Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що він є власником автомобіля «Опель Астра» н/з [NUMBER] Натомість 2 березня 2013 року відповідач, керуючи автомобілем «ДЕУ Нубіра» н/з [NUMBER], що належить ТОВ «Автоприват», в районі перехрестя пров. Київського з вул. Пашковського у м. Маріуполі порушив правила дорожнього руху, спричинивши ДТП, із завданням матеріальної шкоди автомобілю позивача. Вироком суду від 20 травня 2013 року [PERSON] було притягнуто до відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом. Внаслідок ДТП транспортний засіб позивача зазнав ушкоджень. За висновком додаткової автотоварознавчої експертизи вартість матеріальної шкоди завданої позивачу складає 61536 грн. Відповідальність за завдану третім особам шкоду внаслідок ДТП була застрахована на автомобіль, яким керував відповідач, у страховика, ТОВ СК «Кредо». Страховик відшкодував позивачу в межах страхової суми - 48707,60 грн. Таким чином позивачем для повного відновлення власного автомобіля було фактично витрачено ще 12828,40 грн. власних коштів. Вказану різницю йому повинен відшкодувати [PERSON] Також відповідач повинен відшкодувати йому завдану ДТП втрату товарної вартості автомобіля [PERSON] в сумі 2851,67 грн., а також франшизу в розмірі 500 грн. Також позивачем була сплачена вартість первинної та повторної експертизи на загальну суму 1452 грн., яку [PERSON] просить стягнути з відповідача. Внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] була завдана моральна шкода, що виразилося у втраті на тривалий час душевного спокою, було змінено життєвий уклад позивача. На підставі переліченого просив суд стягнути з [PERSON] 2000 грн. моральної шкоди, яку досі не було відшкодовано відповідачем. Просив суд задовольнити позов повністю та стягнути також судові витрати. Позивач надав заяву суду з проханням вирішити поданий [PERSON] позов за його відсутності у присутності його представника, [PERSON] Представник позивача, який діє на підставі договору, [PERSON], у судовому засіданні повністю підтримав доводи позивача, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просив задовольнити позов повністю, додаючи, що після настання страхового випадку позивач змушений був витрачати власні кошти, щоб відремонтувати пошкоджений автомобіль, бо відповідач йому не відшкодував залишок суми ремонтних робіт, що не вистачало до суми страхового відшкодування. Внаслідок вказаних протиправних дій відповідача [PERSON] змушений був пережити стрес, бо сильно нервував з приводу необхідності витрачати власні кошти на ремонт автомобіля за відсутності своєї вини. Представник відповідача, який діє на підставі договору, [PERSON], у судовому засіданні не визнаючи вимоги [PERSON], вказував, що страхова компанія та власник автомобіля повинні відшкодовувати відновлення автомобіля [PERSON] Те ж стосується й суми франшизи та втрати товарної вартості автомобіля позивача. Також зазначав, що діями відповідача не було завдано моральної шкоди позивачу, бо [PERSON] розрахувався з потерпілими за кримінальною справою, а відшкодовувати за моральну шкоду власнику пошкодженого автомобіля не повинен. Також зазначав, що витрати на проведення експертизи та на сплату судового збору не підлягають стягненню з відповідача, бо не відносять до судових витрат та відповідно оскільки позов до [PERSON] не підлягає задоволенню. Просив суд відмовити у задоволенню позову. В судовому засіданні [PERSON] повністю підтримав доводи та пояснення свого представника, просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] Суд, вислухавши учасників процесу, що з'явились, вислухавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного вмотивування. Згідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом рішення - Закон), потерпілими за цим законом є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП з використанням транспортного засобу. На підставі ч. 4 ст. 1 Закону особи, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. При цьому володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно ч. 7 ст. 1 Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. За ч. 1 ст. 2 Закону відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. При цьому у вказаній нормі зазначено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми саме Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 9 Закону страховою сумою є грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 грн. на одного потерпілого. На підставі ч. 1 ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. За ч. 1 ст. 22 Закону в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є, крім іншого, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль «Опель Астра» н/з [NUMBER] згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданому 1-м ВРЕР міста Маріуполя при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області, належить [PERSON] (а. с. 47). Відповідно до вироку від 20 травня 2013 року, який набрав чинності, Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя [PERSON] був визнаний винним в спричиненні ДТП, що сталась 2 березня 2013 року в м. Маріуполі в районі перехрестя пров. Київського та вул. Пашковського між транспортним засобом «ДЕУ Нубіра» н/з [NUMBER], яким керував [PERSON], та транспортним засобом «Опель Астра» н/з [NUMBER], власником якого є [PERSON] На підставі вироку відповідача було притягнуто до відповідальності за порушення ст. 286 ч. 1 КК України в вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. без позбавлення права керування транспортним засобом (а. с. 17-18). За свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 14 грудня 2011 року, виданим УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, вбачається, що автомобіль «ДЕУ Нубіра» н/з [NUMBER] належить ТОВ «Автоприват» (а. с. 114). Згідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений між СК «Кредо» та [PERSON] на строк з 29 грудня 2012 року по 28 грудня 2013 року, вбачається, що був застрахований транспортний засіб «ДЕУ Нубіра» н/з [NUMBER], та встановлено розмір франшизи в сумі 500 грн. (а. с. 67, 91, 92). За ст. 28 Закону шкодою, заподіяною в результаті ДТП майну потерпілого, є шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. На підставі дослідження № 015 від 17 квітня 2013 року, проведеного оцінювачем, СПД [PERSON], було визначено суму матеріального збитку, завданого [PERSON], як власнику автомобіля «Опель Астра» н/з [NUMBER], в результаті ДТП, що сталась 2 березня 2013 року, який складає 38984 грн. При цьому у огляді транспортного засобу брали участь обидві сторони по справі (а. с. 19-32). В свою чергу на підставі додаткового дослідження № 015 від 27 серпня 2013 року, проведеного оцінювачем, СПД [PERSON], було визначено розмір втрати товарної вартості автомобіля «Опель Астра» н/з [NUMBER], що складає 2851,67 грн. та вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту зносу - 49207,60 грн., тому матеріальна шкода, завдана [PERSON], як власнику зазначеного автомобіля, була визначена у загальному розмірі 52097,27 грн. При цьому про проведення огляду транспортного засобу завчасно повідомлявся відповідач, про що свідчить повідомлення про вручення (а. с. 37-45, 46). Витрати [PERSON] на проведення дослідження від 17 квітня 2013 року та від 27 серпня 2013 року в загальному розмірі 1452 грн. підтверджується відповідними квитанціями (а. с. 33, 45). Згідно до нарядів-заказів й рахунків від 23 серпня 2013 року та від 30 жовтня 2013 року [PERSON] було сплачено 20 000 грн. та 41095,32 грн. на відновлення пошкодженого автомобіля «Опель Астра» н/з [NUMBER], що перебував на гарантійному обслуговуванні, на користь ТОВ «Гратиум», яким було проведено відновлення даного автомобіля (а. с. 52-56). Внаслідок переліченого суд встановив, що позивачем було фактично витрачено на відновлюючий ремонт автомобіля «Опель Астра» н/з [NUMBER] загалом 61095,32 грн. Відповідно до повідомлення ПАТ «Приватбанк» [PERSON] вбачається, що позивачу було перераховано 36262,08 грн. та 12445,52 грн. відповідно СК «Кредо» за страховими актами від 30 липня 2013 року та від 19 вересня 2013 року, що складає страхове відшкодування на загальну суму 48707,60 грн. (а. с. 57). На підставі копій страхових актів від 30 липня 2013 року та від 19 вересня 2013 року вбачається, що страховик, СК «Кредо», за полісом № 8275144, страхователем за яким є [PERSON], потерпілій особі, [PERSON], на підставі ДТП від 2 березня 2013 року виплатив суму страхового відшкодування за відрахуванням франшизи в розмірі 500 грн., що становить загалом 48707,60 грн. (а. с. 91, 92). За ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. На підставі переліченого суд вважає, що в судовому засіданні було належними доказами підтверджено факт правомірного володіння [PERSON] 2 березня 2013 року в момент спричинення ДТП застрахованим автомобілем «ДЕУ Нубіра» н/з [NUMBER], відповідальність якого була застрахована СК "Кредо". За таких обставин суд відхиляє доводи відповідача та його представника щодо відсутності правових підстав для відповідальності [PERSON] за завдану ДТП шкоду володільцю автомобіля «Опель Астра» н/з [NUMBER], позивачу. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про відшкодування суми франшизи з винної у ДТП особи, [PERSON], в розмірі 500 грн. підлягають задоволенню, як й різниця між розміром виплаченого [PERSON] страховиком страхового відшкодування та розміром фактичних витрат позивача на відновлення свого автомобіля. Однак суд при цьому зауважує, що в цій частині вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, бо з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] було сплачено ТОВ «Гратиум» на ремонт пошкодженого автомобіля «Опель Астра» н/з [NUMBER] загалом 61095,32 грн., тому з урахуванням виплаченого йому страхового відшкодування різниця грошей сплачена позивачем складає 11887,72 грн. (за відрахуванням франшизи), що не відповідає заявленому [PERSON] відшкодуванню в сумі 12828,40 грн., яка натомість не була доведена позивачем. На підставі переліченого вимоги [PERSON] по відшкодуванню йому витрат з відновлення автомобіля «Опель Астра» н/з [NUMBER] підлягають задоволенню у встановленому судом розмірі - 11887,72 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 32 Закону страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. На підставі переліченого суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають задоволенню також в частині стягнення розміру втрати товарної вартості транспортного засобу після ДТП, бо відповідач на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом, яким було завдано пошкодження автомобілю позивача. Тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача розмір втрати товарної вартості автомобіля позивача в сумі 2851,67 грн. На підставі ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За ч. 3 ст. 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Допитаний у судовому засіданні в якості свідка, [PERSON], вказував, що 2 березня 2013 року за його участі сталась ДТП за вини [PERSON] Вказував, що позивач приходиться йому батьком, який сплатив власні кошти для ремонту пошкодженого автомобіля, бо страхового відшкодування не вистачило для повного відновлення автомобіля. Вказував, що позивач дуже переживав внаслідок пошкодження автомобіля, бо відповідач досі не виплатив жодної компенсації за завдану ним шкоду. Вирішуючи питання про стягнення з [PERSON] заявленої до нього позивачем суми моральної шкоди, суд виходить з того, що безпосередньо протиправними діями відповідача, який керував автомобілем «ДЕУ Нубіра» н/з [NUMBER], було завдано пошкодження автомобілю позивача, який протягом тривалого проміжку часу переживав з приводу ДТП, що сталась ще 2 березня 2013 року, що було також підтверджено показаннями свідка, та до теперішнього часу відповідачем не було відшкодовано суму матеріальних збитків [PERSON] У той же час суд враховує, що під час вирішення кримінальної справи відносно [PERSON] останнім було сплачено завдану злочином шкоду потерпілим особам, які є родичами позивача, які не мали до винної особи жодних претензій. Враховуючи наведені доводи суд вважає можливим задовольнити вимоги [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди з [PERSON] у сумі 500 грн., вважаючи цей розмір відшкодування розумним та співрозмірним. Вирішуючи питання про відшкодуванню витрат позивача по проведенню дослідження з визначення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП від 2 березня 2013 року, суд виходить з того, що до судових витрат за ст. 79 ЦПК України відносяться витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. За ст. 86 ЦПК України витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз, несе сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи. В той же час висновки оцінювача, СПД [PERSON], не відносяться до судових витрат, бо дослідження зазначеною особою проводилось поза межами судового розгляду позову [PERSON], та оскільки таке дослідження не є судовою експертизою в розумінні положень ЦПК України. Таким чином вимоги [PERSON] по відшкодуванню йому 1452 грн. відповідачем витрат на проведення досліджень оцінювачем не підлягають задоволенню, як такі, що не ґрунтуються на законі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, до яких відноситься судовий збір. [PERSON] при поданні до суду вказаного позову було сплачено судовий збір в загальному розмірі 487,20 грн. На підставі переліченого на користь позивача підлягає стягненню з [PERSON] судові витрати в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial