Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив визнати недійсним договір оренди землі, реєстраційний номер 142150004002491 від 12 травня 2012 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , витребувати з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 1,7593 га, кадастровий номер 1421587200:01:000:0886, розташовану на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області; стягнути з [PERSON] збитки у вигляді неотриманої вигоди у розмірі 11037 гривен. \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником вищевказаної земельної ділянки, яку успадкував згідно з рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 25.05.2015 року, після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Між матір`ю та [PERSON] було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, який був зареєстрований у Держкомземі Волноваського району за № 142150004002491 від 12.05.20012 року. Ознайомившись зі змістом договору оренди позивач виявив, що мати договір не підписувала, оскільки на той час вже була померлою майже п`ять місяців. На його звернення до Держгеокадастру у Волноваському районі, позивачу повідомили, що договір оренди від земельної ділянки від імені його матері підписав відповідач [PERSON] начебто на підставі довіреності. Позивач вважає, що вказаний договір є недійсним, оскільки на час його укладання мати вже була померлої, а якщо і була довіреність на ім`я відповідача [PERSON] , то відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка її видала. За таких обставин, на думку позивача, укладений між його матір`ю та [PERSON] договір оренди земельної ділянки слід визнати недійсним, витребувати спірну земельну ділянку з володіння [PERSON] та на підставі ст. 152, 156 Земельного Кодексу України стягнути з останнього збитки у вигляді неотриманої вигоди орендної плати за землю, які відповідач повинен був би йому сплатити за користування земельної ділянки у розмірі 11.037 гривень, виходячи з того, що відповідно до п.п. 1,5 ст. 288 Податкового кодексу України річна сума орендної плати не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки землі ( 34854, 68 грн. х 1,7593 х 6: 100 х3% = 11037, 42). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначаючи наступне. Вважає, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки укладений належним чином, з одного боку підписаний ним, а від імені [PERSON] її рідним сином [PERSON] за нотаріально посвідченою довіреністю від 21.11.2011 року. Тоді ж, 21.11.2011 року представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] отримав наперед орендну плату за земельну ділянку за період з 2012 року по 2019 рік включно, про що є власноручно написана останнім розписка. Ще 02.10.2009 року [PERSON] власноручно написала заяву директору ТОВ «УкрЛан», у якій зазначила, що заключає договір з ним, [PERSON] Договір був зареєстрований у відділі Держкомзему Волноваського району. Вважає, що ніяких істотних збитків позивач [PERSON] не поніс (т. 1 а.с. 34-36). Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 18.12.2017 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Також пояснив, що після смерті матері в січні 2012 року приїхав до [PERSON] , від якого дізнався, що начебто між останнім та його матір`ю укладений договір оренди на 49 років. Після отримання права власності в 2015 році на спадкову земельну ділянку, у відділі Держземкадастру Волноваського району він отримав примірник оспорюваного договору і побачив, що в ньому стоїть не підпис матері. Він знову звернувся до [PERSON] , останній йому повідомив, що договір від імені матері за довіреністю підписав його молодший брат [PERSON] . Вважає, що брат не мав право підписувати договір земельної ділянки від імені матері, оскільки довіреність, яку видала йому мати, не уповноважувала його на це. Чи дійсно договір підписав його молодший брат та отримав наперед орендну плату, йому, [PERSON] , не відомо, оскільки його брат [PERSON] на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території та зв`язок з ним втрачений. \~ \~ \~ \~Представник позивача за довіреністю Кудінов [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача [PERSON] . Щодо заяви представника відповідача [PERSON] про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності пояснив, що такий строк позивачем не пропущений, оскільки право власності на земельну ділянку позивач [PERSON] отримав лише у 2015 році на підставі рішення суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача за довіреністю Корнієвський В. М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, окрім того просив відмовити в їх задоволенні у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Суд, вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 25.05.2015 року, позивач є власником земельної ділянки площею 1,7593 га, кадастровий номер 1421587200:01:000:0886, розташованої на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області, яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] (т. 1 а.с. 7). Право власності позивача [PERSON] зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджено відповідним витягом (т. 1 а.с. 8, т. 2 а.с. 191-193). Згідно з договором оренди землі, який не містить числа, місяця та року його укладення, [PERSON] передала вищевказану земельну ділянку в оренду [PERSON] строком на 49 років. Указаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему Волноваського району 15.05.2012 року за № 14215000 400 2491 (т. 1 а.с. 11-12). Згідно довіреності від 01.11.2011 року [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником з питань для яких не є обов`язковою її особиста участь та допускається представництво: отримувати належну їй пенсію за будь які періоди у будь якому поштовому відділені Донецької області; представляти її інтереси в будь яких управліннях Пенсійного фонду України з питань переоформлення виплати належних їй пенсії та інших виплат; представляти її інтереси у банківських та інших фінансових установах з питань відкриття на її ім`я будь яких рахунків для отримання пенсії та інших належних їй виплат; отримувати у банківських та інших фінансових установах банківську картку та конверт з персональним ідентифікаційним номером (ПІН код) для користування банкоматами та електронними терміналами з [PERSON] клавіатурою. За вказаною довіреністю представнику надано право подавати від імені [PERSON] будь які документи, розпоряджатися на власний розсуд грошима, в сумах йому відомих, без обмежень при цьому їх розміру, отримувати належні їй гроші (пенсію), компенсаційні виплати, розписуватися за неї, підписувати заяви, документи при отриманні банківської карти та конверту з персональними ідентифікаційним номером (ПІН-код) для користування банкоматами та електронними терміналами з [PERSON] клавіатурою, сплачувати належні з неї платежі, проводити необхідні переговори та узгодження, підписувати будь які документи, що стосуються дій за цією довіреністю, а також виконувати всі інші дії в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду повноважень (т.1 а.с. 39). