Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У позові вказала, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді домогосподарства по [ADDRESS] та земельної частки (паю) площею 2,92 умовних кадастрових гектари, розташованої на території Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Позивачка доглядала матір, здійснила її поховання за власні кошти. Оскільки інших спадкоємців після померлої не було, то [PERSON] почала доглядати за будинком, забрала з нього належні матері речі домашнього вжитку, отримала з її ощадної книжки грошові кошти в сумі 150 грн. Позивачка стверджує, що є єдиною спадкоємицею після померлої, та належним чином прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Однак, постановою нотаріуса від 07.04.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Водночас, згідно довідки виконкому Березівської сілсьької ради Лубенського району померла [PERSON] в списку громадян-членів ВАСТ «Оріхівське бурякогосподарство» значиться під номером 330. Крім того, згідно відповіді Управління Держземагенства у Лубенському районі [PERSON] не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на її ім'я на підставі розпорядження голови Лубенської райдержадміністрації. Позивач прохає суд: встановити факт прийняття нею спадщини після смерті матері - [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої; визнати за нею право на земельну частку (пай), розташовану на території Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, площею 2,29 умовних кадастрових гектари, яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.11.2002 року. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала. Відповідач - Березівська сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, проти позову не заперечує. Третя особа - Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області направило до суду листа, в якому прохає справу розглянути без участі свого представника, при вирішенні позову покладаються на розсуд суду. Третя особа - перша Лубенська державна нотаріальна контора Полтавської області надала суду письмову заяву, в якій прохає справу розглянути без участі свого представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачки - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. /а.с.9/ Факт родинних відносин між померлою та позивачкою підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки та копією свідоцтва про укладення шлюбу, внаслідок якого відбулася зміна прізвища позивачки з «[PERSON]» на «[PERSON]». /а.с.8/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна частка (пай) площею 2,92 умовних кадастрових гектари, розташована на території Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Відповідно до листа Управління держземагенства у Лубенському районі Полтавської області [PERSON] не отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 05.11.2002 року, виданий на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №214 від 21.06.2002 року. /а.с.11/ Належність вказаної земельної частки (паю) померлій також підтверджується довідками Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області. /а.с.12, 14/ Згідно довідки Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області №407 від 27.11.2014 року останнім місцем проживання померлої [PERSON] було [ADDRESS]. На час смерті [PERSON] та шість місяців потому за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований. /а.с.15/ Згідно довідки Березівської сільської ради №409 від 27.11.2014 року [PERSON] здійснювала догляд та поховання своєї матері - [PERSON] /а.с.13/ Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої. Брат позивачки, [PERSON], помер [INFO]. /а.с.17, 18/ [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Зокрема, 13.05.2003 року [PERSON] отримала з ощадної книжки спадкодавця грошові кошти в сумі 150 грн. /а.с.19/ Відповідно до абзацу 2 п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року № 18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки. Відповідно до положення ч.1 ст.549 ЦК УРСР, чинного на момент відкриття спадщини, [PERSON] визнається такою, що прийняла спадщину. Так, згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.11 ППВСУ №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача та інших учасників по справі, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої, бажає оформити спадщину, суд вважає, що заявлені позовні вимоги до територіальної громади в особі Березівської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) підлягають задоволенню. Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про встановлення факту прийняття спадщини, оскільки вбачається, що [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується відповідними документами (зокрема, копією ощадної книжки спадкодавця, за якою [PERSON] отримала кошти померлої). Дана обставина ніким не заперечується і не була підставою відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Outcome: partial