Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

вберезні 2020 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08.04.2011 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним підписана заява б/н від 08.04.2011 року. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 1000,00 грн., в подальшому розмір кредитного ліміту зменшився до 630,00 грн.. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду та підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Таріфами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Таким чином, Відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімальної обов`язковий платежу. Позивач, в порушення умов договору, не виконував належним чином зобов`язання та не здійснював погашення кредиту та процентів за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом 24.02.2020 року має заборгованість 18910,75 грн., яка складається з наступного: 622,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12871,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4040,00 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 876,70 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.04.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.09.2020 року справу передано до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.10.2020 року справу прийнято до провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.04.2021 року постановлено проведення заочного розгляду справи. Представник позивача до суду не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08 квітня 2011 року відповідач [PERSON] надав Банку Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку про надання кредитного ліміту, та отримав кредит у розмірі 1000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було зменшено до 630,00 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил передбачено, що у разі порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, відповідачем [PERSON] умови договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, а також проценти за його користування, перевитратам платіжного ліміту, а також сплаті комісії, крім того при порушенні позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме: в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором станом на 24.02.2020 року відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість в розмірі 18910,75 грн., яка складається з наступного: 622,73 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 12871,32 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4040,00 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 876,70 грн. - штраф (процентна складова). За змістом частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Отже вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише штрафи та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення пені. Таким чином, на підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за кредитом в сумі 14870,75 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 622,73 гривень, заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 12871,32 гривень, штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 гривень, штраф (процентна складова) у розмірі 876,70 гривень. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial