Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з цим позовом, зазначивши, що з 21.04.2007 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, у якому мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу вони придбали автомобіль MERCEDES- BENZ VITO 111 CDI, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER], р/н [NUMBER], право власності на який зареєстроване за відповідачем. На даний час вони проживають окремо, вона має намір подати заяву про розірвання шлюбу, про порядок поділу майна не домовились. Посилаючись на це, просила виділити у власність кожному з подружжя по 12 частині автомобіля, вартість якого вона оцінила у 220000 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач позов не визнав. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі такого. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень; обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають (ч.1 ст.60, ч.1 ст.61 ЦПК України). Зі свідоцтва про шлюб судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.04.2007 року. Відповідачем не заперечується, що під час шлюбу ними був куплений автомобіль MERCEDES- BENZ VITO 111 CDI, 2009 року випуску, номер кузова [NUMBER], р/н [NUMBER]. За інформацією Центра надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Біла Церква, Білоцерківського та Сквирського районів №584 від 12.09.2014 р., право власності на зазначений автомобіль зареєстроване за відповідачем. Відповідно до ст.ст.60, 63, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя; у разі поділу спільної сумісної власності подружжя частки дружини та чоловіка є рівними. Способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, встановлені ст.71 того ж Кодексу. Відповідно до частин 1,2 зазначеної статті, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі; неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. За змістом п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у разі, коли один з подружжя заявляє вимогу про поділ спільного майна подружжя, об'єктом якого є неподільна річ, і не ставить питання про її виділення одному з подружжя з виплатою грошової компенсації, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу та залишає майно в їх спільній частковій власності. Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач просить поділити спільне майно подружжя - автомобіль MERCEDES- BENZ VITO, який є неподільною річчю, та виділити їй його половину, однак не ставить питання про сплату грошової компенсації одному з подружжя. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню тільки в частині визначення ідеальних часток подружжя без поділу майна в натурі. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial