Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] . Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 27.08.2020 Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №1069. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам. Вказуючи на те, що спроби налагодити сімейні відносини не приносили належного результату, просить розірвати шлюб. Одночасно, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Ухвалою від 30.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження по даній справі, призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В поданій на адресу суду заві позов визнав та просить розглядати справу в його відсутності. Як передбачено ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті, у відсутності сторін по справі. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 27.08.2020 Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №1069, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , якій після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище - [PERSON] . (а.с.4) Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] тривалий час спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинені, сторони проживають окремо. Між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, що є свідченням формального існування шлюбу між ними. На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не підтримують сімейні та подружні стосунки, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав та враховуючи клопотання сторін суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, категорично заперечує проти надання строку на примирення, відповідач в поданій на адресу суду заяві також заперечує проти надання строку для примирення, а тому збереження сім`ї сторін, на думку суду, є неможливим. Відповідно до ст.51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною другою статті 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення. В свою чергу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу та не виявив наміру зберегти сім`ю. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб необхідно розірвати. Згідно з ч.6 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у випадку розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Відповідно до частин першої, другої статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - зміна імені) проводиться лише стосовно громадян України. Державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Частиною третьою статті 293 ЦПК визначено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно з частиною восьмою статті 294 ЦПК, яка регулює порядок розгляду справ окремого провадження, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Отже, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, лише у справах окремого провадження за спільною заявою подружжя, яке має дітей або за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, однак оскільки зазначена норма стосується тільки справ окремого провадження, а справа, що розглядається є справою позовного провадження, то в позові в цій частині слід відмовити. При цьому позивач не позбавлена права самостійно змінити своє прізвище у порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». На підставі ст.56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: partial