Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області (далі - орган якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб) звернувся до суду із позовом в інтересах малолітнього [PERSON] (позивач) із вищевказаним позовом до [PERSON] (відповідач), підставність якого обґрунтували тим, що остання є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька дитини було записано з її слів, у відповідності до вимог ст.135 СК України. Відповідач залишила дитину на виховання [PERSON] у 2010 році та з того часу не цікавиться дитиною, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не приймає участі у його вихованні, не цікавиться станом його здоров`я, не дбає про його утримання, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ним, не проявляє будь-якої батьківської турботи, тобто ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо утримання та виховання сина, що стало підставою для звернення до суду із позовом, в якому суб`єкт звернення просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження, а також стягнути із [PERSON] на користь дитини аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову і до повноліття дитини. У визначений судом строк відповідач не надала до суду відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Будучи повідомленою у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач в судове засідання не з`явилась. За правилами ч.11 ст.128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 17.10.2019 вирішено проводити розгляд справи при заочному розгляді. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності сторін, при цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, що відповідач [PERSON] є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] , на що вказує свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.6), встановлено, що запис про батька дитини [PERSON] - [PERSON] зроблено у відповідності до приписів ст.135 СК України, зі слів матері. Згідно із відомостями наданими Липовецьким ВП ГУНП у Вінницькій області від 14.02.2019 (а.с.7), місце проживання відповідача - [PERSON] на даний час невідоме. За відомостями Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 18.02.2019 (а.с.8), [PERSON] разом із сином [PERSON] , 2008 року народження, прибула до с. Вахнівка в 2008 році та проживала до 2010 року, за цей період зарекомендувала себе з негативної сторони, вела аморальний спосіб життя, належним чином не виконувала своїх батьківських обов`язків, залишала дитину. Згідно із інформацією отриманою із Зозівської сільської ради Липовецького району від 22.02.2019 (а.с.9), [PERSON] , проживала на території сільської ради із сином [PERSON] , 2008 року народження, з 2008 по 2011 рік, мала незадовільні умови життя, низька культура материнського виховання, не виконувала своїх батьківських обов`язків. За період з 02.10.2018 по 18.02.2019 [PERSON] жодного разу не відвідувала школу, де навчається її дитина [PERSON] , не брала участі в організації навчання сина, не цікавилась його навчанням (довідка Вахнівської ЗОШ І-ІІІ ст. (а.с.14) За результатами проведеної перевірки Соціальною службою сім`ї та молоді Липовецької районної ради Вінницької області сім`ї [PERSON] (а.с.15) встановлено, що дана сім`я перебувала на обліку з 19.11.2018 як така, що опинилась в складних життєвих обставинах з приводу злісного ухилення від виконання батьківських обов`язків матір`ю, оскільки остання залишила дитину [PERSON] , 2008 року на свою племінницю [PERSON] , яка проживає в с. Вахнівка, Липовецького району, яка виконує всі обов`язки на даний час стосовно виховання та догляду за дитиною. Мати життям дитини не цікавиться, участі в його вихованні не приймає, її місце перебування на даний час невідоме. З 20.12.2019 сім`я перебуває під соціальним супроводом центру. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] було предметом розгляду Липовецькою райдержадміністрацією, за наслідками якого було складено висновок від 18.04.2018 відповідно до якого визнано за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , 2008 року народження. Суд, оцінивши усі зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві доведені належними, допустимими та достовірними доказами, а їх зв`язок у сукупності є достатнім на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що достатні усі правові підстави для застосування крайніх заходів впливу до відповідача шляхом позбавлення її батьківських прав, отож позов в цій частині підлягає до задоволення. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого. Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ч.2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати обставини визначені частиною 1 статті 182 СК України. Відповідно до частини 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як було встановлено відповідач не надала заперечень проти позову, не повідомила про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають з`ясуванню при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів. За встановлених у ході судового розгляду обставин, обставин передбачених ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможна надавати утримання своїй дитині у частці від її заробітку доходу, яка має складати ј частки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у цій частині підлягає до часткового задоволення, оскільки обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, не передбачений діючим законодавством, утім норми ст.166 СК України наділяють суд правом одночасно прийняти рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180, 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: partial