Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 75827,70 грн. В обґрунтування позову вказує, що 02.06.2011 року між банком та відповідачкою було укладено кредитний договір б/н і згідно даного договору останній було надано кредит в розмірі 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв»язку з чим станом на 31.05.2018 року має заборгованість в розмірі 75827,70 грн., яка складається з наступного : заборгованості за кредитом - 320,88 грн. , заборгованості по процентам за користування кредитом - 65685,26 грн., заборгованості за пенею та комісією - 5734,53 грн. , а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина)- 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 3587,03 грн. , яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також стягнути 1762,00 грн. понесених позивачем судових витрат. В судове засідання представник позивача Чепіга Д.О. не з'явився, письмово просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі , не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином , оголошенням на сайті суду . Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення . Суд розглядає справу у відсутності учасників справи . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне . Судом встановлено, що 02.06.2011 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н і згідно даного договору останній було надано кредит в розмірі 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - відповідачка зобов»язується погашати заборгованість за кредитом , відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрату), оплати винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг,- при порушенні відповідачкою строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору станом на 31.05.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 75827,70 грн., яка складається з : заборгованості по кредиту - 320,88 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 65685,26 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 5734,53 грн.; штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 3587,03 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунку. Пунктом 2.1.1.12.1 Умов і правил надання банківських послуг сторонами погоджено, що зобов'язання Клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Умов і правил надання банківських послуг відповідачка доручила банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених нею операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань згідно п. 2.1.1.12.9 списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань, у тому числі Мінімального обов'язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. На підставі п. 2.1.1.12.2 Умов і правил надання банківських послуг сплату процентів за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання). Якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов'язань за кредитом, шо мала місце на дату нарахування процентів. Згідно п. 2.1.1.12.2 Умов і правил надання банківських послуг в разі непогашення Клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті hftps://ргіvatbank.ua/kredі tv/, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, шо діють на дату нарахування. Відповідно до п. п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка , підписавши анкету заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, користувалася кредитним лімітом, отже, погодилася з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, що передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов'язана сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Частина 3ст. 6 ЦК Українивизначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. В ст. 627 цього Кодексу зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони належній формі досягли згоди з усіх умов договору ( ч.1ст.638 ЦК України). Частина 1ст. 628 ЦК Українипередбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно дост. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третястатті 549 ЦК України). За положеннямист. 61 Конституції Україниніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії. У той самий час, Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору. Ураховуючи вищевикладене та відповідно дост. 549 ЦК Україништраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України викладеній в постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка в силу ст.417 ЦПК України є обовязковою для суду першої інстанції. А тому , враховуючи вищевикладене, суд відмовляє ПАТ КБ «Приват Банк» в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідачки штрафу (фіксована частина) 500 грн. та штрафу (процентна складова) 3587,03 грн.. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 5734,53 грн., яка нарахована відповідно до Умов та правил банківських послуг. Відповідно до ч.ч.1,3ст.549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3ст. 551 ЦК Українипередбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення Отже, ч. 3ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч.3 ст.551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України (справа № 6-100цс14). Як роз'яснено в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч.3ст.551 ЦК Україниможна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення ст.616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Суд з врахуванням положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, вважає розмір даної вимоги позивача про стягнення з відповідачки пені у розмірі 5734,53 грн. необґрунтовано завищеним, оскільки він значно перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом. Тому , суд вважає за необхідне зменшити розмір пені та комісії за прострочене зобов'язання, розмір якої визначити в сумі 320,88 грн. і саме дану суму стягнути з відповідачки, як пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідачки за порушення нею зобовязань по поверненню кредиту та процентів за його користування необхідно стягнути заборгованість по кредиту станом на 31.05.2018 року, яка становить 66327,02 грн., що складається із : заборгованості за кредитом - 320,88 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 65685,26 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 320,88 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості та умовами кредитного договору, тому позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1541,22 грн.

Outcome: partial