Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01.01.2015 р. та до досягнення дитиною повноліття але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з зазначених у позові підстав. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що він надає матеріальну допомогу на утримання дітей по мірі можливості. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі з 19.03.2005 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №76. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Так, відповідно ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України та як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки вони спростовуються поясненнями позивача про те, що відповідач припинив надавати будь яку матеріальну допомогу на дітей. Зазначені твердження відповідача не спростовані, належних доказів на підтвердження позиції відповідача суду не надано. За таких підстав, оскільки неповнолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач достатньої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не має постійного заробітку, офіційно не працевлаштований та виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій в розмірі 400 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, відмовляючи в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей з 01.01.2015 р., оскільки позивачем не ставиться питання про стягнення аліментів за минулий час та оскільки згідно ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від якого позивач звільнена при подачі позову.

Outcome: partial