Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом про стягнення суми страхового відшкодування зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія». В обгрунтування позову вказала, що 19.08.2014 року о 17-05 год. на дорозі М03 Київ-Харків-Довжанський на 151 км сталась дорожньо-транспортна пригода, у якій був пошкоджений належний їй автомобіль Geely Emgrand 7, д.н.з. [NUMBER]. ДТП сталась з вини [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» згідно полісу №АС/9511212 від 05.01.2014 року. Факт вини у скоєнні [PERSON] ДТП підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2014 року, відповідно до якої його визнано винним у скоєнні ДТП. 27.08.2014 року [PERSON] звернулась до СТзДВ «Гарантія» із повідомленням про ДТП. У встановлений законом строк страхове товариство не направило свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна, тому позивач самостійно обрала експерта для визначення розміру шкоди. Відповідно до висновку №040914 від 26 вересня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely Emgrand 7, д.н.з. [NUMBER], становить 56571 грн. 23 коп. Витрати на залучення експерта становлять 1300грн. 18.11.2014 року позивач звернулась до страхового товариства із заявою про виплату страхового відшкодування, але всупереч закону страхове товариство станом на 23.03.2015 року не надало жодної відповіді стосовно розгляду заяви та не здійснило виплату страхового відшкодування. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача на її користь 50000грн. страхового відшкодування, 1300грн. на відшкодування витрат за проведення авто товарознавчого дослідження, та понесені нею судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, що зазначені у позовній заяві. Відповідач - СТзДВ «Гарантія», в судове засідання свого представника не направив, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у відсутність його представника не надав. Третя особа також не з'явилась у судові засідання, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладення чи розгляд справи без його участі не надходило. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Встановлено, що з вини [PERSON], який керував автомобілем MAZDA CX-9, д.н.з. [NUMBER], 19 серпня 2014 року о 17-05 год. на дорозі М03 Київ-Харків-Довжанський на 151 км поблизу м.Пирятин Полтавської області, сталася ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль Geely Emgrand 7, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності (а.с.7, 8-10). Вина [PERSON] у скоєнні ДТП підтверджується постановою Московського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2014 року, якою він визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.11). Відповідно до висновку № 040914 від 26.09.2014 року автотехнічного дослідження пошкодженого при ДТП автомобіля Geely Emgrand 7, д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 56571,23грн. (а.с.18-52). Витрати на проведення авто товарознавчого дослідження складають 1300грн. (а.с.16). Згідно страхового поліса № АС/9511212 від 05.01.2014 року автомобіль MAZDA CX-9, д.н.з. [NUMBER], являється забезпеченим транспортним засобом (а.с.15). Строк дії поліса з 06.01.2014 року по 05.01.2015 року. В силу положень пункту 1.4 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] являється особою, відповідальність якої застрахована, оскільки правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом MAZDA CX-9, д.н.з. [NUMBER]. Цивільно-правова відповідальність власника або особи, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом MAZDA CX-9, д.н.з. [NUMBER], застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія», що підтверджується полісом №АС/9511212 від 05.01.2014 (а.с.15). 27 серпня 2014 року [PERSON] повідомила СТзДВ «Гарантія» про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 19.08.2014р. (а.с.13-14), яке було отримано СТзДВ «Гарантія» 01.09.2014р. (а.с.17). 13 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до СТзДВ «Гарантія» з заявою про страхове відшкодування та направила страховику оригінал автотехнічного дослідження № 040914 від 26.09.2014 року, які були отримані СТзДВ «Гарантія» 18 листопада 2014 року (а.с.56, 57). Отже судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, які регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV (надалі - Закон №1961-IV). Згідно ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 6 Закону №1961-I страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, а шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (стаття 22 Закону №1961-IV). Відповідно до правил статті 34 Закону №1961-IV страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2014 року мав місце страховий випадок за участю забезпеченого транспортного засобу MAZDA CX-9, д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] який є винною особою у ДТП, та автомобіля Geely Emgrand 7, д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] на праві власності. Потерпілою особою від ДТП являється [PERSON], яка зверталась до страховика СТзДВ "Гарантія" із заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування, що підтверджується заявами від 27.08.2014р. та 13.11.2014р. (а.с.13, 14, 57), які отримані страховиком (а.с.17, 56). Однак з боку страхового товариства були відсутні будь-які дії по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок ДТП. Враховуючи вищезазначені положення матеріально закону, а також те, що відповідачем своєчасно не виплачено суму страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, суд вважає, що стягненню підлягає шкода в сумі 49000грн. (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, 50000грн. - франшиза 1000грн., яка стягненню не підлягає = 49000грн.). Відповідно до положень ст.34 Закону №1961-IV з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1300грн. Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial