Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач ПП «Регіон-Центр» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, мотивуючи позовні вимоги тим, що багатоквартирний будинок №58 по вул. Б.Хмельницького в м. Чернівці є комунальною власністю територіальної громади міста і перебуває на його утриманні та ним обслуговується. Квартира № 9 «А» вищезазначеного будинку складається з двох кімнат житловою площею 41,1 кв.м., загальною площею 58,60 кв.м. В квартирі зареєстровані та фактично проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідачі не проводять оплату по відкритому особовому рахунку №521 за послуги по утриманні житлового будинку та прибудинкової території, в результаті чого станом на 01.12.2017 року виникла заборгованість в сумі 9931,01 грн. Нарахування плати за надані житлово-комунальні послуги здійснюється згідно тарифів, мінімального обсягу послуг по будинку, визначеного рішенням Чернівецької міської ради №195/5 від 23.03.2010 року. Просили стягнути солідарно з відповідачів Н.Д., [PERSON], [PERSON], [PERSON] на їх користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги станом на 01.12.2017 року суму 9931,01 грн. та судові витрати в розмірі 1600,00 грн. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і в своїх поясненнях підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, у відповіді на заперечення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали і просили відмовити в його задоволенні за безпідставністю з підстав, зазначених у запереченні на позов, а також застосувати строк позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомили. За загальним правилом частини першої\~статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини третьої названої статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності в межах заявлених вимог, заслухавши вступне слово представника позивача та відповідачів [PERSON], [PERSON], суд приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування\~ заходів забезпечення позову. Судом належними і допустимими доказами, встановлено, що багатоквартирний будинок №58 по вул. Б.Хмельницького в м. Чернівці є комунальною власністю територіальної громади міста і перебуває на утриманні позивача ПП «Регіон-Центр» та ним обслуговується. Квартира № 9 «А» будинку №58 по вул. Б.Хмельницького в м. Чернівці складається з двох кімнат житловою площею 41,1 кв.м., загальною площею 58,60 кв.м., в квартирі зареєстровані та фактично проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Відповідачам відкрито особовий рахунок №521 за послуги по утриманню житлового будинку та прибудинкової території. Відповідно до вимог\~ст.322 ЦК України\~власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1 ч.1\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~\~балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на\~Конституції України\~і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього\~Закону\~та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст.32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама\~\~по собі не може бути підставою для звільнення споживача від сплати послуг. Отже, оскільки відповідачі отримували та споживали комунальні послуги з\~\~утримання будинку й прибудинкової території, між сторонами виникли договірні правовідносини, а відповідно виникли права та обов'язки у сфері житлово-комунальних послуг у порядку\~ст.11 ЦК України. Суд вважає, що посилання відповідачів [PERSON], [PERSON] на те, що вони не є споживачами послуг, наданих позивачем, оскільки з ними не було укладено договору, є безпідставними та помилковими. В судовому засіданні з пояснень відповідачів [PERSON], [PERSON] було з»ясовано, що останнім а також і іншим відповідачам пропонувався типовий договір до укладення, однак з яких причин він не був укладений, пояснити не змогли. Відповідно до ст.12 ч. 1\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з\~ ст.16 ч.4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець/виробник зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Належним доказом наявності перерв в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі може бути акт-претензія споживача. Відповідно до\~ст. 68 Житлового кодексу України\~наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов'язані оплачувати комунальні послуги. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановленіст.31\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Наведеним спростовуються доводи відповідачів про не виконання і неналежне виконання ПП «Регіон-Центр» послуг, а також спростовуються і безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-10) відповідачі не проводили оплату по відкритому особовому рахунку №521 за послуги по утриманні житлового будинку та прибудинковій території, в результаті чого станом на 01.12.2017 року у них утворилася заборгованість і за період з січня 2005 року по 30 листопада 2017 року становить суму - 9931,01 грн., яка на день розгляду справи також не погашена. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Щодо застосування позовної давності, за клопотанням відповідачів, проти якого заперечував представник позивача, суд приходить до наступного. Згідно зі\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 3\~ст.267 ЦК України\~визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4\~ст.267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. У відповідності до\~ст.257 ЦК України,\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. На підставі\~ст.253 ЦК України,\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1\~ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, суд вважає, що клопотання відповідачів про застосування строку позовної давності до вимог позивача, підлягає задоволенню, оскільки загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки, тому вимоги позивача підлягають задоволенню за період з 01 грудня 2014 року по 30 листопада 2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, сума заборгованості відповідачів за період з грудня 2014 року по листопад 2017 року становить 3356,18 грн. Однак, як встановлено судом, по вул. Б.Хмельницького в м. Чернівці проводилась реконструкція з 2012 року, яка включала в себе реалізацію чотирьох проектів, а саме: мереж водопостачання та газопостачання, інженерних мереж та дороги. Відповідно до акту про контрольні виміри фактично виконаних робіт з реконструкції вул. Б.Хмельницького в м. Чернівці від 24.11.2016 року (а.с.58) дійсно з»ясовано в засіданні, що було проведено перевірку фактично виконаних робіт; відповідачам надавалися послуги щодо прибирання прибудинкової території лише з листопада 2016 року, а тому з відповідачів на користь позивача за прибирання прибудинкової території належить стягнути заборгованість за тринадцять місяців, а саме: за період з листопада 2016 року по листопад 2017 року, а заборгованість за період з грудня 2014 року по жовтень 2016 року відповідно не підлягає стягненню, оскільки дані послуги позивачем відповідачам не надавалися. Доказів тому, що до листопада 2016 р. відповідачам надавались послуги з прибирання прибудинкової території суду не надано, крім цього є загальновідомим фактом тривалий ремонт вул. Б.Хмельницького в м. Чернівці, під час якого було відсутнє покриття тротуарів. Крім того, представником позивача не надано суду жодних доказів укладення договорів на виконання робіт з проведення дератизації, дезінсекції та обслуговування димовентиляційних каналів, а також не надано доказів того, що вказані роботи виконувалися та за це перераховувались кошти. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачам в період з грудня 2014 року по листопад 2017 року нараховувалась заборгованість за дератизацію в сумі 26,70 грн., за дезінсекцію в сумі 17,80 грн. та за обслуговування димовентиляційних каналів в сумі 9,54 грн., хоча дані послуги позивачем не надавалися. Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що належить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПП «Регіон-Центр» заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 3147,58 грн. (сума заборгованості за період з грудня 2014 року по листопад 2017 року становить 3356,18 грн. за мінусом не наданих послуг за прибирання прибудинкової території в сумі 154,56 грн., послуг по дератизації в сумі 26,70 грн., дезінсекції в сумі 17,80 грн., обслуговування димовентиляційних каналів в сумі 9,54 грн. = 3147,58 грн.), задовольнивши частково позовні вимоги. Відповідно до ч.1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Регіон-Центр» щодо солідарного стягнення з відповідачів 1600,00 грн. судового збору необхідно відмовити. Згідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ПП «Регіон-Центр», судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 400,00 грн., в рівних частках з кожного, в сумі по 100,00 грн. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~ Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на\~рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial