Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

Первісно [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просили: стягнути з [PERSON]: на користь [PERSON] -5000 грн. моральної шкоди за пошкодження здоров'я; на користь [PERSON] - 186 грн. за втрату кувалди; на користь [PERSON] - 229 грн. 40 коп. судового сбіру; на користь [PERSON] 27 грн. 51 коп. витрат на медичний огляд. В обґрунтування позову навели наступне. Він, позивач, і відповідач мешкають по вулиці Пічугіна в м. Кривому Розі. 5 квітня 2011 року о 9 годині він, позивач, повертався з магазину додому до вул. Пічугіна. В цей час з вулиці вийшов [PERSON], який направлявся в протилежну, сторону, в сторону річки. Побачивши його, [PERSON] змінив напрям руху та пішов назустріч. За 10 - 15 метрів до початку вулиці вони зустрілись, за 5 метрів [PERSON] почав нецензурну лайку на його адресу і погрози фізичною розправою, коли зрівнялись, [PERSON] наніс йому 1 удар ногою по тулубу та сказав, що покаже суди за картоплю та погрозив вбивством. Він, позивач, замахнувся на агресора і одігнав злодія. В цей же день, о десятій годині ранку йому, позивачу, стало потрібно розмотати і розплутати метрів 200 телефонного кабелю. Для зручності та швидкості виконання роботи вийшов на вулицю з кабелем і кувалдою, щоб придавити один кінець кабелю до землі. На межі садиб 67-69 по середині вулиці, приложив кабель до землі і придавив кінець кабелю молотом, став розпутувати кабель на межі садиб № 5а та № 69 присів до землі, щоб розпутати кабель. В цей час з двору на вулицю вибіг [PERSON], наступив на кабель ногою, а потім взяв його в руки та почав виривати у нього, позивача, з рук. Кабель спочатку заплутався у нього, позивача, в руках, а потім він, позивач, весь в ньому заплутався. [PERSON] тягнув кабель і його, позивача, до себе в двір, виражав погрози фізичної розправи нецензурною лайкою. Він, позивач, почав кликати на поміч людей та з окутаним кабелем забіг за електростовб, щоб зафіксувати кабель і не бути притягнутим в двір. Після цього, [PERSON] відпустив кабель, пішов і забрав їх, позивачів, молот до себе в двір, а він, позивач, з кабелем пішов в свій двір. Виривання кабелю тривало 2-4 хвилини, супроводжувалось погрозами фізичної розправи, вбивством та нецензурною лайкою. В результаті кабелем порвало кісті обох рук, звернувся до міліції та пройшов судово-медичне обстеження, яким встановлено, що було причинено легкі тілесні ушкодження без розладу здоров'я. Він, позивач, опікає маму, [INFO], виконує всю домашню роботу, в зв'язку з пошкодженнями рук, страждав від фізичної болі, не міг в повній мірі доглядати за собою та мамою, не міг умитися, помити ноги, приготувати харчі, зробить прибирання в будинку, майже на 10 днів довелось перейти на сухий пайок та прожити цілий ряд незручностей. Згідно ст. 1166 - 1167 ЦК України, підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає в себе, як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними та вину заподіювача шкоди. Протиправність дій відповідача вбачає в тім, що той не мав права виривати кабель та вплутувати його, позивача, в кабель і тягнути до себе в двір, щоб здійснити погрозу - побити без свідків. Між діями відповідача та виниклими пошкодженнями знаходить прямий причинний зв'язок. Вважає, що вина відповідача в тому, що він хотів вирвати та присвоїти кабель, який забрав і безпідставно привласнив кувалду ціною в 186 грн., або самовільно захопив у мами землю, яку утримує більш 10 років. Відповідач не мав права вмішуватись в його, позивача, роботу, заважати йому, окутувати в кабель та таскати по вулиці і тягнути до себе в двір, але у відповідача стало ритуалом давати їм та другім людям команди, вмішуватись в чужі справи, погрожувати фізично, бо він являє себе вождем вулиці, хазяїном профілакторію. Моральну шкоду за тілесні ушкодження, він, позивач, визначив із розумної достатності та керуюсь ст.1167 ЦК України в сумі 5000 грн. [PERSON] з 5 квітня 2011 року забрав, присвоїв, належний [PERSON], молоток, вагою 10 кг., ціною 186 грн., до цього часу молот не повернув. Вважає, що відповідно до ст.1212-1215 ЦК України [PERSON] безпідставно збагатився на 186 грн., а тому просить стягнути з відповідача вартість молота 186 грн. Під час розгляду справи позивачі подали до суду змінений, доповнений та уточнений позов, в якому просили: стягнути з [PERSON]: на користь [PERSON] - - 5000 грн. моральної шкоди за пошкодження здоров'я; на користь [PERSON] 240 грн. 60 коп. судового сбіру; на користь [PERSON] 27 грн. 51 коп. витрат за проведення медогляду; на користь [PERSON] - 186 грн. за втрату кувалди; визнати розповсюджену [PERSON] в середині 2004 року інформацію [PERSON]С про існування в родині [PERSON] в роки війни 1941-1945 роки, поліцая недостовірною; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 150000 грн. моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації. При цьому, в обґрунтування позову навели, крім раніше наведених підстав наступне. З пятдесятих років минулого століття вона, [PERSON], проживає в [INFO] (Пічугіна), буд. 5, де народились та виросли діти. Дочка [PERSON], [INFO] померла в 1994 році, син [PERSON], що є другим позивачем, [INFO], опікає її. По віку одна існувати не може. В 1962 році по сусідству з ними поселилася родина [PERSON] з сином, якому тоді було 10 років. Вважає, що у відповідача по справі надзвичайні заздрості до її родини. Вказує, що на підґрунті заздрості відповідач почав по вулиці зустрічати нових сусідів, що недавно стали проживати на вулиці Пічугіна, та казати їм, що її чоловік, батько її дітей, в роки війни, був поліцаєм. Сам [PERSON] казав сину [PERSON], що уже 50 чоловік знає, що у них в родині був поліцай. В середині 2004 року [PERSON] сказав [PERSON], який поселився на вулиці в 2002 році, що у них в родині в війну був поліцай, та щоб [PERSON] з ними не дружив. [PERSON] дав нам письмове підтвердження звинувачення [PERSON]М їх родини в зраді Батьківщини. Другі свідки бояться [PERSON], письмових підтверджень не дають та в суд свідками не ідуть, бо відповідач їм погрожує. Погрожував і [PERSON], який помер в 2012 році. В її, [PERSON], родині воювали три брата та чоловік. Чоловік, [PERSON], і брати мають нагороди, що віднесені до Особливих заслуг перед Україною. Її батько, чоловік, син та онук, служили в військах тих часів. Вказує, що відповідач і його син не служили, а батько відповідача в війну здався в полон, вважає, що у відповідача немає морального права чіпати цю тему. 25 квітня та 12 травня 2011 року, двічі, коли вони були кожен на своєму городі, казав, що вони, позивачі, поліцаї і він всім це розказав. [PERSON] брав участь в двох штурмах, був гвардійцем, служив в гвардійському полку, дивізії і корпусі, був командиром підрозділу, мав військове звання. Вимагає відповідно до ст. 277 ЦК України від [PERSON] надати суду копію вироку про визнання [PERSON] поліцаєм, бо нічим другим довести про зраду Батьківщині неможливо. В силу ст. 280 ЦК України просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він завдав розповсюдженням недостовірної інформації, яка визвала сильні та глибокі хвилювання, повергла в шок, трепет, кошмар та жах. [PERSON] казав їм, що він питав [PERSON] навіщо той розповів йому про поліцая в їх родині, і [PERSON] відповів: «Про це всі знають, а ти що не знав? Так знай.» Після цього сусіди змінили до них відносини, а другі перестали навіть ходить по вулиці в їх сторону, бояться зустрічі і нової брехні від [PERSON] З цього приводу звертається до суду вдруге, після першого звернення залишили позов без розгляду, тому що не довіряли судді Бондар Я.М. Змінивши, уточнивши та доповнивши свої вимоги просять: відповідно ч.1 ст. 85 ЦПК України стягнути з відповідача 1967 грн. на користь [PERSON] витрат на потяг за проїзд і явку в суд 6 липня 2016 року; відповідно ч.2 ст. 85 ЦПК України просять стягнути з відповідача за відрив від звичайних занять по 115 грн. 35 коп. кожному; відповідно п.5 ч.3 ст.79 ЦПК України стягнути з відповідача на користь [PERSON]: судові витрати у сумі 18 грн. 75 коп. за виготовлення копій цієї заяви та додатку до неї; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 65 грн. 55 коп. плюс 9 грн. по квитанції від 16 червня 2016 року, усього 74 грн. 55 коп. судових витрат, по квитанції від 11 липня 2016 року 18 грн. 75 коп., а усього 93 грн. 30 коп.; 178 грн. 10 коп. від інфляції за втрату молота-кувалди; 2756 грн. за відрив від звичайних занять; 1000 грн. моральної шкоди за втрату майна-молота; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON]: 2756 грн. за відрив від звичайних занять; 246 грн. 60 коп. від інфляції по судовим витратам. В обґрунтування змінених, уточнених, доповнених вимог вказують наступне. Справа розглядається з березня 2014 року. Щоб не зривати судове засідання 6 липня 2016 року, він, [PERSON], громадянин [PERSON], пройшов там медичне обстеження, відмовив собі в лікуванні, приїхав на суд з Москви, в Кривий Ріг 4 липня 2016 року в 15 годин, по квитку № 20071828134184 на потягу, ціна квитка 5073,3 рублів, по курсу ЦБ України 03.07.2016р. 1 російський рубель = 0,3877300 гривни. Щоб перевести рублі в гривну треба 5073,3 х 0,3877300 = 1 967 грн. 6 липня 2016 року він, [PERSON], вийшов з дому в 13 годин і поїхав до суду на засідання, яке було призначено на 15 годин, в 14.30 год. був в суді і повідомив про явку секретаря судового засідання. Судове засідання відкрилось в 15 годин 20 хвилин. Відповідач до суду не зявився, розгляд відкладено на 27 липня 2016 року, додому повернувся о 17 годин 30 хвилин, 30 хвилин доповідав мамі про хід судового засідання, був відірваним від звичайних занять 4 години. Виготовлення цієї заяви тривало 1 годину, для розпечатки заяви виїхав в центр міста, поруч таких послуг не має, був відірваним від звичайних занять 2 години. Для отримання довідки про курс рубля і гривні виїхав в центр міста, був відірваним від звичайних занять 3 години. В суд 27 липня 2016 року на 14 годин почав збиратися в 12 годин. Судове засідання буде тривати з 14 до 15 години, додому попаде о 16 годині, буде відірваним від звичайних занять 4 години. Всього по цій заяві відрив від звичайних занять визначає як 14 годин. Всю роботу по веденню справи веде син. Вона, [PERSON], має вік 97 років. Коли син виконує роботу по веденню справи, то залишається одна і нічого не робить, щоб не пошкодити себе, теж була відірвана і буде відірвана від звичайних занять 14 годин. З 1 травня 2016 року мінімальна заробітна плата встановлена в 1450 грн., вони обидва були і є відірвані від звичайних занять, разом 28 годин, вартість 1 часу праці по липню 2016 року, на час складення цієї заяви, така: в червні 22 робочих днів, 176 годин праці, звідси 1450 : 176 годин = 8,23 грн. за час., а за 28 годин відриву від звичайних занять = 230,70 грн. : 2 = 115,35 грн. Подавши додатково заяву, просять: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] і [PERSON]: 36 грн. судових витрат плюс 17 грн. плюс 13,55 грн. по квитанціям, що прикладені до попередніх заяв, усього 66,5 грн. ; 3592 грн. 86 коп. за відрив від звичайних занять; 1000 грн. моральної шкоди за втрату майна-кувалди, молота; 2106 грн. 25 коп. витрат на проїзд до суду на користь [PERSON]; 552 грн. 43 коп. судових витрат разом з інфляцією; 383 грн. 97 коп. за втрату кувалди-молоту разом з інфляцією. В обґрунтування заяви вказують наступне. В справі мається 72 їхніх копій різних документів, кожна копія коштує 0,50 грн. на їх виготовлення витрачено 36 грн. В справі мається 27 їхніх різних документа до районного та апеляційного суду, він, [PERSON], 27 раз відривався від звичайних занять і їхав до суду. 3 рази зявлявся до районного суду на судові засідання: 8 і 29 вересня та 26 жовтня 2015р. 5 разів зявлявся до апеляційного суду. 1 раз був у адвоката та отримав від адвоката запит адміністрації магазину "Господарка" про вартість молота. 2 рази був в магазині. Спочатку на бесіді, а потім з листом адвоката, щоб отримати довідку про ціну кувалди. На листах справи 38,39 довідка про розмір пенсії, яку отримав за 1 поїздку, а на головпоштамт їздив 2 рази. По одній поїздці зроблено в міліцію та до медичного експерта. 5 разів знайомився з матеріалами справи. Всього відривався від звичайних занять 48 разів. Щоб доїхати до суду і назад до дому треба 45 хвилин в один кінець та назад 45хвилин , усього 1 год. 30 хвилин. Щоб вирішити питання витрачалося від 30 хвилин до 4 годин, бо завжди треба чекати черги, кінця перерви і т.д.. 27 квітня 2016р. чекав засідання апеляційного суду з 15 години, засідання закрилось в 18 год. 30 хв., тому на вирішення питань витрачалось в середньому 2 годині. 48 разів відриву на поїздки помножити на 1 год. 30 хвилин = 62,4 години. 48 разів відриву по різним інстанціям помножити на 2 години = 96 годин. Разом 62,4 + 96 = 158,4 годин. По справі складено більш 40 сторінок різних їхніх заяв, клопотань, листів і т. д. Щоб їх роздрукувати треба їхати до міста, поруч таких послуг не існує. Складають і друкують документи за рахунок відриву від звичайних занять по годині сторінку = 40 годин, бо треба все скласти, перевірити, відкоректувати, зробити переклад. Взагалі по справі він, позивач, був відірваним більше 198 год. 40 хв., [PERSON] теж була відірвана від звичайних занять 198 год. 40 хв., разом 396,8 годин. Далі вказує, що почав збиратися в 13 годин. Мився, брився, перечитував та переглядав справу, законодавство і в 14 годин 30 хвилин прибув до суду та доклав секретарю судових засідань, що з'явився і продовжував вивчати справу. Судове засідання відкрилось в 15.10 год., а закінчилося о 16 годині, додому повернувся о 17 годині, був відірваний від звичайних занять 4 години. 14 червня 2016 року з 13 годин збирався до суду. О 14 годині пішов з дому, о 14.50 годині був в суді, суд почався не в 15 год., а в 16.10 год. і тривав до 18.10 години, ще годину добирався додому та 30 хвилин доповідав мамі про стан справи в суді, був відірваним від звичайних занять 6 год.30 хв. 6 липня 2016 року о 13 годині почав збиратися до суду на 15 годину, судове засідання відкрилось в 15.20 год., а закрилось в 15.30 год., відповідач до суду не зявився, повернувся додому в 17.30 год. та 30 хвилин заспокоював маму, був відірваним від звичайних занять 4 години. Разом по цій заяві він, [PERSON], був відірваним від звичайних занять 213 год. 10 хв. Всю роботу по веденню справи в суді виконує [PERSON], коли він виходить з дому, то вона, [PERSON], все покидає та очікує, сидячи на дивані, бо боїться щось робити, оскільки знаходиться одна і може спровокувати тиск або ще щось гірше. Коли син дома, то працює в кухні, ванній, в кімнатах, виходить на подвір'я з білизною і т.д. Теж відірвана від звичайних занять, очікує повернення сина від експерта, суду та з других установ. Разом вона, [PERSON], як і син, була відірвана від звичайних занять 213 год. 10 хв., обидва були відірвані від звичайних занять 426,20 годин. З 01.05.2016р. 2015р. мінімальна заробітна плата встановлена в 1450 грн. Вони обидва були і є відірвані від звичайних занять понад 426,2 годин. 1450 поділити на часи праці в місяць 172 години = 8,43грн. за годину. Тому 426,2 годин х 8,43 грн. = 3592,86 грн. До суду звернулися 25.03.2014р. До позову прикладені платіжні квитанції про сплату 243,60 грн. судового збору, 27,15 грн. за проведення судового медичного обстеження, 6 грн. за послуги банку при оплаті судового сбіру. Як би не оплатив послуги банку, то не зміг би оплатити судовий сбір. Відповідно п. 5 ч.3 ст.79 ЦПК України 6 грн. є інші витрати, які необхідні для розгляду справи. Всього в березні 2014р. сплачено 276,75 грн., гроші знецінені інфляцією, тому індексує цю суму згідно з довідкою управління статистики з березня 2014р. з індексу інфляції 102,2 і далі, 26 місяців, по 30.04.2016р. по індексу 103,5 = 516,15грн. 276,75 = 239,4 грн. Інфляція на 276,75 грн. підраховано по 30.04.2016р., минуло 8 місяців, отримали нову довідку про інфляцію з 1 травня по 31 грудня 2016р. Індексація суми 516,51грн. на показники інфляції, по довідці х 100,1 х 99,8 х 99,9 х 99,7 х 101,8 х 102,8 х 101,8 х 100,9 = 552,43 грн. 276,75 = 275,68 грн. Відповідно ст. 79 ЦПК України, ст. 625 ЦК України підлягають стягненню 552,43грн. судових витрат разом з інфляційними втратами. В позові заявлено про стягнення матеріальної шкоди 186 грн. за кувалду. [PERSON] заволодів кувалдою-молотом та безпідставно збагатився на 186 грн. Ця сума теж знецінена та підлягає індексації. Індексує з березня 2014р. з індексу інфляції 102,2 і далі по 30.04.2016р. по індексу 103,5 = 359 грн. - 186 = 173 грн. Інфляція на 359 грн. за молот-кувалду підраховано по 30.04.2016р. Минуло 8 місяців. Отримали нову довідку про інфляцію з 1 травня по 31 грудня 2016р., продовжує індексацію суми 359 грн. на показники інфляції, по довідці х 100,1 х 99,8 х 99,9 х 99,7 х 101,8 х 102,8 х 101,8 х 100,9 = 383,97 грн. - 186 = 197,97 грн. Вказує, що незаконним розбійним заволодінням [PERSON] майном, завдана моральна шкода, яка виникла від почуття безпомічності і розгубленості, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1000 грн. за втрату майна-молота. 4 липня 2016р. повернувся в Кривий Ріг, на судове засідання 06.07.2016р., вартість квитка 1967 грн., яка знецінена інфляцією. Індексує 1967 грн. х 9,9 x 99,7 x 101,8 x 102,8 x 101,8 x 100,9 = 2106,25 грн. Подавши додатково заяву, просять: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 30000 моральної шкоди за спричинення легких тілесних пошкоджень: на користь [PERSON] і [PERSON] 8308 грн. 30 коп. за відрив від звичайних занять. В обґрунтування додаткової заяви наводять наступне. Відповідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року « Про судове рішення у цивільних справах», стягнення боргу в іноземній валюті проводиться в гривневому еквіваленту по курсу Національного банку Украйни на день ухвалення рішення. Це справедлива указівка Верховного Суду направлена на компенсацію втрат сторони процесу від інфляції. Сама інфляція є наслідок спливу певного часу і знецінення грошей часом. Виходячи з принципу цивільного права - справедливість (урахування інтересів сторін), вважають, свої втрати за відрив від звичайних занять знецінені часом, а тому просять суд погодитися стягнути з відповідача втрати за відрив від звичайних занять з мінімальної заробітної плати, яка діє в цей час, на день ухвалення рішення - 3200 грн. Виходять з того, що відповідач і сам суд більше 20 разів зривали судові засідання неявками до суду, безпідставними відкладеннями слухання справи. Справа в проваджені суду 3 роки, справа не розглянута протягом 1100 днів. Зі слів відповідача він платив судді Ан О.В., яка починала вести справу. При таких обставинах справи, просять суд вести підрахунок втрат за відрив від звичайних занять з мінімальної заробітної плати, що діє на день ухвалення рішення суду. Всі попередні розрахунки робили з мінімальної заробітної плати, що існувала в 2016 році. Але суд не зміг розглянути справу протягом 3 років. Тому з попередніх заяв беруть лише часи відриву від звичайних занять. В заяві, що здано до суду 16 березня 2017р. визначились та просили суд за 436 год. 20 годин відриву від звичайних занять стягнути з відповідача на свою користь, відповідно ст. 85 ЦПК України 8308 грн. 30 коп. Після 5 квітня 2011 року, після спричинення йому, [PERSON] [PERSON] тілесних пошкоджень, почав відчувати дискомфорт, тепер мається хвороба на обох долонях. З того часу в нього, позивача, на 3 пальці правій долоні став розвиватися стенозірующий лігаментіт, а на лівій долоні виявлена контрактура дюпоітрена. Ці хвороби, як пояснив лікар, виникли від травм, які виникли після спричинення травм долонь. Для їх позбавлення потрібне оперативне лікування. Тому моральну шкоду за тілесні ушкодження збільшує з 5000 до 30000 грн. У судовому засіданні позивач, він же представник позивачки, позов підтримав повністю та підтвердив зміст позову. Також, будучи за його клопотанням, допитаний як свідок, показав, що його, позивача, відповідач таскав кабелем по вулиці, після чого на протязі двох тижнів не міг нічого робити. Коли його таскав кабелем відповідач, то він, позивач, знаходився в післяопераційному стані, яке було захворювання, називати не бажає. Кабель він, позивач, придавив молотом. Цей молот забрав відповідач. Відповідач з метою показати свою перевагу, розповів, що багатьом особам про те, що в їх родині, тобто позивачів, були поліцаї. [PERSON] йому, позивачу, казав, що [PERSON] в 2004 році розповідав, що в домі, де проживає він, позивач, живуть поліцаї. Про це він, позивач, раптово дізнався в 2006 році та запросив [PERSON] до свого будинку, показав документи. Про те, що в його, позивача, родині були поліцаї, відповідач розповідав [PERSON] та Марії, [PERSON], який помер. Йому, позивачу, сам відповідач казав, що розповів 50 особам, що в родині його, позивача, були поліцаї. Його, позивача, батько та [PERSON] в 1941 році перебували в шлюбі, батько мав 5 нагород. Він, позивач подав позов через тривалий час тому, що побажав подати позов саме в цей час. Під час подій, повязаних з пошкодженням рук та викраданням кувалди, були присутні якісь сторонні особи, але не знає цих осіб, в день події звернувся до міліції. Представлені ним знімки рук робив він, позивач. Далі показав, що кабель розпутував для того, щоб привести його в належний порядок. Далі показав, що намагався кабелем поміряти розмір ділянки відповідача, так як не був згоден з замірами, проведеними перед цим експертом. [PERSON] в нього, позивача, гроші в борг брав, три рази, коли саме не памятає, які суми називати не бажає. Він, позивач, близько з [PERSON] не спілкувався. Він, позивач, давав гроші в борг і іншим особам, але називати їх не бажає. [PERSON] від них, позивачів, грошей не отримувала, в них, позивачів, не працювала. Пять сім років тому він, позивач, заплатив за [PERSON] витрати за комунальні послуги, остання за його, позивача, мамою, не доглядає. Далі показав, що 5 квітня 2011 року він, позивач, міряв розмір домоволодіння відповідача, той наступив на кабель, став тягнути кабель на себе, а він, позивач, не відпускав кабель, забіг за стовп, в який вперся руками та чинив супротив. В цей момент він, позивач, об стовп та об кабель поранив руки. Вказані події були 5 квітня 2011 року близько 10 години, [PERSON] виходив зі свого двору. В заяві (т.№2, а.с.161) події викладені невірно. На фото (т.№1, а.с.164) є його, позивача, батько. Хто робив напис на гаражі (т.№1, а.с.165), не бачив. Він, позивач, попросив [PERSON] написати про те, що розповідав [PERSON], що [PERSON] і зробив (т.№1, а.с. 173). Також показав, що внаслідок травми потребує операції, яку з-за браку часу не може зробити. Не бажає, щоб по справі була призначена судово-медична експертиза. В заяві (т.№2, а.с. 161) про кувалду нічого не написав, складав заяву не він, але цю заяву підписував. Пояснення (т.№2, а.с. 162) писав не він, а дільничний, підпис ставив він, позивач. Не вважає, що в його поясненнях, наданих в суді та наданих дільничному, є розбіжності. Після розяснення вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України, показав, що не просить призначити судово-медичну експертизу, надавати інші докази не бажає. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. При цьому пояснив, що з приводу кабелю були наступні події. 4 квітня 2011 року повинна була проводитися експертиза. Подій, про які зазначено в позові, не було, 5 квітня 2011 року був на роботі з 7 до 19 години. Гараж (т.№1, а.с.165) належить [PERSON], на цьому гаражі нічого не писав, нічого [PERSON] про поліцаїв не казав. Він, позивач, вважає, що [PERSON] написав текст (т.№1, а.с.173) тому, що [PERSON] обіцяв йому надати гроші в борг, так як [PERSON] потребував грошей, займався фермерством. Далі пояснив, що близько 10 години 5 квітня 2011 року він, перебуваючи вдома, почув якийсь шум з боку гаражу, пішов туди, коли підходив, то хтось пробіг на вулицю, але з-за поганого зору не побачив, хто саме. Побачив, що з його подвіря в напрямку, куди хтось вибіг, кабель, наступив на нього ногою, так як подумав, що хтось вкрав кабель з гаражу. Але кабель продовжували витягувати. Тому став утримувати кабель, але внаслідок того, що кабель рвонули, впав та травмував ногу, особа, яка тягнула кабель, стала голосно лаятися. Далі біля свого гаражу побачив кувалду, яку закинув на дах гаражу, яку потім хтось викрав. На вулиці, між ним та позивачем, ніяких подій не було. Після розяснення вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України, пояснив, що надавати інші докази, не бажає Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що знає як позивачів, так і відповідача, стосунки нормальні, з позивачкою дружить. В 2012-2013 році [PERSON] розповіла, що [PERSON] казав, що вони, позивачі, є сімєю поліцаїв. Коли позивач знаходиться у відїзді, вона, свідок, ночує з [PERSON], іноді допомагає позивачам, гроші від них не отримувала ніколи. [PERSON] їй, свідку, не казав, що [PERSON] називав родину [PERSON] поліцаями. Вона, свідок, не чула, щоб [PERSON] розповідав таке, їй особисто такого не казав. Її, свідка, сусіди також не казали, що [PERSON] називав родину [PERSON] поліцаями. Їй, свідку, нічого не відомо про те, щоб [PERSON] пошкодив руки [PERSON], в 2011 році [PERSON] скарг на те, що поранені руки, не висловлював. Свідок [PERSON] показав, що знає відповідача та позивачів на протязі 25 років, стосунки нормальні, проживає на [INFO]. Про те, щоб [PERSON] завдав тілесних ушкоджень [PERSON], нічого не знає, що [PERSON] розповідав, що погані речі про [PERSON] або родину останнього, не знає. Він, свідок, спілкується із своїми сусідами, [PERSON] та [PERSON] живуть самі по собі. Його, свідка, дім розташований через 4 будинки від дому [PERSON], ніколи не чув, щоб [PERSON] лаявся з [PERSON] З [PERSON] у [PERSON] конфліктів, спілкування, не було, [PERSON] та [PERSON] спілкувалися між собою. Він, свідок, не чув, щоб [PERSON] казав, що в родині позивача були поліцаї. Він, свідок, у нарколога або психіатра на обліку не перебуває, має трудовий стаж 35 років, не працює остання 6 місяців, є пенсіонером з 2010 року. У судовому засіданні також безпосередньо досліджені наступні письмові докази: судове-медичне дослідження (т.№1, а.с.7, 23), довідка про вартість кувалди (т.№1, а.с.8), заява [PERSON] від 11 червня 2011 року (т.№1, а.с.10, 26), супровідні (т.№1, а.с.11, 12, 24, 25), відповідь на заяви (т.№1, а.с.13, 27), постанова від 18 квітня 2011 року (т.№1, а.с.14, 28), паспорт, посвідчення [PERSON] (т.№1, а.с.15), довідка про розмір пенсії (т.№1, а.с.38), проїзні документи (т.№1, а.с.59, 82), фотокартки (т.№1, а.с.79), путівка, талон, проїзний документ (т.№1, а.с.143), фотокартка та посвідчення (т.№1, а.с.164), фотокартки (т.№1, а.с.165), записи (т.№1, а.с.173), супровідна до нагороди (т.№1, а.с.176), конверт (т.№1, а.с.177), довідка, проїзний документ, висновок (т.№1, а.с.224), товарні чеки (т.№2, а.с.24, 40, 48, 67, 70, 122, 153), фотокартки (т.№2,а.с.46, зв., 47), проїзний документ (т.№2,а.с.49, 86), рішення суду від 12 жовтня 2015 року (т.№2,а.с.68-69), довідка про операцію (т.№2,а.с.78), акт (т.№2,а.с.103), відповідь [PERSON] (т.№2,а.с.104), відповідь [PERSON] (т.№2,а.с.105), відповідь [PERSON] (т.№2,а.с.106), акт, фотокартка (т.№2,а.с.107, 108), фотокартки (т.№2,а.с.117-120), характеристика (т.№2, а.с.121), висновок (т.№2, а.с.156), повідомлення [PERSON] (т.№2, а.с.157), консультативний висновок (т.№2, а.с.158), направлення (т.№2, а.с.159), фотокартки (т.№2, а.с.182, 183), рішення суду від 27 листопада 2015 року (т.№2, а.с.184-185), рішення суду від 21 березня 2017 року т.№2, а.с.186-190). У судовому засіданні була оглянута цивільна справа за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про спростування інформації, стягнення моральної шкоди, з якої до матеріалів даної справи долучені копії таких документів: позовної заяви (т.№2, а.с.191-193), ухвали суду від 25 липня 2012 року (т.№2, а.с.194-195). Також судом оглянутий матеріал дослідчої перевірки, з якого до справи долучені копії наступних документів: супровідної (т.№2, а.с.160), заяви (т.№2, а.с.161), пояснення [PERSON] (т.№2, а.с.162), акту судово-медичного обстеження т.№2, а.с.163), рапорту (т.№2, а.с.164), пояснення [PERSON] (т.№2, а.с.165). Суд,

Outcome: partial