Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

В липні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву від 15 квітня 2011 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 01 липня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 11981,92 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримав, у встановлені судом строки відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 15 квітня 2011 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов та правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.11-27, 33-34). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-9) станом на 01 липня 2019 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 11981,92 грн., з яких 1609,19 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 7875,97 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 1450,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 1046,76 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, то суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 3218,38 грн., з яких 1609,19 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 1609,19 грн. - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial