Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Бердянської сільської ради та Маріупольської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. На виконання рішення Першотравневого районного суду у Донецькій області від 15.01.2021 року (справа № 241/821/20) наказом № 4-К від 18.01.2021 року позивача було поновлено на посаді директора Бердянського сільського будинку культури. Як вважає позивач, строк вимушеного прогулу з 13.04.2020 року (дата незаконного звільнення) по 18.01.2021 року (дата винесення наказу про поновлення на посаді) складає 189 (сто вісімдесят дев`ять) робочих днів. Згідно довідки № 62 від 20.01.2021 року виданої Бердянською сільською радою середньоденна заробітна плата склала 350 (триста п`ятдесят) гривень 42 копійки. Таким чином загальна сума , що підлягає стягненню за вимушений прогул становить 66229 (шістдесят шість тисяч двісті двадцять дев`ять) гривень 38 копійок (350 грн х 189 днів = 66229 грн. 38 коп.) Крім цього, як відомо позивачу , з офіційного сайту Маріупольської міської ради, (https://mariupolrada.gov.ua/citv-council-solutions), рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2020 року № 8/20-28 «Про початок реорганізації Бердянської, Виноградненської, Покровської сільських рад, Старо-Кримської селищної ради та виконавчого комітету Старо-Кримської селищної ради Донецької області» почато процедуру реорганізації юридичних осіб, зокрема Бердянської сільської ради, шляхом приєднання до юридичної особи Маріупольської міської ради. Пунктом другим цього рішення, Маріупольська міська рада є правонаступником прав та обов`язків, зокрема, Бердянської сільської ради. Таким чином,позивач доходить до висновку, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає солідарному стягненню з Маріупольської міської ради та Бердянської сільської ради. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.04.2020 року по день фактичного поновлення на посаді, виходячи із середньоденного розміру заробітку 350 (триста п`ятдесят) гривень 42 копійки в розмірі 66229 (шістдесят шість тисяч двісті двадцять дев`ять) гривень 38 копійок. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача Маріупольська міська рада у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, прийняти рішення на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, з урахуванням доказів, що є в матеріалах справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15.01.2021 року рішенням Першотравневого районного суду були задоволені позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якої дії представник - адвокат Башкірова Юлія Гнатівна до Бердянської сільської ради, треті особи: Відділ культури, молоді та спорту Мангушської районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження про оголошення догани, визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди по справі № 241/821/20. Було визнано незаконним та скасовано розпорядження Бердянської сільської ради від 15.11.2019 року № 71 «Про оголошення догани» [PERSON] , розпорядження Бердянської сільської ради від 13.04.2020 року № 12-к «Про звільнення» директора Бердянського СБК Бердянської сільської ради [PERSON] на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, поновлено [PERSON] на посаді директора Бердянського сільського будинку культури з 13 квітня 2020 року, стягнуто з Бердянської сільської ради на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень, допущено негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді директора Бердянського сільського будинку культури з 13.04.2020 року ( а.с.7-10) Згідно довідки № 62 від 20.01.2021 року , виданої Виконавчим комітетом Бердянської сільської ради заробітна плата позивача за лютий місяць 2020 року склала 3208,32 грн., за березень місяць 2020 року - 1697,53 грн. ( а.с. 11) Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основним Законом України статтею 43 Конституції України передбачено право кожної людини на труд, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати працю працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату. Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною першою статті 5 ЦПК України, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з за період з 13 квітня 2020 по 18 січня 2021 року, відповідно до Наказу Бердянської сільської ради № 4-к від 18.01.2021 року « Про поновлення на роботі» (а.с. 6). Відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" , частини 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 , середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. При цьому згідно з пунктом 5 наведеного вище Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства. З довідки № 62 від 20.01.2021 року (а.с. 11) вбачається, що розмір нарахованої позивачу заробітної плати за два місяці, що передували звільненню, складає: за лютий 2020 року - 3208 грн. 32 коп., за березень 2020 року - 1697 грн. 53 коп. Доводи сторони позивача про розмір середньоденної заробітної плати позивача у 2020 році заробітної плати в розмірі 350 грн. 42 коп. відхиляються судом, оскільки не підтверджені відповідними доказами. З відомостей, що містяться в додатку до листа Міністерства соціальної політики України 29.07.2019 № 1133/0/206-19 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» вбачається, що кількість робочих днів в лютому 2020 року - 20 днів, в березні 2020 року - 21 дні. Середньоденна заробітна плата позивача складає 119 грн. 65 коп. (3208 грн. 32 коп. + 1697 грн. 53 коп.)/ (20 днів + 21 день), середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді - 20,5 днів, середній заробіток складає 2452 грн. 92 коп. на місяць (119 грн. 65 коп. х 20,5 днів). Відповідно за період з 14.04.2020 по 17.01.2021 року сума середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача складає 22613 грн. 85 коп. (119 грн.65 коп.* 189 днів). Зазначена сума визначена без урахування утримання податків й інших обов`язкових платежів, що мають бути утримані згідно чинного законодавства при її виплаті. При цьому суд не вправі вирішувати питання про порядок оподаткування зазначених сум та утримання з них інших обов`язкових платежів. Враховуючи, що позивач є звільненим від сплати судового збору за розгляду вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд доходить висновку про стягнення з відповідача в дохід держави відповідної суми судового збору в розмірі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: partial