Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

У квітні 2015 року орган опіки та піклування - виконавчий комітет Бердичівської міської ради звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], у якому просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав стосовно її сина [PERSON], призначити піклувальником дитини його бабусю, [PERSON], стягувати з відповідачки на користь піклувальника аліменти на утримання [PERSON] розмірі 300 гривень щомісячно, а також накласти заборону на відчуження житла за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою, занесеною до журналу судового засідання до участі у справі було залучено в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON]. В обґрунтування позову орган опіки та піклування вказав, що відповідачка, мати неповнолітнього [PERSON], була засуджена вироком Бердичівського міськрайонного суду від 24.07.2007 за ч.2 ст. 115 КК України до позбавлення волі та відбувала покарання в Чорноморській ВК №7. На час відбування матір'ю покарання хлопчик мав статус дитини, позбавленої батьківського піклування, перебував під опікою бабусі [PERSON]. 09.06.2011 [PERSON] звільнилась з місць позбавлення волі та опіка над її сином [PERSON] була припинена. [PERSON] з сином зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проте [PERSON] постійно проживав і остався проживати з бабусею і дідусем за адресою: [ADDRESS]. Мати не забрала сина до себе, покинула роботу, займається виключно влаштуванням особистого життя, з 2013 року періодично проживає із співмешканцями за межами м. Бердичева. [PERSON] не турбується про стан здоров'я сина, не забезпечує належних умов для проживання, не займається вихованням та розвитком дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Бабуся дитини [PERSON] у вересні 2015 року зверталась до Бердичівського відділу поліції щодо встановлення місця перебування [PERSON], [INFO] [PERSON] умисно ігнорує зауваження та рекомендації працівників відповідних органів і служб щодо зміни своєї поведінки та свого ставлення щодо виховання та розвитку неповнолітнього сина [PERSON]. Їй були доведені вимоги чинного законодавства щодо обов'язку батьків забезпечувати виховання та розвиток дітей, роз'яснено про правові наслідки невиконання батьківських обов'язків. 29.12.2015 [PERSON] надала Службі у справах дітей письмову заяву, в якій визнає, що з дитиною не проживає, не утримує сина, не виховує, не виконує батьківські обов'язки щодо своєї дитини та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Все викладене вище свідчить про те, що вона свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Неповнолітній [PERSON] з 19.12.2015 згідно наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради №158 перебуває на обліку Служби як такий, що опинився в складних життєвих обставинах по причині невиконання матір'ю своїх батьківських обов'язків. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, з підстав вказаних у позовній заяві, надав згоду на проведення заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи міститься заява, у якій вона не заперечила проти позбавлення її батьківських прав та просить вирішувати дане питання за її відсутності. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] позов підтримала, просить призначити її піклувальником онука. Судом відповідно до частин першої статті 224 ЦПК України проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO] ( а.с. 11). Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з пунктами 15, 16, 18 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. [PERSON] 08 червня 2011 року звільнена з Чорноморської виправної колонії, де відбувала покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України ( а.с .19). Допитана як свідок [PERSON] показала, що [PERSON], після звільнення з місць позбавлення волі, де вона відбувала покарання за вбивство свого чоловіка, обіцяла опікуватися сином. Вона спочатку навела лад у своєму будинку, взяла кредит, щоб провести газ. Однак ті гроші витратила на власні потреби. Потім поїхала до подруги у м. Кривий Ріг, де перебувала два роки. Ніяких грошових коштів сину не надавала, не виховувала його, ніколи не ходила до школи. Фактично син відповідачки постійно проживає з нею, вона його виховує, забезпечує матеріально, відвідує батьківські збори. Неповнолітній [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він не заперечує проти позбавлення його матері батьківських прав та призначення його бабусі [PERSON], з якою він проживає та яка його утримує та виховує. Факт умисного невиконання [PERSON] батьківських прав відносно сина після звільнення з місць позбавлення волі, крім показань свідка [PERSON], та пояснень дитини, доводиться характеристикою з місця навчання [PERSON], відповідно до якої мати студента навчанням сина не цікавиться; наказом про взяття на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах [PERSON] від 18.12.2015 ( а.с .16, 27). Крім того, сама [PERSON] звернулася із нотаріально засвідченою заявою до всіх компетентних органів у якій повідомила, що вона не виконує батьківських обов'язків щодо свого сина, [PERSON], не проживає з ним, не утримує та не виховує його ( а.с. 10). Орган опіки та піклування - виконком Бердичівської міської ради надав суду висновок, яким вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON] та призначити піклувальником дитини його бабусю [PERSON] (а.с. 8-9). Таким чином, з досліджених доказів вбачається факт ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов'язків, оскільки її дії тривають на протязі значного періоду часу, настали з свідомого нехтування нею своїми обов'язками, тобто з винної поведінки останньої. А отже, [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, та призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання, орган опіки та піклування - виконком Бердичівської міської ради вважає за доцільне призначити піклувальником дитини його бабусю [PERSON]. Враховуючи відсутність протипоказань щодо призначення [PERSON] піклувальником неповнолітнього [PERSON], суд вважає за необхідне встановити над ним піклування та призначити його піклувальником [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ч.1 ст. 184 СК України). Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідачки, судом відповідно до ст. 182 СК України враховано відсутність відомостей про працевлаштування відповідачки, а тому стягує аліменти у розмірі, вказаному у позові - 300 гривень щомісячно. Суд відмовляє у задоволенні вимоги про накладення заборони відчуження житла за адресою: [ADDRESS], оскільки письмовими доказами, доданими до клопотання не доводиться належність [PERSON] вказаного житла на праві власності. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки в дохід держави 1102 гривні 40 копійок судового збору.

Outcome: partial