Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір №2409/00164 від 24 вересня 2014 року щодо виконання монтажу натяжної стелі, укладений між нею, [PERSON], та ПП Гавриловим [PERSON]; стягнути з відповідача, ПП Гаврилова [PERSON], на її, [PERSON], користь сплачені нею грошові кошти за договором №2409/00164 від 24 вересня 2014 року щодо виконання монтажу натяжної стелі в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень; стягнути з ПП Гаврилова [PERSON], на її, [PERSON] користь, пеню за кожен день прострочення виконання зобов'язання в розмірі 4 720 (чотири тисячі сімсот двадцять) гривень; стягнути з ПП Гаврилова [PERSON], на її, [PERSON] користь, спричинену моральну шкоду в розмірі 5 000 (п'ять тисяч) гривень; стягнути з ПП Гаврилова [PERSON], на її, [PERSON] користь судові витрати, які складаються з оплати за надання їй юридичної допомоги при зверненні до суду, згідно квитанції. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона, [PERSON], як замовник, 24 вересня 2014 року уклала договір №2409/00164 з ПП Гавриловим [PERSON] як підрядником, згідно якого відповідач взяв на себе зобов'язання виконати монтаж натяжної стелі у належному їй на підставі договору купівлі-продажу від 01 червня 2013 року, житловому приміщення, розташованому за адресою: пр. Наддніпрянський (колишній пр. 50 років СРСР), буд. 1 «Г», кв. 64 у м. Дніпродзержинську. Відповідно до п.п. 3.1 Договору, договірна вартість робіт, яка доручається Підряднику, складає 7000 грн., передплата склала 4000 грн. Згідно з п.п.3.2 п.3 Договору, замовник зобов'язався призвести передплату у розмірі 80%. Після отримання передплати, підрядник використовує 12 банківських днів на поставку матеріалів, після чого приступає до роботи. Під час підписання договору, тобто 24 вересня 2014 року, нею було зроблено передплату в розмірі 4000 грн. Однак, ані через 12 днів, як то передбачено умовами договору, ані протягом ще кількох місяців поставка матеріалів для натяжної стелі зроблена так і не була. Відповідач пояснив дану затримку перебоями постачання матеріалу від заводу - виготовника. У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до неї з проханням оплатити всю суму замовлення, що повинно було, начебто, прискорити виготовлення, поставку та установлення натяжної стелі у неї в квартирі. Довіряючи обіцянкам відповідача, 16 листопада 2014 року вона здійснила повний розрахунок за монтаж натяжної стелі, оплативши ще 3000 грн. Однак, протягом чотирьох місяців, замовлений товар вона так і не отримала, а роботи по Договору виконані відповідачем так і не були, при цьому [PERSON] повідомив її, що вона повинна ще сплатити грошові кошти, у зв'язку зі значним підвищенням цін на товари і послуги. Але, оскільки умовами Договору не були передбачені додаткові витрати і затримка постачання товару та виконання монтажу натяжної стелі сталось не з її вини, позивач відмовилась від сплати додаткових коштів і звернулась до [PERSON] із вимогою повернути сплачені нею гроші, на що він відповів їй категоричною відмовою. 30 березня 2015 року вона звернулась до правоохоронних органів з відповідною заявою. Дніпровським РВ м. Дніпродзержинська їй було надано висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП № 2467, яким було відмовлено у порушення кримінального провадження відносно [PERSON], оскільки між ними склались цивільно-правові відносини і їй рекомендовано було звернутись до суду. П.п. 4.2 п. 4 Договору від 24 вересня 2014 року передбачено, що у разі, якщо Підрядник не приступив до роботи, згідно п.п.3.2 даного договору, або відмовився від виконання робіт, він зобов'язується в строк до 5 банківських днів повернути Замовнику суму передплати з урахуванням індексу інфляції та 0,1 % пені від суми передплати за кожний прострочений день. Умовами Договору передбачено, що підрядник використовує 12 днів на поставку матеріалів, після чого приступає до роботи (п.3.2), тобто останній день поставки матеріалів припадав на 10 жовтня 2014 року. Строк виконання робіт за Договором щодо монтажу навісної стелі складає приблизно 10-12 днів, тобто, до 23 жовтня 2014 року відповідач мав закінчити замовлені позивачем роботи. Тому, з 23 жовтня 2014 року почався перебіг прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по Договору від 24 вересня 2014 року. З 23 жовтня 2014 року по 16 листопада 2014 року сума, з якої повинна нараховуватись пеня складала 4000 грн. (сума передплати), а строк прострочення виконання Договору складав 25 днів. Сума пені у розмірі трьох відсотків за день прострочення роботи за цей період складає: 4 грн. (4000/100*0,1). Загальна сума пені за період з 23 жовтня 2014 року по 16 листопада 2014 року складає 4 грн. (0,5%)*25 днів = 100 грн. З 16 листопада 2014 року по 28 