Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд стягнути з [PERSON] на його користь завдану йому майнову шкоду (збитки) вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в розмірі 30 550 грн., що складає вартість викраденого майна, та 2900 доларів США по офіційному курсу НБУ на день виплати боргу, стягнути з [PERSON] на його користь завдану йому моральну (немайнову) шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в розмірі 12 000 грн., посилаючись на те, що Він, [PERSON], та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS], який отримати у власність в порядку спадкування. На подвір'ї він будує новий будинок, а проживає в старому. В березні 2014 року він перебував в АР Крим, а в будинку нікого не було. В один із днів початку березня 2014 року [PERSON] близько 23 години, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що власник господарства відсутній та перебуває в АР Крим, прийшов до огородженого парканом господарства [ADDRESS] та належить йому, [PERSON], до якого зайшов через незамкнені ворота. Перебуваючи на подвір'ї вказаного домогосподарства, за допомогою гаєчного ключа та металевого лому, принесених з дому, з конструкції будівельного крану, [PERSON] демонтував електричний двигун потужністю 5 КВТ з муфтою, вартістю 3500 грн. Далі з бетономішалки, яка також знаходилася на подвір'ї господарства, демонтував електричний двигун потужністю 1.3 КВТ з редуктором, вартістю 3400 грн. та електродвигун з деревообробного станка потужністю 3 КВТ, вартістю 3500 грн. Потім, з вказаного вище крану, за допомогою металевого лому зняв 24 штуки металевих противаг, вартістю по 50 грн. кожна на суму 1200 грн. Після цього викрав дві чавунні труби діаметром 80 мм. та довжиною по 3 м кожна, вартістю 200 грн., які знаходилися під стіною будинку. Все викрадене за декілька разів виніс з вказаного господарства та розпорядився ним за власним розсудом. Крім того, [PERSON], продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів один із днів початку березня 2014 року, близько 24 години, повторно прийшов до огородженого парканом господарства [ADDRESS] та належить йому, [PERSON], до якого знову зайшов через відкриті ворота. Під час перебування на подвір'ї домогосподарства викрав металеву вагонетку, вартістю 500 грн. та два металеві корита, вартістю 1000 грн. які всі використовувалися до будівельного крану. Далі, через відсутні вхідні двері зайшов до приміщення будинку, який знаходиться в стадії будівництва та підійшовши до дверей кладової кімнати, за допомогою металевого лому, принесеного з дому, витягнув раму дверей вказаної кімнати, звідки таємно від оточуючих вчинив крадіжку електродвигуна потужністю 2.2 КВТ, вартістю 3000 грн., водяного насосу, вартістю 1800 грн., водяного насосу, вартістю 2000 грн., червячного редуктора марки Т І00, вартістю 3000 грн. саморобного автоклаву, вартістю 750 грн., електричну реверсну дрель марки «Інтерскол», вартістю 750 грн., саморобний електрозварювальний апарат, вартістю 1500 грн., 4 труби із нержавіючої сталі діаметром 32 мм. та довжиною кожної по 2 метри, вартістю 200 грн., два кутники розміром 100 x 100 мм довжиною кожного по 2 м, вартістю 200 грн., шість кутників розміром 50 x 50 мм довжиною кожного по 2 м. вартістю 480 грн., набір інструментів для автомеханіка на 77 одиниць, вартістю 850 грн.; три трубні ключі, вартістю 300 грн., будівельний рівень іноземного виробництва, вартістю 50 грн., будівельний рівень іноземного виробництва, вартістю 100 грн., 50 метрів чотирьохжильного мідного електричного кабелю, два б/у колеса марки БЦ-20 з дисками до автомобіля ВАЗ, вартістю 400 грн., блок двигуна до автомобіля «Ямаха», вартістю 500 грн., трос металевий довжиною 50 м. вартістю 150 грн., електродвигун потужністю 2.2 КВТ з ківшом та компресором, вартістю 1400 грн., сапу з нержавіючої сталі, вартістю 40 грн., каністру ємністю на 20 літрів із нержавіючої сталі, вартістю 120 грн., каструлю ємністю на 50 літрів із нержавіючої сталі, вартістю 85 грн., металеву коробку з різними столярними предметами, вартістю 100 грн., грошові кошти в сумі 2900 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.03.2014 року становить 23179,7 грн. Оскільки було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, слідчий Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області 15.03.2014 року вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочав досудове розслідування кримінального провадження №1201410190000165. Відповідно до рішення суду [PERSON] викрав 2900 доларів США, що складало за курсом НБУ станом на 14.03.2014 року 23279,7грн. (курс 7.993грн.). Тепер на даний момент засуджений не сплатив жодної копійки, а курс долара на даний момент складає 16,5 грн. Таким чином, матеріальна шкода, завдана потерпілому [PERSON] в результаті крадіжки складає 77 825 грн. 18.12.2014 року Кагарлицький районний суд прийняв рішення у даному кримінальному провадженні, яким визнав [PERSON] винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначив йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. У відповідності до ст..75 КК України звільнив засудженого [PERSON] від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки, якщо він протягом визначеного судом іспитовою строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки відповідно до ст. 76 КК України. Відповідної до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільною права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі. Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз'яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Оскільки, в результаті неправомірних та винних дій обвинуваченого було заподіяно потерпілому майнової шкоди у вигляді крадіжки майна, потерпілим спричинено майнову шкоду у розмірі 77 825 грн., які є збитками (шкодою) та, відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, підлягають відшкодуванню обвинуваченим у повному обсязі. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями обвинуваченого також завдано потерпілому немайнових втрат, тобто моральної шкоди. Відшкодування моральної шкоди передбачене статтею 23 Цивільного кодексу України. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Йому, [PERSON], було дуже боляче на душі, коли він побачив розкурочене злочинцем господарство. Адже він викрав не лише речі, які залишилися їм від батьків, а ще й, демонтувавши електромотори та провід з бетономішалки, деревообробного станка та електрокрана, тобто він практично знищив ці пристрої. Він дуже переживав з цього приводу, адже він не може тепер добудовувати свій будинок без цих приладів та інших інструментів, які були викрадені. На даний час намагається відновити їх, а для цього потрібно неабиякі моральні і матеріальні зусилля. Отже, спричинена йому моральна шкода полягає у спричинених моральних стражданнях, які позначили негативні зміни у житті потерпілих: щоденні думки та спогади про наслідки крадіжки, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні: знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Отже, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховним судом України в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При ньому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Одночасно, доводить до відома суд про те, що на момент звернення з цим позовом, засуджений не сплатив жодної копійки в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої його неправомірними, суспільно-небезпечними діями, хоча написав розписку про те, що відшкодує завдану шкоду, але мабуть для того, щоб вони попросили суд не позбавляти його волі. Одним словом, «байдужість» з боку потерпілого як до скоєного злочину так і до його наслідків та поновлення прав потерпілого. Відповідач уточнені позовні вимоги позивача визнав частково. Матеріальну шкоду визнав в частині вартості викрадених речей. Моральну шкоду визнав в розмірі 6000 грн. Щодо викрадення коштів у доларах не визнав повністю. Зобов'язується сплатити, оскільки в дійсності вчинив злочин та спричинив не зручності позивачу. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутись за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 18 грудня 2014 року відповідач був визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за те, що він в один із днів початку березня 2014 року, близько 23 години, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що власник господарства відсутній та перебуває в АР Крим, прийшов до огородженого парканом господарства [ADDRESS] та належить [PERSON], до якого зайшов через незамкнені ворота. Перебуваючи на подвір'ї вказаного домогосподарства, за допомогою гаєчного ключа та металевого лому, принесених з дому, з конструкції будівельного крану, [PERSON], демонтував електричний двигун потужністю 5 КВТ з муфтою, вартістю 3500 грн. Далі з бетономішалки, яка також знаходилася на подвір'ї господарства, демонтував електричний двигун потужністю 1,3 КВТ з редуктором, вартістю 3400 грн. та електродвигун з деревообробного станка потужністю 3 КВТ, вартістю 3500 грн. Потім, з вказаного вище крану, за допомогою металевого лому зняв 24 штуки металевих противаг, вартістю по 50 грн. кожна на суму 1200 грн. Після цього викрав дві чавунні труби діаметром 80 мм. та довжиною по 3 м кожна, вартістю 200 грн., які знаходилися під стіною будинку. Все викрадене за декілька разів виніс з вказаного господарства та розпорядився ним за власним розсудом. Крім того, [PERSON], продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів один із днів початку березня 2014 року, близько 24 години, повторно прийшов до огородженого парканом господарства [ADDRESS] та належить [PERSON], до якого знову зайшов через відкриті ворота. Під час перебування на подвір'ї домогосподарства викрав металеву вагонетку, вартістю 500 грн. та два металеві корита, вартістю 1000 грн., які всі використовувалися до будівельного крану. Далі, через відсутні вхідні двері зайшов до приміщення будинку, який знаходиться на стадії будівництва та підійшовши до дверей кладової кімнати, за допомогою металевого лому, принесеного з дому, витягнув раму дверей вказаної кімнати, звідки таємно від оточуючих вчинив крадіжку електродвигуна потужністю 2,2 КВТ, вартістю 3000 грн., водяного насосу, вартістю 1800 грн., водяного насосу, вартістю 2000 грн., черв'ячного редуктора марки Т100, вартістю 3000 грн., саморобного автоклаву, вартістю 750 грн., електричну реверсну дрель марки «Інтерскол», вартістю 750 грн., саморобний електрозварювальний апарат, вартістю 1500 грн., 4 труби із нержавіючої сталі діаметром 32 мм. та довжиною кожної по 2 метри, вартістю 200 грн., два кутники розміром 100х100 мм довжиною кожного по 2 м, вартістю 200 грн., шість кутників розміром 50х50 мм довжиною кожного по 2 м, вартістю 480 грн., набір інструментів для автомеханіка на 77 одиниць, вартістю 850 грн.; три трубні ключі, вартістю 300 грн.. будівельний рівень іноземного виробництва, вартістю 50 грн., будівельний рівень іноземного виробництва, вартістю 100 грн., 50 метрів чотирьохжильного мідного електричного кабелю, два б/у колеса марки БЦ-20 з дисками до автомобіля ВАЗ, вартістю 400 грн., блок двигуна до автомобіля «Ямаха», вартістю 500 грн., трос металевий довжиною 50 м, вартістю 150 грн., електродвигун потужністю 2,2 КВТ з ківшом та компресором, вартістю 1400 грн., каністру ємністю на 20 літрів із нержавіючої сталі, вартістю 120 грн., металеву коробку з різними столярними предметами, вартістю 100 грн., грошові кошти в сумі 2900 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 14.03.2014 року становить 23179,7 грн. та майно, що належить потерпілій [PERSON], а саме: бензокосу «Штіль», вартістю 800 грн. Після цього, перебуваючи на подвір'ї господарства, через незамкнені вхідні двері проник до приміщення льоху, що належить потерпілій [PERSON], звідки таємно від оточуючих, вчинив крадіжку майна, яке належить потерпілій, а саме: алюмінієву каструлю ємністю на 100 літрів, вартістю 220 грн., алюмінієву каструлю ємністю на 30 літрів, вартістю 80 грн., алюмінієву каструлю ємністю на 50 літрів, вартістю 110 грн. Все викрадене за декілька разів виніс із вказаного господарства та розпорядившись ним за власним розсудом, спричинивши потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду на суму 53 379,70 грн. Вказаний вирок, що набрав законної сили, відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України є обов'язковим для суду щодо з'ясування питань, чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, судом встановлено, що відповідачем завдано матеріальну та моральну шкоду позивачу внаслідок вчинення злочину. За ст. 128 КПК України від 13.04.2012 № 4651-VI ч.7 особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна, покладаючи на відповідача обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Отже, [PERSON] повинен нести відповідальність на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення ії цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв'язку із заподіяною позивачці матеріальною та моральною шкодою. При вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 30 550 грн., що складає вартість викраденого майна, та 2900 доларів США по офіційному курсу НБУ на день виплати боргу, то суд рахує, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають до частково задоволення, а саме: вартість викраденого майна в сумі 30 200 грн. 00 коп. та кошти в розмірі 2900 доларів США, що станом на 26.02.2015 року становить 81 334 грн. 36 коп., а в іншій частині вимог відмовляє, оскільки майно, яке знайдено під час розгляду справи було повернуто, тому його вартість виключається з вартості матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; · у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї; · у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує: характер страждань які пов'язані з майновими втратами, їх обсяг та тривалість; тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивача. Вирішуючи позивні вимоги, що стягнення з відповідача моральної шкоди суд враховує характер та обсяг моральних страждань позивача, їх тривалість, інші конкретні обставини справи, а саме те, що дана шкоди були понесена ним в результаті злочинних та умисних дій відповідача, порушення в результаті укладу життя позивача, вимоги розумності і справедливості, та вважає справедливою та співрозмірною відшкодування моральної шкоди в розмірі 6000 грн., а в іншій частині відмовляє. Судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до суми задоволених вимог майнового та немайнового характеру (відповідно 1 115,35 грн. та 243,60 грн. ) суд стягує в дохід держави з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial