Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Тульчинського районного суду від 28.01.2015 з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. На даний час значно зросли ціни на продукти харчування та інші товари, які необхідні дитині, прожитковий мінімум на дитину її віку збільшився. Визначений рішенням суду розмір аліментів в сумі 400 грн. не відповідає вимогам Закону і є значно нижчим. Відповідач працює на Вінницькій птахофабриці "Наша ряба" (Ладижинській філіал), має заробіток, в зв'язку з цим змінилося його матеріальне становище і він має можливість сплачувати аліменти в значно більшому розмірі. Для повноцінного розвитку дочки необхідно сплачувати аліменти, які б забезпечували її нормальний рівень життя і повноцінний розвиток. В звязку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить змінити розмір аліментів з 400 грн. на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дочкою повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася. Направила суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії виконавчого листа №148/3289/14-ц, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області 26.02.2015 (а.с.7), змінено розмір стягнення з [PERSON] аліментівна користь [PERSON], встановлених рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.10.2011, на утримання доньки [PERSON], [INFO], а саме, вирішено стягувати з останнього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 11.12.2014 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки, виданої Кирнасівською селищною радою Тульчинського району Вінницької області від 13.11.2017 №2752 (а.с.6), дочка [PERSON], [INFO] проживає біля матері та знаходяться на повному її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ). Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17\~постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК. Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.180-183, 192 СК України. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.4 ч.1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ч.1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги що відбулися зміни в законодавсті, сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом врахованопозицію позивача щодо визнання позовних вимог, які не суперечать чинному законодавству, інтереси дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, інших утриманців не має, не заперечує проти зміни розміру аліментів в заявленому позивачем розмірі, а тому вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Щодо часу, з якого необхідно стягувати аліменти з відповідача, суд виходить з наступного. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. В зв'язку з чим, вимога позивача про зміну розміру аліментів, починаючи з дня подачі заяви до суду підлягає частковому задоволенню. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо визнання позовних вимог, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про зміну способу стягнення аліментів. Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦП України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial