Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи на стороні відповідача нотаріуса Гайворонської державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державного акту та його державної реєстрації з тих підстав, що як стверджують [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно: земельну частку (пай), розміром 1,95 га, розташовану на території Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області. Вони являються спадкоємцями першої черги за законом на майно померлого [PERSON], так як являютсья йому рідною дочкою та дружиною відповідно. Вони спадщину прийняли у встановлений законом шестимісячний строк. Крім них спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є також його мати [PERSON] 20.12.2017 року вони звернулись до Гайворонської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті [PERSON] в рівних долях, але отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв'язку з цим ними було заявлено позов до Чернятської сільської ради Бершадського району, за участю третьої особи без самостійних вимог [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Під час судового засідання представник третьої особи без самостійних вимог заперечив щодо задоволення позову у зв'язку з тим, що [PERSON] успадкувала зазначену земельну ділянку, на підтвердження цього надав свідоцтво про право на спадщину та копію державного акту. Таким чином, [PERSON] знаючи, що після смерті [PERSON] крім неї є ще два спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, оформляє право власності на земельну частку (пай) виключно на своє ім'я, ігноруючи ту обставину, що позивачі також є спадкоємцями першої черги за законом. На підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину відповідачеві виданий державний акт на право власності на земельну ділянку. Просять визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі № 646 за 2004 рік, зареєстроване в реєстрі, видане на спадкове майно [PERSON], що складається з права власності на майновий пай; визнати недійсним державний акт на парво власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 1,8509 га, розташовану на території Чернятської сільської ради. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] позов визав частково, в частині 2/3 визнання недійсним свідоцтва про парво на спадщину та державного акта. Третя особа Ковбасюк Н.Ю. не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши представників сторін, третю особу, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] та не заперечується представниками сторін. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, що складається з права на земельну частку (пай) в КСП "Надбужжя" с. Чернятка Бершадського району Вінницької області, розміром 1,95 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON], які є дружиною та дочкою спадкодавця відповідно, відповідачка [PERSON], яка є матір'ю спадкодавця прийняли спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується їх заявами про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори Ковбасюк Н.Ю. 14.12.2004 року видано відповідачці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначене спадкове майно. На підставі вищезазначеного свідоцтва відповідачці [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Відповідно до ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. У силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Поняття права власності визначено у ст. 316 ЦК України, згідно з якою правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності, що полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено уст. 317 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на майно набувається, в тому числі і у порядку спадкування. Згідно ст. 1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видаєтсья кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнаєтсья недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Таким чином, аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів в підтвердження позовних вимог та їх заперечень переконують суд, що видане 14.12.2004 року на ім'я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON], посвідченого 14.12.2004 року державним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної контори у спадковій справі № 646 за 2004 рік, зареєстрованому в реєстрі за №2342, виданого в частині права власності на 2/3 частини земельної частки (паю) в КСП «Надбужжя» с.Чернятка Бершадського району Вінницької області розміром 1.95 умовних кадастрових гектари, що належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Бершадською районною державною адміністрацією 25.03.2002 року та в частині права власності на 2/3 частини права власності на майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства АПКСП «Надбужжя» розміром 325 гривень, що належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП серії [NUMBER], виданого Чернятскою сільською радою 14.10.2004 року є частково недійсним. Разом з тим, державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 28.12.2007 року Бершадською РДА на підставі розпорядження № 388 від 26.09.2007 року в частині права власності [PERSON] на 2/3 частини земельної ділянки площею 1.8509 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чернятської сільської ради Бершадського району Вінницької області з кадастровим номером [NUMBER] також є недійсним. На підставі ст. 13 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 5, 15 ч.1, 316, 317, 328, 1267 ч.1, 1296, 1301 ЦК України,

Outcome: partial