Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2016 року шлюб між ними розірвано. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка на сьогоднішній день проживає разом з матір`ю на перебуває на повному її утриманні. Вказує, що відповідач не дбає про матеріальний стан дитини. Також зазначає, що на даний час не має можливості в повній мірі забезпечити належний рівень проживання для дитини. Добровільно домовитися про сплату аліментів їй не вдалося. З врахуванням вище викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в твердій грошовій сумі, в розмірі 3 000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду\~від 08\~вересня 2021\~року відкрито\~спрощене позовне\~провадження у\~справі. В установлений в ухвалі строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує, що обставини викладені у позовній заяві є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Вказує, що з моменту розірвання шлюбу та по сьогоднішній день він бере активну участь у матеріальному забезпеченні доньки. Крім того, зазначає, що сума аліментів в розмірі 3000 тисяч грн. є дещо завищеною та такою, що він не в змозі сплачувати, оскільки офіційно не працює. Просить суд, позов задовольнити частково в розмірі 1255 грн. До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача до початку судового засідання подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, що не з`явилися по наявним матеріалам справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, однак, рішенням Луцького міськрайонного суду від 20 квітня 2016 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9). В шлюбі народилась дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] являється батьком дитини (а.с. 8). Судом встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, які знаходяться на утриманні та вихованні матері. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей тощо. Доводи відповідача щодо того, що він офіційно ніде не працює, суд оцінює критично та не бере до уваги, оскільки, ним не подано до суду жодних доказів його непрацездатності у зв`язку з станом здоров`я чи будь яких інших підстав, які б забороняли йому працювати. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1700 грн. до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача в обґрунтування розміру аліментів, про те, що позивачка несе витрати пов`язанні з вивченням англійської, польської мови, відвідування інших гуртків, а тому вона потребує додаткових коштів на утримання [PERSON] , оскільки стягнення таких коштів, як додаткових витрат на утримання дитини, вирішується окремо в порядку визначеному ст. 185 СК України, що в даному випадку не являється предметом позову. Доводи позивача щодо наявності у неї витрат на утримання дитини в розмірі 3 000 грн. в місяць на дитину, не підтверджені належними і допустимими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають до часткового задоволення. Згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 75, 82, 84, 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial