Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, якою просив стягнути з КС «Добробуд» на її користь матеріальну шкоду у розмірі 58288 грн. 61 коп., та моральну шкоду у розмірі 20000 грн., свої вимоги мотивувала тим, що 12.04.2008 року між нею та відповідачем був укладений договір № ДК-0000015 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на строк 24 місяця, згідно умов якого внесла на депозитний рахунок КС «Добробуд» грошові кошти у сумі 5000 грн., а відповідач зобов'язався повернути внесено зі сплатою відсотків у розмірі 25% річних до 12.04.2010 року. Однак, на даний час позивачці сума внеску разом з сумою нарахованих за користування ним процентів відповідачем не повернута та не сплачена, що є порушенням умов договору. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини не явки суд не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать документи, які знаходяться в матеріалах справи, на адресу суду від нього не надходило повідомлень про причини неявки чи про розгляд справи у його відсутність. При таких обставинах суд, зі згоди позивачки, вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність не з'явившегося в судове засідання представника відповідача, тобто ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими частковому задоволенню з підстав, передбачених ст. ст. 526, 530, 651, 1058, 1061, 1074 ЦК України, ст. 5 Закону України "Про кредитні спілки". За вимогами останніх, зокрема, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За договором банківського вкладу одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах та в порядку, встановлених договором. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановленим законом. Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та Кредитною спілкою «Добробуд» 12.04.2008 року був укладений договір № ДК-0000015 про внесення внеску (вкладу) кредитної спілки на депозитний рахунок на строк 24 місяця , за умовами якого позивачка зробила внесок в національній валюті у суму 21500 грн. на свій депозитний рахунок, а відповідач зобов'язався сплачувати на користь останнього 25 відсотки річних зі строком повернення 12.04.2010 року. Станом на 25.11.2013 року загальна сума заборгованості по вкладу позивача становить 48900 грн. 61 коп., з яких: заборгованість суми внеску 21500 грн., невиплачені відсотки 27400 грн. 61коп., що підтверджується розрахунком позивача. З урахуванням викладеного, при вирішенні спору суд вважає за необхідне, керуватися саме умовами укладеного сторонами договору, який в даному випадку має визначальне значення, оскільки інше не передбачено чинним законодавством. За таких обставин відповідач не виконав своїх зобов'язань за цим договором, не повернувши вклад з нарахованими відсотками у встановлений договором термін. Передбачених законодавством обставин, які б звільняли відповідача від виконання даного зобов'язання судом не встановлено. Тому позивачка має законні підстави для стягнення на її користь зазначеної суми заборгованості по вкладу у розмірі 58288 грн. 61 коп., які суд стягує на його користь з відповідача. Крім того, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення на користь позивачки індексу інфляції, а також 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки право на них не передбачено спеціальним законодавством, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами. В даному випадку умовами укладеного сторонами договору зобов'язань про відшкодування зазначених штрафних санкція як і моральної шкоди не передбачено. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача до прибутку держави.

Outcome: partial