Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 16.09.2017 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір завдатку. Вказаний договір укладено з метою забезпечення ними своїх зобов`язань щодо укладення до 05.10.2017 року включно договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0565 гектарів, кадастровий номер 6510136300:01:001:0862, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових на нерухоме майно 378565465101, і житлового будинку загальною площею 271,8 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1344229665101, розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальна вартість яких за домовленістю сторін має бути еквівалентна 160\~000,00 доларів США. На підтвердження свого зобов`язання [PERSON] передала [PERSON] завдаток в сумі 26160,00 грн., що еквівалентно 1000,00 доларів США. Факт одержання грошей [PERSON] підтверджується розпискою, написано власноручно 16.09.2017 року. В свою чергу відповідач [PERSON] зобов`язалася до 05.10.2017 року відчужити шляхом продажу позивачу належну їй земельну ділянку і житловий будинок за обумовлену суму, еквіваленту 160\~000,00 дол.США. Сторони у договорі завдатку передбачили санкції за невиконання ними взятих на себе за цим договором зобов`язань у вигляді несприятливих наслідків для них, а саме: якщо [PERSON] не виконує або порушить своє зобов`язання у визначений термін і на обумовлених умовах придбати земельну ділянку і житловий будинок на ній, завдаток залишається у кредитора, тобто у відповідача; якщо кредитор, тобто [PERSON] не виконує або порушить своє зобов`язання у визначений термін і на обумовлених умовах продати земельну ділянку і житловий будинок на ній, вона зобов`язана у триденний строк повернути боржнику, тобто [PERSON] подвійну суму завдатку у національній валюті гривні сума якого на день повернення має бути еквівалентна 2000,00 дол.США. Повернення завдатку має бути здійснено готівкою шляхом передачі кредитором боржнику грошей, що буде підтверджується розпискою, написано боржником. 26 і 27 вересня 2017 року [PERSON] разом із представником [PERSON] , директором ТОВ «Брок консалтинг» подали документи приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г. для вчинення правочину щодо відчуження земельної ділянки і житлового будинку на ній. Оскільки подані документи нотаріусу для купівлі-продажу нерухомого майна виявилися підробленими, оформлення правочину щодо відчуження нерухомого майна не відбулося. Позивач відмовився купувати житловий будинок на таких умовах, оскільки відповідач в силу ч.2 ст.331 ЦК України не набула права власності на побудований житловий будинок. Житловий будинок не ведений в експлуатацію, а документи, які підтверджують будівництво житлового будинку і введення в експлуатацію підроблені. Отже, відчуження земельної ділянки і житлового будинку не відбулося, з вини продавця [PERSON] . Відповідач не повернув у триденний строк позивачу подвійну суму завдатку еквіваленту 2\~000,00 дол.США. На момент складання позовної заяви, тобто 22.10.2017 року курс гривні до долара США відповідно до повідомлення НБУ становить 2649,9950 грн. за 100 дол.США. Сума еквівалентна 2000,00 дол.США станом на 20.10.2017 року становить 52\~999,90 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 52999,90 грн. та понесені судові витрати. 13.09.2018 року позивач надав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій зазначив, що між сторонами не було укладено у нотаріальній формі договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а тому зобов`язання з купівлі-продажу нерухомого майна не виникло, а лише виникла попередня домовленість про те, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів вважається авансом, а не завдатком. Тому висувати перед судом вимогу про стягнення подвійної суми боргу, розраховану як завдаток, не доречно. У зв`язку з цим, позивач змінює предмет позову та заявляє перед судом вимогу про стягнення з відповідача тієї суми коштів, яка була передана, а саме суму еквіваленту 1000 дол.США. Сума еквівалентна 1000 дол.США станом на 12.09.2018 року становить 28095,60 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 28095,60 грн. та судові витрати. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.11.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.09.2018 року розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників судового розгляду. Відповідач надав до суду відзив, згідно якого заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Відповідач вважає доводи та вимоги позовної заяви, з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову, незаконними, необґрунтованими, та такими, що не підлягає задоволенню. На теперішній час сума була повернута отриманого відповідачем авансу в розмірі 1000 дол.