Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до Ладижинського міського суду Вінницької області з даним позовом, в якому просило стягнути на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 1223 423,70 грн., суму пені у розмірі 178 591,30 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що 01.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-В01/029/2007 відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 99512, 60 швейцарських франків зі строком повернення до 01.11.2022 року та зобовязався повернути кредитні кошти, а також сплатити відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Крім того, сторонами договору були узгоджені всі істотні умови у тому числі щодо своєчасності та періодичності погашення кредиту, про що відповідач надав свою згоду шляхом підписання кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» свої зобовязання за вказаним Договором виконало в повному обсязі надавши кредит у розмірі передбаченому умовами Кредитного договору. В забезпечення своєчасності виконання зобовязань [PERSON], був укладений договір поруки № SR-В01/029/2007 від 01.11.2007 року між Банком та [PERSON]. Відповідно до даного договору поручитель - [PERSON] прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником - [PERSON] його зобовязань перед Банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. Також відповідно до Договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають як солідарні боржники, а тому Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника [PERSON], так і до поручителя - [PERSON], або до обох одночасно. Проте, [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не вніс своєчасно кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами за Договором, таким чином, станом на 11.03.2015 року за [PERSON] утворилася заборгованість на загальну суму 55\~410,44 швейцарських франків, що еквівалентом становить 1\~223 423,70 грн. Окрім того, станом на 11.03.2015 року [PERSON] нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 178\~591,30 грн. Неодноразові звернення Банку до [PERSON] врегулювати питання погашення заборгованості в досудовому порядку не призвели до позитивних результатів. Крім того, вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором було направлено і поручителю [PERSON], однак умови вимоги залишились не виконані. В судове засідання\~ представник\~позивача ОТП «Факторинг Україна» не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] та її представник за довіреністю, [PERSON] в судове засідання не зявилися. Проте подали заяву в якій позовні вимоги не визнали та просили суд при винесенні рішення про стягнення заборгованості з [PERSON] застосувати вимоги ст. 207 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~\~ зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. В судовому засіданні встановлено, що 01.11.2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-В01/029/2007 відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 99512, 60 швейцарських франків зі строком повернення до 01.11.2022 року та зобовязався повернути кредитні кошти, а також сплатити відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Крім того, сторонами договору були узгоджені всі істотні умови у тому числі щодо своєчасності та періодичності погашення кредиту, про що відповідач надав свою згоду шляхом підписання кредитного договору. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» свої зобовязання за вказаним Договором виконало в повному обсязі надавши кредит у розмірі передбаченому умовами Кредитного договору. В забезпечення своєчасності виконання зобовязань [PERSON], був укладений договір поруки № SR-В01/029/2007 від 01.11.2007 року між Банком та [PERSON]. Відповідно до даного договору поручитель - [PERSON] прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником - [PERSON] його зобовязань перед Банком за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань. Також відповідно до Договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають як солідарні боржники. Проте, [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, своєчасно, а саме 11.03.2014 року, не вніс кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами за Договором. Дані факти стверджуються сукупністю доказів. З кредитного договору № ML-В01/029/2007 від 01.11.2007 року видно, що він був укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та [PERSON]. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 99512, 60 швейцарських франків зі строком повернення до 01.11.2022 року та зобовязався повернути кредитні кошти, а також сплатити відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № ML-В01/029/2007 від 01.11.2007 року видно, що [PERSON] припинив погашення кредиту з 11.03.2014 року. З розрахунку загального розміру заборгованості згідно умов договору станом на 11.03.2015 року за [PERSON] утворилася заборгованість на загальну суму 55\~410,44 швейцарських франків, що еквівалентом становить 1\~223 423,70 грн. Окрім того, станом на 11.03.2015 року [PERSON] нарахована пеня за порушення строків погашення кредиту в розмірі 178\~591,30 грн. З п.2.1.4.1 Додаткового договору № 1 до Кредитного Договору № ML-В01/029/2007 від 01.11.2007 року від 5 червня 2009 року видно, що Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань, у випадку невиконання позичальником та іншими третіми особами своїх боргових зобовязань. Зобовязання позичальника щодо повного дострокового виконання боргових зобовязань настає з дати відправлення банком на адресу позичальника, відповідної Вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання позичальником відповідної Вимоги. З Вимог від 30.10.2014 року № 30101401 та № 30101402 про погашення заборгованості за кредитним договором № ML-В01/029/2007 видно, що [PERSON] та [PERSON] запропоновано повернути кредитні кошти та роз'яснено наслідки несплати. Ці факти та докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів і не суперечать один одному. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв'язку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин. Щодо стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], суд вважає, що позов в цій частині задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до постанов Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року у справі № 6-125цс14, від 24 вересня 2014 року у справі № 6-106цс14, від 26 листопада 2014 року у справі № 6-75цс14, від 17 вересня 2014 року у справі № 6-6цс14, від 17 вересня 2014 року у справі № 6-170цс13, предявленням вимоги до поручителя є предявлення до нього позову. У разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за основним договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання. Вимога до поручителя про виконання взятого ним зобовязання повинна бути предявлена в межах строку дії поруки (шести місяців, одного року чи будь-якого іншого строку, який установили сторони в договорі), тому, навіть якщо в межах строку дії поруки була предявлена претензія й поручитель не виконав указаних у ній вимог, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами зазначеного строку, оскільки із закінченням строку припинилось матеріальне право. Непредявлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобовязання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою припинення останнього, а отже й обовязку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням. Звернення до суду після спливу передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку є підставою для відмови в позові у звязку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. В судовому засіданні встановлено, що 11.03.2014 року [PERSON] в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, припинив внесення коштів для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами за Договором. В звязку з чим у кредитора з 11.03.2014 року виникло право предявлення вимоги, до поручителя [PERSON], шляхом предявлення позову, в строк шість місяців. З матеріалів справи видно, що позовна заява до Ладижинського міського суду Вінницької області про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника - [PERSON] та поручителя - [PERSON] подана лише 14.04.2015 року. З чого вбачається, що права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя припинені. Враховуючи вище викладені факти та приведені норми законів суд приходить до висновку, що в позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. На підставі ст.10, 11, 58-60, 88, 158 ч.2, 169, 208, 209, 213-215 ЦПК України,

Outcome: partial