Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Дана позовна заява мотивована тим, що 31 жовтня 2010 року о 13.10 годин, рухаючись по вулиці Щорса в м. Миколаївка на транспортному засобі ВАЗ, державний номер [NUMBER], не надав перевагу у русі, що рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Рено, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вина [PERSON] підтверджується Постановою Слов'янського міськрайонного суду від 15 листопада 2010 року. В результаті дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Рено. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 20704,60 грн., шкода винуватцем ДТП не відшкодована. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою, до якої додав копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Договірних зобов'язань між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодував шкоду в розмірі 11991,83 грн. Вважають, що відповідно до вимог статті 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Просять суд стягнути понесені витрати в розмірі 11991,83 грн., витрати по сплаті наданої правової допомоги в розмірі 2000,00 грн., та витрати по сплаті вартості аварійного комісара в розмірі 209,20 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу без присутності представника МТСБУ на підставі вже поданих документів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу без його участі, за участю його представника адвоката [PERSON] Представник відповідача, адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Слов'янського міськрайонного суду від 15 листопада 2010 року відповідача [PERSON] встановлено, що 31 жовтня 2010 року о 13 годині 10 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем у місті Миколаївка по вулиці Щорса, виконуючи лівий поворот на вулицю Островського, не надав перевагу у русі транспортному засобу Рено [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим заподіяна матеріальна шкода. [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Частиною 3 статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. При зіткненні з вини [PERSON], автомобілю марки Рено, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], були спричинені наступні ушкодження: розбито блок-фара ліва в зборі, крило ліве переднє, захисний щиток переднього крила, облицівка крила верхня, повітря забірник лівий, кронштейн кріплення бампера лівий. Незначна деформація передньої лівої двері 10х5 см зі сколками лакофарбового покриття, подряпини ковпаку переднього лівого колеса, що вбачається з Акту № 383 від 08 листопада 2010 року експертно-консультаційного бюро (а.с. 7). Відповідно до акту авто товарознавчого дослідження спеціаліста - авто товарознавця № 383 від 08 листопада 2010 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненого володільцю автомобілю RENAULT FLUENCE, державний номер [NUMBER] складає 20704,60 коп. Відповідно п. 1 статті 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована, відповідно до Полісу обов'язково страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4209067 (а.с. 4). Як вбачається з заяви від 10 грудня 2010 року, [PERSON] звернувся до позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України та зазначив розмір шкоди, яка підлягає стягненню відповідно до ст. 35, п. а ст. 41.1 ЗУ « Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в сумі 20704,60 грн. Пунктом 41.1. ст. 41 вищезазначеного Закону встановлено що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 вищезазначеного Закону позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 11991,83 грн., що підтверджується наказом № 14 від 14.01.2011 року( а.с. 12) та платіжним дорученням № 82 від 14 січня 2011 року (а.с. 14) в розмірі 11991,83 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законом. Згідно з підпунктом 38.2.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільну-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті13-1 статті 13 цього Закону. Отже, суд доходить до висновку, що вимога позивача про стягнення грошових коштів в розмірі 11991,83 грн. підлягає задоволенню. Вимога про стягнення з [PERSON] вартості послуг аварійного комісара в розмірі 209,20 грн. підлягає задоволенню частково, оскільки, як вбачається з платіжного доручення № 5369 від 29 грудня 2010 року за надану послугу позивачем перераховано 177,82 грн. При вирішенні питання про стягнення витрат, здійснених на отримання правової допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На сьогодні дане питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», в якому передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем до суду не надано відповідного розрахунку кількості та вартості наданих послуг згідно за годину роботи, зокрема скільки часу витрачено адвокатом [PERSON] на складання позовної заяви. З матеріалів цивільної справи вбачається, що адвокат [PERSON] жодного разу не брав участі у судових засіданнях при розгляді справи. Враховуючи викладене, вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» обґрунтування позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. не має. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення № 30585 від 30 жовтня 2013 року при подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 229,40 грн., тобто мінімальна сума ставки судового збору, передбачена Законом України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви майнового характеру. Отже, суд вважає, що сума сплаченого при подачі позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial