Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Нахімовського районного суду м. Севастополя з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовані тим, що їх сім'я розпалася, вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть сумісне господарство, проживають окремо, шлюб існує формально. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим. Від шлюбу вони мають дитину - сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач, [PERSON] звернулась із зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину. Вимоги мотивовані тими обставинами, що від шлюбу вони мають дитину - сина, [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні [PERSON] у зв'язку з чим, вона просить стягнути аліменти з відповідача на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до його повноліття та аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позові, просить їх задовольнити. З зустрічним позовом згоден частково, а саме: згоден платити аліменти на дитину, в частині стягнення аліментів на дружину просить зменшити до 1/6 частини. Представник відповідача з позовом про розірвання шлюбу згоден у повному обсязі, зустрічний позов підтримав у повному обсязі. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12 серпня 2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі (актовий запис №510). Від сумісного життя мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з [PERSON], позивач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На теперішній час відповідачка не працює, та не має можливості забезпечувати дитину усім необхідним. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно з ч.5 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивача звернутися до суду з вимогами про розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки, сторони сумісного господарства не ведуть, сумісного бюджету не мають, подружні відносини не підтримують, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Спору про розподіл спільно нажитого майна не має. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд вважає, що вимоги відносно розірвання шлюбу є достатньо обґрунтованими, засновані на законі та підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, то відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Виходячи з положень наведених норм права, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини 1/4 частку всіх видів заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Що стосується вимог відносно стягнення аліментів на утримання дружини, то відповідно до положень ст.ст. 80,84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя. Таким чином, аналізуючи наведену норму, суд приходить до висновку, що у [PERSON] виникло право на отримання грошових коштів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, стан здоров'я відповідача за зустрічним позовом [PERSON], який є інвалідом 3-ї групи та потребує постійного нагляду лікаря, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів, таким чином судовий збір повинно бути стягнено з відповідача в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 229,40 гривень та за вимогу про розірвання шлюбу судові витрати покласти на позивача.

Outcome: partial