Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

У березні 2017р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з жовтня 2016року та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дочку, на утримання якої відповідач батько дитини - коштів не надає. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що твердження позивача є необґрунтованими, не наведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили про невиконання ним обов'язків з утримання неповнолітньої дитини та ненадання їй матеріальної допомоги, адже увесь час з моменту народження його доньки і по теперішній час, він не припиняв її утримувати та матеріально забезпечувати, постійно приймати участь у її вихованні, догляді за нею, незважаючи на те, що спільно з дитиною не проживає, намагається надати дитині повноцінне батьківське піклування та турботу; але його матеріальне становище не дає йому можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі коштів у розмірі 1500грн. на дитину щомісячно, оскільки така сума аліментів на місяць перевищує більше ніж на половину його дохід; виходячи з цього вважав розумний та справедливий розмір аліментів у твердій грошовій сумі - 500грн. щомісячно з моменту звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття. З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріали справи свідчать, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], 30.07.2014р. народження. Батьки дитини проживають окремо, дитина проживає разом з матірю. Угоди щодо її утримання сторони не досягли, про що свідчить факт звернення до суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; відповідно до розяснень Пленуму Верховного суду України (постанова №3 від 15.05.2006р. п.17), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом і за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, при визначенні розміру яких враховується: стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що вимагається стягнення на утримання одної дитини, що відповідач працює в ТОВ "Геліос Агро", отримує стабільну заробітну плату, фізично здоровий. Зважаючи на це, доцільно визначити стягнення у вигляді 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову, т.б. з 20 березня 2017року, і до повноліття дитини. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial