Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східвуглесервіс» про стягнення заробітної плати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Східвуглесервіс» з 01.03.2017 року по 20.10.2017 року, де працював в якості гірника очисного забою 5 розряду. Наказом за № 163-к від 20.10.2017 року він був звільнений за ч. 1 ст. 36 КЗпП України з 20.10.2017 року за згодою сторін. В день його звільнення з ним не було проведено розрахунку із заробітної плати, внаслідок чого виникла заборгованість Позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східвуглесервіс» на його користь невиплачену заробітну плату, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день повного розрахунку. В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги, зокрема просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 21682,46 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В судове засідання позивач не зявився, просив справу розглядати без його участі ( а. с. 55). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, не надав відзив (заперечення) на позовну заяву. ( а. с. 12,13,20,26,35, 48,51-54). Ухвалою суду від 08.12.2018 року відповідачу було запропоновано надати заперечення стосовно заявлених позовних вимог позивачем. У звязку із заявленим клопотанням позивача судом були постановлені ухвали від 18.12.2017 року про витребування доказів, ухвала від 05.04.2018 року про зобов»язання Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби вилучити докази для дослідження судом у відповідача ТОВ «Східвуглесервіс» та ухвала від 14.05.2018 року про накладення штрафу. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не зявився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01.03.2017 року по 20.10.2017 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Східвуглесервіс», де працював в якості гірника очисного забою 5 розряду. Наказом за № 163-к від 20.10.2017 року позивач було звільнено за ч. 1 ст. 36 КЗпП України з 20.10.2017 року за згодою сторін ( а.с. 4). Як встановлено в судовому засіданні , з позивачем в день його звільнення не проведено розрахунку із заробітної плати. Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Статтею 117 КЗпП України встановлено обовязок власника або уповноваженого ним органу виплатити працівникові у разі затримки розрахунку при звільненні його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, при цьому визначальним є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку . Підставою відповідальності власника відповідно до ст.. 117 КЗпП, на яку посилається позивач, обґрунтовував свої вимоги, є склад правопорушення, який включає два юридичних факта: порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника. Оскільки відповідач не виплатив позивачу вчасно суми, що належать йому у звязку із звільненням, згідно ст. 117 КЗпП України відповідач має виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості по заробітної плати, розмір якої становить 21682,46 грн. , виписку по банківському рахунку ( а.с. 30). Ухвала суду від 18.12.2017 року про витребування доказів, та ухвала від 05.04.2018 року, застосування заходів процесуального примусу відповідачем не виконані. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для зясування якої витребувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем - залишити позовну заяву без розгляду. Враховуючи вищезазначене, суд вважає встановленим наявність заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем в сумі 21682,46 грн. Доказів щодо сплати відповідачем вказаної суми заборгованості по заробітній платі на момент звільнення позивача суду не надано. Відповідно до Закону України «Про оплату праці» при укладенні працівником трудового договору роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитись відрахування у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б)розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в)сума заробітної плати, що належить до виплати. Роботодавець зобовязаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оплату праці» за порушення законодавства про оплату праці винні особи притягаються до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної відповідальності та кримінальної відповідальності згідно з законодавством. Відповідно до ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належить до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Тобто, в даному випадку саме на власника покладається обовязок, а не право повідомити працівника про суми заробітної плати, що належить до виплати, і таке повідомлення повинно бути достовірним. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 21682,46 грн.. Розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні становить: 48819,60 грн ( 142 х 343,80= 48819,60). Отже, за таких підстав, враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 21682,46 грн.. ., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 48819,60 грн Відповідно до ст. 141 КЗпП України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 705,02 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial