Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.07.2019 року звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 7000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01 квітня 2018 р. і до досягнення дитиною повноліття, зобов`язати відповідача [PERSON] постійно покривати додаткові витрати на дитину у розмірі 120 грн. на тиждень на заняття з логопедом в освітньоу центрі «МЕТА», 425 грн. на місяць на заняття футболом у спортивному клубі «Київ», 500 грн. на місяць на заняття карате в спортивному клубі «BLACK BEAR DOJO», зобов`язати відповідача [PERSON] разово покрити шляхо сплати на рахунок позивача понесені позивачем додаткові витрати на дитину в розмірі 5225,00 грн. та 7975,00 грн., а також постійно покривати фактично понесені витрати на оздоровлення дитини у розірі 50% вартості від його санаторно-курортного лікування з морським кліматом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з 14 вересня 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем, від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27.08.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач допомогу надає в розмірі не достатньому для утримання дитини та не постійно, тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Посилаючись на ст.ст. 150, 155, 180, 181, 182, 184 СК України, просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилась, ро час та місце розгляду справи повідолялась належни чином, направила до суду свого представника з належним чином офрмлении повноваженнями. В судовому засіданні представник позивача заявлені позивачем позовні вимоги підтримав в повному обсязі, вказував суду на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, зазначав, що кошти саме в вказаному розмірі потрібні не тільки для придбання продуктів харчування, одягу, але, і ліків, оздоровлення та розвитку здібностей дитини, адже позивач надає всіх зусиль для виховання та розвитку дитини, дитина відвідує Освітній центр «МЕТА» за що позивач вносить щомісячну оплату в розмірі 7600 грн., відвідує додаткові заняття у спортивному клубі «Київ», та заняття карате в спортивному клубі «BLACK BEAR DOJO» оплачує вказані заняття позивач, також позивач вживає всіх заходів для оздоровлення дитини. Посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечували, вказували суду на обставини викладені в відзиві на заявлені позовні вимоги та наголошували на тому, що на даний час відповідач працює і отримує заробітну плату яка не надає можливості сплачувати аліменти в розмірі про який просить позивач, вказували що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн., зазначали, що аліменти в вказаному розмірі відповідач сплачує на користь позивача з травня 2019 р., також в веесні 2019 р. відповідаче слачено 15000 грн. на оздоровлення дитини в Турції. Щодо занять дитини в Освітньому центрі «МЕТА» за що позивач вносить щомісячну оплату в розмірі 7600 грн., як вказує відповідач йоу стало відом лише при розгляді справи, зазначав, що до даного центру дитина відвідувала дитячий садок з якого позивач без його дозволу та відома забрала та переведа до даного дитячого центру, вартість вказаних послуг не узгоджувала, також зазначав, що йому відомо про те, що дитина відвідує додаткові заняття у спортивному клубі «Київ», та заняття карате в спортивному клубі «BLACK BEAR DOJO», для занять футболом він особисто дитині придбав взуття, вартість даних занять йому не відома. Вказував, що позивач не надає можливості йому, відповідачу бачитись і спілкуватись з дитиною. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до таких висновків Частиною 2 ст. 2 Сімейного кодексу України врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції; нормативно-правовий акт № 475/97-ВР від 17.07.1997 Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що з 14.09.2013 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 11). Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 27.08.2018 р. шлюб між сторонами розірвано. ( а.с.12) Як вбачається з матеріалів справи з 01 травня 2018 р. [PERSON] [INFO] відвідує Освітній центр «МЕТА» ( а.с.13). Відповідно до наданих суду квитанцій вбачається, що за абонемент відвідування міні садочку СПД ФОП [PERSON]. сплачено 7600 грн. ( а.с. 14). Відповідно до довідки спортивного клубу «Київ» від 28.05.2019 р. [PERSON] відвідує тренування згідно графіку, суа щомісячного добровільного членського внеску становить 950 грн. ( а.с. 15) Також, відповідно до довідки від 16.09.2019 р. [PERSON] відвідує заняття карате в спортивному клубі «BLACK BEAR DOJO», за що [PERSON] сплачується щомісячно 650 грн. ( а.с. 46). Як вказував відповідач в судовоу засіданні йому відомо, що його син відвідує вказані секції, однак місцезнаходження даних секцій та їх вартість йому не відома, оскільки позивач не надає йому ожливості вільно спілкуватись з дитиною. Також, слід зазначити, що на даний час в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] з приводу визначення графіку спілкування батька з дитиною. Згідно вимог ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» за якою, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 % заробітної плати боржника. Як зазначав представник відповідача в відзиві, відповідач на даний час отримує дохід який не є достатнім щоб дозволило відповідачу сплачувати аліменти в тому розмірі про стягнення якого просить позивач. Згідно довідки ТОВ «Торговий дім «Карал» від 02.08.2019 р. вбачається, що [PERSON] зайає посаду менеджера зі збуту з 01.08.2019 р. та його середньомісячна заробітна плата становить 4300 грн. Згідно до поданої суду трудової книжки відповідача, останній працює в ТОВ «Торговий дім «Карал» з 01.06.2014 р. таким чином у суду не існує сумнівів щодо того, що позивачу станом на час розірвання шлюбу було відомо про розмір доходу який отримує відповідач, а тому вирішуючи питання щодо обрання дитячого закладу який має намір відвідувати їх спільна дитина позивачу слід було врахувати і розмір доходу, який отримує відповідач. Також, слід зазначити, що доказів про існування погодження іж сторонами щодо сплати витрат відвідування дитиною сторін вказаного дитячого садочку чи секцій суду не надано. Крім того, доказів щодо необіхдності відвідування дитною сае даного платного дошкільного закладу позивачем суду не надано. Враховуючи наведене не є можливи задоволення заявлених вимог в частині стягнення фактично понесених витрат на відвідування дитиною Освітнього центру «МЕТА». Щодо витат на відвідування дитиною додаткових занятть у спортивному клубі «Київ», та заняття карате в спортивному клубі «BLACK BEAR DOJO», то вказані витрати не є по своїй природі додатковими витратами і тому окрее їх стягнення від стягнутої суми аліментів на утримання дитини не є необхідним. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В заявлених вимогах позивач просить стягнути аліменти з квітня 2018 р. Частиною 2 статті 191 СК України, передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Однак, позивачем жодним чином не доведено, що вона вживала заходів щодо такого стягнення за вказаний період до звенення до суду з відповідни позовом. Враховуючи наведене, є доцільним стягнення аліментів з дня звернення до суду, а саме з 31 липня 2019 р. Також суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача в яких вона просить покривати фактично понесені витрати на оздоровлення дитини у розірі 50% вартості від його санаторно-курортного лікування з морським кліматом, оскільки є витратаи на майбутнє і не є фактично понесеними. Щодо розміру аліментів, які просить стягнути позивач слід зазначити наступне. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, син сторін проживає разом з позивачем, як вказує позивач дитина перебуває на її утриманні і відповідач в повному обсязі необхідному для повноцінного існування та розвитку дитини участі не приймає тому є доцільним стягнення з нього аліментів в судовому порядку. Однак, вказані твердження, спростовуються доказами наданими відповідачем, а саме квитанціями з яких вбачається, що відповідач надає коти на ктримання дитини, смс повідоленнми сторін, де позивач виказує свою вдячність за придбання продуктів харчування. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, та враховуючи надані суду позивачем докази, з яких фактично не обгрунтовано необхідність стягнення аліментів в розімрі саме 7000 грн. суд вважає доцільним визначити розмір аліментів які слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 4000 ( чотири тисячі) грн. щомісячно, яка підлягає індексації, починаючи з 31 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття Також відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial