Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 05.08.2015 р. з вини відповідача [PERSON] відбулося зіткнення автомобіля [NUMBER], власником якого є [PERSON], та автомобіля [NUMBER], який на праві власності належить позивачу [PERSON] Внаслідок зіткнення автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, вартість матеріального збитку внаслідок ДТП складає 270516,34 грн. Крім того, позивач зазнав моральної шкоди, що полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок пошкодження його власності, порушення звичайного укладу життя, яку він оцінює в 5000,00 грн. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 1290,00 грн. витрат за проведення експертизи, 355,00 грн. за транспортування свого автомобіля, а також судові витрати у справі. Позивач під час судового розгляду справи свої позовні вимоги зменшив у звязку з виплатою страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн., тому просив стягнути матеріальну шкоду в розмірі 222161,58 грн. та 5000,00 грн. моральної шкоди, просив суд стягнути з відповідача 235991 грн. 70 коп. матеріального збитку. а також судові витрати у справі. Позивач та його представник в судовому засідання підтримали зменшені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали, вважають, що розмір шкоди є необгрунтованим та недоведеним. Представник відповідача зазначив, що позивачем невірно, не у відповідності до вимог Закону розраховано розмір збитків, також вважає відсутні підставі для оплати вартості експертизи, оскільки вона мала проводитися страховиком, і витрати на транспортування підлягають відшкодування страховиком, а не позивачем. Окремо зазначив, що висновок експерта містить завищені ціни на ремонтні роботи, позивачем не надано доказів, що підтверджують склад пошкоджень, здобутих автомобілем при ДТП, що викликає сумніви в тому, що до експертного висновку включені пошкодження, що утворилися на автомобілі позивача не внаслідок ДТП. Також вважає недоведеним існування заподіяної позивачу моральної шкоди. За таких обставин просить суд відмовити в задоволенні позову. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтями\~ч.2 ст. 1187\~ЦК України\~передбачено, що \~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER], що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 367622(а.с.40). Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.08.2015 р. №369/8609/15-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 400,00 грн. за те, що 05.08.2015 р. близько 21-0 год. на а/д Київ-Одеса в напрямку с. Глеваха водій [PERSON], керуючи вантажним бетонозмішувачем Volvo д.н.з. [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який від удару допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] та автомобілем [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.5). Відповідно до висновку КНДІСЕ за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження №15420/15-54 від 22.09.2015 р., вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля [NUMBER] станом на дату ДТП 05.08.2015 р. складає 270516,34 грн.; вартість автомобіля [NUMBER] після ДТП, що трапилось 05.08.2015 р., складає 89383,63 грн. (а.с.7-40). Відповідно до Полісу №АЕ/4666993від 20.07.2015 р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ПАТ СК «Провідна» та [PERSON] встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50000,00 тисяч грн., забезпечений транспортний засіб автомобіль [NUMBER] (а.с.92). Як вбачається з листа ПрАТ «СК»Провідна» від 28.04.2016 р., адресованого на імя [PERSON], товариство 23.10.2015 р. здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 50000 грн. (а.с.93). Щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля позивача внаслідок ДТП слід зазначити наступне. Як зазначалось вище, висновком КНДІСЕ за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження №15420/15-54 від 22.09.2015 р. вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля [NUMBER] станом на дату ДТП 05.08.2015 р. визначено у розмірі 270516,34 грн., а саме за вартістю зазначеного автомобіля на момент пошкодження, оскільки з економічної точки зору відновлення досліджуваного автомобіля позбавлено сенсу, так як повна вартість відновлювального ремонту складає 321071,22 грн. Однак, суд критично ставиться до результатів такого висновку виходячи з наступного. Положеннями ст.30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено: 30.1. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. 30.2. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин, враховуючи положення закону та беручи до уваги зміст висновку експерта, згідно якого ремонт транспортного засобу є економічно необґрунтованим, пошкоджений транспортний засіб вважається фізично знищеним, у звязку з чим відшкодуванню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме: 270516,34 грн. 89383,63 грн.=181132,71 грн. Крім того, при визначенні розміру суми, що підлягає до стягнення, судом враховуються 50000,00 грн., що були відшкодовані позивачу страховиком, у звязку з чим до стягнення підлягає 131132,71 грн. Також судом стягуються з відповідача, понесені позивачем витрати за проведення експертизи у розмірі 1290,00 грн. та витрати на транспортування автомобіля з місця ДТП в розмірі 355 грн, оскільки такі витрати підтвердженні при розгляді справи, і їх стягненя з відповідача передбачено положеннями \~ст. 1166 ЦК України\~ як майнової шкоди, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, що відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Що стосується вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., судом встановлене наступне. Положення ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~зазначають, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до \~ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"\~під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода визначається незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач у звязку з пошкодженням його майна, суд приходить до висновку, що 1000,00 грн. є достатнім розміром для відшкодування заподіяної моральної шкоди, тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню частково. Що стосується заперечень відповідача представника проти позову, суд враховує наступне. Згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Обставини справи, відповідно до ч.2\~ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно частини першої\~статті 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. За таких обставин суд критично ставиться до пояснень відповідача щодо невизнання розміру заподіяної шкоди позивачу внаслідок ДТП, оскільки на підтвердження своїх доводів та заперечень ним не було надано жодних доказів, відповідно не заявлено клопотань про проведення судом експертизи з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] На основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача майнової шкоди в розмірі 132777,95 грн. (яка складається з 131132,71 грн. матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, 1290,00 грн. витрат за проведення експертизи та 355,00 грн. витрат на транспортування автомобіля з місця ДТП), а також 1000,00 грн. моральної шкоди. Крім того, у відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 1327,78 грн. щодо вимог майнового характеру та 551,20 грн. щодо вимог немайнового характеру, а всього стягнути 1879,20 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial