Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В позові\~ зазначає, що квартира [ADDRESS] є приватною власністю та згідно із рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав 2/3 частини квартири належить позивачу [PERSON] та 1/3 частина третій особі [PERSON] В зазначеній вище квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як зазначає позивач, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мешкають в квартирі понад рік. Ніякого майна а ні особистих речей відповідачів в квартирі [ADDRESS] в [PERSON], немає. Відповідач [PERSON] не проживає в квартирі з квітня 2016 року, [PERSON] не проживає з 2014 року, їх місцезнаходження позивачу не відоме. В позові зазначено, що реєстрація [PERSON] та [PERSON] в квартирі має формальний характер, але порушує моє права щодо вільного розпорядження своєю власністю, більш того, змушує витрачати особисті кошти на комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території за осіб, які не проживають в квартирі. Разом з тим, відповідачі залишаються зареєстрованими у спірній квартирі та добровільно припинити реєстрацію не бажають, чим порушують права власників, оскільки вони змушені сплачувати кошти на утримання квартири з урахуванням реєстрації відповідачів. Посилаючись на вказані обставини позивач просить суд визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вказані обставини,\~ просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідачі до суду повторно не зявились, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, а саме через розміщення оголошення в засобах масової інформації та направленням судових повісток, про що у справі містяться, копії конвертів з відміткою установи пошти, а також оголошення. Згідно із ст.77 ЦПК України, у разі відсутності заяви сторони або іншої особи, яка бере участь у справі, про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, заслухавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що\~ заявлений\~ позов підлягає\~частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права\~ користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] є приватною власністю та згідно із рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав 2/3 частини квартири належить позивачу [PERSON] та 1/3 частина третій особі [PERSON] Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання наданої на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований у зазначеній вище квартирі з 2005 року. Щодо відповідача [PERSON] відносно вказаної особи відомості про реєстрацію чи зняття з реєстрації по Запорізькій області відсутні. Згідно акту «Про не проживання» складеному 14.09.2017 року в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] відповідачі [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають з липня 2016 року, їх особисті речі у квартирі відсутні. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивача та проживає по в [INFO]. Знайома з позивачем на протязі останніх пятнадцяти років. Відповідач [PERSON] проживав тривалий час, проте у липні 2016 року поїхав кудись, разом з відповідачем [PERSON]. Позивач та третя особа ніколи не перешкоджали проживати та не виганяли відповідачів з дому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою позивача та проживає по в [INFO]. На теперішній час у квартирі [ADDRESS] проживає позивачка [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у вказаній квартирі з літа 2016 року, їх речі у квартирі відсутні. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між\~ ним і власником житла або законом. Як передбачено ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). Судом встановлено, що відповідачі відсутні в зазначеному приміщенні більше року без поважних причин, доказів протилежного відповідачами до суду не надано, в зазначеному приміщенні відповідачі проживали, як члени сім'ї власника житла. Зібрані докази не містять відомостей щодо поважності причин відсутності [PERSON] та [PERSON], понад встановлені ст. 405 ЦК України строки, у квартирі [ADDRESS]. Також суд приймає до уваги, що згідно відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, відповідач [PERSON] не зареєстрований за адресою [INFO], а відтак відсутні передбачені законом підстави для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за умови відсутності у особи такого права.

Outcome: partial