червня 2016 року сума, з якої повинна нараховуватись пеня складає 7000 грн. (сума повної оплати), а строк прострочення виконання Договору складає 660 днів. Сума пені у розмірі трьох відсотків за день прострочення роботи за цей період складає: 7 грн. (7000/100*0,1). Загальна сума пені за період з 16 листопада 2014 року по 28 червня 2016 року складає 7 грн. (0,5%)*660 днів = 4 620 грн. Тобто, загальна сума пені за прострочені дні виконання робіт складає 4 720 грн. Загальна сума матеріальної шкоди, завданої їй відповідачем складає 11720 грн. (7000 грн. сума основного боргу+4720 грн. сума пені). Окрім матеріальної шкоди, завданої відповідачем, їй була спричинена також і моральна шкода, яку вона оцінює у 5 000 грн., і полягає вона в моральних приниженнях, які вона відчувала у зв'язку з її неодноразовими зверненнями до відповідача з проханнями виконати належним чином свої зобов'язання чи повернути гроші за неякісний товар. Вона відчуває себе обманутою, оскільки укладаючи договір з приватним підприємцем вона розраховувала, що їй будуть надані якісні послуги і якісний товар, встановлення якого передбачалось в квартирі де планувала мешкати вона із своєю родиною, в якій виховується неповнолітня дитина. Вона з родиною вимушені були терпіти ряд незручностей у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх обов'язків, а саме: оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання щодо монтажу стелі, вона не може завершити ремонт у належній їй квартирі, родина вимушена мешкати у квартирі батьків чоловіка, в якій також проводиться ремонт. Квартира є дуже холодною, у зв'язку з чим часто хворіла її донька Аміна, [INFO]. До того ж, квартира, в якій вони вимушені тимчасово мешкати, знаходиться на значній відстані від навчального закладу, якій відвідує дитина, що також доставляє їм ряд незручностей. Окрім того, у зв'язку неповерненням відповідачем їй грошових коштів, сплачених за ненадану послугу, вона не має можливості звернутись до іншого підприємства і установити у себе належної якості натяжні стелі, а також продовжити ремонт квартири, що, у зв'язку зі значним підвищенням цін, призведе до значних додаткових затрат. До того ж, вона не могла уявити, що їй доведеться відстоювати своє законне право споживача, звертаючись навіть до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявила ся, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] особа - підприємець [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~ розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], як замовник, 24 вересня 2014 року уклала договір № 2409/00164 з [PERSON] особою - підприємцем [PERSON] як підрядником, згідно якого відповідач взяв на себе зобов'язання виконати монтаж натяжної стелі у належному позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 01 червня 2013 року, житловому приміщення, розташованому за адресою: пр. Наддніпрянський (колишній пр. 50 років СРСР), буд. 1 «Г», кв. 64 у м. Дніпродзержинську, що підтверджується копією договору № 2409/00164 від 24.09.2014 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копією договору купівлі-продажу, копією технічного паспорту (а.с.9, 11, 12, 13-14). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.п. 3.1 Договору, договірна вартість робіт, яка доручається Підряднику, складає 7000 грн., передплата складає 4000 грн. Згідно з п.п.3.2 п.3 Договору, замовник зобов'язався призвести передплату у розмірі 80%. Після отримання передплати, підрядник використовує 12 банківських днів на поставку матеріалів, після чого приступає до роботи. Згідно п.6.1. договір набуває законної сили негайно після підписання його сторонами та діє до моменту виконання сторонами своїх зобовязань. Згідно п.п. 4.2 п. 4 Договору у разі, якщо Підрядник не приступив до роботи, згідно п.п.3.2 даного договору, або відмовився від виконання робіт, він зобов'язується в строк до 5 банківських днів повернути Замовнику суму передплати з урахуванням індексу інфляції та 0,1 % пені від суми передплати за кожний прострочений день. Як встановлено в судовому зсіданні, під час підписання договору, 24 вересня 2014 року, позивачем було зроблено передплату в розмірі 4000 грн. 16 листопада 2014 року позивач здійснила повний розрахунок за монтаж натяжної стелі, оплативши 3000 грн., що підтверджується копією товарного чеку від 16.11.2014 року (а.с.10). Як вбачається зі змісту позову, протягом чотирьох місяців, замовлений товар позивач не отримала, роботи відповідачем по Договору виконані не були. Позивач звернулась до ФОП [PERSON] із вимогою повернути сплачені нею гроші, на що він відповів їй категоричною відмовою. 30 березня 2015 року позивач звернулась до правоохоронних органів з заявою. Дніпровським РВ м. Дніпродзержинська їй було надано висновок за матеріалами ЖЄОЗПВКП № 2467, яким було відмовлено у порушення кримінального провадження відносно [PERSON], оскільки між сторонами склались цивільно-правові відносини і позивачу рекомендовано було звернутись до суду, що підтверджується копією талону повідомлення, копією висновку за матеріалами ЖЄОЗПВКП № 2467 від 30.03.2015 року (а.с. 16, 17). Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не\~визнаний судом недійсним. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором\~\~ або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися правовідносини, які виникають із договору підряду. Зобовязання, взяті на себе позивачем за цим договором виконані нею, грошові кошти сплачені у повному обсязі. Відповідач ФОП [PERSON] в свою чергу порушив умови укладеного договору підряду, монтаж підвісної стелі у строк обумовлений договором не виконав, відмовляється від виконання покладених на нього обовязків, грошові кошти сплачені позивачем не повертає. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. За вимогами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Згідно зі ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 872 ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Вказаними нормами матеріального права передбачено право суду розірвати укладені договори, таким чином зважаючи на викладене позовні вимоги в частині розірвання договору № 2409/00164 від 24.09.2014 року підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 865 ЦК України, до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Отже, невиконання виконавцем роботи згідно договору відповідно до положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує на те, що за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. При визначенні розміру штрафних санкцій (пені) необхідно врахувати положення ст. 551 ЦК України, згідно якої, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Позивач просить стягнути з відповідача ФОП [PERSON], на її користь сплачені нею грошові кошти за договором № 2409/00164 від 24 вересня 2014 року щодо виконання монтажу натяжної стелі в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень та стягнути пеню за кожен день прострочення виконання зобов'язання в розмірі 4 720 (чотири тисячі сімсот двадцять) гривень. Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем, вважає вимоги позивача щодо стягнення грошових коштів за договором у розмірі 7000,00 грн. підлягають задоволенню, однак сума пені є такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, договір підряду було укладено 24.09.2014 року, згідно з умовами Договору передбачено, що підрядник використовує 12 днів на поставку матеріалів, після чого приступає до роботи (п.3.2), тобто останній день поставки матеріалів припадав на 10 жовтня 2014 року. Строк виконання робіт за Договором щодо монтажу навісної стелі складає приблизно 10-12 днів, тобто, до 23 жовтня 2014 року відповідач мав закінчити замовлені позивачем роботи. Тому, з 23 жовтня 2014 року почався перебіг прострочення відповідачем виконання своїх обов'язків по Договору від 24 вересня 2014 року. З 23 жовтня 2014 року по 16 листопада 2014 року сума, з якої повинна нараховуватись пеня складала 4000 грн. (сума передплати), а строк прострочення виконання Договору складав 25 днів. Сума пені у розмірі, встановленому п. 4.2 Договору за кожен день прострочення за цей період складає: 4000 х 0,1% = 4 (грн.). Загальна сума пені за період з 23 жовтня 2014 року по 16 листопада 2014 року складає: 4 грн. (0,5%) х 25 днів = 100 грн. З 16 листопада 2014 року по 28 червня 2016 року сума, з якої повинна нараховуватись пеня складає 7000 грн. (сума повної оплати), а строк прострочення виконання Договору складає 591 день. Сума пені у розмірі, встановленому п. 4.2 Договору за кожен день прострочення за цей період складає: 7 грн. (7000 х 0,1%). Загальна сума пені за період з 16 листопада 2014 року по 28 червня 2016 року складає 7 грн. (0,5%) х 591 днів = 4 137 грн. Тобто, загальна сума пені за прострочені дні виконання робіт складає 100 грн. + 4137 грн. = 4237 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» розмір відшкодування моральної шкоди встановленої судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження її моральних чи фізичних страждань чи настання інших негативних явищ, що стали наслідком порушення з боку відповідача умов договору підряду, тому підстави для відшкодування моральної шкоди в розрізі даних правовідносин, з урахуванням ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відсутні. Згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому враховуючи те, що позивача було звільнено від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 430,14 грн. \~\~

Outcome: partial