Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Кредитна спілка "Аккорд" звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору №Ів-ФрВ/580 в розмірі 5787 грн. 76 коп. та судових витрат, понесених по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгяд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, за змістом якої просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2007 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та [PERSON] був укладений договір про надання кредиту №Ів-ФрВ/580. Відповідно до пункту 1.1 договору про надання кредиту спілка надає позичальнику кредит у розмірі 4811 грн. Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що позичальник зобов'язується щомісячно сплачувати Спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах не менше, ніж відповідно вказаного графіку у рекомендованому графіку платежів (додаток №1). Відповідно до п.2.3 Договору №Ів-ФрВ/580 проценти за користування кредитом нараховуються Спілкою на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0.1151 за кожний день користування кредитом. Проте, свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконував. Відповідно до витягу з рішення Кредитного комітету про зменшення пені від 07.06.2011 року протокол №Ів-ФрВ/580 зменшено суму нарахованої пені за кредитним договором №Ів-ФрВ/580 від 01 березня 2007 року та встановлено пеню по кредитному договору в сумі, яка не повинна перевищувати суму отриманих за кредитним договором Позичальником грошових коштів, тобто - 1866 грн. 42 коп. та припинено їх нарахування. Таким чином, станом на день подачі позовної заяви до суду сума заборгованості за кредитним Договором становить 5787 грн. 76 коп., яка складається з тіла кредиту - 1866 грн. 42 коп., за процентами - 2054 грн. 92 коп., пеня - 1866 грн. 42 коп. Згідно із квитанціями до прибуткового касового ордеру, які містяться в матеріалах справи, відповідачем [PERSON] внесено в касу позивача 4978 грн. по сплаті кредиту та 1200 грн. пені. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За змістом ч.1 ст. 1050 Цивільного Кодексу України якщо боржник, який своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно роз'яснень викладених в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). В силу ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - кредитного договору від 01.03.2007 р. Однак судом встановлено, що відповідно квитанцій долучених до матеріалів справи [PERSON] виконувалися договірні зобов'язання перед позивачем, а саме: внесено в касу позивача 4978,00грн. по сплаті кредиту і відсотків за користування ним та 1200,00грн пені. Тому, суд вважає, що позивачем невірно визначено суму боргу в позовній заяві та долученому до неї розрахунку суми заборгованості. Зокрема невірно нараховано штрафні санкції, оскільки їх нарахування здійснено з порушенням вимог чинного законодавства у сфері захисту прав споживачів. Фактично отримавши кредит в сумі 4811,00грн. відповідач мав би сплатити позивачу 5909,37грн., що підтверджується рекомендованим графіком платежів та є додатком №1 до договору. Як видно з матеріалів справи на момент розгляду спору [PERSON] сплачено значно більшу суму з урахуванням штрафних санкцій, а саме 6178,00 грн. Наданий позивачем розрахунок не містить даних про те, що відповідачем сплачено 1200,00 грн пені згідно наявної в матеріалах справи квитанції від 14.07.2008року. А будь-які інші розрахунки в матеріалах справи відсутні, тому предоставлений позивачем розрахунок до уваги суд не бере. Виходячи з вищенаведеного позов підлягає задоволенню тільки в частині стягнення наданого та не повернутого кредиту в сумі 1866,42грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів в солідарному порядку також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 11, 15, 16, 526, 1049-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial