Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

В червні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якій просила суд позбавити останню батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачка є матірю свого сина [PERSON], але вона не приділяє уваги його вихованню, не утримує його матеріально, постійно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Вона не мала постійного та належного житла, не створювала належних умов для життя сина, тому він був відібраний у матері і тепер перебуває на її утриманні. Крім того просила стягнути з неї аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею і повністю перебуває на її утриманні в розмірі ? частини всіх її доходів щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи судом повідомлена належним чином. Представник третьої особи - Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області в судовому засіданні також позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки перевіркою їх сім'ї було встановлено, що вона неблагонадійна і мати не займається вихованням та утриманням дитини, зловживає алкоголем. Представник іншої третьої особи - Білозерської районної державної адміністрації Миколаївської області до судового засідання не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до витягу з реєстру актів цивільного стану громадян від 17 травня 2018 року, наданого на запит служби у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, [PERSON] народився [INFO] року. Актовий запис про народження вчинено виконавчим комітетом Грейгівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області; мати його - [PERSON], батько [PERSON], але відомості про батька записано згідно з положеннями ст. 135 СК України, тобто за заявою матері. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов'язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В теперішній час [PERSON], [INFO], проживає та перебуває на утриманні своєї тітки - сестри відповідачки, [PERSON], тобто позивачки у справі. Як пояснила вона в судовому засіданні, її сестра останні роки веде ненормальний спосіб життя, зловживає алкоголем, за своїми дітьми не дивиться. Вона вимушена була в 2013 році забрати від неї старшу дочку, яка проживає до цього часу у неї і перебуває на її утриманні. Останнім часом сестра мешкала в с. Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, де одною приватною підприємицею їй було надано занедбане житло з обов'язком доглядати за кіньми, які там утримувалися. Але вона постійно пиячила, малолітній [PERSON], який був біля неї, був неохайний, напівголодний, тому разом зі співробітниками поліції та представниками органу опіки та піклування дитину забрали у неї та передали її і до цього часу [PERSON] знаходиться на її утриманні. З того часу мати не виявляла бажання змінити свого відношення до виховання сина і не відвідала його ні разу. Відповідно до висновку Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 12 жовтня 2018 року відповідачка не виконує своїх батьківські обов'язків відносно своєї дитини, її життям та здоров'ям не цікавиться, не підтримує її матеріально, а тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав в судовому порядку. Під час підготовки вказаного висновку службою у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області було проведено перевірку і підтверджено вказані обставини. З інших письмових матеріалів справи також вбачається, що відповідачка не піклується своєю дитиною, не має постійного та належного місця проживання, постійного заробітку, заробляє тимчасовими підробітками, а отримані кошти в більшості витрачає на особисті потреби та алкогольні напої. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, ухиляється від обов'язку по її вихованню. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків, згідно частини 4 статті 155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази в справі, суд вважає позов в частині вимог про позбавлення батьківських прав обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки дитина перебуває на утриманні позивачки, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання дитини. Враховуючи обов'язок матері утримувати свого сина до його повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку, що вона зобов'язана та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої своєї дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітків (доходів), але розмір щомісячних аліментів повинен бути не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягнення судовий збір на користь позивачки в сумі 1410 грн. 00 коп. За врахуванням викладеного,

Outcome: partial