Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], звернулась 25.05.2016 року до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», стверджуючи, що їй Котовське управління соціального захисту населення нарахувало субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на 8 місяців, з травня 2015 року по грудень місяць 2015 року включно в розмірі 1885,96 грн. Вказану суму Управління соціального захисту населення перерахувало в Котовське відділення ПАТ КБ «Приватбанк» платіжним дорученням №8 від 23.12.15 року список №1883 від 28.08.15 року, порядковий номер по списку №26 -1885,95 грн. Платіжне доручення на загальну суму 47046,17 грн. Таким чином Управління соціального захисту населення виконало всі необхідні дії для нарахування субсидії. На її вимоги видати нараховану субсидію, відповідач відповів відмовою у зв'язку з тим, що грошей на її рахунку немає. Весь час, що минув після того як їй було відмовлено видати нараховану субсидію вона перебувала в стресовому стані, так як їй дуже боляче через те, що неможливо користуватися субсидією яка їй нарахована. Вона переживала стрес, біль, страждання, переживання, так як вона опинилась у скрутному становищі, так як не буде коштів для проживання. Тому вважає, що у відповідності ст. 23 ЦК України, відповідач повинен від шкодувати їй моральну шкоду в сумі 2000 грн. Позивачка просила суд стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на її користь 1885,95 грн. перерахованої але не виплаченої з вини банку субсидії та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. Позивачка в ході судового розгляду підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання повторно не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив. Тому за згоди позивачки та представника третьої особи, розгляд справи завершено у відсутність представника відповідача. Представник Управління соціального захисту населення Подільської міської ради Максимчук А. В. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення позивачки, представника третьої особи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що Управлінням соціального захисту населення Подільської міської ради Одеської області було призначено [PERSON] субсидію для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу та твердого палива на 2015 рік одноразово в сумі 1885,96 грн., що підтверджується повідомленням про надання субсидій №001848. Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива врегульовано "Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. №848 (зі змінами). Згідно п.15 Положення, громадянам, які проживають у приватних будинках, квартирах чи кімнатах, субсидія для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за бажанням громадян виплачується відділеннями поштового зв'язку чи перераховується на їх рахунок в банківській установі. Згідно відповіді Управління соціального захисту населення Подільської міської ради №1429 від 06.07.2016 року, за платіжним дорученням №8 від 23.12.2015 року були перераховані грошові кошти на загальну суму 47046,17 грн. до банку. Окремого платіжного доручення на суму [PERSON] не існує. В сумі, яка перерахована до банку, є сума субсидії [PERSON] 1885,96 грн. Згідно відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.07.2016 року, ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі були зараховані грошові кошти на поточний рахунок [PERSON] Проте, згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 04.05.2017 року, грошові кошти у сумі 1885,96 грн. були автоматично списані з рахунку [PERSON] у якості погашення простроченої заборгованості за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON]. Однак, як відомо суду рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24.09.2015 року було відмовлено ПАТ КБ «Приватбанк» у позові до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.04.2006 року, за спливом строку позовної давності. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 січня 2016 року було залишено без змін рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24.09.2015 року. Згідно пояснень позивачки, вона не давала розпоряджень відповідачу щодо перерахування спірних грошових з коштів з її рахунку. Таким чином, у відповідача не було підстав для стягнення з рахунку позивачки грошової суми у розмірі 1885,96 грн., яка була нарахована їй у якості субсидії для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу та твердого палива на 2015 рік. Згідно зі ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1). Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (ч.2). Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (ч.3). Крім того, в ст.1068 ЦК України визначено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Також, згідно ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження (ч.1). Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом (ч.2) Відповідно ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Стаття 20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлює, що ініціатором переказу може бути платник, а також отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом. Згідно до положень ст.21 цього ж Закону ініціювання переказу проводиться шляхом: 1) подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; 2) подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі; 3) подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу; 4) використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі; 5) подання отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні; 6) надання клієнтом банку, що його обслуговує, належним чином оформленого доручення на договірне списання; 7) внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв. Таким чином, законодавець чітко визначив момент, коли банк має право проводити операції по рахунку клієнта лише після надходження від останнього розпорядження, однак від позивачки не надходило жодного розпорядження щодо проведення транзакції по його рахунку в розмірі 1885,96 грн. Більш того, відповідач не надав до суду доказів на підтвердження того, що списання проводилось у відповідності до ч.2 ст.1071 ЦК України. Отже, з огляду на викладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для списання ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів - субсидії у сумі 1885,96 грн. з рахунку позивачки. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь позивача безпідставно перерахованих коштів в сумі 1885,96 грн. підлягають задоволенню. Згідно положень ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачці, яка є інвалідом 2 групи, була спричинена моральна шкода, що полягала у неможливості користування наданою їй субсидією, що призвело її до скрутного матеріального становища, переживань, тому суд визначає моральну шкоду, спричинену позивачці у розмірі 500,00 грн., яка підлягає стягнення з відповідача. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial