у матеріалах справи (а.с.33). 11 квітня 2014 року на засіданні членів правління ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]», головою правління на яких був [PERSON], по другому питанню щодо укладення договорів з відповідними підприємствами та організаціями для забезпечення електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення було вирішено: укласти відповідні договори ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» з організаціями, що є природними монополіями. Укладення даних договорів було доручено голові Правління ОСББ. Крім того, голові правління ОСББ надано право укладення з ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» договору відступлення права вимоги для розрахунків по борговим зобов'язанням ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім», що виникли перед природними монополіями, з метою укладення відповідних договорів. По вказаному питанню одностайно проголосувало «ЗА» вісім членів правління, що підтверджується наявним у матеріалах справи протоколом засідання членів Правління ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» (а.с.37). Як вже було встановлено судом, 19 травня 2014 року між ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» та ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» було укладено договір відступлення права вимоги (а.с.21). Відповідно до умов п. 2.1. вищезазначеного Договору (з урахуванням укладених додаткових угод від 19.05.2014 року та 11.07.2014 року) ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» прийняло на себе боргові зобов'язання перед організаціями, що здійснювали електропостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення в будинках ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]». Відповідно до п. 1.1-1.2 вищезазначеного договору ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» відступило ОСББ «[ADDRESS],[NUMBER]» право вимоги за договорами про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та договорами про надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеним між первісним боржником та власниками житлових та нежитлових приміщень за адресою: м. Одеса, вул. [ADDRESS], [NUMBER]. За цим договором ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» набуло право вимагати належного виконання власниками житлових та/або нежитлових приміщень наступних зобов'язань: Оплати заборгованості за обслуговування будинку та прибудинкової території; Оплати заборгованості за опалення та утримання котельної; Оплати заборгованості за послуги чергових (охорони); Оплати заборгованості за холодну та/або гарячу воду; Оплати заборгованості за паркінг та/або гараж. Невід'ємною частиною договору є акт звірки, підписаний сторонами, розрахунки заборгованості боржника, копії калькуляцій, що затверджені первісним кредитором, та узгоджені в установленому законом порядку (1том, а.с.19-23). Вказаний договір та додаткові угоди до нього були підписанні ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» в особі голови Правління [PERSON]. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58, 59 ЦПК в порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК. Таким чином, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, суд вважає, між ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]» та ДП «Наша забота» ПП «ЖЕК «Наш дім» укладено договір відступлення права вимоги з додатковими угодами від 19.05.2014 року та 11.07.2014 року у відповідності до вимог чинного законодавства, в якому вони на свій розсуд врегулювали свої відносини, які жодним чинним не порушують прав і свобод відповідача за первісним позовом. Посилання [PERSON] та її представника на відсутність повноважень голови правління на укладення згаданого договору відступлення належного підтвердження та обґрунтування в матеріалах справи та під час судових засідань не знайшли. Рішення загальних зборів та правління ОСББ станом на сьогоднішній день ніким не оскаржувались та скасовувались, є чинними. Вказаний договір відповідає меті створення та діяльності ОСББ, визначених відповідно до Статуту об'єднання. Стороною [PERSON] не доведено, що оспорюванний договір відступлення права вимоги від 19.05.2014 року суперечить вимогам закону та порушує її права, а тому підстав для визнання його недійсним у суду немає. Таки чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] стосовно визнання недійсним договору відступлення права вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог ОСББ «[ADDRESS], [NUMBER]», суд вважає, що на його користь підлягають стягненню з [PERSON] та [PERSON] судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме по 351, 87 (триста п'ятдесят одній гривні 87 коп.) з кожного окремо. На підставі викладеного,

Outcome: partial