Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 06.09.2006 року рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми з нього стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини заробітку. Виконавчий лист перебуває на виконанні у державного виконавця. Однак виконавцем у період за квітень вересень 2008 року розрахована сума аліментів 16 765 грн. із його виручки, як підприємця. Втім вважає, таке нарахування безпідставним оскільки його чистий дохід за 2008 рік складав 12 447 грн., а тому сума аліментів повинна становити 3111 грн. 75 коп.. Самостійно платив аліменти на загальну суму 5 746 грн.. Втім виконавець відмовляється визнавати зазначені кошти в рахунок сплати аліментів. У іншій частині позивач не заперечує розрахунок. Всього виконавцем станом на червень 2016 року розрахована сума аліментів у розмірі 78660,26 грн.. З урахуванням зазначеного позивач просить визначити розмір заборгованості по аліментах станом на червень 2016 року у сумі 42\~504 грн.. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали. Представник виконавчої служби заперечував проти позову. По розрахунку за квітень вересень 2008 року пояснив, що помилки немає, оскільки сума аліментів визначена на підставі довідки податкової інспекції. Тому просив відмовити у перерахунку. Щодо зарахування самостійно сплачених аліментів поклався на розсуд суду. Представник [PERSON] визнав, що позивач самостійно сплатив суму аліментів по наданих розписках і погодився на врахування їх при розрахунку заборгованості. По перерахунку аліментів за 2008 рік пояснив, що позивач не надав належних і допустимих доказів. Надана ним книга обліку доходів не відповідає дійсності оскільки була заповнена позивачем у 2016 році після реєстрації у податковій інспекції 16.08.2016 року. Тому просив у цій частині відмовити у задоволенні позову. Також вказав що належним відповідачем по справі є державний виконавець, оскільки він проводив розрахунок. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі №2-3209/06 з [PERSON] починаючи з 06.09.2006 року стягнуто на користь [PERSON] (на час судового розгляду [PERSON]) аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання зазначеного рішення 16.10.2006 року виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Ковпаківському відділі державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області. Державними виконавцями відділу у період строку виконання рішення здійснювалося нарахування аліментів у розмірі щомісячних платежів. У період по 31.03.2008 року визначена заборгованість 2676 грн. 29 коп.. По цій заборгованості у сторін спору немає. За квітень вересень 2008 року державним виконавцем визначена заборгованість по аліментам у сумі 16 765 грн. 25 коп. Визначена сума розрахована з виручки позивача як підприємця у сумі 67\~061 грн. 77 коп. на підставі інформації наданої Державною податковою інспекцією м.Суми. №1-21849 від 11.09.2008 року./а.с.68-71/ Остаточно державним виконавцем станом на червень 2016 року розрахована сума заборгованості позивача по аліментам на утримання сина у сумі 78 660 грн. 26 коп., про що складена довідка-розрахунок №2 від 12.07.2016 року./а.с.10-11/ Також у ході судового розгляду цієї справи встановлено, що позивач сплачував відповідачці аліменти на утримання сина відповідно до зазначеного рішення суду. Так 11.12.2008 року сплачено 300 грн., 28.04.2009 року - 1000 грн., 09.12.2009 року 1500 грн., 23.12.2010 року 1500 грн., 02.04.2011 року - 1000 грн., 05.08.2011 року 500 грн., 18.12.2011 року 1000 грн., а всього сплачено 6800 грн./а.с.46-52/ Встановлені судом факти визнаються сторонами та підтверджуються зазначеними доказами. Перевіривши нарахування заборгованості по аліментах позивача на утримання дитини судом також встановлено, що у період по 30.06.2016 року виконавцем фактично нараховано заборгованість по аліментам на утримання дитини у сумі 66 874 грн. 36 коп., що вбачається з наданих довідок копія якої вручена позивачу 16.10.2008 року/а.с.69-70/ і довідки-розрахунком №2 від 28.12.2016 року/а.с.74-75/. З встановленого вбачається, що спірніправовідносини є сімейними та врегульовані ст. 195 СК України. Відповідно до положень закону заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Постановою КМУ від 26.02.1993 року №146 затверджено «Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до п.п. 16 п. 1 Переліку утримання аліментів з провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.ст. 59-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Всупереч положенням ст.ст. 57, 59-60 ЦПК України позивач не надав належних і переконливих доказів на підтвердження доходу у період квітень вересень 2008 року. Надана позивачем книга обліку доходів і витрат не відповідає дійсності оскільки була заповнена позивачем у 2016 році після реєстрації у податковій інспекції 16.08.2016 року. Постановою КМУ від 26.09.2001 року № 1269 затверджений «Порядок ведення книги обліку доходів і витрат». Відповідно до п. 2 Порядку прошнурована і пронумерована книга реєструється в органі державної податкової служби за місцем державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності. Наказом Мінфіну від 19.06.2015 року № 579 затверджений "Порядок ведення книги обліку доходів і витрат для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками податку на додану вартість" та форму книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість). Відповідно до п.п. 2 п. 3 книга прошнурована, пронумерована безоплатно реєструється в контролюючому органі. Відповідно до зазначених порядків у книга ведеться після її реєстрації та у ній зазначаються дати записів. Надана позивачем книга обліку доходів зареєстрована 16.08.2016 року заповнена з порушенням зазначеного порядку. Так книга заповнена за період 2008-2010 років, тобто за період який не відповідає реєстрації. Наявні порушення є підставою для відхилення поданого позивачем доказу. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Під час судового розгляду позивач мотивував позов тим, що не погоджувався з розміром заборгованості по аліментам у період квітень вересень 2008 року у сумі 16 765 грн. 25 коп. Втім він не довів заявленого ним іншого розміру аліментів за цей період. Тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити за необґрунтованістю. Позивач наполягав , що він здійснив оплату аліментів у сумі 5746 грн. Втім він надав докази на підтвердження сплати у розмірі 6800 грн. і такий розмір визнаний відповідачем [PERSON]. Ураховуючи наведене слід визначити розмір заборгованості позивача по аліментам на дитину станом по 30.06.2016 року у сумі 60\~074 грн. 36 коп.( 66 874 грн. 36 коп. з вирахуванням сплачених сум 6800 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: partial