Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення аліментів на її утримання та утримання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.09.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO] Дитина мешкає з матір'ю та перебуває на повному її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на своє утримання в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2008року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 331 (а. с. 3). Від шлюбу з у сторін [INFO] року народився син [PERSON] (а. с. 4). На даний час малолітній син постійно мешкає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], та перебуває на повному її утриманні, відповідач у добровільному порядку не надає регулярної матеріальної допомоги, достатньої для належного забезпечення потреб сина та його розвитку. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вимога позивача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1500,00 грн. до досягнення дитиною трьох років підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зважаючи на те, що позивач потребує грошового утримання у зв'язку із доглядом за дитиною, суд вважає, що відповідач може надавати позивачу кошти на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] трьох років, а зазначений позивачем розмір аліментів, суд вважає завищеним та таким, що поставить останнього в скрутне матеріальне становище, враховуючи необхідність сплачувати аліменти на утримання дитини, що є пріоритетнішим. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. При цьому якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, ці витрати стягуються з другої сторони. На підставі викладеного та

Outcome: partial