Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 05.09.2013 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про фінансовий лізінг № 00007320, відповідно до якого позивач зобов»язався передати у розпорядження відповідача транспортний засіб марки «Аudi Q3» 2,0 TFSI 155 KW, 2011 року виробництва, а відповідач зобов»язався прийняти об»єкт лізингу і сплатити згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід»ємну частину договору на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 45 тис. дол. США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить 13500 дол. США. Поручителем відповідача виступила [PERSON]. В зв»язку з порушенням відповідачем [PERSON] лізингових платежів за травень 2014 року на суму 10660,26 грн., позивач припинив дію договору та прийняв заходи для повернення об»єкту лізингу, що нанесло йому: - збитки у розмірі 51438,90 грн., які виникли у зв»язку з відновленням його порушеного права власності на об»єкт лізингу, упущену вигоду у розмірі 106620,60 грн., разом 158059,50 грн. -неустойку у вигляді штрафних санкцій в розмірі 1001,77 грн., -3% річних в розмірі 300,53 грн., -інфляційні втрати в розмірі 4386,20 грн., -проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 1517,98 грн., -неустойку у розмірі подвійної сплати за користування об»єктом лізингу з червня 2014 року по 11 листопада 2014 року в розмірі 121602,42 грн.. Просить стягнути з відповідачів солідарно грошові кошти на загальну суму 299170 грн. 59 коп. та судовий збір в розмірі 2991,72 грн.. В судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву, в якій позов підтримав та просить слухати справу за його відсутності. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явилися, натомість відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] подали заяви, в яких позов не визнали та про слухання справи за їх відсутності, а представник відповідача [PERSON] долучив до заяви заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що представником позивача не доведено про спричинення позивачу збитків. Дослідивши докази по справі, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є договора та інші правочини. У відповідності до ч.2 Закону України «Про фінансовий лізінг»: За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Згідно з ч.2 ст.7 даного Закону: Лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" . 3. Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову. В судовому засіданні встановлено, що 05.09.2013 між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір про фінансовий лізінг № 00007320, відповідно до якого позивач зобов»язався передати у розпорядження відповідача транспортний засіб марки «Аudi Q3» 2,0 TFSI 155 KW, 2011 року виробництва, а відповідач зобов»язався прийняти об»єкт лізингу і сплатити згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід»ємну частину договору на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 45 тис. дол. США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить 13500 дол. США. Поручителем відповідача виступила [PERSON]. В зв»язку з порушенням відповідачем [PERSON] лізингових платежів за травень 2014 року на суму 10660,26 грн., позивач направив відповідачу три нагадування 05.02.14, 17.02.14, 04.03.14, 17.03.14, 07.04.14, 17.04.14, 05.05.14 та 19.05.14, припинив 30.05.14 дію договору та прийняв заходи для повернення об»єкту лізингу, а саме на підставі укладеного 21.08.12 договору з ТОВ «Юридична компанія «ТРІПЛ СІ» звернувся до останнього за наданням юридично-консультативних послуг по клієнту [PERSON], які складалися з - а) заходів зі стягнення заборгованості лізінгоодержувача перед замовником та інші дії, спрямовані на повернення заборгованості; б) вилучення об»єкта лізінгу, для чого: · організовує оформлення нотаріусом виконавчого напису; - направляє відповідний виоконавчий напис в державну виконавчу службу для відкриття виконавчого провадження; - здійснює пошук майна, у тому числі у рамках виконавчого провадження. Для вчинення вказаних дій позивач перерахував 27.10.14 ТОВ «Юридична компанія «ТРІПЛ СІ» 3500 грн.. Також для розшуку та вилучення об»єкту лізінгу на підставі договору від 03.02.11 про надання послуг з повернення майна з ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» перерахував 25.06.14 останньому 1500 грн. за наданя послуг, спрямованих на забезпечення повного та своєчасного виконання умов договору лізінгу відносно [PERSON], а 05.12.14 на підставі акту приймання-передачі транспортного засобу від 28.11.14 ще додатково перераховано 35478,90 грн.. За зверненням позивача 04.10.14 приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис про вимогу повернення [PERSON] транспортного засобу марки «Аudi Q3» 2,0 TFSI 155 KW, 2011 року виробництва вартістю 366750 грн. та заборгованість за період з 16 січня по 19 травня 2014 року в розмірі 44677,37 грн., яка складається з лізингових платежів в розмірі 41126, 80 грн., штрафних санкцій 2650,57 грн., витрат позивача 900 грн. і на підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ м.Києва 23.10.14 було відкрито виконавче провадження з пропозицією протягом 7 днів добровільно виконати даний виконавчий напис та 11.11.14 в присутності представника позивача складений акт опису й арешту майна, а саме - транспортного засобу марки «Аudi Q3» 2,0 TFSI 155 KW і 20.11.14 виконавче провадження закінчено. За зберігання автомобіля позивач сплатив 11.12.14 ТОВ «Ауді-Центр Київ» згідно акту виконаних робіт від 10.12.14 1260 грн.. 04.12.14 між позивачем та ТОВ «Престиж-Авто» укладений договір купівлі-продажу даного транспортного засобу, але підтверджень про виконання даного договору суду не надано. Згідно з ч.3 ст.22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі, а в ч.2 даної статті вказано, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку із знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Тому суд вважає, що лізинговий платіж в суму 10660,26 грн. підляє стягненню з відповідачів, так як відповідач [PERSON] не сплатив його у встановлений договором термін і на даний час він є невідшкодованим. П.8.2 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу вказує, що у випадку прострочення сплати платежу до лізингоодержувача застосовуються такі санкції: п.8.2.1 пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми; п.8.2.2 штрафні санкції та 8.2.3 компенсація будь-яких витрат, понесених позивачем. На думку позивача, відповідачем [PERSON] невиконанням умов договору лізингу заподіяні збитки у розмірі 44178, 90 грн., так як для повернення об»єкту лізингу позивач уклав договори з ТОВ «Юридична компанія «ТРІПЛ СІ» та з ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», яким перерахував вказану суму. Як було вказано вище, на підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем відділу ДВС Дніпровського РУЮ м.