Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи з 02 лютого 2019 року і до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, але не довше часу закінчення навчання; стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на доньку [PERSON] в розмірі 4625 грн; стягнути з відповідача на її користь витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі 515 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 27.10.2000 по 26.01.2018 перебувала у шлюбі з відповідачем, в якому мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває у неї на утриманні. Згідно з рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 26.12.2017 шлюб між ними розірвано. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.02.2018 постановлено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 11.12.2017 і до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . Спільна донька сторін [PERSON] не працює, оскільки навчається на денній формі навчання в Інституті права та психології Національного університету «Львівська політехніка», вони змушені витрачати кошти на оплату навчання, харчування, одяг, взуття, транспорт, навчальні посібники, копіювання матеріалів, лікарські засоби при необхідності. Вказує, що її коштів недостатньо для утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, сплачує комунальні послуги за житло. Відповідач працездатний, працює водієм марштрутного таксі, отримує доходи, інших осіб на утриманні не має. У зв`язку із вступом доньки на навчання і укладення контракту нею було сплачено за навчання за перший семестр першого курсу 9250 грн, відтак з відповідача на її користь слід стягнути половину вказаної суми. З урахуванням викладеного просить позов задовольнити. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 10.01.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.03.2019 позов задоволено частково, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2027 грн, щомісячно, починаючи з 02 лютого 2019 року, на час навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4625 грн 00 коп; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати, пов`язані із розглядом справи, у розмірі 515 грн; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 08.05.2019 скасовано вказане заочне рішення та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03.06.2019. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні, викладеним у ньому. Відповідач та його представник у судовому засіданні визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача аліментів у розмірі 1500 грн, покликаючись на те, що відповідач отримує заробітну плату у мінімальному розмірі та має на утриманні матір [PERSON] , яка є особою пенсійного віку та отримує мінімальну пенсію. Вказали, що відповідач оплачує частку комунальних послуг за повнолітню доньку сторін, оскільки така зареєстрована за його місцем проживання. Ствердили, що відповідач бере участь в утриманні доньки, дбає про нормальні умови її проживання. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано та у якому мають доньку [PERSON] , [INFO] 02 лютого 2019 року донька сторін - [PERSON] досягла повноліття, що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.2001. З довідки про склад сім`ї та прописку №922 від 28.03.2019, виданої ЛКП «Дністер», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (власник), [PERSON] (донька) та [PERSON] (мати). Згідно з актом №ІІ/379 ЛКП «Житловик- С » від 13.12.2017 [PERSON] , [INFO] , проживає із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Відповідно до довідки Національного університету «Львівська політехніка» №18659/18 від 07.11.2018 [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання інституту права та психології. Закінчує навчання в червні 2022 року. З довідки про доходи від 02.04.2019 вбачається, що відповідач [PERSON] за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року отримав дохід у розмірі 23901,56 грн. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Ст. 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання). Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тлумачення статті 201 СК України дозволяє стверджувати, що стаття 185 СК України не поширюється на правовідносини між батьками та повнолітніми дітьми, які продовжують навчання. Як встановлено у судовому засіданні, повнолітня донька сторін у зв`язку з навчанням на денній формі потребує матеріальної допомоги батька, оскільки не працює, проживає з матір`ю та вона не в змозі забезпечити її всім необхідним. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що можливість для відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки сторін в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, позивачем не доведена, однак з врахуванням віку відповідача, його нормального стану здоров`я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/, матеріального становища сторін та повнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , яка навчається, не працює та власних доходів не утримує, її віку та стану здоров`я, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно. Такий розмір відповідатиме інтересам повнолітньої доньки сторін, буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку і не порушуватиме права кожної із сторін. Суд відхиляє покликання відповідача на наявність у нього на утриманні матері [PERSON] , яка є особою пенсійного віку, оскільки, як вбачається із довідки №806/02.09-26/4 від 29.03.2019 така отримує пенсію за віком. Разом із тим, відповідачем не надано суду жодних доказів, що він несе витрати на її утримання. Згідно з положеннями ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем позов подано до суду 14 грудня 2018 року. Враховуючи, що [PERSON] 18 років виповнилось 02.02.2019, підставним є прохання позивача про стягнення аліментів з вказаної дати. Згідно з договором про надання освітніх послуг №289-16 від 02.08.2018, укладеного між [PERSON] в інтересах [PERSON] та Національним університетом «Львівська політехніка» в особі його ректора, вартість освітньої послуги наданої [PERSON] за перший курс становить 18500 грн. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера Національного університету «Львівська політехніка» №50225 від 02.08.2018 від [PERSON] прийнято оплату за навчання [PERSON] згідно з договором 289-16 від 02.08.2018 у розмірі 9250 грн. Враховуючи те, що позивач просить "стягувати" з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, суд приходить до висновку, що позивач клопоче про стягнення, яке носить багаторазовий характер. Відтак, з урахуванням наданих позивачем належних та допустимих доказів та з огляду на те, що обоє батьків повинні брати участь у додаткових витратах на неповнолітню дитину, така вимога підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача половини здійснених нею додаткових витрат на оплату навчання дитини за період до досягнення спільною дочкою сторін повноліття у розмірі 4625 грн 00 коп. З моменту досягнення дитиною повноліття додаткові витрати у вигляді оплати за навчання стягненню не підлягають. Згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для захисту свого порушеного права позивачем було укладено угоду про надання правничої допомоги №4/12 від 14.12.2018 з адвокатським бюро «Жеруха і партнери» та позивачем згідно з вказаною угодою було сплачено 500 грн та 15 грн комісійних, що підтверджується квитанцією №QS00611401 від 14.12.2018, відтак з урахуванням положень ст.141 ЦПК України такі слід стягнути з відповідача. На підставі статей184, 185, 199, 200 СК України та

Outcome: partial