Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» » про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що перебував у трудових правовідносинах з 23.01.2008 року з відповідачем та працював ковалем на молотах і пресах 4-5 розряду цеху №3 та був звільнений за власним бажанням 03.11.2017 року за виходом на пенсію. Згідно до акту розслідування хронічного професійного розслідування від 05.10.2017 року були встановлені професійні захворювання: ХОЗЛ 11 стадії токсичної етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень 11 ст. Легенева недостатність 11 ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від дії загальної вібрації 11 ст. в формі церебрально-переферічного ангіодистонічного синдрому, вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх та нижнії кінцівок зі стійкими вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх та нижніх кінцівок зі стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистіх та стопах, у поєднанні з вираженими полірадикулярними порушеннями на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу хребта, з протрузіями МХДL4-L5, L5-S1, з вираженими м'язово-тонічним та алгічним синдромами з обмеженням функції хребта та кінцівок. Захворювання професійне від тривалої вібрації та фізичного перенавантаження на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві. Хронічний субатрофічний ринофари нголарингіт токсичної етіології (Основний діагноз). ІХС, дифузний кардіосклероз. СН 1 ст. Неспецифічний виразковий коліт, хронічна рецидивуюча форма з ураженням прямої кишки у стадії нестійкої ремісії з мінімальною активністю, легкий перебіг. Двосторонній деформуючий остеоартроз ліктьових, променево-зап'ясткових суглобів та між фалангових суглобів обох кистей, деформуючий остеоартроз колінних суглобів, атеросклеротична ангіопатія сітківка обох очей (Супутний діагноз). У п.16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці. У п.17 акту зазначено, що причиною професійного захворювання стали: перебування в зоні підвищеного рівня виробничого шуму, загальної вібрації, дії токсичних речових. Позивач вважає, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагає ст.ст.6,7,13 Закону України «Про охорону праці». Відповідно до довідки виданої Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 01.11.2017 року про результати визначення ступеня втрати працездатності, ступінь втрати працездатності [PERSON] склала 60% первинно та встановлено 3 групу інвалідності. Позивач вважає, що внаслідок професійного захворювання йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що після чисельності кількості професійних захворювань, а також в подальшому він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, внаслідок втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, постійного лікування в умовах стаціонару, переживання з приводу погіршення з оточуючими, оскільки погіршився слух та зір. Також завдання травми призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків, оскільки на його утриманні знаходиться сім'я, то змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач вважає, що діями відповідачів по незабезпеченню безпечних умов праці йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 60000 грн Представник позивач в судовому засіданні підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити з тих підстав, що вказані у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» » в судовому засіданні з позовними вимогами не погоджується, пояснюючи тим, що позивачу відомі були умови праці, він не заперечував проти таких умов, за шкідливі умови отримував додаткові пільги та відповідну заробітну плату. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 23.01.2008 року по 03.11.2017 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного м ашинобудування «Насосенергомаш» , де працював у якості коваля на молотах і пресах цеху №3 4-5 розряду. Згідно до акту розслідування хронічного професійного розслідування від 05.10.2017 року були встановлені професійні захворювання: ХОЗЛ 11 стадії токсичної етіології у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень 11 ст. Легенева недостатність 11 ст. Захворювання професійне. Вібраційна хвороба від дії загальної вібрації 11 ст. в формі церебрально-переферічного ангіодистонічного синдрому, вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх та нижнії кінцівок зі стійкими вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх та нижніх кінцівок зі стійкими вегетативно-трофічними порушеннями на кистіх та стопах, у поєднанні з вираженими полірадикулярними порушеннями на фоні остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу попереково-крижового відділу хребта, з протрузіями МХДL4-L5, L5-S1, з вираженими м'язово-тонічним та алгічним синдромами з обмеженням функції хребта та кінцівок. Захворювання професійне від тривалої вібрації та фізичного перенавантаження на виробництві. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалої дії шуму на виробництві. Хронічний субатрофічний ринофари нголарингіт токсичної етіології (Основний діагноз). ІХС, дифузний кардіосклероз. СН 1 ст. Неспецифічний виразковий коліт, хронічна рецидивуюча форма з ураженням прямої кишки у стадії нестійкої ремісії з мінімальною активністю, легкий перебіг. Двосторонній деформуючий остеоартроз ліктьових, променево-зап'ясткових суглобів та між фалангових суглобів обох кистей, деформуючий остеоартроз колінних суглобів, атеросклеротична ангіопатія сітківка обох очей (Супутний діагноз). У п.16 акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість виробничих технологій, неефективність використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці. У п.17 акту зазначено, що причиною професійного захворювання стали: перебування в зоні підвищеного рівня виробничого шуму, загальної вібрації, дії токсичних речових. Позивач вважає, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагає ст.ст.6,7,13 Закону України «Про охорону праці». З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №07-01-13/797 за період надходження у стаціонарі з 28.08.2017 по 18.09.2017 року у позивача підтвердились всі вищезазначені хвороби та встановлений діагноз та в рекомендації вказано на обмежене працездатність, нагляд лікарів Відповідно до довідки виданої Спеціалізованої МСЕК м. Суми від 01.11.2017 року про результати визначення ступеня втрати працездатності, ступінь втрати працездатності [PERSON] склала 60% первинно та встановлено 3 групу інвалідності. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 даної статті. Відповідно до\~ст.. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до вимог ст.ст.1,\~3\~ч. 4 ст.43, ч. 1 та 2 ст.46 Конституції України\~Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Приписами\~ст.12 Закону України «Про охорону праці»\~встановлено, що страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру є моральною шкодою потерпілого. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику по справах про відшкодування морального (немайнового) збитку" за змінами внесеними постановою Пленуму № 4 від 25.15.2001 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Заподіяний моральний збиток відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені неправомірними діями інших осіб. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я під час виконання трудових обов'язків. Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-рп/2004 року від 27.01.2004 року, громадяни, яким встановлена втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п.4.1 цього ж рішення, ушкодження здоровья, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні та фізичні стражданн. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і відчуває значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності. Конституційний Суд України в своєму рішенні від 08.10.2008 року №20-рп/2008 року зазначив, що громадянам України надано право на підставі ст.1167 ЦПК України та ст.237-1 КЗпП України відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Судом встановлено, що ушкодження здоров'я позивача під час виконання трудових обов'язків спричинило йому моральні та фізичні страждання, а саме: відчуття сильного душевного хвилювання, загальний біль від отриманих захворювань. Таким чином, на протязі тривалого часу позивач переніс та терпів наслідки професійних захворювань. Як роз'яснив Пленум ВСУ у\~Постанові №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз»яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року « Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» пов»язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв»язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Спори про відшкодування шкоди повинні вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 18 квітня 2012 року у справі № 6-26цс12, і в силу ст.ст.\~214,\~360-7 ЦПК\~Україну, яка має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акти про розслідування нещасного випадку, рішення МСЕК про втрату працездатності, виписки із історії хвороби, з яких вбачається неодноразові звернення до лікувальних закладів. Виходячи із наведених вище обставин, суд вважає, що позивачу\~\~заподіяно моральну шкоду, і згідно\~ст.. 237 КЗпП України, роз»ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на її відшкодування та визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, відчуття сильного душевного хвилювання, загальний біль від отриманої травми, а тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, зокрема: тяжкість тілесних ушкоджень, ступінь втрати працездатності 60%, та 3 група інвалідності, характер, інтенсивність і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, дії відповідача, який допустив порушення вимог законодавства про охорону праці, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 20000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та продовжує переживати по теперешній час як особа, яка отримала професійне захворювання. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, що дорівнює 640 грон.

Outcome: partial