Києва 23.10.14 було відкрито виконавче провадження з пропозицією відповідачу [PERSON] протягом 7 днів добровільно виконати даний виконавчий напис. Доказів, що підтверджують отримання відповідачем [PERSON] зазначеної постанови державного виконавця суду не надано, тобто [PERSON] був позбавлений можливості повернути об»єкт лізингу в добровільному порядку. Згідно п.13.6 Умов якщо позивач не зможе здійснити свої права на вилучення (повернення), як передбачено у п.13, він матиме право на вилучення об»єкту лізингу у лізингодержувача в примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса. Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів 6000 грн. за надані послуги ТОВ «Юридична фірма [PERSON]», що підтверджено наданими суду доказами та за витрати за перебування автомобіля на стоянці ТОВ «Ауді_Центр Київ» в сумі 1260 грн.. Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів заявленої позивачем вимоги в розмірі 106620,60 грн., які останній у відповідності до п.12.9 Умов вважає за упущену вигоду, в якому вказано, що лізингоодержувач сплачує позивачеві різницю між вартістю об»єкту лізингу (тобто сумою коштів, що було фактично отримано Порше Лізинг України в результаті продажу об»єкту лізингу, ринковою вартістю об»єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченми відповідно до графіка. Для підтвердження вказаної вимоги суду необхідно було надати належним чином завірену оцінку об»єкта лізингу професійним оцінювачем майна та підтвердження про отримання коштів позивачем, так як сам по собі договір купівлі-продажу не є підтвердженням про фактичний продаж об»єкта лізингу. Ч.2 ст.806 ЦК України передбачено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. У відповідності до ч.2 ст.785 ЦК України у разі невиконання наймачем обов»язку із повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Як було вказано вище, суду не надано доказів про отримання відповідачем [PERSON] постанови державного виконавця від 23.10.14 про добровільне повернення об»єкта лізингу, тому не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування річчю, а саме - 121602,42 грн.. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Згідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або неналежне виконання і у відповідності до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня), якою, у відповідності до ч.1 ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Згідно до п.8.2.2. Договору у випадку прострочення сплати платежу до відповідача застосовуються штрафні санкції за вимоги щодо сплати, надіслані позивачем за першу, другу та третю вимогу. При цьому, позивачем невідомо чому було надіслано, крім першої та другої вимог, чотири треті вимоги - 07.04., 17.04.14, 05.05.14 та 19.05.14, що непередбачено Договором, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідачів суму штрафу за одну з третіх вимог, направлену першою, а саме від 07.04.14 на суму 413,28 грн.. Так як позивач не ставить питання про стягнення коштів з відповідачів за першу та другу вимоги, суд дані штрафні санкції не розглядає. Як вбачається із позову, у відповідача [PERSON] на 22.04.15 малася заборгованість зі сплати щомісячного лізінгового платежу за травень 2014 року на суму 10660,26 грн.. І позивач неодноразово з 05.02.14 по 19.05.14 направляв на адресу відповідача [PERSON], вказану в договорі про фінансовий лізінг від 05.09.13 та за місцем його реєстрації нагадування про несплату забогованості, про що свідчать надані суду копії нагадувань. В той же час суду не надано підтверджень про відправлення даних нагадувань, так як до справи долучена тільки одна копія поштового документу із штампми 05.2014 та про повернення за терміном зберігання - 18.06.14 на ім»я [PERSON] та одна від 22.05.14 на ім»я [PERSON]. Підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пеня за порушення зобов»язань за Договором, що передбачено п.8.2.1 Умов, де вказано, що у випадку прострочення сплати платежу до відповідача застосовується штрафна санкція у вигляді пені у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу, що складає 1001,77 грн. згідно наданих розрахунків за період з 15.05.14 по 22.04.15. Також підлягають до задоволення вимоги позивача про сплату коштів за невиконання грошових зобво»язань у відповідності до ст.625 ЦК України, а саме стягнення 3% річних, що складає 300,53 грн. згідно наданих розрахунків за період з 15.05.14 по 22.04.15 та інфляційні втрати в сумі 4386,20 грн. згідно наданих розрахунків за період з 15.05.14 по 22.04.15. В той же час суд не знаходить підстав для стягнення коштів з відповідачів в сумі 1517,98 грн. за користування чужими грошовими коштами у відповідності до ст.536 ЦК України, так як виконання вказаного зобов»язання повинно бути передбачено у договорі про отримання коштів, тобто спочатку необхідно отримати кошти, за які відповідач в подальшому повинен сплачувати проценти і не передбачає стягненні процентів за порушення зобов»язання у вигляді періодичних платежів за оренду чи лізинг майна в майбутньому в разі порушення сплати даних платежів, так як за порушення терміну сплати платежів в даному випадку передбачені в Договорі інші види санкцій. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню у відповідності до ст.88 ЦПК України 68200,68 х 100% : 299170,59 = 22,80%. 2991,72 х 22,80% = 682,11.

Outcome: partial