Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач у справі звернувся до суду із позовом про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди з відповідача ( а.с.1-3т.1). Згідно заяви про зміну предмету спору ( а.с.25-28т.1) просив суд поновити його на роботі на посаді директора ТОВ «Алея-парк», стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. Згідно заяви про зміну предмету спору ( а.с.137, т.1) позивач просив суд визнати недійсним та скасувати протокол №2 від 20.06.2012 року загальних зборів учасників ТОВ «Алея-Парк» в частині усунення [PERSON] від виконання обов»язків директора ТОВ «Алея-Парк» та про призначення на час усунення директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] від виконання обов»язків, в.о.директора ТОВ «Алея-парк» [PERSON] з 21.06.2012 року; поновити [PERSON] на посаді директора ТОВ «Алея-Парк»; стягнути з ТОВ «Алея-Парк» на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 11 594,76 грн.; стягнути з ТОВ «Алея-Парк» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн. 00 коп. та судові витрати. Згідно заяви про уточнення позовних вимог (а.с.16 т.2) позивач просить суд визнати недійсним та скасувати протокол №2 від 20.06.2012 року загальних зборів учасників ТОВ «Алея-Парк», в частині [PERSON] від виконання обов»язків директора ТОВ «Алея-Парк» з 20.06.2012 року та про призначення на час усунення директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] від обов»язків. В.о. директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] з 21.06.2012 року. Поновити [PERSON] на посаді ТОВ «Алея-Парк» ( ідентифікаційний номер 34483134, 03170 м. Київ вул. Янтарна,5-в ) з 20.06.2012 року. Стягнути з ТОВ «Алея-Парк» ( ідентифікаційний номер 34483134, 03170 м. Київ вул. Янтарна,5-в) на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 17730,99 грн. Стягнути з ТОВ «Алея-Парк» ( ідентифікаційний номер 34483134, 03170 м. Київ вул. Янтарна,5-в ) на користь [PERSON] суму компенсації моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги ( а.с16 т.2 ) та просили позов задовольнити посилаючись на те, що позивач не був обізнаний про усунення його від виконання директора ТОВ «Алея-Парк», що дізнався про існування протоколу №2 від 20.06.2012 року загальних зборів учасників ТОВ «Алея-парк» загальних зборів під час розгляду справи, що відповідач згідно вимог п.16.9 Статуту ТОВ «Алея-Парк» загальні збори відповідача мали право усувати позивача від виконання обов»язків директора лише з підстав, встановлених в п.16.0 Статуту ТОВ «Алея-Парк». Позивач зазначав, що відповідач у порушення вимог ст. 99 ЦК України, рішення Конституційного Суду України від 12.01.2010 року №1-рп2010 загальні збори відповідача 20.06.2012 року без будь-яких причин, а тому вважає рішення загальних зборів від 20.06.2012 року, оформлене протоколом №2 незаконним, що підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Позивач зазначав. Що про звільнення із займаної посади директора ТОВ «Алея-парк» він не повідомлявся, належним чином оформлена трудова книжка йому не видавалась, що свідчить про грубе порушення трудових прав позивача. Позивач зазначав. Що він не отримував заробітну плату та просить суд відшкодувати заробітну плату за весь час вимушеного прогулу виходячи із мінімального розміру заробітної плати у відповідності до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», а також у зв»язку із не оформленням трудової книжки просить суд відшкодувати мінімальну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу у розмірі17730,99 грн. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000грн., у зв»язку із у зв»язку із неправомірними діями відповідача позивачу було завдано душевні страждання, що негативно вплинуло на почуття власної гідності та призвело до страти нормальних життєвих зв»язків. У судовому засіданні представник відповідача, проти позову заперечувала, подала письмові заперечення проти позову ( а.с.105-106, т,219-220т.2) посилаючись на те, що вказаний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства та провадження у справі необхідно закрити, а також застосувати строки позовної давності в частині позовних вимог про поновлення на роботі. Зазначали, що у зв»язку із відсутністю документів, які тримає у себе позивач неможливо провести перевірку господарської діяльності ТОВ «Алея-Парк», але стверджують, що з 2007 року ТОВ «Алея-Парк» не здійснювало господарської діяльності,що було причиною усунення позивача від обов»язків директора товариства, який не звільнений із займаної посади. Суд заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 12 ГПК України з урахуванням ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» спори пов»язані з оскарженням членами виконавчих органів товариства, а також членами наглядової ради товариства, які уклали з товариствами трудові договори, рішень відповідних органів товариства про звільнення (усунення, відсторонення, відкликання) їх з посади, розглядаються в порядку цивільного судочинства як трудові спори. Судам необхідно звернути увагу на те,що у цьому разі позивач звертається до суду за захистом своїх трудових прав як найманого працівника, а не акціонера (учасника) господарського товариства. Способом захисту порушених або оспорюваних прав у таких категоріях спорів є позов про поновлення на посаді, зобов»язання усунути перешкоди у виконання посадових обов»язків тощо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позов про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів ( учасників) товариства чи наглядової ради товариства. У порядку цивільного судочинства слід розглядати і спори між учасником (засновником,акціонером) господарського товариства та товариством, що виникають не з корпоративних, а з трудових відносин посадових осіб товариства, якщо однією зі сторін, які беруть участь у справі, є фізична особа. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» відповідачем у справах про визнання недійсним рішення загальних зборів є господарське товариство, а не його учасники(акціонери). У судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників товариства, а не протокол загальних зборів. Протокол загальних зборів є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами і не є актом за змістом ст. 20 ГК України. Відповідно до ст. ст. 69,70 Закону України «Про Конституційний суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання. Копії рішень і висновків Конституційного Суду України надсилаються наступного робочого дня після їх офіційного оприлюднення суб'єкту права на конституційне подання чи конституційне звернення, з ініціативи якого розглядалася справа, до Міністерства юстиції України, а також до органу влади, що прийняв правовий акт, який був предметом розгляду в Конституційному Суді України. У разі необхідності Конституційний Суд України може визначити у своєму рішенні, висновку порядок і строки їх виконання, а також покласти на відповідні державні органи обов'язки щодо забезпечення виконання рішення, додержання висновку. Згідно рішення Конституційного суду України від 12.01.2010 р №1-рп2010 передбачено, що в аспекті конституційного звернення положення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV "члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків" слід розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов'язків члена (членів) виконавчого органу за умови, якщо в установчих документах товариства не визначено таких підстав. Усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов'язків, яке передбачене частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні статті 46 Кодексу законів про працю України 2. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 11.09.2013 року (а.с.211-213 т.1) апеляційний суд підтвердив позицію суду першої інстанції, що вказаний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Так згідно позовних вимог з урахуванням їх уточнень ( а.с.16 т.2) позивач просить суд визнати недійсним та скасувати протокол №2 від 20.06.2012 року загальних зборів учасників ТОВ «Алея-Парк», в частині [PERSON] від виконання обов»язків директора ТОВ «Алея-Парк» з 20.06.2012 року та про призначення на час усунення директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] від обов»язків. В.о. директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] з 21.06.2012 року. Поновити [PERSON] на посаді ТОВ «Алея-Парк» ( ідентифікаційний номер 34483134, 03170 м. Київ вул. Янтарна,5-в ) з 20.06.2012 року. Стягнути з ТОВ «Алея-Парк» ( ідентифікаційний номер 34483134, 03170 м. Київ вул. Янтарна,5-в) на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 17730,99 грн. Стягнути з ТОВ «Алея-Парк» ( ідентифікаційний номер 34483134, 03170 м. Київ вул. Янтарна,5-в ) на користь [PERSON] суму компенсації моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. та покласти на відповідача судові витрати. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» способом захисту порушених або оспорюваних прав у таких категоріях справ є позов про поновлення на роботі на посаді, зобов»язання усунути перешкоди у виконанні посадових обов»язків щодо відповідної посадової особи господарського товариства, а не позов про визнання недійсним відповідного рішення загальних зборів акціонерів (учасників) товариства чи наглядової ради товариства. Неправильне посилання сторін на норми матеріального права не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки відповідно до ст. 214 ЦПК України обов»язком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що згідно рішення засновника ТОВ «Алея-Парк» від 05.06.2007 року (а.с.6 т.1)затверджено статут ТОВ «Алея-Парк» та призначено [PERSON] директором товариства, що було підтверджено довідкою з ЄДРПОУ ( а.с.30), та копією трудової книжки позивача ( а.с.64-66 т.1). Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Як вбачається із матеріалів справи позивача у справі [PERSON] згідно рішення засновника №2 ТОВ «Алея-Парк» від 05.06.2007 року було призначено Директором вказаного Товариства, наказу чи розпорядження про зарахування його на посаду згідно штатного розпису сторонами у справі надано не було, а тому суд робить висновок, що позивача [PERSON] було фактично допущено до роботи, а тому трудовий договір, у розумінні ст.24 КЗпП України є укладеним з 05.06.2007 року. Судом встановлено, що згідно ст. 16 Статуту «Алея-Парк» Директор призначається загальними зборами Учасників Товариства. Директор не може бути одночасно Головою загальних зборів учасників товариства. Загальні збори можуть передати частину своїх повноважень до компетенції Директора Товариства. Директор обирається строком на п»ять років загальними зборами. Директор у випадку неналежного виконання своїх обов»язків та або невиконання або неналежного виконання рішень загальних Зборів учасників Товариства у будь-який момент може бути усунутий від виконання своїх обов»язків. Судом встановлено, що згідно протоколу №2 загальних зборів учасників та внесення змін до Статуту ТОВ «Алея-Парк» від 20.06.2012 року ( а.с.76-90 т.1) було затверджено Статут ТОВ «Алея-Парк» ухвалено: провести перевірку діяльності Директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] Ревізійною комісією. На час проведення ревізійною комісією перевірки діяльності Директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] від виконання обов»язків директора ТОВ «Алея-Парк» з 20 червня 2012 року. На час усунення директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] від виконання обов»язків призначити в.о. Директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] з 21.06.2012 року. надати [PERSON] права керівного органу Товариства, в повному обсязі повноваження передбачені статутом Товариства, у тому числі діяти від імені Товариства без довіреності. Зобов»язано [PERSON] до 21.06.2012 року передати [PERSON] оригінали документів згідно переліку. Судом встановлено,що між ТОВ «Алея-Парк» та [PERSON] письмово трудовий договір, контракт не укладався, наказ про відсторонення від посади на час перевірки не видавався. Судом встановлено, що засновником ТОВ «Алея-Парк» згідно Витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ( а.с.73-74 т1) керівником товариства є [PERSON], засновником ( учасником) є одна юридична особа: ТАНБРІДЖ ДІВЕЛОПМЕНТС ЛІМІТЕД, індекс КТ 33 ST м.Лондон вул. Кінгстоун Роуд буд.152-178, Сполучене Королівство, розмір внеску до статутного фонду 4130000 .00 грн. Судом встановлено, що згідно ст.15 Статуту ТОВ «Алея-Парк» визначено, що вищім органом Товариства є Загальні збори його учасників. Вони складаються із учасників Товариства або призначених ним представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі у будь-який час змінити свого представника у загальних зборах. Загальні збори мають право приймати рішення з усіх питань діяльності Товариства, у тому числі, і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Судом встановлено, що позивачем та відповідачем не надано до суду результати або висновки Ревізійної комісії щодо перевірки діяльності Директора ТОВ «Алея-Парк» [PERSON] від виконання обов»язків директора ТОВ «Алея-Парк», згідно Протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Алея-Парк» від 20.06.2012 року. Судом встановлено, що згідно протоколу №3 загальних зборів учасників ТОВ «Алея-Парк» від 27.08.2012 року ревізійна комісія була створена лише 27.08.2012 року, майже через два місяці після усунення позивача від виконання обов»язків Директора ( а.с.93 т.1). Судом встановлено,що згідно протоколу №4 загальних зборів учасників ТОВ «Алея-Парк» від 12.11.2012 року у зв»язку із відмовою позивача надати необхідні документи відсутня можливість провести ревізійну перевірку( а.с.95 т.1). Судом встановлено, що відповідачем на адресу позивача неодноразово надсилалися листи про необхідність надати документацію для проведення перевірки господарської діяльності ТОВ «Алея-Парк» (а.с.94,96,97,98,99,100,101,102,103,104 т1)., т.б. суд дійшов висновку, що на час відсторонення позивача від виконання обов»язків Директора ТОВ «Алея-Парк» 20.06.2012 року, були відсутні підстави та докази передбачені ст. 16 Статуту Товариства де вказано, що Директор у випадку неналежного виконання своїх обов»язків та або невиконання або неналежного виконання рішень загальних Зборів учасників Товариства у будь-який момент може бути усунутий від виконання своїх обов»язків, а тому позивач підлягає поновленню на роботі на посад Директора ТОВ «Алея -Парк» з 20.06.2012 року. Позивач у справі в обґрунтування позовних вимог не надав суду штатний розпис ТОВ «Алея-Парк», довідку про його заробітну плату. Позивач повідомив суду, що заробітної плати не отримував у зв»язку із відсутністю господарської діяльності, а тому на думку суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог. в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 237? КЗпП України зазначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв»язку з ушкодженням здоров»я, у порушення права власності у тому числі у порушення нормальних життєвих зв»язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунки з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивачем не надано суду доказів про завдання йому моральної шкоди та у чому вона полягає, та не повідомив про підстви звільення від доказування у порядку ст. 61 ЦПК України, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial