Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: [ADDRESS], та зняття з реєстрації за місцем проживання Зазначає, що відповідачі понад два роки не проживає в зазначеному житловому будинку. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Житловий будинок належить позивачу на підставі договору дарування житлового будинку від 25.09.2015 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 44539884 від 25.09.2015 року (а.с.8) та копією договору дарування житлового будинку від 25.09.2015 року (а.с. 9-10). В житловому будинку зареєстрований і відповідач по справі, який в ньому не проживає з 2016 року, що підтверджується актом № 110 від 21.01.2019 року про фактичне постійне не проживання відповідача у житловому будинку, довідкою про склад сім'ї № 36 від 04.01.2019 року, довідкою № 191 від 01.02.2019 року, виданими Приютівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що на підставі акта, складеного в присутності спеціаліста I категорії [PERSON], інспектора ВОС [PERSON], діловода сільської ради [PERSON], сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку за адресою:[ADDRESS], з кінця 2016 року. Тому є всі підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позовна вимога щодо зняття з реєстрації [PERSON] у вказаному будинку задоволенню не підлягає, оскільки спір щодо зняття відповідача з реєстрації відсутній. Визнання судом особи такою, що втратила користування житловим приміщенням відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для зняття особи з реєстрації відповідним органом, що уповноважений здійснювати реєстрацію місця проживання громадян. Позивач не зверталася до цього органу і відмову не отримувала. Тому у цій частині позовні вимоги є передчасними і задоволенню не підлягають.

Outcome: partial