Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та про зобов'язання Управління ДМС України в Житомирській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на підставі договору дарування належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований відповідач, однак з квітня місяця 2014 року в вказаній квартирі не проживає, що підтверджується актом КП «ВЖРЕП №9» від 04.06.2014 року (а.с. 10) та поясненнями свідків (а.с.11,12,13). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлений про час і місце розгляду справи у відповідності до ч. 9 ст.74 ЦПК України, а саме через оголошення у пресі. Відповідач Корольовський районний відділ у м. Житомирі Управління ДМС України в Житомирській області, в судове засідання не з'явились, причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 22.12.14 р. провадження у справі в частині позову до Корольовського районного відділу у м. Житомирі Управління ДМС України в Житомирській області про зобов'язання зняти [PERSON] з реєстраційного обліку було закрите, оскільки такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На підставі наданих суду доказів встановлено, що згідно договору дарування від 09.07.2008 року їй подарована квартира [ADDRESS]. (а.с.14). Відповідно до довідки КП «ВЖРЕП №16» №881 від 12.07.2014 року в квартирі [ADDRESS], зареєстрований [PERSON] (а.с.7). Відповідно до акта про непроживання зареєстрованих осіб у житловому приміщенні виданого КП «ВЖРЕП №9» від 04.06.2014 року, [PERSON] в даній квартирі не проживає з квітня 2014 року (а.с.10). Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачена необхідність з'ясування причин відсутності відповідача понад встановлений строк. Таким чином, відповідач без поважних причин відсутній за зареєстрованим місцем проживання більше шести місяців, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Крім того, факт реєстрації відповідача у кімнаті позивача, перешкоджає останньому в повній мірі користуватися нею, вимагає від позивача додаткових матеріальних витрат по сплаті комунальних послуг, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі. У зв'язку з наведеним суд вважає що в цій частині право позивача порушено та підлягає судовому захисту. Слід зазначити, що згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, рішення суду про визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку. Тому, вимога про зобов'язання Корольовський районний відділ у м. Житомирі Управління ДМС України в Житомирській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку є передчасною. Крім того, така вимога має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, про що було вказано в ухвалі суду від 22.12.2014 р. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по справі, пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial