Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 2500 грн в місяць з часу подачі позову до суду та до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача на її користь вартість послуг адвоката за підготовку позовної заяви до суду та за ведення справи в суді згідно з розрахунком та квитанцією до прибуткового касового ордера. Свої вимоги мотивує тим, що вона 01.09.2018 уклала шлюб з відповідачем. У їх шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Проте їх сімейне життя не склалося, оскільки чоловік відмовився забирати її із пологового будинку після народження дитини через те, що вона після пологів хотіла поїхати на короткий час до своєї мами у с. Гошів, а він вимагав, щоб вона поїхала до його батьків. Враховуючи його погрози насильно забрати сина, вона через тиждень після пологів поїхала жити до його батьків. На початку липня 2020 року вона повернулась до своїх батьків у с. Гошів, де їй було легше доглядати за сином. Відповідач перед виїздом 27.06.2020 на заробітки в Естонію дав їй 350 Євро, а коли приїхав до неї та сина 09.12.2020 ніяких коштів не дав, а купив лише дрібні речі - іграшку за 150 грн, 2 костюмчики синові, шоколад, банани, йогурти, мандарини. Тероризує її, погрожуючи відібрати сина. Вона та син зареєстровані у її батьків в с. Гошеві Долинського району, де проживають і в даний час. Вона не працює і відсутність коштів поставило її та дитину у важке матеріальне становище. Син є здоровий, не хворіє. Відповідач фізично здоровий, матеріальних обтяжень не має, офіційно не працює, добре заробляє, приїздив з Естонії на різних автомобілях з естонською реєстрацією. Враховуючи високий заробіток відповідача за кордоном, а також те, що вона не працює і практично не має коштів на утримання сина, відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн в місяць до досягнення нею повноліття. Досудове врегулювання спору неможливе, оскільки відповідач добровільно не бажає надавати кошти на утримання сина. Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він позов визнає частково та просить стягувати з нього аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а судові витрати по справі покласти пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відзив обґрунтовує тим, що він розуміє свій обов`язок утримувати сина і не має наміру ухилятися від нього. Сина він любить, хоче з ним спілкуватися, жити нормальною сім`єю. На час реєстрації шлюбу в них була домовленість щодо проживання їх сім`ї по місцю його проживання в с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області. Він не заперечував дружині, коли вона бажала їхати до своїх батьків, а також вони разом неодноразово там гостювали по декілька днів, тижнів. Після народження сина вона категорично заявила йому, що поїде з сином додому, він же мав намір забрати її з пологового будинку, оскільки на наступний день мав бути на хрещенні племінника, як хресний батько. Придбав все необхідне для дитини - ліжечко, коляску, одяг, памперси та ін. Однак, дружина попередила батьків, щоб вони забрали її додому в с. Гошів Долинського району. В нього склалася така думка, і по поведінці позивачки він бачить, що вона слухається у всьому своїх батьків і бабусі, його ж, як чоловіка, не поважає і напевне не хоче повноцінної сім`ї і батька для сина. У зв`язку з пандемією коронавірусу зменшилися обсяги роботи, по декілька місяців він перебував на карантині і на сьогоднішній день за три місяці йому не виплачена заробітна плата і не відомо як надалі буде з роботою за кордоном. Оскільки він хоче бути з сім`єю, то має намір влаштуватися на роботу в м. Івано-Франківськ. В нього немає у власності цінного майна. Проживає він в будинку батьків-пенсіонерів, які потребують фізичної та матеріальної допомоги. Позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно є надто великими. Максимальна грошова сума, яку він спроможний платити - це в розмірі 1500 гривень (значно більша від гарантованого розміру аліментів - 960 грн 50 коп - 50 відсотків прожиткового мінімуму як з 01.12.2020, так і з 01.01.2021 року прожитковий мінімум -1921 грн, з 01.07.2021 - 2013 грн, з 01.12.2021 - 2100 гривень). Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити повністю з підстав, викладених у ньому. Зауважила, що дитині на місяць потрібно дві упаковки підгузків (памперсів), ціна за одну - становить приблизно 500 гривень, а також до цього часу потрібно було 2,5 пачки суміші "Нутрілон", ціна однієїї - 460 гривень. На даний час вона використовує каші трошки менше, так як їхньому сину вже виповнилось вісім місяців, а тому вона дає йому й іншу їду. Крім того, дитина швидко росте, тому потрібно купляти одяг, засоби особистої гігієни. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позицію своєї довірительки. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, підтримав поданий ним відзив та просив стягувати з нього аліменти на сина щомісячно в розмірі 1500 гривень, саме таку суму він зможе платити. Додатково вказав, що працює в Естонії 5 місяців, півроку дома, півроку в Естонії, однак в даний час у зв`язку з пандемією там роботи немає. Мав документи, які давали право перебувати в Естонії, однак вони закінчилися. Заробляв по 300 євро в місяць. Освіта в нього середня спеціальна будівельника, однак відповідної роботи в Україні він немає. Працював в Естонії неофіційно. Сину купив коляску, ліжечко, памперси, тепер придбав три костюмчики, банани, іграшки, мандарини. Свого майна він немає. Живе у будинку батьків разом з ними і сестрою та її сім`єю, де вважає, що повинна проживати і його дружина з сином. Він здоровий. Інших утриманців немає. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії суду: ухвалою суду від 15.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14 січня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позов з відповідними додатками та доказами його направлення іншій стороні. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 01 вересня 2018 року, який зареєстрований Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1898, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.09.2018 Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.5). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.06.2020 виконкомом Гошівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, у сторін за час шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , актовий запис №2 (а.с.6), який відповідно до довідок №140 від 01.10.2018 та №82 від 12.06.2020 виконавчого комітету Гошівської сільської ради зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] в с. Гошів Долинського району Івано-Франківської області (а.с.7,8). [PERSON] зареєстрований та проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю [PERSON] , [INFO] , сестрою [PERSON] , [INFO] , та племінником [PERSON] , [INFO] , у с. Прибилів Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою №8 від 05.01.2021 про склад сім`ї (а.с.19). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області відносно [PERSON] , за період з другого кварталу 2020 року по третій квартал 2020 року інформація про доходи відсутня (а.с.20). Відповідно до даних трудової книги серії [NUMBER] [PERSON] , заповненої 03.07.2009, в період з 01.09.2006 по 30.06.2009, останній навчався у Івано-Франківському професійному будівельному ліцеї за професією маляр четвертого розряду, штукатур четвертого розряду (а.с.21). Між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні неповнолітньої дитини. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, вислухавши сторону позивача та відповідача, беручи до уваги часткове визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, надані сторонами, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з такого. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею. Дитина ще не досягла трьохрічного віку, тому вона позбавлена можливості працювати, оскільки здійснює догляд за ним. [PERSON] просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання сина та вказує щомісячну суму аліментів, яку вважає слід стягнути з відповідача - 2500 грн, однак не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень щомісячно, а позов задовольнити частково. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 2500 грн, на підтвердження чого надає суду квитанцію №28 від 11.12.2020 на вказану суму за надання адвокатських послуг адвокатом Дуткевичем М.В., договір № 31 про надання правової допомоги від 11.12.2020, розрахунок (акт) вартості послуг по вказаному договору, що включає в себе 250 грн вивчення документів (20хв); 700 грн - підготовка та складання позовної заяви (60 хв), 1500 грн виїзд та участь у розгляді справи в суді, всього 2500 гривень (а.с.9-12). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову частково, то з урахуванням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути на користь позивачки з відповідача 1800 грн понесених нею витрат на професійну правничу допомогу (1800 х 2500 / 2500 = 1800). Також, беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 908 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial