Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з ПрАТ «Просто-страхування» страхове відшкодування в розмірі 5 032,60 грн. та з [PERSON] стягнути франшизу у розмірі 255 грн. і моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.; судові витрати покласти відповідачів. Вимоги мотивує тим, що 19.01.2011 року о 15 год. 55 хв. в м. Києві [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21043», д.н.з. [NUMBER], рухаючись на регульованому перехресті проспектів Броварському - Визволителів, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Деу», д.н.з. [NUMBER], під його керуванням. Вину відповідача [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2011 р. Відповідно довідки ДАІ внаслідок ДТП у його автомобілі ДЕУ було пошкоджено задній бампер, задню праву наладку під блок фарою та заднє праве крило. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування». У зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою він 19.01.2011 р. повідомив про це ПрАТ «Просто-страхування». 21 січня 2011 року він звернувся до сервісного СТО ТОВ «АВТОЦЕНТР НА КІЛЬЦЕВІЙ» для визначення вартості відновлювального ремонту. Відповідно до рахунку фактури № СЧ-0009261 від 21.01.2011 року та калькуляції № 8005 від 21.01.2011 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 7 496,84 грн. Після цього 21.01.2011 року він звернувся до ПрАТ «Просто-страхування», надавши всі необхідні документи, зокрема: письмове повідомлення про страховий випадок, страховий поліс, документ про сплату страхової премії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, довідку ДАІ, паспорт, ідентифікаційний код, калькуляцію, рахунок з СТО та відповідь з банку. Однак ПрАТ «Просто-страхування» незаконно почало затягувати процес з виплатою. Лише 03 січня 2014 року він отримав від ПрАТ «Просто-страхування» виплату страхового відшкодування в сумі 2 209,24 грн. Однак, сума отриманого ним відшкодування значно занижена, оскільки вартість відновлювального ремонту відповідно до поданих ним рахунків значно перевищує розмір виплачених коштів. Відповідно до полісу, укладеного між відповідачами, сума франшизи складає 255 грн. Внаслідок ДТП йому також було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв»язку з пошкодженням його майна. Розмір заподіяної йому моральної шкоди оцінює в сумі 1 000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позов та викладені у ньому обставини, додатково пояснив, що свій автомобіль після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди він відновив лише у вересні 2013 року, однак документів щодо цього не має, оскільки ремонт проводив приватним шляхом. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки представника повідомлено не було. В письмових запереченнях на позов ПрАТ «Просто-страхування» просить розглянути справу без участі їхнього представника, при цьому зазначає, що вимоги є безпідставними, їхньою страховою компанією було замовлено та проведене автотоварознавче дослідження автомобіля позивача. Відповідно до висновку № 13847 від 27.01.2011 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Деу», р.н. [NUMBER], становить 3 650,75 грн., а вартість матеріального збитку - 3 263,09 грн. та без ПДВ 2 719,24 грн. Полісом передбачена франшиза у розмірі 255 грн. Крім того, 06.12.2013 року ПрАТ «Просто-страхування» від позивача отримало заяву про виплату страхового відшкодування на суму 3 870,28 грн. Так як позивач не надав документів на підтвердження проведених ремонтних робіт і придбання запчастин у організації, яка є платником податку на додану вартість, з метою узгодження суми страхового відшкодування 18.12.2013 року ПрАТ «Просто-страхування» звернулося до [PERSON] листом з пропозицією погодження суми страхового відшкодування у розмірі 2 209,24 грн. та в подальшому перерахувало зазначену суму позивачу (а.с. 27-29). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову відносно нього у розмірі 255 грн., що становить франшизу, у решті вимог просив відмовити у зв»язку з їх безпідставністю та недоведеністю. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як убачається з пояснень учасників судового засідання та постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 11.02.2011 р., [PERSON] 19.01.2011 року близько 15 год. 55 хв. керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», д.н.з. [NUMBER], рухаючись в м. Києві на регульованому перехресті пр-ту Броварському - пр-ту Визволителів, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Деу», д.н.з. [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяло матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 13.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України (а.с. 7). Даною постановою відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. (а.с. 7). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивач є власником пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «Деу Ланос», д.н.з. [NUMBER], 2008 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 6). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Просто-страхування», згідно укладеного між ними Полісу № ВЕ/4849964 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії якого з 01.01.2011 р. до 31.12.2011 р. (надалі по тексту - поліс, а.с. 46). Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач 21.01.2011 року повідомив ПрАТ «Просто-страхування» про настання страхового випадку (а.с. 11). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Пунктом 2 полісу визначено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), становить 50000,00 грн., розмір франшизи обумовлений в сумі 255,00 грн. За замовленням ПрАТ «Просто-страхування» було проведене автотоварознавче дослідження по визначенню вартості заподіяної матеріальної шкоди позивачу. Відповідно до висновку за Звітом № 13847/302 від 27.01.2011 року, складеного СПД ФОП [PERSON], вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Деу Ланос», р.н. [NUMBER], становить 3 605,75 грн., а вартість матеріального збитку визначена в сумі 3 263,09 грн., що відповідає вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу (а.с. 31-35). Позивач просить стягнути з ПрАТ «Просто-страхування» страхове відшкодування у розмірі 5 032,60 грн., при цьому в підтвердження вимог надав рахунок-фактуру № СЧ-0009261 від 21.01.2011 року та калькуляцію № 8005 від 21.01.2011 року на суму 7 496,84 грн., складених ТОВ «Автоцентр на Кільцевій» по відновленню ремонту автомобіля (а.с. 9-11). Разом з тим, як пояснив сам позивач, зазначене товариство з обмеженою відповідальністю ремонт його транспортного засобу не здійснювало та кошти за наданим суду рахунком-фактурою він не сплачував. У зв»язку з цим суд вважає, що розмір відшкодування заподіяної позивачу шкоди слід визначати згідно вищевказаного висновку оцінювача СПД ФОП [PERSON] за Звітом № 13847/302 від 27.01.2011 року. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Страхове відшкодування відповідачем ПрАТ «Просто-страхування» позивачу було сплачено 03.01.2014 року у розмірі 2 209,24 грн. (а.с. 13). Разом з тим, як зазначено вище, відповідно до висновку оцінювача, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Деу Ланос», р.н. [NUMBER], з урахуванням зносу становить в сумі 3 263,09 грн. (а.с. 35). Отже, з відповідача ПрАТ «Просто-страхування» на користь позивача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 798 грн. 85 коп., що становить різницю між 3 263,09 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) - 255 грн. (франшиза) - 2 209,24 грн. (перераховані відповідачем кошти)). Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача ПрАТ «Просто-страхування» щодо правомірності виплати коштів у розмірі 2 209,24 грн. з посиланням, як погоджених із позивачем та на п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з утриманням податку на додану вартість, оскільки у заяві про виплату страхового відшкодування [PERSON]. зазначалася сума 3 870 грн. 28 коп., проте виплата здійснювалася на підставі проведеної спеціалістом оцінки заподіяної шкоди (а.с. 47). До того ж вказаний у запереченні на позов розрахунок з утриманням ПДВ також не відповідає розміру виплаченого позивачу страхового відшкодування сума якого нижча від різниці наведених обчислень (а.с. 29, 35). Також до пояснень відповідача про те, що не підлягає сплаті сума податку на додану вартість на оплату якої позивач витрати не поніс, так як не ремонтував автомобіль у підприємства, що є платником ПДВ, суд відоситься критично, оскільки податок на додану вартість включається до ціни товарів та послуг і, хоча сплачується платником податку, але за рахунок коштів покупця. Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка, згідно п. 2 вищевказаного полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності становить 255 грн. Відповідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особою, відповідальність якої застрахована, має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню кошти в сумі 255 грн., як франшиза, що визначена за умовами укладеного між відповідачами договору страхування. Згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Вислухавши пояснення позивача, враховуючи суть позовних вимог, характер і тривалість моральних страждань позивача, пережитий психічний стрес під час скоєння ДТП та моральні переживання, заподіяні [PERSON], як власнику транспортного засобу, щодо пошкодження його автомобіля у зв»язку з дорожньо-транспортною пригодою, що призвело до порушення нормальних життєвих зв"язків позивача та істотності вимушених змін у його житті, крім того, позивач витрачав час на звернення до працівників ДАІ, страхової компанії, за послугами по відновленню транспортного засобу, до суду та з урахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача моральну шкоду у розмірі 400 грн. Згідно матеріалів справи, [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. У зв»язку з цим відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в частині майнових вимог з відповідача ПрАТ «Просто-страхування» в сумі 184 грн. 65 коп. та з відповідача [PERSON] в сумі 58 грн. 95 коп. В частині вимог щодо моральної шкоди підлягає стягненню судовий збір з [PERSON] на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачем не сплачувався.

Outcome: partial