Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є рідною тіткою [PERSON] [INFO], її сестра -мати [PERSON] та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.12.1991 року по 11.11.1998 року, [INFO] мати [PERSON] трагічно загинула, відповідач з часу народження сина ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріально сина не утримує, [PERSON] проживає в сім'ї позивача, яка займається його вихованням, матеріальним забезпеченням. Позивач просила суд позбавити батьківських прав відповідача щодо сина [PERSON] [INFO]; призначити її піклувальником над [PERSON]; стягнути з відповідачки аліменти на її користь на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час розгляду справи належним чином за адресою реєстрації його місця проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому за згодою позивача на підставі ст..ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Представник 3-ї особи - служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області просив суд позов задовольнити, оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина [PERSON], також підтримав висновок служби про доцільність встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] та призначення його піклувальником позивачки по справі. Заслухавши пояснення позивача, представника 3-ї особи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження дитини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.12.1991 року по 11.11.1998 року, що стверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу. 26.10.2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON], що слідує з копії свідоцтва про шлюб. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Судом також встановлено, що після смерті матері неповнолітній [PERSON] проживає в сім'ї тітки [PERSON], яка займається його вихованням та матеріальним забезпеченням. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як роз'яснено в п.17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання /крім хронічного алкоголізму чи наркоманії/ або з інших незалежних від неї причин. Згідно приписів ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до положень Конвенції про права дитини, право вільно висловлювати свою думку визнається за дитиною, здатною сформулювати власні погляди. Дитина має право висловлювати свою думку на те чи інше питання, що стосується її інтересів. В судовому засіданні було вислухано думку неповнолітнього [PERSON] щодо даного спору, який вказав на те, що [PERSON], який записаний його біологічним батьком, він бачив всього декілька разів, жодної участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні [PERSON] ніколи не приймав і не приймає. Згідно довідок Піщанського навчально-виховного об'єднання «Загальноосвітня школа I-III ступенів -дитячий садок», [PERSON] дійсно навчається в цьому закладі з 01.09.2005 року, його батько [PERSON] не проживав у сім'ї і не приймав участі у вихованні сина, за роки навчання [PERSON] він жодного разу не цікавився навчанням та поведінкою сина. А тому суд з врахуванням всього наведеного вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] 1999 року народження, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, оскільки відповідач дійсно ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням сина не займається. При вирішенні цього питання судом приймається до уваги висновок виконавчого комітету Білоцерківської міської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Як вказано у висновку, питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалося у його присутності на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 04.02.2015 року, останній повідомив членам комісії, що [PERSON] не є його сином , а тому він не бажає підтримувати з хлопцем жодних стосунків. Але судом встановлено і вказано вище в рішенні, що згідно норм діючого законодавства [PERSON] є батьком [PERSON], жодних доказів на спростування цього висновку суду надано не було. Позивач просила суд встановити піклування над її неповнолітнім племінником [PERSON] і призначити її піклувальником. За ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі. Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування-над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 23.06.2015 року, неповнолітній [PERSON] проживає в сім'ї [PERSON] [ADDRESS], яка до кримінальної відповідальності не притягувалася, судимості не має, веде здоровий спосіб життя, згідно з висновком про стан здоров'я не має хвороб, які б перешкоджали їй виховувати дитину, за місцем роботи у ТОВ «Фоззі-Фуд» характеризується позитивно, а тому Служба у справах дітей,

Outcome: partial