Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Звернувшись до суду, позивач посилаються на те, що її неповноілтній син [PERSON], [INFO], являється власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] У будинку окрім неї та її синів [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованим також бувший її чоловік, відповідач у справі [PERSON], [INFO]. З 2011 року чоловік у житловому будинку не проживає і його місцезнаходження невідоме. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач позов підтримала за викладених у ньому обставин і підстав та просила його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, заперечення на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не подав. За викладеного, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача в порядку заочного провадження, проти чого не заперечує позивач і що узгоджується з положеннями ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлено, що у власності неповнолтінього [PERSON] перебуває житловий будинок [ADDRESS] в якому окрім нього, матері та брата [PERSON], [INFO] є зареєстрованим також відповідач у справі. З 2011 року відповідач за власним бажанням залишив будинок, не користується ним і не бере участі у витратах на його утримання і місце його проживання невідоме. Викладене підтверджується показаннями у судовому засіданні позивача та дослідженими письмовими матеріалами справи, якими є: - копія паспорта на ім'я позивача [PERSON], серії [NUMBER], виданого 18.12.1998 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області; - копія паспорта на ім'я [PERSON], серії [NUMBER], виданого 28.10.2015 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області; - копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області; - копія доровору про припинення права на аліменти на дітей, посвідченого державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Рокитнянського району Київської області 10.02.2012 року із п. 1 якого вбачається, що [PERSON] з метою припинення обов'язку по сплаті аліментів на користь малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] передав у їм власність у рівних частинах кожному житловий будинок, розташований в [ADDRESS] - копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 28.11.2014 року державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотарівльної контори Київської області, згідно якого [PERSON] успадкував після смерті [INFO] року [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] - копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39032495 від 28.11.2014 року; - копія витягу з Державного ресєтру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер: 30182033 від 28.11.2014 року; - копія витягу про державну реєстрацію прав, виданого комунальним підприємтсвом Київської обласної радм "Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентаризації" № 34896104 від 20.07.2012 року ; - акт обстеження матеріально побутових умов, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] з 2011 року в будинку не проживає, його місцезнаходження невідоме; - довідка, видана Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області № 174 від 22.02.2017 року про те, що її вона має такий склад сімї: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]; - копія рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 10.02.2012 року, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішення суду набрало законної сили 27.02.2012 року. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і в тому числі шляхом звернення до суду, обравши відповідний спосіб захисту порушеного права, визначений законом. Одним із способів захисту порушеного права власника житла є визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду спору по суті. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, мають регулюватися положеннями ст. 405 ЦК України та ст. 156 ЖК Української РСР. Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, на вимоги якої, як на правову підставу своїх вимог посилається позивач, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За вимогами частини першої та четвертої статті 156 ЖК Української РСР, який є чинним, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Як вбачається із встановлених обставин справи, які не викликають у суду сумнівів, відповідач, будучи бувшим членом сімї позивачів, добровільно залишив у 2011 році будинок, не приймаючи участі в його утриманні, його місцезнаходження невідоме. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житлом у будинку [ADDRESS] оскільки є відсутнім у ньому понад один рік. Інших домовленостей між сторонами спору у судовому засіданні не встановлено, а тому оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність обставин позову та про задоволення вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] На разі, вимога про примусове його зняття з реєстрації у вказаному будинку не підлягає судом задоволенню, оскільки така дія є похідною від визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а судове рішення у даній справі слугуватиме підставою для вчинення такої дії відповідним уповноваженим на те органом. Позов таким чином підлягає частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. У зв»язку з тим, що позивач є стороною, на користь якої ухвалене судове рішення та звільений від сплати судового збору, то відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України останній має бути стягнутий з нього на користь держави в сумі 640.00 грн.. Судові витрати, повязані із публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача у справі, в розімір 400.00 грн. підлягають стягненню з відповідача у справі на користь держави в особі територіального управління Державної судової адімністрації України в Київській області. На підставі викладеного,

Outcome: partial