Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 вересня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем, про що Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зроблений відповідний актовий запис за № 92. Від шлюбу вони з відповідачем мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що на даний час вона перебуває з відповідачем у шлюбі, але проживають окремо і спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріально їй та дитині не допомагає, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання, витрачає гроші на свої потреби та інтересами сімї не цікавиться. Дитина повністю знаходяться на її утриманні З посиланням на ст.ст. 180, 182 СК України, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 щомісяця до досягнення ним повноліття Крім того позивачка вважає, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти в розмірі 1/4 на її утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві, пояснити підстави визначення аліментів саме в такому розмірі суду не змогла. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково , та пояснив, що він згоден сплачувати 1/6 частину заробітку на утримання дитини та 1/6 частину заробітку на утримання дружини. Вважає, що такого розміру аліментів буде достатньо зазначеним особам для проживання. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а ст. 184 цього Кодексу передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, при цьому визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 16 вересня 2016 року (а.с. 4), в період якого у них народилась дитина: син [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до довідки ТОВ «МЕТАН-ТОРГ» [PERSON] працює на даному підприємстві на посаді наповнювача балонів та має сукупний дохід за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року 18392 грн. 39 коп. (а.с.\~29). Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини позивачці регулярно не надає, хоча зобовязаний це робити. При цьому будь-якої домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, сторони не надали суду доказів укладання між собою відповідного договору про сплату аліментів на дитину, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує як стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який працює та отримує заробітну плату за місцем роботи, так і дітей, їх вік та потреби, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач має прибутки, а права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Згідно положень ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON], який не досяг трирічного віку, при цьому відповідач працює, тобто має можливість утримувати дружину, у звязку з чим суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення на її утримання аліментів до досягнення дитиною трирічного віку є обґрунтованими і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до трьох років в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно до 05 лютого 2020 року, тобто до дати коли, [PERSON] досягне трирічного віку. Вимогу позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ? частині доходу відповідачу, суд не приймає, оскільки вважає, що такий розмір є завищеним, при цьому позивачкою не доводено суду необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі. Також, у звязку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial