Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Орган опіки і піклування Вчорайшенської сільської ради Ружинського району в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернувся з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав, мотивуючи це тим, що вона як мати [PERSON], тривалий час не опікується останньою, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач також просить стягнути з відповідачки на утримання її неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 50 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача вказані позовні вимоги підтримав, пояснивши, що малолітня [PERSON] на протязі останніх 9 років проживає в с.Вчорайше зі своєю бабою - [PERSON], навчається в місцевій школі. А відповідачка, яка є матір'ю дитини, весь цей час дитиною не опікується, не цікавиться її життям, не утримує матеріально. 2 Відповідачка в суд не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не подала. Відповідно до ухвали суду від 20.06.2018р. проводився заочний розгляд справи у відсутність відповідачки. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши, що дійсно малолітня [PERSON] з 2009 року проживає в [ADDRESS] у своєї баби -[PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Відповідачка, яка є матір'ю вказаної дитини, з 2009 року своєю донькою не опікується, не цікавиться її життям, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Третя особи на стороні відповідача - [PERSON] вказані позовні вимоги підтримала, пояснивши, що відповідачка, яка є її донькою, на даний час створила їншу сім'ю, а своєю донькою [PERSON] вже 9 років зовсім не опікується: не провідує її, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться її долею. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" (далі - Постанова ВСУ) ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 15 вказаної Постанови ВСУ позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що матір'ю [PERSON], яка народилась [INFO] року в м.Чита Читинської області Росії, є [PERSON], [INFO], громадянка Росії, місце проживання якої з 03.02.2011 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] , [INFO], громадянка України, є матір'ю [PERSON], і, відповідно, бабою [PERSON]. Вказане підтверджується паспортном [PERSON], свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON], а також довідкою ВОДР УДМС в Житомирській області (а.с.5, 7, 8,14). 3 Як вбачається з пояснень представника позивача, який працює сільським головою Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, представника служби у справах дітей Ружинської райдержадміністрації Житомирської області, третьої особи [PERSON], а також довідки Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 28.03.2018р. за № 201, [PERSON] проживає в [ADDRESS] з 07.09.2009року разом зі своєю бабою [PERSON]; мати дитини -[PERSON] тривалий час, а саме з 2009 року, з дитиною не проживає, не займається її вихованням, не піклується про неї, не цікавиться долею дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання. Малолітня дитина - [PERSON] в судовому засіданні вказане підтвердила, пояснивши, що дійсно вважає, що її мати повинна бути позбавлена батьківських прав відносно неї, оскільки тривалий час з нею не спілкується, матір вона свою не пам'ятає, оскільки її вже дуже давно вживу не бачила. З висновку органу опіки і піклування від 04.04.2018 року вбачається, що орган опіки і піклування вважає, що доцільно позбавити відповідачку батьківських прав відносно її доньки [PERSON] у зв'язку з ухиленням її від виконання батьківських обов'язків (а.с.11). Проаналізувавши добуті в суді докази, та враховуючи, що відповідачка заперечень відносно задоволення позову до суду не надала, неодноразово проігнорувала виклики в судове засідання щодо надання особистих пояснень по справі, суд приходить до впевненості, що [PERSON] дійсно тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини: не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально не утримує , тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав. При розгляді справи не було встановлено, що у відповідачки на праві власності є житловий будинок чи квартира, тому суд не може накласти заборону на відчуження такого житла. Позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з зазначеного, суд вважає, що відповідачка, як мати дитини, зобов'язана утримувати її до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання щодо розміру вказаних аліментів, суд керується положеннями ст. 182 СК України, якою передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На день вирішення спору судом на підставі пояснень представника позивача, третьої особи та самої дитини, встановлено, що відомостей про місце роботи відповідачки , наявності у неї утриманців та інших обставин, які б впливали на визначення розміру аліментів немає. 4 Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вказаного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки на утримання її неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі , яка складає мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, визначений законодавством, тобто в розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст141 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial