Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

У квітні 2015 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» про виплату страхового відшкодування, пені за прострочення та моральної шкоди. Позивач зазначив, що 30 березня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу - «Хамер», днз. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Нісан», днз. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2014 року визнано винним у дорожньо-транспортній події, що мала місце 30.03.2014 року [PERSON], та накладено на нього адміністративне стягнення за порушення ПДР та створення аварійної обстановки на дорозі. На час ДТП була застрахована цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Хамер», днз. [NUMBER] [PERSON] Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Страховий капітал» (далі - ПрАТ СК «Страховий капітал») згідно поліса АС № 4319738 з терміном дії до 01.10.2014 року. Позивач просив стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Страховий капітал» (код СДРПОУ 32206908, адреса: 01032, м. Київ, бульв. Шевченка, 33-Б) на користь [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 73002. [ADDRESS]): - суму страхового відшкодування в розмірі 16 274,52 грн.; пеню в розмірі 80,07 грн.;- 3% річних-4,01 грн.; моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.; витрати на правову допомогу - 2000,00 грн.; Загальна сума позову: 19 358,60 грн. (дев'ятнадцять тисяч триста п'ятдесят вісім гривень 60 копійок). - судові витрати в розмірі 243,60 гривень. Ухвалою суду від 16.06.2015 року постановлено про залучення [PERSON] в якості третьої особи. У судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, подав заяву про проведення заочного розгляду справи без його участі. В судове засідання не з'явились відповідач та третя особа. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Буд-яких заяв не надали. Ухвалою суду від 21.07.2015 року постановлено про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 30 березня 2014 року о 17-45 год. В м. Києві по вул. Луначарського, в дворі будинку ? при зустрічному роз'їзді сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хамер» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Нісан» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Нісан» д.н.з. [NUMBER], що на праві власності належить позивачу. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2014 року визнано винним у скоєнні ДТП [PERSON] у зв'язку із порушенням пп.13.1, 13.3 ПДР України. Згідно з п. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до із Постановою суду водій автомобіля «Хамер», номерний знак [NUMBER] [PERSON] порушив пп.13.1, 13.3 ПДР України - при зміні напрямку руху при зустрічному роз'їзді не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля [NUMBER],яким керував [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно із ст. 982 ЦК України сторонам договору страхування встановлюються істотні умови договору страхування, якими є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Положеннями ст. 25 Закону України «Про страхування» передбачено порядок і умови здійснення страхових виплат та страхового відшкодування. Зокрема встановлено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як вбачається із матеріалів справи між відповідачем «Страхова компанія «Страховий Капітал», та водієм автомобіля «Хамер» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4319738, строк дії якого на 01.10.2014 року. Забезпеченим транспортним засобом відповідно до Полісу є «Хамер» номерний знак [NUMBER]. На виконання умов Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність у відповідача [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Страховий капітал» згідно із Полісом обов'язкового страхування цвіль-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 84). Позивач подав відповідачу «Страхова компанія «Страховий Капітал», усі документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 1961-ІУ. Зокрема 24.12.2014 р. страховику була подана позивачем заява про виплату страхового відшкодування. Проте виплата страхового відшкодування проведена відповідачем не була. Відповідно до п.34.2. Закону № 1961-IV страховик зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Спеціалістом був оглянутий пошкоджений транспортний засіб заявника. Відповідно до 36.2. Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Пунктом 34.3. ст. 34 Закону України № 1961-ІУ, встановлено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. Страховик не направив спеціаліста для визначення розміру матеріального збитку Позивача. В зв'язку з чим позивач з метою самостійного визначення розміру матеріального збитку звернувся до ФОП «Кацара Юлія Василівна» було проведено оцінку матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП - Звіт № 11577 про оцінку транспортного засобу від 01.04.2014 року, згідно якого розмір матеріального збитку, завданого Позивачу становить 16 274,52 грн. (а.с. 12-15) Ліміт відповідальності Відповідача 1 (ПрАТ «СК «Страховий капітал») за згаданим полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності становить 50 000 грн. 00 коп. За змістом позовної заяви та додаткових заяв і пояснень позивача в судовому засіданні він посилається на те, що не отримав пропозицій з боку Страховика про отримання ним страхового відшкодування. Відповідно до ст. 990 ЦК України Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. У відповідності до п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Судом встановлено що на час судового засідання відповідачем страхова виплата позивачу не була проведена. З огляду на встановлені судом обставини на підставі зібраних доказів, яким суд надає оцінку у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий Капітал», страхового відшкодування на користь позивача. Тобто стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий Капітал» на користь Позивача страхове відшкодування за завданий матеріальний збиток в розмірі : суму страхового відшкодування - 166274,52 грн, пеню в розмірі 80,07 грн., 3% річних 4.01 грн., витрати на правову допомогу 2000,00 грн., моральну шкоду 1000,00 грн., витрати на оплату судового збору 243,60 грн. Внаслідок пошкодження ТЗ Позивача страхове відшкодування так і не було виплачене відповідачем. Затягування відповідачем процесу виплати відшкодування на ремонт ТЗ, порушення ним своїх зобов'язань за договором страхування, забрало у позивача значну частину робочого та вільного часу, спричинило йому душевні хвилювання, оскільки через постійне звертання в різні інстанції, телефонні переговори та термінового пошуку великої суми коштів для здійснення ремонту авто. Тому позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду 1000,00 грн., Відповідно до ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. (Пункт 4 частини другої статті 23 в редакції Закону N 3261-IV від 22.12.2005) Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юрдичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач свої зобов'язання по страховому відшкодуванню не виконав, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суму страхового відшкодування - 166274,52 грн, пеню в розмірі 80,07 грн., 3% річних 4.01 грн., витрати на оплату судового збору 243,60 грн. що підлягають задоволенню. У стягненні з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» на користь [PERSON] моральної шкоди в сумі 1000,00 грн. - відмовити. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Тому підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 2000,00 грн. (а.с. 21) Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу підлягає задоволенню. Враховуючи вище викладене та на підставі: ст. ст. 625, 979, 980, 982, 984, 988, 990, 992, 1187 ЦК України, ст.ст. 6, 20, 25, 34, 35 Закону України "Про страхування" та

Outcome: partial