Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

В листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить достроково розірвати договір банківського вкладу (депозиту) № ДБ-162291:980 та стягнути з відповідача 100\~000 грн. депозитного вкладу; стягнути з відповідача заподіяну позивачу моральну шкоду. Сторони в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином. Позивач, згідно наданої заяви, просив розглядати справу без його участі, позов підтримав, на заочний розгляд справи згоден. Відомості про поважність причин неявки в судове засідання представника відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01 серпня 2014 року між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ДБ-162291:980. Відповідно до умов договору банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 100 000 грн. на строк з 01 серпня 2014 року по 30 січня 2015 року зі сплатою щомісячно банком вкладнику 26% річних за зазначений період. Факт сплати [PERSON] банку зазначеної суми грошових коштів підтверджується квитанцією № 989819991 від 01 серпня 2014 року. Відповідно до п. 2.5 вказаного договору, вкладник має право на дострокове повернення вкладу в повному обсязі на підставі письмової заяви. 06 жовтня 2014 року позивач звернувся до директора Миколаївської дирекції відділення № 28 ПАТ «Терра Банк» з заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу (депозиту) № ДБ-162291:980 від 01 серпня 2014 року та повернення грошового вкладу. На час розгляду справи ПАТ "Терра Банк" [PERSON] спірні грошові кошти не повернули. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В той же час, відповідно ст. 2 ЗУ Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. В силу ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача спірних грошових коштів, переданих за договором банківського вкладу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 100 000 грн. за договором № ДБ-162291:980 від 01 серпня 2014 року. Щодо відшкодування моральної шкоди, загальні положення про її відшкодування закріплені ст.ст. 23,1167 ЦК України. Відповідно до положень Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Згідно з вимогами ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Положення договору, що був укладений між сторонами не передбачають відшкодування моральної шкоди. Крім того, позивачем не надано суду доказів того, що ним було понесено значних моральних страждань. За такого, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Outcome: partial