Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Плешканівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого поряд з іншим майном входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Спадщину після смерті матері позивач прийняв у встановленому законом порядку. У зв`язку з тим, що при житті померла [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на нього в нотконторі, а тому змушений звертатися до суду з вказаним позовом. 21.08.2020 року ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. Підготовче судове засідання проведено 17.09.2020р. та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, від його представника - адвоката Фая В.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, де підтримав позов повністю та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача - Плешканівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в підготовче судове засідання не з`явився, скерував заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, просив суд їх задовольнити. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30.12.2005р. Безпальчівською сільською радою Драбівського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 14. [PERSON] є сином [PERSON] та відповідно спадкоємцем першої черги спадкування за законом, що підтверджується даними свідоцтва про народження [PERSON] від 20.06.1974 року, Серії [NUMBER] . Відповідно даних заповіту, складеного 04 грудня 1997р. в с. Безпальче Драбівського району Черкаської області та посвідченого секретарем Безпальчівської сільської ради Зражевською Г.Ф., [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] та [PERSON] . Відповідно копії спадкової справи № 239, заведеної 11.04.2006р. вбачається, що [PERSON] згідно заяви від 11.04.2006р. відмовилась від спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] на користь [PERSON] , а [PERSON] згідно заяви від 11.04.2006р. прийняв спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] . З довідки, виданої виконавчим комітетом Плешканівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 97 від 18.08.2020р. вбачається, що за [PERSON] , 1937р.н., померлою [INFO] , згідно записів по господарської книги № 02674-1 Безпальчівської сільської ради, рахується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно довідки Драбівського відділку КП «ЧООБТІ» від 23 червня 2020 року № 319, станом на 01.01.2013р. право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованим за адресою [ADDRESS] вбачається, що він виготовлений 11.06.2020р. за замовленням [PERSON] . Рік побудови житлового будинку - 1980р. Рік побудови надвірних будівель та споруд 1980-2014р.р. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2020 року в.о. державного нотаріуса Драбівської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, передбачено обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ. Записи в погосподарських книгах сільських рад визнаються в якості актів органів влади, що підтверджують право власності. Таким чином реєстрація права власності на нерухоме майно - житловий будинок за адресою [ADDRESS] , побудований у 1980р., була проведена згідно з законодавством, яке діяло на момент завершення будівництва, а саме шляхом внесення даних до погосподарської книги. Як вбачається з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 11.06.2020р. - житловий будинок (А1) побудований у 1980р.; прибудова (а1) та ганок - у 1981р.; погріб з шийкою (З1) - у 1980р.; сарай (Б1) - у 1983р.п.; огорожа №5 - 1990р. Рік побудови інших надвірних будівель та споруд 2009-2014р.р., а саме: сарай (В1) -2014р.п.; сарай (Г1) -2013р.п.; сарай (Д1) - 2013р.п.; вбиральня (Ж1) - 2009р.п.; огорожа (№ 1), ворота з хвірткою (№ 2), свердловина (№3), яма вигрібна (№ 4) - - 2012р.п. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті фактично була власником побудованого у 1980р. житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, побудованими протягом її життя, та не могла бути власником будівель, побудованих після 24.10.2005р., тобто після її смерті. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За нормами ч.1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу наданого позивачем окремо, а також в їх сукупності, суд прийшов висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, враховуючи, що позивач довів, що спадкодавець фактично була власником, але не зареєструвала права власності на майно відповідно до вимог законодавства. В такому випадку у суду маються підстави для визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем яке складається з: житлового будинку ( А1), погреба з шийкою (З1), прибудови (а1); сараю (Б1), ганку, огорожі №5. Оскільки згідно даних вищевказаного технічного паспорту на будинок садибного типу не всі господарські будівлі та споруди побудовано за життя спадкодавця, а саме: сарай (В1); сарай (ГІ); сарай (Д1); вбиральня (Ж1); огорожа (№ 1), ворота з хвірткою (№ 2); свердловина (№3), яма вигрібна (№ 4) побудовані після 2005р., тобто після смерті спадкодавця [PERSON] , тому не можуть бути визнані судом спадковим майном та включені до переліку спадкового майна. Згідно зі ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Державний комітет будівництва, архітектури та житлової політики України своїм листом від 23 березня 1999 N 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», роз`яснив, що комітет вважає за доцільне проводити оформлення свідоцтва про право власності по об`єктах, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію (які експлуатуються або не експлуатуються) тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними. Враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що орган судової влади не може заміняти органи, на які покладені обов`язки по видачі дозволів на будівництво, узгодженню забудови, здачі в експлуатацію. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу наданого позивачем окремо, а також в їх сукупності, суд прийшов висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому суд прийшов переконання, що у позові в частині визнання права власності в порядку спадкування на господарські будівлі та споруди, які побудовано після 24.10.2005р., тобто після смерті спадкодавця [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: partial