Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

В липні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на дитину та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років, просила суд: -стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини; -стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років, у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб - 22.10.2019 року, від якого народився син: [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини батьками вказані сторони по справі. Позивачкою було подано Деснянського районного суду м. Києва позов про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Позивачка вказує, що спільна дитина проживає разом з нею. З березня 2021 року з відповідачем проживають окремо, відповідач декілька разів перераховував їй кошти на утримання дитини, однак самостійно не виконує покладені на нього обов`язки по утриманню власної дитини. Позивачка знаходиться у відпусці по догляду за дитиною, а тому не має змоги працювати, у зв`язку із чим їй довелося звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання та на утримання дитини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2021 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.08.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 14.09.2021 року від відповідача по справі до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він частково заперечував проти заявлених позовних вимог, не заперечував проти стягнення з нього на її користь мінімальний рекомендований розмір аліментів, а саме: 2100 грн. на утримання дитини та на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років - мінімальний гарантований розмір 1050 грн. 28.09.2021 року від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що відповідач намагається ввести суд в оману щодо того, що він не працює та знаходиться на утриманні своїх батьків та що за їх рахунок сплачує аліменти на дитину. Також зазначила, що відповідач працює у Реабілітаційному центрі «Самотужка» тренером-реабілітологом, займається тренерською діяльністю та його заробітна плата складає близько 30 000 грн. 11.10.2021 року від відповідача по справі до суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому він просив долучити копію наказу про його працевлаштування від 16.09.2021 року та копію довідки про доходи від 01.10.2021 року. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та просила задовольнити їх частково, мотивуючи тим, що позивачкою було дещо завищено розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем було зареєстровано 22.10.2019 року, від спільного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьками вказані: батько - [PERSON] (відповідач по справі), мати - [PERSON] (позивачка по справі). Позивачка разом з малолітнім сином проживає у Деснянському районі м. Києва. Позивачкою було подано до Деснянського районного суду позовну заяву про розірвання шлюбу, яка знаходиться на даний час на стадії розгляду. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі (СК) України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним з способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров`я та матеріальне становище дітей; -стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Поряд з цим, судом встановлено, що стан здоров`я відповідача задовільний, він є працездатною особою, а тому у нього не існує перешкод для виконання ним обов`язку, передбаченого чинним законодавством, по утриманню власної дитини і сплати аліментів. Згідно наданої суду довідки від 01.10.2021 року він на даний час працює інструктором з фізкультури у ТОВ "Центр відновлення фізичних функцій дитини", загальна сума доходу за вересень 2021 року становить 2 772.73 грн. При визначенні розміру аліментів на утримання власної дитини, суд враховує стан здоров`я дитини, її вік, матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я та вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини. Щодо вимог позивачкипро утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років судом встановлено наступне. Позивачка перебуває у відпусці по догляду за малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] та на даний час не працює, що підтверджується випискою наданою Пенсійним фондом України. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка - батька дитини, аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину - як з батька. Згідно зі ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. При визначенні розміру аліментів на утримання матері дитини, суд також враховує матеріальне становище відповідача та його стан здоров`я та вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами першою та другою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 79 ЦПК України). Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог частково. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial