Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

У квітні 2021 року адвокат Литвиненко В.І. в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить: зняти арешт з квартири [ADDRESS] , зареєстрований 24.06.2005 року за № 2123181 реєстратором: Перша полтавська державна нотаріальна контора на підставі повідомлення № 44738 від 08.12.2003 року ВДВС Октябрського РУЮ, та виключити запис щодо обтяження у вигляді арешту № 2123181 від 24.06.2005 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На обґрунтування позову вказала, що під час оформлення спадщини після померлої матері [PERSON] позивачу [PERSON] стало відомо від нотаріуса, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про арешт нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , належної померлій [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу від 24.03.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - Ѕ частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що заявлені права не відповідають вимогам встановленим законодавством. За інформацією Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надати будь-яку інформацію стосовно обтяження є неможливим у зв`язку з відсутністю даних в Автоматизованій системі виконавчих проваджень та для вирішення питання зняття арешту , рекомендували звернутися до суду. Позивач зазначає, що на даний час відсутні будь-які рішення судів , відкриті виконавчі провадження відносно померлої [PERSON] . На підставі викладеного, вважає, що арешт має бути знятий на підставі рішення суду, у зв`язку з чим звернувся за судовим захистом із вказаним позовом. 05 травня 2021 року ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав письмовий відзив в якому просив про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, продав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] відносно майна якої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. 09.08.2019 року була відкрита спадкова справа. Позивач [PERSON] син померлої, є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину у встановлений законом термін, але під час оформлення спадщини нотаріусом встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про арешт нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , належної померлій [PERSON] . Реєстраційний номер обтяження - 2123181 від 24.06.2005 року. Першою полтавською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення № 44738, наданого 08.12.2003 року відділом ДВС Октябрського РУЮ м. Полтави, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових права на нерухоме майно від 26.03.2021 року. Так, постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу від 24.03.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - Ѕ частку квартири [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що заявлені права не відповідають вимогам встановленим законодавством. Як видно з листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вих. № 47/02-31 від 24.03.2021 року, позивачу повідомлено, що надати будь-яку інформацію стосовно вищевказаного обтяження є неможливим у зв`язку з відсутністю даних в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, тому для вирішення питання зняття арешту, відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» рекомендували звернутися до суду. Разом з цим, відповідно до письмового відзиву Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що у базах даних Автоматизованої системи виконавчого провадження інформація щодо перебування виконавчого документа, по якому боржником є [PERSON] , на виконанні у відділах ДВС у Полтавській області відсутня. Представник позивача зазначає, що накладення арешту порушує законні права та інтереси, позивача, позбавляє законного права розпоряджатися своїм майном, зокрема, вищевказаною квартирою. У зв`язку з цим суд вважає зазначити про таке. Відповідно до ч.ч. 1 і 5 ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно дост.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За статтею 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.319ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України,право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно дост.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України"Про виконавче провадження" визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, Разом із тим, нормами ч. 5 ст.59 цього ж Закону передбачено, що увсіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 та ч.6ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Установлено, що станом на теперішній час у базах даних Автоматизованої системи виконавчого провадження інформація щодо перебування виконавчого документа, (обтяження) по якому боржником є [PERSON] , на виконанні у відділах ДВС у Полтавській області відсутня. Водночас, відповідачем не доведено, що на теперішній час є необхідність та будь-які підстави існування арешту нерухомого майна, у тому числі через відсутність даних про відкрите виконавче провадження, тому підстав для подальшого продовження обтяження на майно суд не вбачає. Отже, встановлені судом обставини, на переконання суду, свідчать про те, що існування нескасованого обтяження у вигляді арешту майна, порушує право позивача на мирне володіння та розпорядження своїм майном, його права неправомірно обмежені, інакше ніж в судовому порядку це питання вирішити неможливо. Надаючи юридичну оцінку доказам, з урахуванням того, що існування такого обтяження як арешт майна створює позивачу, як законному власнику, перешкоди у здійсненні його права власності на майно та реалізації законних прав та інтересів, а тому, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту та існують достатні підстави для зняття арешту з майна. З урахуванням викладеного, вимоги позивача в частині зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна підтверджені належними та допустимими доказами, у свою чергу, відповідачем не надано доказів на спростування заявлених вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача суд вважає, що право [PERSON] підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна Квартири) та заборони його відчуження. Водночас, позивач [PERSON] , звертаючись до суду та визначаючи відповідачем Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ставить вимогу про виключення відомостей про арешт з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, скасувавши відповідний запис про обтяження. Однак позов у наведеній частині задоволенню не підлягає, так як зняття арешту за рішенням суду є самостійною підставою для виключення даних відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відтак, додаткового скасування (виключення) з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження за реєстраційним номером 2123181, зареєстрований 24.06.2005 року не потребує. Наведене також свідчить, що вказана вимога позивача є передчасною. Згідно з ч.2ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно дост.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі повністю сплачено судовий збір, що підтверджується квитанцією, долученою до матеріалів справи. Водночас, питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, а тому суд залишає їх за позивачем.

Outcome: partial