Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 11297,62 грн за кредитним договором №б/н від 28.09.2010 року, а також судового збору в розмірі 2102,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору. Відповідачем у\~встановлений судом\~строк 11.08.2020\~року було\~надано відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~він позовні\~вимоги не\~визнав та\~просив відмовити\~у їх\~задоволенні,\~посилаючись не\~те,\~що позивач\~не подав\~до суду\~документів чи\~доказів,\~які б\~підтверджували,\~що \~між позивачем\~та відповідачем\~виникли кредитні\~відносини,\~а позивач\~надавав відповідачу\~кредитні грошові\~кошти.\~Позивач також\~не додав\~до позову\~кредитний договір, а доданий розрахунок заборгованості, на думку [PERSON] , не відповідає дійсності. Крім того заява-анкета не підтверджує видачу картки, її номер, надання грошових коштів на цю картку, відкриття рахунку і зарахування кредиту на цей рахунок. Зокрема, в анкеті-заяві не було вказано термін повернення кредиту або процентну ставку, не обговорювалися штрафні санкції за невиплату, що суперечить принципу справедливості та розумності при укладанні угод. Також відповідачем була подана заява про застосування строку позовної давності за картковим кредитом, мотивована тим, що строк позовної давності збігає через 3 роки після закінчення дії кредитної картки, а позовну давність щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлено строком в 1 рік, проте банк звернувся до суду в 2020 році, тобто вже з пропуском загального строку позовної давності (а.п.71,72). Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якому позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.п.60). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. 28.09.2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого банк надав йому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом, та в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2600,00 грн (а.п.22, 23). Відповідач [PERSON] погодився, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку» становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (а.п.24). Таким чином, судом вважається доведеним факт укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Однак відповідач своєчасно не повернув АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти, не сплачує відсотки за його користування, має значні порушення зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 11.03.2020 року з розрахунку заборгованості за вказаним вище кредитним договором вбачається, що його заборгованість перед банком становить 11297,62 грн, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 2947,59 грн, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України 1103,72 грн, нарахована пеня 6232,14 грн, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн штраф (фіксована частина) та 524,17 грн (процентна складова) (а.п.6-21). Статтями 526 та 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися у встановлений строк та належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається зі ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1.1.7.12. «Умов і правил надання банківських послуг» передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на той же строк (а.п.37). Письмової заяви ні про закриття рахунку, ні про припинення договору відповідач до банку не надавав, у зв`язку з чим на підставі норм, передбачених «Умовами і правилами надання банківських послуг», договір було продовжено на такий же строк. Отже, «Умовами та правилами надання банківських послуг» АТ КБ «ПриватБанк» передбачена пролонгація договору, яка полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема, щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Відповідно до\~ст.1052\~ЦК України\~у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, яким він і скористався, звернувшись з даним позовом до суду (ст.1050 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то позовні вимоги про стягнення заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України в розмірі 1103,72 грн підлягають задоволенню. При цьому, щодо задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» штрафів, суд враховує, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). У відповідності до ст.61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене вище та вимоги \~ст.549 ЦК України,\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що підставою нарахування пені та штрафу є порушення строків виконання грошового зобов`язання, а тому підстави для одночасного стягнення пені та штрафів відсутні. У зв`язку з тим, що нарахування штрафу носить разовий характер, в той час як пеня нараховується за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, враховуючи встановлений кредитним договором подвійний характер відповідальності за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу (фіксованої його частини та процентної складової) задоволенню не підлягають. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15, який в подальшому також знайшов своє відображення у постанові №347/1910/15-ц від 11 жовтня 2017 року. Суд не приймає до уваги заяву відповідача щодо застосування строків позовної давності, оскільки за результатами розгляду справи по суті не знаходить правових підстав для задоволення даної вимоги, оскільки позов подано в межах строку позовної давності, так як з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором, а виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції), де останній переказ, який був зарахований на картку [PERSON] був здійснений 06.03.2019 року (а.п.77-84). Крім того, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались, а банк надав відповідачеві кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже, є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. За таких обставин, оцінюючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином умов договору про надання кредиту б/н від 28.09.2010 року не виконував, кредит в установлені строки його повернення не повертав у повному обсязі, а тому заборгованість у розмірі 10283,45 грн, з яких: заборгованість за\~простроченим \~тілом кредиту\~ 2947,59\~грн,\~заборгованість за\~відсотками нарахованими\~ на\~прострочений кредит\~згідно зі\~ст.625\~ЦК України\~ 1103,72\~грн, нарахована пеня 6232,14 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.141 ЦПК України суд враховує, що оскільки позов підлягає лише частковому задоволенню, то і судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного доручення №BOJ67B2W1M від 17.03.2020 року (а.п.1) позивачем було сплачено 2102,00 грн судового збору. При цьому, враховуючи, що судом позовні вимоги задовольняються частково на загальну суму 10283,45 грн, що становить 91,02% від ціни позову, то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню лише 1913,24 грн судового збору. На підставі\~наведеного та\~ст.526,\~530,\~549,\~629,\~1049,\~1050,\~1052,\~1054\~ЦК України,

Outcome: partial