Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 14695 грн. 09 коп. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 30 квітня 2013 року сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредит у вигляді відкритого на його ім`я кредитного рахунку та встановлення початкового кредитного ліміту, і зобов`язався повертати його щомісячно, частинами, а також сплачувати відсотки за користуванням кредиту. Своїх зобов`язань за договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим станом 02 червня 2020 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 14695 грн. 09 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10423 грн. 92 коп., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 4271 грн. 17 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 2102 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач надав суду відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки: - укладений сторонами кредитний договір від 30.04.2013 повністю виконаний, оскільки відповідачці було видано кредитну картку «Gold», яку б не видали, якщо б існував борг по попередній кредитній картці «Універсальна»; - позивач пропустив строки позовної давності відносно тіла кредиту та штрафних відсотків за період з 2013 року до 2020 року; - Банківська ліцензія № 22 від 05.10.2011 не надавала позивачу право займатися наданням кредитів фізичним особам; - позивач не надав належних доказів отримання відповідачкою кредитних коштів; - виписка по карткам не містить відомостей про суму кредитних коштів, наданих відповідачці, яка картка є кредитною, а яка дебетовою, терміни дії карток, їх назви, загальну суму отриманих кредитних коштів по кожній картці та загальну суму коштів, сплачених відповідачкою; - банк неправомірно, в односторонньому порядку збільшив ліміт кредитних коштів з 300 грн. до 10000 грн. і змінив відсоткову ставку за користування кредитними коштами; - банк незаконно списував з її рахунку грошові кошти, про існування яких вона взагалі не знала, наприклад: «Утримання податків з нарахованих на остаток власних засобів на картці відсотків», «Страховий платіж по договору страхування кредитного ліміту», пеню та штрафи, про що відповідач не знала; - відповідач не була ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~Також відповідачка просила застосувати строки загальної позовної давності (три та один рік) до вимог про стягнення тіла кредиту та відсотків за період з 2013 року до 2020 року. Позивач надав відповідь на відзив, в якій вказав, що з метою отримання банківських послуг відповідачка підписала Заяву № б/н від 30.04.2013. Зазначена Заява, разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, складають Договір банківського обслуговування, який і був укладений сторонами. З копії анкети заяви вбачається згода відповідача на укладання цього Договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна». Також відповідач особистим підписом засвідчила ознайомлення з письмовим текстом Умов та Правил надання банківських послуг і Тарифами банку, відповідно до яких відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано комісію, штрафи тощо. Наведене свідчить про досягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов Договору. Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на його офіційному сайті. На підставі цього Договору відповідачу був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] , ключем до якого є пластикова картка, яку відповідачка отримала особисто, та номер мобільного телефону, який вона повідомила банку. Позивач забезпечив відповідачці можливість доступу до карткового рахунку за допомогою отриманої нею Карти та мобільного телефону. Зміна розміру кредитного ліміту не є фінансовою операцією і не потребує окремої згоди клієнта, який підтверджує свою згоду проведенням розрахункової операції в рахунок збільшеного ліміту. Кошти переходять у володіння позичальника не шляхом формування меморіальних ордерів, а в момент здійснення позичальником розрахунку кредитними коштами, які перебувають на його картковому рахунку. При проведенні претензійно позовних заходів ключову роль відіграє розмір заборгованості позичальника (сума фактично отриманих ним коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті, тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що 30 квітня 2013 року сторони уклали кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав у позивача кредит у вигляді відкритого на його ім`я кредитного рахунку та встановлення початкового кредитного ліміту, і зобов`язався повертати його щомісячно, частинами, а також сплачувати відсотки за користуванням кредиту. Для керування рахунком позивач видав відповідачу електронну кредитну картку. Своїх зобов`язань за договором відповідач не виконує, в зв`язку з чим станом 02 червня 2020 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором за тілом кредиту в розмірі 10423 грн. 92 коп. Вказані обставини встановлені судом на підставі письмових доказів, а саме: - копії анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 30 квітня 2013 року, відповідно до якої на ім`я відповідача був відкритий кредитний рахунок з встановленим кредитним лімітом; - розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 30 квітня 2013 року, відповідно до якого станом на 02 червня 2020 року за ним виникла заборгованість за кредитним договором за тілом кредиту в розмірі 10423 грн. 92 коп.; - фотографіями відповідачки з отриманими нею трьома електронними кредитними картками, виданими їй позивачем для керування кредитним рахунком. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За змістом статті 1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі). За змістом укладеного між сторонами договору від 30 квітня 2013 року, умови якого зафіксовані лише у анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, не містять строку повернення кредиту (користування ним), тому у відповідача до пред`явлення банком цього позову до суду не виникло зобов`язання з повернення отриманих коштів, оскільки початок перебігу позовної давності у такому випадку визначається відповідно до частини другої статті 530 ЦК України. Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (№ 14-131цс19). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, отже, наявні правові підстави для стягнення у примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 10423 грн. 92 коп., оскільки факт їх отримання суд вважає доведеним наданими позивачем доказами, які відповідачем не нічим спростовані. Разом з тим вимоги позивача про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом є безпідставними, оскільки наявні у матеріалах справи Умови та правила надання банківських послуг, які передбачали їх сплату не містять підпису відповідача, а отже, позивачем не доведено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодилася на приєднання до цих Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, ознайомившись з ними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розуміла саме ці умови та погодилася з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню. Ствердження відповідачки на повне виконання кредитного договору від 30.04.2013, що підтверджується видачою їй банком кредитної картки «Gold», яку б не видали, якщо б існував борг по попередній кредитній картці «Універсальна», є виключно вигадкою відповідача, не доведеною наданими нею доказами. Заперечення відповідача\~та його\~заява про\~застосування до\~спірних правовідносин\~трирічного та\~однорічного строку\~позовної давності\~задоволенню не\~підлягають,\~оскільки за\~період з\~2013\~року до\~звернення позивача\~до суду\~з позовом\~відповідачка періодично\~здійснювала часткове\~погашення заборгованості\~за кредитним\~договором,\~що перериває\~сплив строку\~позовної давності,\~а крім\~того,\~укладений сторонами договір від 30 квітня 2013 року, умови якого зафіксовані у анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, не містить строку повернення кредиту (користування ним), тому у відповідача до пред`явлення банком цього позову до суду не виникло зобов`язання з повернення отриманих коштів, оскільки початок перебігу позовної давності у такому випадку визначається відповідно до частини другої статті 530 ЦК України. \~ \~ \~ \~Ствердження відповідача про те, що наявна у позивача Банківська ліцензія № 22 від 05.10.2011 не надавала йому права займатися наданням кредитів фізичним особам не ґрунтується на вимогах закону і спростовується змістом самої ліцензії на надання банківських послуг та визначеним нею переліком банківських операцій. \~ \~ \~ \~Ствердження відповідачки про відсутність належних та допустимих доказів отримання нею кредитних коштів спростовується наданими позивачем фотознімками відповідачки з отриманими нею у банку кредитними картками та розрахунком заборгованості відповідачки за кредитним договором № б/н від 30 квітня 2013 року, яка містить відомості про використання цих електронних платіжних карток для здійснення платежів та зняття з карткового рахунку через банкомати грошових коштів. \~ \~ \~ \~Щодо відсутності у виписці по карткам відомостей про суму кредитних коштів, наданих відповідачці, відомостей про те, яка картка є кредитною, а яка дебетовою, термінів дії карток, їх назв, загальної суми отриманих кредитних коштів по кожній картці та загальної суми коштів, сплачених відповідачкою, то суд зазначає, що: сума кредитних коштів, наданих позивачці визначається не випискою по картці, а встановленим за домовленістю сторін в кредитному договорі кредитним лімітом; усі отримані відповідачкою картки є кредитними картками незалежно до їх назви і термін їх дії встановлюється при їх видачі банком і зазначається на самих картках; відомості, які містяться у виписці по картці, дозволяють відповідачці самостійно провести розрахунок загальної суми отриманих нею кредитних коштів по кожній картці та загальної суми сплачених в погашення заборгованості. \~ \~ \~ \~Ствердження відповідачки про неправомірне збільшення банком ліміту кредитних коштів з 300 грн. до 10000 грн. і зміну відсоткової ставки за користування кредитними коштами правового значення не має, оскільки таким чином було збільшено розмір наданою банком послуги, якою відповідачка могла і не користуватися, а оскільки скористалася, то тим самим надала свою згоду за зміну умов договору в цій частині. \~ \~ \~ \~ Щодо незаконного списання банком з її рахунку грошових коштів у вигляді податків, страхових платежів, пені та штрафів за неналежне виконання зобов`язання, про існування яких відповідач не знала, то суд зазначає, що необізнаність відповідачки з цього питання не тягне за собою визнання цих дій позивача нікчемними або незаконними, а інших, таких що заслуговують на увагу, доводів в цій частині заперечень відповідачка не навела. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1491 грн. 05 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 549, 1049, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України, суд -

Outcome: partial