Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку посилаючись на те, що з 25.06.2011 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] року народилася донька [PERSON]. На даний час сторони разом не проживають, [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по досягненню дитиною 3-х років та потребує матеріальної допомоги відповідача, який має постійне місце роботи і регулярний заробіток, тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення її донькою [PERSON] трьох років в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задовольнити з вищевикладених підстав. Відповідач в судовому засіданні вимоги [PERSON] визнав частково і суду пояснив, що він дійсно перебуває з позивачем в зареєстрованому шлюбі і має доньку [PERSON], запевнив, що надає дружині та дитині посильну матеріальну допомогу добровільно, не дивлячись на те, що вона, розірвавши стосунки, забрала собі майже всі спільно нажиті речі і заперечує проти задоволення вимог про стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), вважає що достатньо буде 1/6 частини, оскільки позивач сама може і повинна себе утримувати. Окрім того, рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20.06.2014 року з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що сторони по справі знає давно, відповідач завжди утримував свою дружину і дитину, хоча позивач сама має можливість працевлаштуватись, проте не бажає цього робити, натомість ходить гуляти, почала мати шкідливі звички тощо. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до положень ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як було встановлено в судовому засіданні сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.06.2011 року, який наразі не розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір»ю в [ADDRESS]. Відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи і стабільний дохід, який, з його слів, становить 2800 грн., і спроможний утримувати дитину та дружину. Згідно чинного законодавства, [PERSON] є дружиною [PERSON], з нею проживає дитина - донька [PERSON], [INFO], позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому має право на утримання відповідно до положень ст.84 СК України. Згідно рішення Бахмацького районного суду від 20.06.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд вважає обґрунтованими, проте, враховуючи, розмір заробітної плати відповідача, ті обставини, що рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то вказана вимога позивача підлягає частковому задоволенню, тобто, розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на утримання [PERSON] доцільно зменшити з 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до 1/6 частини. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 150.00 грн. витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У зв»язку з тим, що в матеріалах справи наявні документи в підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 150 гривень, то дані витрати підлягають стягненню з відповідача оскільки, вони належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Окрім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243.60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial