Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалася на те, що 08.08.2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є дитина - [PERSON] [INFO] . 09.09.2016 року шлюб між нею і відповідачем було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці. Зазначила, що дитина її і відповідача проживає з нею. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є обов`язком батьків, зокрема батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також вказувала на те, що відповідач інших утриманців не має, є особою працездатного віку, проте добровільно між сторонами домовленості щодо сплати аліментів досягнуто не було. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно. Рух справи та позиція сторін 08.10.2020 року відкрито у вищенаведеній справі провадження. Відзив на позов відповідачем в суд не було надано. Позивач [PERSON] в її інтересах представник, адвокат Ткач Ф. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, до суду скеровано письмову заяву про підтримання позовних вимог, їх задоволення і розгляд справи за їх відсутності. Представником відповідача [PERSON] , адвокатом Кутровською Н.М. скеровано до суду заяву, в якій позов визнано частково та не заперечували проти винесення рішення за їх відсутності. Відповідач не заперечував проти стягнення аліментів із нього аліментів у розмірі 15000 гривень щомісячно на дитину. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного. Досліджені докази та застосовані норми права. Так, судом належними доказами установлено, що між сторонами 08.08.2008 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та 09.09.2016 року шлюб було розірвано (а.с 9,10). В шлюбі народилася дитина [PERSON] [INFO] , що підтверджується дослідженим свідоцтвом про народження (а.с.11). Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтвах про народження дітей, записи про батьківство не оспорював. 12.0.2018 року [PERSON]. змінила прізвище на [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про зміну імені (а.с. 12). Відповідно до ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Із встановлених обставин справи видно, що відповідач офіційно працює, його місячний дохід становить 5000 гривень (а.с.24). Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дитини. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 182 СК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років на місяць складає 1859 гривень. Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від тою, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. З огляду на зазначені вище принципи захисту та піклування про дітей, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак, підлягають частковому задоволенню. При цьому суд встановлено матеріалами справи, що відповідач є повнолітньою особою працездатного віку, інших утриманців не має, та зобов`язаний матеріально утримувати дитину. Враховуючи матеріальний стан сторін, а також те, що у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, стан його здоров`я, обов`язок позивачки по утриманню дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши із відповідача аліменти на користь позивача, на утримання дитини, у розмірі 1850 гривень щомісячно до повноліття дитини. Висновки На підставі викладеного та

Outcome: partial