Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. У своїй заяві позивач просить суд збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до повноліття дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 16 червня 2016 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено заочне рішення про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, встановлений рішенням Харківського районного суду Харківської області розмір аліментів не покриває потреб дитини, у зв`язку з чим позивач просила суд збільшити розмір аліментів до 2000 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 вересня 2019 року відкрито провадження у справі. Суд вирішив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначив проведення судового засідання. 09 жовтня 2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що регулярно сплачує аліменти на дитину, інколи навіть надає додаткову допомогу, але на даний час тимчасово не працює, проте не заперечує проти збільшення розміру аліментів до 1500 грн. 16 жовтня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона відхиляє заперечення відповідача на позовну заяву та зазначає, що відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків або непрацездатної дружини на своєму утриманні не має. Крім того, обов`язок утримувати дитину є спільним, а на даний час витрати на її утримання збільшились, оскільки вона підросла, тому 1000 грн. зовсім не вистачає на задоволення її потреб. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання підомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в частині збільшення розміру аліментів до 1500 грн. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.247ЦПКУкраїни фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Манченківською селищною радою Харківського району Харківської області 05 травня 2009 року вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 червня 2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08 липня 2016 року, підписаного Президентом України 06 червня 2017 року, було внесено зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів. Положеннями ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.п.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Разом з тим, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. За нормами п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів значно збільшився прожитковий мінімум, а саме - відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років він становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Статтею 182 СК України визначено, що розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, на день подачі позовної заяви мінімальний розмір аліментів становив 1059 грн. При цьому, позивач просить збільшити розмір стягуємих з відповідача аліментів до 2000 грн., стверджуючи, що матеріальний стан відповідача поліпшився, тому він має змогу сплачувати саме таку суму аліментів, проте не надає на підтвердження цієї обставини жодних доказів. Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи потреби дитини, той факт, що вона потребує додаткових витрат, соціально-економічні умови сьогодення, факт збільшення прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, визнання відповідачем частково позовних вимог про стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 грн. на утримання дитини щомісячно, а також дані про особу відповідача, який є працездатною особою, тимчасово не працює, проте зобов`язаний надавати відповідну допомогу позивачці, суд вважає за можливе позовну заяву задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання доньки, з 1000 грн. до 1500 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial