Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

У жовтні 2017 року Банк через свого представника за довіреністю № 8332-К-Н-О від 31 серпня 2017 року /ас 27/ [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, та просив стягнути з [PERSON],21 грн кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1600,00 грн. На обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.11.2008 відповідач отримала кредит у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк, на підставі п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов'язання за договором виконав та надав кредит. В свою чергу, відповідач, в порушення норм закону та умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконала, допустивши утворення заборгованості, яка станом на 17 вересня 2017 року становить загальною сумою15223,21 грн, з якої: 5565,71 грн - заборгованість за кредитом; 4891,29 грн - по процентам за користування кредитом; 3803,20 грн -за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина); 713,01 грн - штраф (процентна складова), і у добровільному порядку сума заборгованості не погашена. В судове засідання представник позивача не з'явився, згідно поданого клопотання просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи /ас 33/. Відповідач у судове засідання не з'явилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позову про стягнення з неї заборгованості по кредиту, процентах та пені не заперечує, не згодна з нарахованими банком штрафами, оскільки вважає, що банком застосована до неї подвійна відповідальність /ас 66/. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей 211, 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/. Згідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що 03 листопада 2008 року між Закритим Акціонерним Товариством Комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( ас 30-31) та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за яким згідно заяви відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1545 грн на платіжну картку, з базовою відсотковою ставкою 36 % із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості ( ас 9). Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» [PERSON] були визначені наступні умови надання кредитних коштів: тип картки VISA Classic, тип кредитної лінії відновлювальний; пільговий період 30 днів по кожній траті; базова відсоткова ставка 3% в місяць; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів 25 число місяця наступним за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається з пені 1, яка дорівнює базовій процентній ставці за кожний день прострочення кредиту та пені 2 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, яка нараховується один раз у місяць; штраф при порушенні строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, більш чим на 120 днів 250 грн + 5% від суми позову. З даними умовами кредитування [PERSON] ознайомилась 03 листопада 2008 року, що засвідчила своїм особистим підписом ( ас 10 ). Тобто, сторонами були узгоджені усі істотні умови, які є обов'язковими для кредитних договорів, зокрема щодо порядку надання кредитних коштів, відсоткової ставки за користування коштами, строків та порядку погашення заборгованості, відповідальність за порушення зобов'язання, тощо. Банк свої зобов'язання за договором б/н від 03 листопада 2008 року виконав, надав [PERSON] в кредит кошти. З виписки по картам [PERSON] вбачається, що починаючи з 10.11.2008 вона користувалась кредитними коштами, а саме оплачувала товари, знімала готівкові кошти та частково погашала заборгованість за кредитним договором ( ас 50-55 ). Тобто відповідач своїми діями визнала наявність з позивачем зобов'язань за кредитним договором. Однак, відповідач свої кредитні зобов'язання належним чином не виконувала, не погашала заборгованість за договором № б/н від 03 листопада 2008 року, у зв'язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, станом на 17 вересня 2017 року має заборгованість за кредитом та становить загальною сумою 15223,21 грн, з якої: 5565,71 грн - заборгованість за кредитом; 4891,29 грн - по процентам за користування кредитом; 3803,20 грн -за пенею; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн - штраф (фіксована частина); 713,01 грн - штраф (процентна складова)/ас 5-6/. На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконала. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Згідно частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частинами першою та п'ятою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно до частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, пенею за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим та визнаний відповідачем, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Вимоги про стягнення з відповідача штрафів: (фіксована та процентна складові) у розмірі 250 грн та 713,01 грн задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня, яка складається з пені 1 ( базова відсоткова ставка по договору ) /30 нараховується за кожен день прострочення кредиту та пені 2- 1% від заборгованості але не менше 10 грн в місяць, нараховується 1 раз у місяць при наявності прострочення по кредиту чи відсотках, 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. Окрім того, при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів нараховується також штраф в сумі 250 грн +5% від суми позову. Отже, кредитним договором передбачена відповідальність у вигляді пені та штрафу за одне й те саме правопорушення. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідача цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафів за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням статті 61 Конституції, а тому вимоги Банку про стягнення штрафів не підлягають задоволенню. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення, та стягнення з відповідача на користь позивача 14260 грн 20 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.11.2008, яка складається з: 5565,71 грн - заборгованість за кредитом; 4891,29 грн - по процентам за користування кредитом; 3803,20 грн - пеня. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 141 ЦПК України відповідно до Закону України "Про судовий збір", тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1488 грн 00 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог /93% від 1600 грн/.

Outcome: partial