Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

В серпні 2020 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] , в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 132680,08 грн. та судового збору в розмірі 2102,00 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 16.06.2010 року, згідно якої йому було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 15000,00. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Відповідач належним чином не виконував умови договору, за у зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 30.04.2020 року виникла заборгованість, яка складає 1090914,10 грн. з яких: 13577,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1076636,34 грн - заборгованість за відсотками, 700,00 грн. - заборгованість по пені. Разом з цим позивачем ставиться в позові питання про стягнення суми боргу в розмірі 132680,08 грн., з яких 13577,76 грн. - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 119102,32 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість за період з 16.06.2010 по 30.07.2017 року. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяву в якій зазначив що вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом (тіла кредиту). Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав: Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, відповідно до укладеного договору № б/н від 16.06.2010 року, відповідачу [PERSON] було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому було збільшено до 15000,00. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. В порушення умов договору відповідач несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. У зв`язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд дослідивши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 16.06.2010 року, укладеного між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] встановив, що станом на 30.04.2020 року утворилась заборгованість на загальну суму 1090914,10 грн. з яких: 13577,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1076636,34 грн. - заборгованість за відсотками; 700,00 грн. - заборгованість за пенею. Однак позивачем ставиться в позові питання про стягнення суми боргу в розмірі 132680,08 грн., з яких 13577,76 грн. - загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 119102,32 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість за період з 16.06.2010 по 30.07.2017 року. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] . Разом з цим суд зазначає, що відповідно до п. 2.1.1.12.3 укладеного між сторонами по справі Договору погашення кредиту-поповнення карткового рахунку здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку та зарахування їх банком на картковий рахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків на підставі Договору. Пунктом 2.1.1.12.4 Договору визначено, що строки та порядок погашення за Кредитом за кредитними картками з встановленим мінімальним обов`язковим платежем, а також Овердафта, який виник по таким карткам, приведений в пам`яткі клієнта /довідці про умови кредитування, яка є невід`ємною частиною Договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості за кредитом. Строк повернення кредиту (кредитний ліміт) в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці (в полі MONTH). Як убачається із довідки, наданої позивачем, між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано кредитну картку № [NUMBER] дата відкриття 10.06.2013 року, термін дії квітень 2017 року ( а.с. 19). За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказане вище співпадає з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18. Як убачається із розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] припинив користуватися кредитною карткою 30.09.2014 року. Заборгованість по кредиту (тіло кредиту) яка виникла станом на 30.09.2014 року складає 13577,76 грн., а розмір відсотків за користування кредитними коштами станом на 30.09.2014 року складає 2794,60 грн. Для з`ясування розміру заборгованості по відсоткам за користування кредитом, за період з 30.09.2014 року по 30.04.2017 року суд бере заборгованість по тілу кредиту на 30.09.2014 року (з моменту припинення відповідачем користування кредитною карткою), що становить 13577,76 грн., перемножує на 32,4% річних, вказаний результат перемножує на кількість днів прострочення зобов`язання з 30.09.2014 року по 30.04.2017 року, який дорівнює 932 дні., та ділить на 360 днів, передбачених кредитним договором. Отриманий результат є розміром заборгованості по відсоткам за вказаний період, що становить 11389,03 грн. (((13577,76х32,4%)х932)) : 360) :100). Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 14183,63 грн. (11389,03 (заборгованість за період з 30.09.2014 року по 30.04.2017) + 2794,60 (заборгованість яка виникла станом на 30.04.2014 року). Отже, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 13577,76 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 14183,63 грн. Окрім того, суд також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи наявна квитанція про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн., раніше, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 439,81 грн. ((27761,40 :132680)*2102,00).

Outcome: partial