Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

У вересі 2013 року [PERSON] звернулась з позовом до Талалаївської РДА про визнання за нею в порядку спадкування після померлої [INFO] року матері [PERSON] права на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Сильченківської сільської ради, Талалаївського району, площею 2 га, та одержання державного акту про право власності на цю земельну ділянку, посилаючись на те, що [PERSON] розпочала приватизацію, але не встигла отримати державного акту і зареєструвати своє право власності на цю земельну ділянку. Після уточнення позовних вимог, [PERSON] просила визнати за нею в порядку спадкування право на завершення приватизації і одержання свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку на своє ім'я та витребувати з Головного управління Держземагентства у Чернігівській області державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] Ухвалою суду від 03.10.2013 року було задоволено клопотання відповідача Талалаївської РДА і зроблена заміна первісного відповідача Талалївської РДА на Головне управління Держземагентства у Чернігівській області. Рішенням суду позов задоволено. Суд визнав за [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки під кадастровим номером 7425383500:04:001:1305, загальною площею 2 га, що розташована за межами Сильченківської сільської ради Талалаївського району та право отримати свідоцтво про право власності на своє ім'я на вказану земельну ділянку. В апеляційній скарзі Головне управління Держземагентства у Чернігівській області просить скасувати рішення суду через порушення вимог чинного законодавства та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що єдиним відповідачем по справі згідно до ухвали суду від 03.10.2013 року є Головне управління Держземагентства у Чернігівській області і представник цього відповідача позов не визнавав. Крім того, апелянт зазначає, що застосування судом абз.6 п.3.5 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 є неправомірним, оскільки рішення про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] приймав орган виконавчої влади, а у листі мова йде про орган місцевого самоврядування, який жодного відношення до даної ділянки не мав, і, крім того, одержання державного акта про право власності на землю не стосується права отримання свідоцтва про право власності на землю на ім'я спадкоємця. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею після померлої [INFO] року її матері [PERSON] [PERSON] за життя розпочала приватизацію земельної ділянки загальною площею 2 га, що розташована за межами населеного пункту Сильченківської сільської ради Талалаївського району. Розпорядженням Талалаївської РДА № 405 від 24.10.2011 року вказана ділянка була передана їй у власність, але, у зв'язку зі смертю, [PERSON] не встигла зареєструвати та отримати державний акт. Через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку, [PERSON] не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, а тому звернулась до суду з позовом про визнання за нею права на завершення приватизації і права на отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що представник реєстраційної служби Талалаївського РУЮ визнав позов, визнання за позивачем права на завершення приватизації не порушує права інших осіб і можливість визнання права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця вказана в п.3.5 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Дійсно, відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1268, 1296 ЦК України, ч.1 Перехідних положень ЗК України, [PERSON] є спадкоємицею після матері [PERSON] стосовно всіх прав та обов'язків, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини, зокрема, права на завершення приватизації земельної ділянки, що було визначено розпорядженням Талалаївської РДА № 405 від 24.10.2011 року. Доводи апелянта про те, що державний акт на померлу особу не може бути виданий, що до реєстрації державного акту це є лише бланк, що рішення про передачу у власність приймав орган виконавчої влади, а тому орган самоврядування не може і відмовити [PERSON] у праві на завершення приватизації як це зазначено у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, що набуття права власності на земельну ділянку передбачено лише за наявності реєстрації права власності на земельну ділянку, не можуть братись до уваги, так як вони не впливають на право спадкоємиці завершити приватизацію земельної ділянки при наявності розпорядження Талалаївської РДА № 405 від 24.10.2011 року про передачу у власність спадкодавцю земельної ділянки ще за життя. Відповідно до ст.ст.15-1, 79-1, 123, ч.1 Перехідних положень ЗК України, Положення про Головне управління Держземагентства в області, затвердженого Наказом Мінагрополітики та продовольства України № 258 від 10.05.2012 року, саме Головне управління Держземагентства у Чернігівській області є належним відповідачем, так як цей орган повинен вирішувати питання про надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою на приватизацію земельної ділянки за межами населеного пункту для сільськогосподарських потреб вже на ім'я спадкоємиці. Виходячи з наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання за позивачкою права на завершення приватизації , так як це відповідає нормам діючого законодавства. В той же час, судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення були допущені порушення норм процесуального права, зокрема, судом першої інстанції було вказано на визнання позову відповідачем як на підставу задоволення позовних вимог, що не відповідає матеріалам справи. Так, ст.ст.11,119 ЦПК України передбачають, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, тобто в письмовій формі, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як убачається з позовних заяв [PERSON] (а.с.2, 67), відповідачем по справі вона вказала Талалаївську РДА. Ухвалою суду від 03.10.2013 року вказаний відповідач був замінений на іншого відповідача - Головне управління Держземагентства у Чернігівській області. В судових засіданнях суду першої інстанції представник відповідача - Головного управління Держземагентства у Чернігівській області позов не визнавав. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність виключення з мотивувальної частини рішення посилання як на підставу задоволення позову визнання позову відповідачем. Що стосується вимог про визнання права на отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, то слід зазначити наступне. У своїх запереченнях на позов Відділ Держземагентства у Талалаївському районі наголошувало на тому, що з 01.01.2013 року, відповідно до Закону України „Про Державний земельний кадастр" та Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", повноваження територіальних органів Держземагентства у частині державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку припинено, реалізацію державної політики у сфері державної реалізації прав забезпечують органи державної реєстрації прав МЮУ, і посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється без оформлення державного акту, але з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.84). Однак, вказані заперечення третьої особи судом були проігноровані. Суд продовжив розгляд справи за вимогою про визнання права на отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку без належного відповідача за цими вимогами, а саме: територіального органу державної реєстрації прав МЮУ. З рішення суду першої інстанції вбачається, що участь у судовому засіданні приймав представник реєстраційної служби Талалаївського РУЮ [PERSON], який був визначений судом серед учасників, що брали участь у судовому засіданні як представник відповідача. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про притягнення реєстраційної служби до участі у справі в якості відповідача відповідно до ст.33 ЦПК України, відсутній документ, що посвідчував би повноваження [PERSON], а тому не має підстав вважати, що відповідачем по справі є також реєстраційна служба Талалаївського РУЮ. Оскільки, апеляційний суд на стадії апеляційного розгляду позбавлений можливості вирішити питання про залучення до участі у справі належного співвідповідача в порядку ст.33 ЦПК України, то рішення суду першої інстанції в частині визнання права на отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПУ України.

Outcome: partial