Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, свої вимоги обґрунтовуючи наступним. Позивач до 2011 р. перебував із відповідачем у шлюбі, і від даного шлюбу є діти - [PERSON] та [PERSON] [INFO] та [INFO] За час шлюбу ними було придбано дві квартири: 3-кімнатна кв. [ADDRESS]-кімнатну по [ADDRESS]. Як вказує позивач, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 11.07.2011 р. шлюб між сторонами розірвано та неповнолітні діти проживають разом із матір'ю - відповідачем по справі. При цьому Оболонським р/с м. Києва 23.01.2012 р. було затверджено мирову угоду про поділ майна подружжя, і у власність відповідача [PERSON] перейшла 3-кімнатна [ADDRESS], а позивачу залишилась спірна [ADDRESS]. Як вказує позивач, однак всупереч домовленості, досягнутої при затвердженні мирової угоди про те, що відповідач із дітьми зареєструються за місцем фактичного проживання відповідач з квартири не виписується та залишає прописаними дітей. При цьому [INFO]. відповідач [PERSON] народила сина від іншого чоловіка - [PERSON], якого зареєструвала у спірній квартирі, тобто у квартирі позивача. Зі слів позивача, факт не проживання відповідача з дітьми в спірній квартирі підтверджується і позовною заявою відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в якій сама відповідач посилається як доказ необхідності стягнення з позивача по даній справі коштів на утримання дітей та оплати комунальних послуг. На підставі рішення Оболонського р/с м. Києва від 03.12.2013 р. аліменти на дітей, які із позивачем [PERSON] не проживають, останній сплачує. Тому просить суд визнати відповідача [PERSON], що діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS], зобов'язати Оболонський РВ ГУ ДМС України в м. Києві зняти відповідача разом із дітьми з реєстрації у спірній квартирі. У судовому засіданні представник позивача у повному об'ємі підтримала даний позов та надала суду письмові пояснення. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково вказавши, що їх спільні діти із позивачем повинні залишитись у спірній квартирі, не обґрунтовуючи при цьому свою думку. Представник відповідача № 2 - Оболонського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві у судове засідання не з'явився, надіслав свою заяву щодо слухання справи у їх відсутність. Представник 3 особи у судовому засіданні також частково визнав даний позов вказавши, що у даному випадку позивач у майбутньому буде мати право без відома служби у справах дітей продати спірну квартиру у порушення вимог законодавства. Суд, дослідивши усі матеріали справи суд визнає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як було з'ясовано судом, позивач та відповідач до 2011 р. перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є діти - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] За час шлюбу ними було придбано дві квартири: 3-кімнатна кв. [ADDRESS]-кімнатну по [ADDRESS]. У відповідності до форми № 3 у [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб: позивач - власник, відповідач, їх доньки 2004 та [INFO] та син відповідача [INFO] (а.с. 13). Як з'ясував суд, рішенням Оболонського р/с м. Києва від 11.07.2011 р. шлюб між сторонами розірвано та неповнолітні діти проживають разом із матір'ю - відповідачем по справі. 23.01.2012 р. було затверджено мирову угоду про поділ майна подружжя, і у власність відповідача [PERSON] перейшла 3-кімнатна [ADDRESS], а позивачу залишилась спірна [ADDRESS]. Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім членом сім'ї наймача зберігається право користування жилим приміщенням протягом 6 місяців. Як з'ясовано судом (і даний факт не заперечує відповідач), із серпня 2011 р. відповідач разом із дітьми виїхала із спірної квартири, але із січня 2014 р. зареєструвала ще одну свою дитину [PERSON] [INFO]., про що складено акти про відсутність відповідача та дітей у спірній квартирі (а.с.19-21). У відповідності до ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Оскільки обставини, викладені позивачами свідчать про те, що відповідач в спірній квартирі не проживають із серпня 2011 р., і сама відповідач даний факт підтверджує, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідача разом із дітьми із [ADDRESS]. Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача № 2 - Оболонського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві зняти відповідача із реєстрації, то вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та в порядку визначеному КАС України. На підставі викладеного,

Outcome: partial