Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 квітня 2017 року зареєстрували шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо утримання сина, що виявляється у відмові добровільно надавати кошти на його утримання. Також він ухиляється від її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2, 4 ст. 84 СК України. Крім цього, зважаючи на те, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, державної допомоги яку вона отримує недостатньо для належного її утримання та утримання дитини. Фактично витрати на утримання сина фінансуються її батьками. Відповідач орендує приміщення площею 85 кв.м. по [ADDRESS] та отримує доходи від зайняття приватною практикою фізичної реабілітації та лікувального і класичного масажу, а тому має реальну можливість сплачувати аліменти у розмірі, в якому вона просить. Відповідач інших дітей не має. Тому просить у судовому порядку стягнути з відповідача кошти на утримання сина у розмірі 10 992 гривні щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання у розмірі 6 200 гривень, щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для працездатної особи до досягнення сином [PERSON] - трьох років. Ухвалою від 20.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи. Представник відповідача адвокат Зозуля А.В. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов в частині стягнення аліментів на утримання сина відповідач визнає частково, зокрема згідний на стягнення з нього аліментів у розмірі 1 700 гривень. В решті позовних вимог, щодо стягнення аліментів на утримання дружини, заперечує. Твердження позивача про те, що відповідач орендує приміщення та отримує високі доходи від зайняття приватною практикою фізичної реабілітації та лікувального і класичного масажу не відповідають дійсності та не підтверджені доказами. Відповідач з 24.04.2018 року по 31.08.2018 року працював фізичним терапевтом у відділенні відновлювального лікування клініки нейрохірургії та неврології у Військово-медичному клінічному центрі в м. Львові, що підтверджується записами у трудовій книжці. На даний час відповідач є безробітнім. Розрахунок витрат на даний позивачем, відповідно до якого до якого розраховані аліменти на утримання сина у розмірі 10 992 грн та на утримання дружини у розмірі 6 200 грн не підтверджуються жодними доказами. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.Оскільки він є безробітним та у нього відсутні доходи, відтак він не має можливості надавати таку допомогу. Тому просить врахувати встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те що у відповідача відсутній стабільний дохід, та стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1 700 грн, в частині стягнення аліментів на утримання дружини - відмовити за безпідставністю. Позивач [PERSON] скерувала на адресу суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що відповідач належним чином не обґрунтовує та не надає розрахунку витрат, що підтверджували, що сума аліментів у розмірі 1700 грн є достатньою для гармонійного розвитку дитини. Вимога позивача про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 10 992 грн. є обґрунтованою, оскільки у сумі враховано витрати на забезпечення прийнятних умов проживання дитини, подальшого перебування дитини у дошкільному та шкільному закладі. Окрім цього, у відповідача відсутні інші діти чи непрацездатні родичі, що перебувають на його утриманні. Під час спільного проживання з відповідачем їй було відомо, що він звільнився з роботи саме для того, щоб взяти в оренду приміщення в м. Новояворівську та займатися практикою фізичної реабілітації та лікувального і класичного масажу. Це було пов`язано з тим, що така практика приносила йому більший дохід ніж зарплата. З його слів він заробляв в день в середньому тисячу гривень. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, немає підстав вважати, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та сина. З огляду на викладене просить позов задоволити в повному обсязі. Також повідомила, що за час розгляду справи вона понесла витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Пояснила суду, що відповідач має неофіційні доходи, займається реабілітаційною практикою та його середній дохід в день становить 900 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що дитина проживає з позивачем, відповідач не надає жодної матеріальної допомоги. Для підтвердження розрахунку витрат на дитину долучені розрахунки по місяцях з долученням товарних чеків. Позивач заходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує допомогу в розмірі 860 грн. Інших доходів у неї не має, допомагають батьки. Долучені докази з соціальної мережі показують, що відповідач надає послуги з реабілітації за кошти, їздив відпочивати закордон, а отже має змогу утримувати дитину та дружину. Просить суд при ухваленні рішення керуватися інтересами дитини. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач на даний момент не працює, аліменти у розмірі 10 992 грн на утримання сина та на утримання дружини в розмірі 6200 грн сплачувати не має можливості. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених нею обставин у позові. Тому просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1 700 грн, в решті позовних вимог просить відмовити. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 07 квітня 2017 року у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 31. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . З довідки про склад сім`ї, виданої Бердихівською сільською радою Яворівського району Львівської області від 3 грудня 2018 року вбачається, що позивач [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно із довідкою № ЯІ-00000001 від 01.02.2019 року [PERSON] працює в ТзОВ «Явір-Інвест» з 24.01.2017 року та її дохід за період 01.01.2018 року по 31.05.2018 року склав 42037,60 грн. Згідно із наказом від 02.08.2018 року № 26-к директора ТОВ «Явір-Інвест» [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.08.2018 р. по 03.05.2021 р. Відповідно до запису трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] з 24.04.2018 року працював фізичним терапевтом відділення відновлювального лікування клініки нейрохірургії та нейрології Військово-медичного клінічного центру Західного регіону. Звільнений з роботи з 31.08.2018 року за власним бажанням. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивачем на підтвердження позову долучено: розрахунки витрат на річне утримання дитини на суму 82670 грн на рік та на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьохрічного віку на суму 74400 грн на рік; зведену таблицю витрат на утримання дитини за 2018 рік та розшифровку витрат на утримання дитини з травня по грудень 2018 року; зведену таблицю витрат на утримання дитини за 2019 рік та розшифровку витрат на утримання дитини з січня по червень 2018 року; видруківки публікацій з соцмережі Instagram. Суд не відносить до належних та допустимих доказів роздруківки публікацій з соціальної мережі, оскільки на час розгляду справи суд не може достовірно ідентифікувати сторінку особи, а дійсність відомостей неможливо перевірити. Суд враховує витрати позивачки, однак такі були проведені у минулому періоді, а аліменти це щомісячні періодичні платежі на утримання дитини, водначас суд зазначає, що у випадку понесення позивачкою додаткових витрат, позивачка має право звернутися до суду з відповідним позовом. Беручи до уваги, що дитина проживає з позивачем, яка подала заяву про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, враховуючи матеріальне становище дитини, відповідача, який не працевлаштований, офіційних доходів не має, однак є молодою та працездатною особою, а також, встановлений законодавцем розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, однаковий обов`язок батьків брати участь в утриманні та вихованні дитини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а відтак, слід призначити аліменти на утримання дитини, які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття з щорічною індексацією. Щодо позовної вимоги про стягнення коштів на утримання позивача у розмірі 6 200 гривень, щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для працездатної особи до досягнення сином [PERSON] трьох років, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не працює, однак він є молодою, працездатною особою, будь-яких доказів про те, що він не може працювати, чи не має можливості надавати допомогу дружині суду відповідач не надав. А тому, суд дійшов висновку, що позовну вимогу [PERSON] слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для її утримання. Суд дійшов висновку, що в задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач на даний час має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 10992 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача у розмірі 6 200 грн, щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для працездатної особи до досягнення сином [PERSON] - трьох років. Щодо вимог про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У відповідності зі ст. 133 ч.3 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі ст. 137 ч.2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу долучено договір про надання правової допомоги № 11-ц від 05.07.2019 року, ордер на надання правової допомоги, розрахунок судових витрат на суму 5000 грн та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 22.10.2019 року на суму 5000 грн. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 872 грн 50 коп. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн на користь держави.

Outcome: partial