Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду зі вказаним позовом і просить стягнути на свою користь з відповідача 9577,82 грн. на відшкодування майнової шкоди та 500000 грн. моральної шкоди, заданої смертю її сина - [PERSON], посилаючись на те, що 22 серпня 2005 року, приблизно о 02-00, в приміщенні бару «Калев», охоронець бару [PERSON] побив [PERSON], в результаті чого останньому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забитої рани потиличної області, крововиливи у мякі покриття правої тімяної області, перелому кісток основи черепа та пошкодження вмісту головного мозку, що входять в комплекс закритої черепно-мозкової травми, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. 10.03.2011 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу винесено вирок, яким [PERSON] засуджено за ст. 121 ч. 2 КК України. По кримінальній справі вона визнана потерпілою. Після отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] був поміщений у 2-у міську лікарню м. Кривого Рогу, де йому проводилося лікування. На придбання лікарських засобів нею було витрачено: 25.08.2005 р. 309,55 грн.; 26.08.2005 р. 58,21 грн.; 27.08.2005 р. 86,70 грн.; 28.08.2005 р. 93,14 грн., всього на суму 547,60 грн.. 28 серпня 2005 р. [PERSON], внаслідок отриманих травм помер і 01 вересня 2005 р. його було поховано на кладовищі у м. Кривому Розі. На поховання нею витрачено 1245 грн., що підтверджується рахунком № 0369 від 30.08.2005 р. похоронного бюро «Едем». Після похорону [PERSON] був проведений поминальний обід в кафе «Фантазія», на що нею було витрачено 653,62 грн., що підтверджується рахунком № 1 від 01.09.2005 р.. 06.09.2005 р. був проведений поминальний обід на 9 днів з дня смерті [PERSON], на проведення якого нею було придбано у кафе «Фантазія» продукти харчування, на що витрачено 67,60 грн., що підтверджується чеком № 1 від 06.09.2005 р.. В серпні 2006 року вона на могилі сина встановила памятник, на що витратила 7064 грн., згідно накладної № 4 від 22.08.2006 р. та товарного чеку. Крім того, їй зазначеним злочином завдано моральну шкоду, що виразилась у душевних стражданнях у зв'язку з тим, що вона втратила свого єдиного сина, що стало глибоким психологічним потрясінням, яке порушило нормальний спосіб життя, повністю зруйнували сформований побут і багато планів на майбутнє. Вона, проживаючи постійно у Німеччині, внаслідок загибелі сина в Україні, змушена була його поховати в м. Кривому Розі, що ще більше посилює її моральні та душевні страждання, так як вона позбавлена можливості відвідувати і доглядати за могилою єдиного сина. Заподіяну моральну шкоду оцінює у 500000 грн.. Представник позивача позов підтримав. Відповідач і його представник позов визнали частково, а саме майнову шкоду в сумі 8265,22 грн., а моральну шкоду вважають завищеною, зазначивши, що визнаються суми понесених витрат на лікування [PERSON], поминальний обід у день його поховання та встановлення памятника на його могилі. Також вказали, що витрати на поховання [PERSON], понесені згідно рахунку не позивачем, а [PERSON], який не є стороною в справі, а відшкодування витрат на поминальний обід (9 днів) не передбачено законодавством. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи-докази: копії: паспорту [PERSON]; відмітки у паспорті [PERSON]; чеків; рахунку № 1 від 06.09.2005 р.; рахунку № 1 від 28.08.2006 р.; товарного чеку ПП «[PERSON]В.»; рахунку № 1 від 01.09.2005 р.; накладної № 4 від 22.08.2006 р.; рахунку № 0369 від 30.08.2005 р.; вироку від 10.03.2011 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу (а.с. 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12-21), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. 10.03.2011 р. вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу [PERSON] був визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, а саме за умисне заподіяння 22.08.2005 р. [PERSON] сину позивача, тілесних ушкоджень, які 28.08.2005 р. спричинили смерть [PERSON]. Після отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] був поміщений у 2-у міську лікарню м. Кривого Рогу, де йому проводилося лікування. На придбання лікарських засобів позивачем було витрачено: 25.08.2005 р. 309,55 грн.; 26.08.2005 р. 58,21 грн.; 27.08.2005 р. 86,70 грн.; 28.08.2005 р. 93,14 грн., всього на суму 547,60 грн.. На поховання [PERSON], згідно до рахунку № 0369 похоронного бюро «Едем» від 30.08.2005 р. [PERSON] було витрачено 1245 грн.. Після похорону [PERSON], в цей же день був проведений поминальний обід в кафе «Фантазія», на що [PERSON] було витрачено 653,62 грн., що підтверджується рахунком № 1 від 01.09.2005 р.. 06.09.2005 р. був проведений поминальний обід на 9 днів з дня смерті [PERSON], на проведення якого [PERSON] було придбано у кафе «Фантазія» продукти харчування, на що витрачено 67,60 грн., що підтверджується чеком № 1 від 06.09.2005 р.. В серпні 2006 року [PERSON] на могилі сина встановила памятник, на що витратила 7064 грн., згідно накладної № 4 від 22.08.2006 р. та товарного чеку. У відповідності до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України '' Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди'' від 27.03.1992 року № 6, передбачено, що у випадку смерті потерпілого, організація або громадяни, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання тій особі, яка понесла ці витрати. Зважаючи на це, суд вважає підтвердженим право позивача на відшкодування витрат, понесених у зв'язку з лікуванням потерпілого, його смертю, похованням та спорудженням пам'ятника після смерті [PERSON], та обов'язок відповідача відшкодувати дані витрати. Але, стаття 2 Закону України ''Про поховання та похоронну справу'' визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Тобто, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Після дослідження, оцінки доказів у справі та аналізу вказаного законодавства, надані позивачем, відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 ч. 4 ЦПК України докази, вважаються судом належними та допустимими і вони свідчать про необхідність часткового задоволення позову. Тому, безумовному відшкодуванню підлягають витрати: - на лікування [PERSON] з моменту його травмування до моменту його смерті, в повному обсязі; - на встановлення надгробного памятника. Беручи до уваги той факт, що проведення поминального обіду після поховання померлого є традиційним для місцевості м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, його було проведено безпосередньо в день обряду поховання та ці витрати не оспорюються відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на проведення поминального обіду в розмірі 653,62 грн., які підтверджуються рахунком № 1, виданим кафе «Фантазія» від 01.09.2005 р.. Втім, суд вважає за необхідне відмовити у відшкодуванні витрат на придбання продуктів на суму 67,60 грн., які, як зазначає позивач [PERSON], були придбані та використані для поминання померлого на 9 днів смерті, оскільки поминання померлого на 9 днів, хоча і є певним обрядом, втім, воно не проводиться в день поховання, та не може бути відшкодовано зважаючи на положення ст. 2 Закону України ''Про поховання та похоронну справу''. Із аналізу положень ст. 1201 ЦК України та п. 24 постанови Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992р „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", слідує, що відшкодування витрат на поховання має право вимагати саме та особа, яка зробили (понесла) ці витрати, а це відносно витрат на поховання за рахунком № 0369 від 30.08.2005 р. похоронного бюро «Едем» є [PERSON], а не позивач матір загиблого, тому у відшкодуванні цих витрат потрібно відмовити. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розглядаючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги положення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ". Зокрема, судом при визначенні розміру морального відшкодування на користь позивача приймається до уваги: - характер правопорушення, а саме ту обставину, що моральна шкода позивачу завдана вчиненням злочину, внаслідок якого син позивача помер; - глибину душевних страждань позивача; - ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду; - порушення життєвих стосунків позивача, пов'язаних зі смертю сина; - час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, приймаючи до уваги, що взагалі неможливе відновлення попереднього становища, оскільки моральну шкоду їй спричинено смертю сина, тому її душевні переживання будуть завжди і їх ступінь не зменшується. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а розмір відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 200000 грн., враховуючи, за яких обставин вчинено злочин, тривалість моральних страждань позивача, негативних наслідків, які настали для неї зі смертю сина та виходячи з вимог розумності і справедливості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 487,20 грн. судового збору, від сплати якого звільнений позивач при подачі позову. На підставі викладеного, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1201 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу»,

Outcome: partial