Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаною заявою. Зазначила, що Житомирським районним судом Житомирської області від 23 червня 2015 року було ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн на кожного до закінчення навчання або до досягнення дітьми двадцяти трьох років. Наразі позивач втратила право отримувати аліменти на утримання дочки, оскільки остання досягла віку 23 років. Матеріальний стан позивача погіршився у звязку з тим, що позивач змушена продовжувати оплачувати навчання дочки. Позивач не працює через хворобу та не отримує доходів. Крім того, у наданих письмових поясненнях до позовної заяви також вказала, що у їхнього спільного сина [PERSON], [INFO], погіршився стан здоровя, що він перебуває на обліку в невропатолога та що лікар-кардіолог тимчасово заборонив йому займатися спортом, у звязку з чим дитина потребує більших фінансових витрат (а.с. 28-29). У звязку з наведеним просить змінити розмір аліментів, що присуджені до стягнення з відповідача на її користь з 500 грн до 1200 грн. У судове засідання зявились позивач, відповідач та представник відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами в справі був зареєстрований шлюб (а.с. 5), від якого останні мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а. с. 7). 22 червня 2009 року між сторонами в справі було розірвано шлюб (а.с. 6). 23 червня 2015 року Житомирським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн на кожну дитину (а.с. 4). Згідно з договором про навчання від 13 серпня 2012 року, укладеного між ВНМУ ім. Пирогова та позивачем, та довідки № 05-418 від 17 травня 2017 року дочка сторін - [PERSON] є студентом 5 курсу денної форми навчання медичного факультету № 1 зазначеного навчального закладу, навчається за контрактом, термін навчання становить з 1 вересня 2012 року по 1 липня 2018 року (а.с. 8, 10). З наданих копій квитанцій вбачається, що позивач сплачує за навчання [PERSON] кошти в розмірі 7688 грн за семестр (а. с. 31-36). З протоколу обстеження КУ Обласний медичний консультативно-діагностичний центр Житомирської обласної ради (а.с. 12) та довідки обласного медичного центру (а.с. 40) вбачається, що позивачу встановлені діагнози посттромбофлебічний синдром правої нижньої кінцівки та деформуючий артрит колінного суглобу. З консультативного висновку спеціаліста вбачається, що спільному сину сторін [PERSON] встановлений діагноз вегетосудинна дистонія (а.с. 13). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 2454 від 31 серпня 2017 року відповідач за даними трудової книжки серії БТ № 4833826 не працює з 09 червня 2014 року (а.с. 60). Як убачається з довідки КУ Амбулаторія загальної практики-сімейної медицини Станишівської сільської ради від 17 жовтня 2017 року (а.с. 85) та виписного епікризу КУ Житомирської ЦРЛ від 02 червня 2015 року (а.с. 86) відповідач знаходиться на "Д" обліку також останньому поставлений певний діагноз. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 51 Конституції України та ст. 180 СК України установлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного й соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8 Закону України Про охорону дитинства). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України). З огляду на наведене, зважаючи на те, що відповідачем не надано належних доказів на підтвердження того, що він не має можливості працювати за своїм станом здоровя (знаходження на диспансерному обліку у відповідному медичному закладі, наявність інвалідності), суд дійшов висновку, що збільшення розміру стягнення аліментів буде розумним, достатнім і справедливим та відповідатиме інтересам дитини (з урахуванням її захворювання а.с. 13), і водночас таким, що не порушує права та інтереси відповідача та інших осіб, однак у розмірі 800 грн, а не в розмірі 1200 грн як просить позивач.

Outcome: partial