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що є дружиною [PERSON] та допомагає чоловіку вести справи. В 2009 році чоловік уклав з [PERSON] договір оренди належної останній земельної сіянки строком на 2 роки. В 2011 році знову домовились укласти договір оренди. 27.07.2011 року [PERSON] зателефонувала чоловіку, повідомила, що хворіє, а тому договір оренди від її імені підпише її син [PERSON] за довіреністю та отримує наперед орендну плату за землю, оскільки їй були потрібні гроші на лікування. В листопаді 2011 року [PERSON] підписав договір оренди земельної ділянки від імені матері та отримав наперед орендну плату за землю. [INFO] грудні [INFO] року [PERSON] повідомив, що [PERSON] померла. [PERSON] виплатив йому гроші на поховання, більше [PERSON] вони не бачили. Частиною першою ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.ст.13, 78, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Частиною 2 ст. 263ЦПК України визначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Частиною 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалено на підставі повно і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з частиною першою ст. 202 ЦК ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша ст. 628 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (часина перша ст. 638 ЦК України). Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. \~ \~ \~ \~Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі у редакції Закону, чинного на момент укладення спірного договору) набирає чинності з моменту його державної реєстрації (ст. ст. 14, 18 Закону України «Про оренду землі»). \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Тобто обов`язковою ознакою письмової форми є те, що сторони власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За положеннями статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коди одержане полягає у користуванні майном, виканні роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Як було встановлено судом з показань свідка [PERSON] , [PERSON] особисто спірний договір оренди земельної ділянки не підписувала та не була присутня під час його складання. Договір від її імені підписав її син [PERSON] за довіреністю. Відповідачем [PERSON] у судовому засіданні також визнано, що особисто договір оренди земельної ділянки [PERSON] не підписувала та присутньою під час його підписання не була. Проте, як вбачається з вищевказаної довіреності, виданої [PERSON] 21.11.2011 року, цією довіреністю остання уповноважила [PERSON] на вчинення певного роду дій, безпосередньо пов`язаних з отриманням та переоформлення пенсійних та інших соціальних виплат. Отже підписувати від імені [PERSON] договір оренди земельної ділянки на підставі вищевказаної довіреності її син [PERSON] не мав права, оскільки остання не уповноважила його на вчинення будь яких дій щодо належної їй земельної ділянки та вчинення такого роду правочину. Таким чином судом встановлено, що під час підписання договору спірного договору оренди земельної ділянки від імені [PERSON] волевиявлення останньої на його укладення було відсутнє. Той факт, що [PERSON] спірний договір оренди земельної ділянки не підписувала і під час його складання присутньою не була, також свідчить про відсутність її вільного волевиявлення, як орендодавця. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недійсним оспорюваного сторонами договору оренди, зареєстрованого у відділі Держкомзему Волноваського району від 15.05.2012 року за реєстровим номером 142150004002491. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 03.04.2019 року по справі № 479/1049/16-ц (61-4342св18). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача [PERSON] повернути позивачу [PERSON] земельну ділянку площею 1,7593 га, кадастровий номер 1421587200:01:000:0886, розташовану на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області. Щодо заяви представника відповідача [PERSON] про застосування до позовних вимог наслідків спливу строків позовної давності, суд вважає, що такий строк позивачем [PERSON] не пропущений, оскільки права власності на спірну земельну ділянку останній отримав лише у 2015 році на підставі рішення суду, а тому саме з цього часу слід рахувати перебіг строку позовної давності для захисту порушених прав позивача, як власника земельної ділянки. \~ \~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у вигляді неотриманої вигоди у розмірі 11037 гривень, суд вважає необхідним зазначити на наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з п. д)\~ст. 156 ЗК України\~власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок недодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст. 28 Закону України «Про оренду землі»\~орендар має право на відшкодування збитків, яких він зазнав унаслідок невиконання орендодавцем умов, визначених договором оренди землі. Збитками, зокрема, вважаються доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як вбачається з позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача неодержані доходи за час тимчасового невикористання земельної ділянки через незаконні дії відповідачки у розмірі 111037,00 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 157 ЗК України\~відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.\~\~Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в пунктах 12 та 14\~постанови від 16 квітня 2004 р. N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ",\~\~у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей\~211,\~212 ЗК, статей\~22,\~623,\~1166,\~1172,\~1192 ЦК\~особами, які її заподіяли. Розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. N 284. У такому самому порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників землі та землекористувачів, погіршенням якості земель або приведенням їх у не придатний для використання за цільовим призначенням стан унаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого\~постановою КМУ від 19.04.93 р. N 284, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до п. 2 Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому зазначено, що неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 5 Порядку збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з частиною 2\~статті 58 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути і підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно розмір збитків землекористувачів за законодавством визначається комісією, створеною райдержадміністрацією, виконавчим комітетом міських рад. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже позивач [PERSON] не довів належними засобами доказування наявності всіх умов, необхідних для застосування цивільно-правової\~ відповідальності.\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~З огляду на вищенаведене підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача неодержаних доходів в сумі 11037, 42 гривні відсутні. \~ \~ \~ \~На підставі п.3 ч. 2 ст. 141 ЦК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог на загальну суму 1280 гривень. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial