Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 25 березня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2019 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того, сину встановлено діагноз: гідроцефалія, атактичний синдром, затримка психо-мовного розвитку, що вимагає додаткових грошових коштів на лікування та розвиток дитини. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1859 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 01 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації; стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 750 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 01 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 25 березня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2019 року було розірвано (а.с. 8-9). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем (а.с. 10, 11, 22). Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1859 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 01 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексації. Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Згідно ст. 4 Закону України «Про індексацію доходів громадян» підставою здійснення індексації є перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, що становить 103 відсотка. Відповідно до ст. 3 цього ж закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про індексацію доходів громадян» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, працює на посаді електромеханіка з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації та блокування дільниці СЦБ-2 дистанції сигналізації в Комунальному підприємстві «Київський метрополітен» (а.с. 15). Відповідачем суду не надано будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та потребує матеріальної допомоги. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати їй добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, та положення статті ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, та суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково: стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до Закону України «Про індексацію доходів громадян» щомісячно, починаючи з 02 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті позовних вимог відмовити. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 750 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 01 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На підтвердження позовних вимог позивачем надано заключення ЛКК № 235 від 21 червня 2018 року, відповідно до якого [PERSON] встановлено діагноз: гідроцефалія, атактичний синдром, за станом здоров`я рекомендовано ортопедичне взуття (а.с. 12); виписку із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] із встановленням діагнозу: гідроцефалія, атактичний синдром, затримка психо-мовного розвитку; рекомендовано регулярні курси відновлювального лікування в Київському обласному реабілітаційному медичному центрі для дітей з органічним ураженням нервової системи на базі КАОДЛ м. Боярка, заняття з логопедом, психологом за місцем проживання (а.с.13), консультативний висновок лікаря-ортопеда, рекомендовано: взуття з твердим високим задніком (по типу берців) і супінатором, масаж для м`язів спини № 10- 1 курс в 4 місяці (а.с. 14), виписки із медичної карти [PERSON] (а.с. 18, 19, 20, 21); роздруківку з інтернет-оголошень щодо вартості послуг лікаря-логопеда (а.с.23-26). Предметом доказування є встановлення особливих обставин, які зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат. Відповідно до ст. 185 Сімейного Кодексу той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Судом встановлено, що у зв`язку з хворобою дитини рекомендовано ортопедичне взуття , масаж, заняття з логопедом тощо. Порядком забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації інвалідів, дітей-інвалідів та інших окремих категорій населення, переліку таких засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року № 321, визначено механізм: безоплатного забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації; виплати особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та іншим окремим категоріям населення грошової компенсації вартості за самостійно придбані технічні та інші засоби реабілітації (далі - компенсація); безготівкового перерахування коштів підприємствам, що виконали індивідуальні заявки осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення на виготовлення технічних та інших засобів реабілітації, надання послуг з їх ремонту. До технічних та інших засобів реабілітації, якими забезпечуються особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та інші окремі категорії населення через структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи міських, районних у містах рад (далі - органи соціального захисту населення), належать, зокрема, протезно-ортопедичні вироби, в тому числі ортопедичне взуття (п.2 Порядку). Медичні показання для забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації, а також для виплати компенсації, у тому числі для надання реабілітаційних послуг, визначають для: осіб з інвалідністю - медико-соціальні експертні комісії (далі - МСЕК) з оформленням індивідуальної програми; дітей з інвалідністю та інших осіб, за винятком постраждалих внаслідок антитерористичної операції, яким не встановлено інвалідність, - лікарсько-консультативні комісії лікувально-профілактичних закладів (далі - ЛКК) або клініки Українського науково-дослідного інституту протезування, протезобудування та відновлення працездатності (далі - клініка УкрНДІпротезування) з оформленням відповідного висновку. (п. 6 Порядку). Крім того, у зв`язку з встановленням дитині діагнозу: гідроцефалія, атактичний синдром, затримка психо-мовного розвитку рекомендовано регулярні курси відновлювального лікування в Київському обласному реабілітаційному медичному центрі для дітей з органічним ураженням нервової системи на базі КАОДЛ м. Боярка, в якому надається високоспеціалізована лікувально-профілактична допомога хворим дітям, що потребують спеціальних методів діагностики та лікування. У зазначеному Центрі проводиться медична реабілітація (масаж, лікувальна фізкультура, динамічна гімнастика та вестибулярна терапія з використанням «Універсальної кабіни для підвісної терапії WSC -4» в комплекті з розвантажувальною системою «Павук», диском для балансування, тренажером для пальців рук та м`ячом бобовидним сенсорним) та соціально-психологічна реабілітація (логопедична корекція). Однак позивачем не надано суду доказів відсутності можливості лікування та оздоровлення сина безоплатно за встановленими йому діагнозами, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, суд також враховує ті обставини, що домовленості про добровільну сплату додаткових витрат між сторонами у справі не досягнуто. За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини частково: стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до Закону України «Про індексацію доходів громадян» щомісячно, починаючи з 02 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті вимог відмовити. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial