Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Комунальне підприємство "Павлоградтеплоенерго" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним були надані послуги теплопостачання за місцем проживання відповідача, плата за послуги теплопостачання повинна проводитись своєчасно на розрахунковий рахунок підприємства щомісячно за фактично отриману теплову енергію. Проте, оплата за послуги своєчасно та у повному обсязі не проводилась, в результаті чого станом на 01.07.2013 р. утворилась заборгованість у сумі 15680,67грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову через пропуск позивачем строку позовної давності. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі по тексту - Правила), надає населенню м. Павлограда, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідача . З матеріалів справи вбачається, що існує заборгованість відповідача по оплаті послуг з теплопостачання перед позивачем, яка виникла в результаті оплати послуг не в повному обсязі. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 19 ч. 6 Закону України Про теплопостачання, споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Суд не приймає доводи відповідача про те, що заборгованість за надані послуги за адресою: м.Павлоград, вул.Балашовська, 1/13, не має до неї ніякого відношення. Згідно повідомлення ВАДР ГУ ДМС відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою з 23.05.1985р., тому є споживачем послуг, які надаються позивачем. Посилання відповідача на фотокопію довідки Перемилівської сільської ради Млинівського району Рівненської області, суд не приймає, оскільки вказана довідка не завірена належним чином та не відповідає вимогам допустимості доказів. Крім того, відомості які в ній зазначені, не спростовують того факту, що відповідач є споживачем послуг теплопостачання. Відповідно до ст.ст. 256,257, ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно частин 2-5 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як вбачається з особового рахунку, позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилася за період, більший ніж три роки. Споживачем у в останні три роки не здійснювалось погашення заборгованості за спожиту теплову енергію та не вчинялись дії, які свідчать про визнання боргу. Отже, підстави для переривання перебігу позовної давності відсутні. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки від відповідача надійшла заява про застосування позовної давності, а позивачем доведено факт надання послуг з теплопостачання та наявність заборгованості відповідача за надані послуги. При визначенні суми, яка підлягає стягненню з відповідача в межах трирічного строку позовної давності, суд враховує, що позивач звернувся до суду 09.01.2014 р., заборгованість відповідача станом на 01.07.2013 р. складала 15680,67 грн., а станом на 01.01.2011 р. - 8579,30 грн. Отже, заборгованість за останні три роки становить: 15680,67 грн. 8579,30 грн. - (578,69:30х8) = 6947 (шість тисяч дев'ятсот сорок сім) грн. 05 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial