Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Приватне підприємство «Управлінська компанія «Управдом» (надалі ПП «УК «Управдом») звернулося до суду з даним позовом посилаючись на те, що рішенням ХІ сесії Шепетівської міської ради VI скликання від 07.07.2011 року №8 ПП «УК «Управдом» визнано виконавцем житлового-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в м. Шепетівка Хмельницької області. 15.07.2011 року між Шепетівською міською радою та позивачем укладено договір про управління та утримання житлового фонду м. Шепетівка і додатком №1 до вищевказаного договору визначено список будинків житлового фонду м. Шепетівка, які передаються в управління та утримання позивача. Додатковою угодою від 27.06.2014 року та договором від 04.09.2015 року дію даного договору продовжено до 30.09.2020 року. Відповідачі проживають за адресою [ADDRESS], що відповідно до вищевказаного рішення утримується та обслуговується ПП «УК «Управдом», [PERSON] є власником особового рахунку [NUMBER]. Відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, є споживачами послуг ПП «УК «Управдом», але обов'язок по їх оплаті умисно не виконують. В результаті цього, за період з 01.08.2011 року по 30.06.2016 року утворилась заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 4574,22 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь та 1378 грн. судового збору. Представник позивача Конончук П.В. у судовому засіданні позовні вимоги збільшив, з підстав, викладених в позовній заяві, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.08.2011р. по 01.10.2016 року в сумі 4661 грн. 55 коп. та судовий збір. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі та суду пояснила, що квартира належить їй на праві власності, особовий рахунок відкрито на її ім'я. Проте, вона з 01.08.2011 року не сплачувала ПП «УК «Управдом» за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, оскільки договору про надання послуг між сторонами не укладено, позивач свій обов'язок, передбачений Законом України «Про житлово-комунальні послуги» по його укладенню із нею не виконав, на її письмове звернення надати договір для його укладення, не відреагував. Існує також рішення міської ради про те, що позивач зобов'язаний укласти договори із споживачами, яким він надає послуги, однак і воно ПП «УК «Управдом» також проігноровано. Вказала, що почала сплачувати за послуги з утримання будинку, прибудинкової території з лютого 2016 року після призначення їй з жовтня 2015 року субсидії. Однак, стверджує, що послуги не надаються або надаються неякісні та не в повному обсязі, про що нею та жителями будинку, у якому вона проживає, складено відповідні акти, які ними були адресовані міському голові. Дані акти складались без участі представника ПП «УК «Управдом», його для їх складання не запрошували, складені акти позивачу не направляли, оскільки останній на її звернення до них не реагує, а тому спілкується із позивачем лише письмово через міського голову. Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених відповідачем [PERSON], вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Також вказав, що протягом вказаного у позові періоду відповідачем [PERSON] подавались скарги та претензії з приводу надання послуг ПП «УК «Управдом», однак відповідей від позивача не надходило. Просив відмовити в позові, застосувавши строки позовної давності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Подала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги не визнала. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Споживач в розумінні положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Споживачі відповідно до ст. 20 цього Закону зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що рішенням Шепетівської міської ради № 8 від 07.07.2011 року позивач визначений з 01.08.2011 року виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Згідно договору на управління та утримання житлового фонду м.Шепетівка № 93 від 15.07.2011 року, укладеного між Шепетівською міською радою та Приватним підприємством «Управлінська компанія «Управдом», останньому передано в управління та утримання частину житлового фонду Шепетівської міської ради, зазначену у додатку № 1 до договору, і право збору житлово-комунальних платежів від споживачів житлово-комунальних послуг. Строк дії договору з 01.08.2011 року по 01.08.2014 року. У додатку № 1 до договору від 15.07.2011 року серед будинків, переданих в управління та утримання позивачу, визначений, в тому числі, будинок № 5 по вул.Острровського. Додатковою угодою № 1 від 27.06.2014 року до Договору № 93 від 15.07.2011 року та договором від 04.09.2015 року дію даного договору продовжено до 30.09.2020 року. Рішеннями виконавчого комітету Шепетівської міської ради № 191 від 15.07.2010 року та №131 від 08.06.2012 року встановлено тарифи на житлово-комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для кожного будинку. Зазначені рішення та тарифи доведені до відома населення шляхом опублікування в газеті. Також, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується даними договору купівлі-продажу від 19.12.1995 року, посвідченого завідувачем Шепетівської міської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №4244. Згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради за вказаною адресою значиться зареєстрованою, крім власника житла [PERSON], також відповідач [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є потерпілими від Чорнобильської катастрофи, а тому розмір плати з 01.08.2011 року по 01.10.2015 року ПП «УК «Управдом» нараховувався по пільзі 50 % потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС на 2-х осіб, а з 01.10.2015 року по 01.10.2016 року по субсидії, що підтверджується даними: посвідчення категорії 1 серії [NUMBER], виданого 08.12.1992 року на ім'я [PERSON], посвідчення категорії 1 серії [NUMBER] виданого 13.12.2005 року на ім'я [PERSON], довідки ПП «УК «Управдом» від 09.12.2016 року № 575. За період з 1 серпня 2011 року по 01 жовтня 2016 року по особовому рахунку [NUMBER], що оформлений на ім'я відповідача [PERSON] на кв. №32 загальною площею 64,3 кв.м. по [ADDRESS] виникла заборгованість в сумі 4661 грн. 55 коп. за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується довідкою від 27.12.2016 року № 588 та розрахунком, наявним в матеріалах справи. Як зазначено в розрахунку заборгованості, оплата заборгованості за вказані послуги почала проводитись з лютого 2016 року та за спірний період склала лише 194 грн. 86 коп. (120 грн. 25 коп. державних коштів зняті після проведеного перерахунку пільг УПСЗН). Надання позивачем послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території підтверджуються даними: маршрутних графіків №1 на вивіз твердих побутових відходів на 2012-2016 роки; актів обстеження технічного стану димових та вентиляційних каналів від 10.04.2013 року, 09.10.2013 року, 09.04.2014 року, 10.10.2014 року, 10.04.2015 року, від 13.10.2015 року, від 12.04.2016 року; акту виконання поточних ремонтів за вересень 2012 року, журналів обліку робіт за нарядами і розпорядженнями за 2014-2015роки; журналів реєстрації заявок сантехнічної дільниці за 2012-2013 роки, 2014-2015 роки; журналів реєстрації заявок по електропостачанні за 2011-2013 роки. Суд вважає, що посилання відповідача [PERSON] на відсутність у неї обов'язку сплачувати за житлово-комунальні послуги через неукладення позивачем з нею договору про надання житлово-комунальних послуг не заслуговують на увагу з огляду на наступне. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач в період заборгованості з лютого 2016 року сплачувала за житлово-комунальні послуги, що свідчить про наявність договірних відносин між нею та позивачем. Пунктом першим частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13, згідно якої споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Відповідно до ч. 1-5 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Враховуючи вищевикладене, посилання відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] на те, що житлово-комунальні послуги не надавались або надавалися неякісно та/або не в повній мірі не заслуговують на увагу, оскільки докази звернення [PERSON] до ПП «УК «Управдом» у встановленому законодавством порядку з претензіями щодо не надання чи надання неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази про виклик представника ПП «УК «Управдом» для складання відповідних актів-претензій. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже тягар утримання майна, а в даному конкретному випадку сплати за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, несе його власник - відповідач [PERSON], в зв'язку з чим заборгованість підлягає до стягнення з останньої. Виходячи з наведеного у задоволенні вимог до відповідача [PERSON] суд знаходить відмовити, оскільки вона не є власником квартири. Визначаючи розмір заборгованості суд виходить із наступного. Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заявили клопотання про застосування строку позовної давності. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності. Судовий наказ від 21.05.2013 року про стягнення з боржників [PERSON], [PERSON] заборгованості за комунальні послуги був виданий на підставі поданої ПП «УК «Управдом» заяви про видачу судового наказу. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 14.06.2013 року судовий наказ скасовано. Позов пред'явлений лише 13.07.2016 року. Оскільки Законом України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено сплату щомісячних платежів за оплату послуг, перебіг трирічного строку позовної давності щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а тому стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає борг у межах строку позовної давності за період з 01.10.2013 року по 01.10.2016 року (дата, на яку визначений борг згідно із заявою про збільшення позовних вимог), що становить 2676 грн. 60 коп. (з 01.10.2013 року по 01.10.2015 року: 25 міс. х 87 грн. 12 коп. = 2178 грн.; з 01.11.2015 року по 01.10.2016 року - згідно нарахованої субсидії 693 грн. 46 коп.; 2178 грн. + 693 грн. 46 коп. = 2871 грн. 46 коп. нарахованих позивачем - 194 грн. 86 коп. сплачених відповідачем = 2676 грн. 60 коп.), а тому позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати здійснені позивачем та документально підтверджені у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на його користь пропорційно до задоволених позовних вимог (57,42%). На підставі ст.ст. 256-264, 267, 322, 509, 526 ЦК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги",

Outcome: partial