Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві за участю третіх осіб [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Уніко Банк Лізинг» про скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивував тим, що 31 липня 20147 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по цивільній справі № 2-1311/1-10 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. 04 серпня 2014 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44257237. 02 вересня 2014 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та в подальшому оголошено розшук автомобіля [NUMBER], що належить боржнику на праві приватної власності, та який 04 липня 2007 року було передано Публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» у заставу в якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань. В подальшому в рамках виконавчого провадження автомобіль [NUMBER] було затримано, проведено опис арештованого майна, про що складено відповідний акт, та передано на автомобільний майданчик Державного підприємства «Сетам». 05 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю та Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № CL-001/494/2007 від 04 липня 2007 року та Договором застави № PCL-001/494/2007 від 04 липня 2007 року. 11 грудня 2015 року старшим державним виконавцем на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва № 755/12893/15-ц від 26 серпня 2015 року в рамках виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-1311/1-10 була винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» . 09 березня 2016 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної лояльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 27 липня 2016 року відбулися прилюдні торги з реалізації автомобіля [NUMBER], який було реалізовано за 155 248,00 грн. У Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ на виконанні одночасно з виконавчим листом № 2-1311/1-10 про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перебувають виконавчі провадження № 44377447, № 44377862, № 44377931, № 44378001, № 44377532 про стягнення з [PERSON] сум заборгованості в розмірі 144 789,00 грн., 315 245,42 грн., 199 245,20 грн., 306 979,61 грн., 146 487,57 грн. відповідно, на користь стягувача в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укіо Банк Лізинг». 12 серпня 2016 року державним виконавцем було складено розпорядження ЗВП № 45233627/4, відповідно до якого було визначено, яка сума, отримана в результаті проведення торгів з примусової реалізації автомобіля, мала бути перерахована на рахунок стягувача в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та було перераховано на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна» грошові кошти в сумі 18 647,66 грн. Залишок суми був перерахований в рахунок погашення боргу на користь другого стягувача в особі ТОВ «Укіо Банк Лізинг». У зв'язку з чим просить скасувати Розпорядження ЗВП № 45233627/4 Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ від 12 серпня 2016 року; зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ здійснити вірний розподіл коштів, отриманих в рамках виконавчого провадження № 44257237 від примусової реалізації шляхом проведення електронних торгів автомобіля [NUMBER]; зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ перерахувати на рахунок стягувана в особі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повну суму коштів, отриманих в рамках виконавчого провадження № 44257237 від примусової реалізації шляхом проведення електронних торгів автомобіля [NUMBER], всього в розмірі 128 837,94 грн., за виключенням вже отриманої суми коштів (147 485,60 грн. - 18 647,66 = 128 837,94 грн.); встановити строк для Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ для перерахування на рахунок стягувана в особі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми коштів в розмірі 128 837,94 грн. в 1 місяць. Представник позивача під час розгляду справи уточнила позовні вимоги та остаточно просить визнати дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо розподілу коштів за розпорядженням зведеного виконавчого провадження № 45233627/4, отриманих від примусової реалізації автомобіля [NUMBER], незаконними; визнати розподіл коштів за розпорядженням зведеного виконавчого провадження № 45233627/4, отриманих від примусової реалізації автомобіля [NUMBER], незаконними, зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити розподіл коштів за розпорядженням зведеного виконавчого провадження № 45233627/4, отриманих від примусової реалізації автомобіля [NUMBER] та перерахувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» грошові кошти у розмірі 128 837 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 94 коп.; встановити строк для Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ для перерахування на рахунок стягувана в особі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми коштів в розмірі 128 837,94 грн. в 1 місяць (а.с.77-82, том 1). Представник позивача у судове засідання не з'явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Укіо Банк Лізинг» у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 04 серпня 2014 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44257237 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по цивільній справі № 2-1311/1-10 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором (а.с. 242, том 1). 02 вересня 2014 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та в подальшому оголошено розшук автомобіля [NUMBER], що належить боржнику на праві приватної власності (а.с. 244, том 1). 05 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю та Договір відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № CL-001/494/2007 від 04 липня 2007 року та Договором застави № PCL-001/494/2007 від 04 липня 2007 року (а.с. 28-34, 35, 36-37, 38, том 1). 11 грудня 2015 року старшим державним виконавцем на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва № 755/12893/15-ц від 26 серпня 2015 року в рамках виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-1311/1-10 була винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (а.с. 8-9, том 1, а.с. 69, том 2). 27 липня 2016 року відбулися прилюдні торги з реалізації автомобіля [NUMBER], який було реалізовано за 155 248,00 грн. (а.с. 75, том 2). Згідно платіжного доручення № 5274 від 29 серпня 2016 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» грошові кошти в сумі 18 647,66 грн. (а.с.104, том 2). Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем порушено порядок розподілу грошових коштів, отриманих від примусової реалізації заставленого майна. На підтвердження заявлених вимог позивачем надано Договір застави автотранспортного засобу № PCL-001/494/2007 від 04 липня 2007 року, укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], відповідно до умов якого [PERSON] передав у заставу Закритому акціонерному товариству «ОТП Банк» автомобіль [NUMBER] (а.с. 21-22, том 1). Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Судом встановлено, що у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ на виконанні одночасно з виконавчим листом № 2-1311/1-10 про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перебувають виконавчі провадження № 44377447, № 44377862, № 44377931, № 44378001, № 44377532 про стягнення з [PERSON] сум заборгованості в розмірі 144 789,00 грн., 315 245,42 грн., 199 245,20 грн., 306 979,61 грн., 146 487,57 грн. відповідно на користь стягувача в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укіо Банк Лізинг». 12 серпня 2016 року державним виконавцем складено розпорядження ЗВП № 45233627/4, відповідно до якого було визначено про необхідність перерахунку грошових коштів отриманих в результаті проведення торгів з примусової реалізації автомобіля на користь стягувача в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 18 647,66 грн., а решту коштів перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКІО Банк Лізинг» (а.с.177-179, том 1). Крім того, згідно платіжного доручення № 5274 від 29 серпня 2016 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» грошові кошти в сумі 18 647,66 грн. (а.с.104, том 2). Отже, оскільки за рахунок реалізації заставленого майна позивач мав право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, а відповідачем порушено порядок розподілу коштів, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання дій державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо розподілу коштів за розпорядженням зведеного виконавчого провадження № 45233627/4, отриманих від примусової реалізації автомобіля [NUMBER] незаконними. Позивач просить зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити розподіл коштів за розпорядженням зведеного виконавчого провадження № 45233627/4, отриманих від примусової реалізації автомобіля [NUMBER] та перерахувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» грошові кошти у розмірі 128 837 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 94 коп. Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язати зазначених осіб до вчинення тих дій,які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Отже, згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» право розподілу коштів отриманих від примусової реалізації майна належить саме державному виконавцю, тому суд не має права зобов»язувати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити розподіл коштів за розпорядженням зведеного виконавчого провадження № 45233627/4, отриманих від примусової реалізації автомобіля [NUMBER] та перерахувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» грошові кошти у розмірі 128 837 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 94 коп. Тому вимоги про зобов'язання Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити розподіл коштів за розпорядженням зведеного виконавчого провадження № 45233627/4, отриманих від примусової реалізації автомобіля [NUMBER] та перерахувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» грошові кошти у розмірі 128 837 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 94 коп. задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про встановлення строку для Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ для перерахування на рахунок стягувана в особі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми коштів в розмірі 128 837,94 грн. в 1 місяць не підлягають задоволенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено встановлення зазначених строків. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 932 грн. 57 коп., однак відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" позивачу необхідно було сплатити судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 1 600,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1 600 грн.00 коп.

Outcome: partial