Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 08 грудня 2014року, та 13.02.2015року між ним та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договори за № 300937/76659/07-14 і за № 300937/12129/07-15 про банківський строковий вклад «Блискуча сімка» в доларах США. Після закінчення строку дії цих договорів, відповідачем було повернуто не всю суму грошового внеску, в звязку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача кошти в рахунок виконання визначених договорами зобовязань, включаючи 3% річних від простроченої суми, що в цілому становить 9870,30 дол. США. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, з урахуванням думки позивача, суд вважає, за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 08.12.2014року між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір № 300937/76659/07-14 про банківський строковий вклад «Блискуча сімка». Відповідно до п.1.1. Договору позивач вносить, а відповідач приймає на депозитний рахунок № 26203001840/2620.8.148102.005 грошові кошти в розмірі 5000 дол.США на умовах договору. Внесення позивачем коштів підтверджено меморіальним ордером про внесення готівки № 14892005 від 18.12.2014року. Пунктом 2.1. цього Договору передбачено, що нарахування процентів на рахунок № 26281001840/2628.6.148102.005 за вкладом проводяться від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня який передує його поверненню клієнту або списанню з рахунка клієнта за методом фактичної кількості днів у місяці. Відповідно до п.1.1. зазначений Договір був укладений на наступні строки: з 08.12.2014р. по 14.12.2014р.; з 15.12.2014р. по 21.12.2014р.; з 22.12.2014р. по 28.12.2014р.; з 29.12.2014р. по 04.01.2015р.; з 05.01.2015р. по 11.01.2015р.; з 12.01.2015р. по 18.01.2015р.; з 19.01.2015р. по 25.01.2015р.; з 26.01.2015р. по 01.02.2015р.; з 02.02.2015р. по 08.02.2015р.; з 09.02.2015р. по 15.02.2015р.; з 16.02.2015р. по 22.02.2015р.; з 23.02.2015р. по 01.03.2015р.; з 02.03.2015р. по 08.03.2015р. 12.01.2015року позивач звернувся до відповідача з усною вимогою про розірвання договірних відносин і повернення вкладу. У звязку з цим дію даного договору було припинено банком 12.01.2015року, проте кошти повернуті були лише частково, в розмірі 3200дол.США. Також, 13.02.2015року між позивачем та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений ще один договір № 300937/12129/07-15 про банківський строковий вклад «Блискуча сімка». Відповідно до п.1.1. Договору позивач вніс, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № 26300001840/2630.4.148102.006 грошові кошти в розмірі 8000дол.США на умовах зазначеного договору. Внесення позивачем коштів підтверджено меморіальними ордерами про внесення готівки № 15569569 від 13.02.2015року на суму 3000 дол.США., та № 15569548 від 13.02.2015року на суму 5000дол. США. Пунктом 2.1. передбачено, що нарахування процентів на рахунок № 26382030840/2638.0.148102.008 за вкладом проводяться від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня який передує його поверненню клієнту або списанню з рахунка клієнта за методом фактичної кількості днів у місяці. Відповідно до п.1.1. цей Договір був укладений на наступні строки: з 13.02.2015р. по 19.02.2015р.; з 20.02.2015р. по 26.02.2015р.; з 27.02.2015р. по 05.03.2015р.; з 06.03.2015р. по 12.03.2015р.; з 13.03.2015р. по 19.03.2015р.; з 20.03.2015р. по 26.03.2015р.; з 27.03.2015р. по 02.04.2015р.; з 03.04.2015р. по 09.04.2015р.; з 10.04.2015р. по 16.04.2015р.; з 17.0.2015р. по 23.04.2015р.; з 24.04.2015р. по 30.04.2015р.; з 01.05.2015р. по 07.05.2015р.; з 08.05.2015р. по 14.05.2015р. 20.02.2015року позивач звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договірних відносин і повернення вкладу. У звязку з цим, дію даного Договору було зупинено банком 26.02.2015року, проте кошти в сумі 8000 дол.США не були повернуті. Відповідно до п.2.3 договору клієнт має право на одержання процентів, нарахованих за договором , по закінченню кожного із строків знаходження коштів у банку, визначених п.п. 1.1.1-1.1.3 договору. Даним правом позивач скористався і отримав відповідні відсотки , нараховані на його користь за договорами про банківський строковий вклад від 08.12.2014року, та від13.02.2015р. Згідно п. 2.9. договорів від 08.12.2014р., та від 13.02.2015р. після закінчення будь-якого із строків, визначених п.п.1.1.1-1.1.3договору, або з настанням інших обставин, визначених чинним законодавством України чи договором відповідач був зобовязаний на вимогу позивача повернути суму внеску. Отже, встановлено, що відповідач не виконав свої зобовязання за вказаними Договорами від 08.12.2014 року та від 13.02.2015 р. Зазначене, також, підтверджено наданими суду виписками по особовому рахунку, станом на 28.05.2015 року, з яких вбачається, що вихідний залишок по особовому рахунку за Договором від 08.12.2014 року становить 1800 дол. США, а по особовому рахунку згідно Договору від 13.02.105 р. становить 8008,10 дол. США (а.с.23-47, 48-62). При вирішенні даного позову суд виходить з наступного. Так, за ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу /депозиту/ одна сторона/банк/, що прийняла від другої сторони /вкладника/ або для неї грошову суму /вклад/, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповіднодост.2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" вклад / депозит/ - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зробленими юридичними особами на інших умовах повернення. Слід зазначити, що вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно, захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. А, також, згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Згідно п. 1.2. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року №516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит). Згідно п. 1.6. цього Положення, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника в іншій іноземній чи в національній валюті. Встановлено, що позивачем було здійснено вклад в іноземній валюті доларах США. У звязку з цим, відповідно до вимог чинного законодавства, умов договору, повернення коштів повинно здійснюватись теж у доларах США. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як встановлено і вказано вище, умовами укладеного між позивачем та відповідачем договорів передбачено повернення вкладу по закінченню дії строку цих договорів. Тобто, строк дії Договору від 08.12.2014 р., закінчився 08.03.2015 р., а строк дії Договору від 13.02.2015 р. було зупинено 26.02.2015р., про що свідчить письмово викладена заява сторони договору (а.с.14). Таким чином, на час звернення позивача до суду, строк дії договорів закінчився, але відповідач не повернув належних позивачу коштів, а тому нарахування 3% річних є правомірною вимогою відповідно до положень ст. 625 ЦК України. Однак, суд не погоджується з розрахунком суми 3% річних, що навів позивач, оскільки за Договором банківського строкового вкладу від 08.12.2014 року позивачем помилково вказано 124 дні прострочених відповідачем щодо виконання своїх зобовязань за цим Договором, тобто, з 12.01.2015 року по 15.05.2015 р. Суд вважає, що відповідач прострочив виконання своїх зобовязань за вказаним договором 71 день, з 08.03.2015 р. по 18.05.2015 р., тобто з дня закінчення строку виконання дії договору та до дня звернення позивача до суду з даним позовом. Також, суд вбачає неточність при розрахунку суми боргу за Договором від 13.02.2015 року, оскільки в судовому засіданні було встановлено заборгованість відповідача за даним Договором банківського вкладу - 8008 дол. США 10 центів, а не 8000 дол. США, як було взято позивачем для розрахунку. Також, кількість прострочених днів по виконанню відповідачем своїх зобовязань за даним Договором складає 82 дня, а не 79 днів. Отже, розрахунок 3% річних по Договору № 300937\\76659\\07-14 про банківський строковий вклад \\депозит\\ від 08.12.2014 року наступний : 1800 \\сума боргу\\ х 3 % річних х 71 \\кількість прострочених днів\\ : 365 : 100 = 10,50 дол. США. Розрахунок трьох відсотків річних по договору № 300937\\12129\\07-15 про банківський строковий вклад \\депозит\\ від 13.02.2015 року наступний : 8008,10 дол. США \\сума боргу\\ х 3 % річних х 82 \\кількість прострочених днів\\ : 365 : 100 = 53,97 дол. США. Отже, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, та підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] в рахунок виконання зобовязань за договором про банківський строковий вклад (депозит) за № 300937\\76659\\07 -14, від 08.12.2014 року - 1800 дол. США та 10 доларів 50 центів США в рахунок стягнення 3 % річних від простроченої суми; а за договором про банківський строковий вклад (депозит) за № 300937\\12129\\07-15 від 13.02.2015 року - 8008,10 дол. США в рахунок виконання зобовязань за договором та 53дол.97центів США в рахунок стягнення 3% річних, всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за обома договорами банківського строкового вкладу - 9872,57 долари США. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, в розмірі 2171 грн. 96 коп. Враховуючи вище наведене,

Outcome: partial