Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" 13.03.2020 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.01.2020 року має заборгованість - 23042,70 грн., що складається з наступного: -757,44 грн. - заборгованість кредитом; -16087,41 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; -4624,39 грн. - заборгованість за пенею; -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -1073,46 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. 13 березня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 16 березня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 13 квітня 2020 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав. Згідно ст.281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.04.2007 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.14-19).. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.01.2020 року має заборгованість - 23042,70 грн., що складається з наступного: -757,44 грн. - заборгованість кредитом; -16087,41 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; -4624,39 грн. - заборгованість за пенею; -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -1073,46 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається(а.с.16-12). Вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки: Відповідно до статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересні 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідач проживає у [ADDRESS] . Згідно із пунктом 11 розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у якому вказаний вищезазначений населений пункт. Виходячи з наведеного у позивача не було правових підстав для нарахування штрафу за прострочення виконання зобов`язань з 14 квітня 2014 року. Згідно наданого позивачем розрахунку за укладеним договором б/н від 25.04.2007 року (а.с. 6-12) нарахування штрафних санкцій в розмірі 6197,85 грн. було проведено позивачем після 14.04.2014 року, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. При цьому, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частина 1 ст. 1049 ЦК України, можливість застосування якої до кредитних правовідносин між позивачем і відповідачем зумовлено ч. 2 ст. 1054 цього кодексу, визначає обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплатити за неї проценти. При цьому ч. 3 ст. 1049 Кодексу встановлює, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, яка позичалась, на банківський рахунок позикодавця. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору - 1536,56 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: partial