США. Представник позивача в судовому засіданні позов, з урахуванням зміни, підтримав повністю, просив його задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у позові. зазначив, що не з вини відповідача не відбулося укладення договору купівлі-продажу, а саме сторона відповідача відмовилася від його укладання. Син позивачки повернув аванс у розмірі 1000 доларів США представнику позивача [PERSON] у присутності працівників ТОВ «Брок-консалтинг», проте відповідна розписка оформлена не була, а тому був обізнаний щодо обставин, які є предметом розгляду в суді, тому це не потребує значної кількості часу для підготовки позову до суду та здійснення представництва інтересів позивача. Також просив відмовити у задоволенні вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу, з урахуванням обставин, зазначених в клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки їх розмір є неспівмірним з виконаними роботами, та, незважаючи на те, що покупцем за договором виступала [PERSON] , саме [PERSON] (її зять) визначався з варіантом нерухомості та умовами. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволені з підстав викладених у позові. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановлений законом порядку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.09.2017 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір завдатку. Вказаний договір укладено з метою забезпечення ними своїх зобов`язань щодо укладення до 05.10.2017 року включно договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0565 гектарів, кадастровий номер 6510136300:01:001:0862, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових на нерухоме майно 378565465101, і житлового будинку загальною площею 271,8 м.кв., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1344229665101, розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальна вартість яких за домовленістю сторін має бути еквівалентна 160\~000,00 доларів США. Згідно п.1 вказаного договору на підтвердження свого зобов`язання, що полягає у визначений термін придбанні шляхом купівлі у кредитора зазначених вище земельної ділянки і житлового будинку за обумовлену і визначену суму коштів, зазначеної вище і на забезпечення його виконання боржник передає кредитору у рахунок належних з нього платежів завдаток в сумі 26160,00 грн., що еквівалентно 1000,00 дол.США за офіційним курсом Національного Банку України гривні до долара США (26.16 грн. за 1 долар США) станом на 15.09.2017 року. Відповідно до п.п.2,3 договору кредитор зобов`язався відчужити шляхом продажу боржнику у визначений термін зазначені вище земельну ділянку і житловий будинок за обумовлену і визначену суму коштів, зазначеної вище. При оплаті боржником коштів кредиту за придбання земельної ділянки і житлового будинку, про які йдеться, передана сума коштів як завдаток зараховується авансом. Згідно п.4 договору факт одержання грошей підтверджується розпискою, написаною кредитором в момент передачі ними своїх зобов`язань. Згідно розписки від 16.09.2017 року [PERSON] передала [PERSON] завдаток в сумі 26160,00 грн., що еквівалентно 1000,00 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України гривні до долара США (26.16 грн. за 1 долар США) станом на 15.09.2017 року. Сторони у договорі завдатку передбачили санкції за невиконання ними взятих на себе за цим договором зобов`язань у вигляді несприятливих наслідків для них, а саме: якщо [PERSON] не виконує або порушить своє зобов`язання у визначений термін і на обумовлених умовах придбати земельну ділянку і житловий будинок на ній, завдаток залишається у кредитора, тобто у відповідача; якщо кредитор, тобто [PERSON] не виконує або порушить своє зобов`язання у визначений термін і на обумовлених умовах продати земельну ділянку і житловий будинок на ній, вона зобов`язана у триденний строк повернути боржнику, тобто [PERSON] подвійну суму завдатку у національній валюті гривні сума якого на день повернення має бути еквівалентна 2000,00 дол.США. Повернення завдатку має бути здійснено готівкою шляхом передачі кредитором боржнику грошей, що буде підтверджується розпискою, написано боржником. Сторони договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна в установленому законом порядку не уклали. Відповідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до положень ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. У випадку купівлі-продажу об`єкта нерухомості з попередньою оплатою це визначення можна розуміти так: завдаток - це грошова сума, що видається продавцю покупцем в рахунок належних з нього платежів за укладеним договором купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, на підтвердження купівлі і на забезпечення (на випадок порушення зобов`язань) виконання покупцем або продавцем умов (вже) укладеного договору. Однією з функцій завдатку є забезпечення існуючого зобов`язання (обов`язків за договором), тобто "каральна" функція, яка полягає в тому, що: а) сума завдатку залишається у продавця, якщо порушення зобов`язання, зокрема відмова від вже укладеного договору, сталося з вини покупця; б) продавець зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку, якщо порушення зобов`язання, зокрема відмова від вже укладеного договору, сталося з вини продавця (ч.1 ст. 571 ЦК України). Визначальний фактор для можливості застосування цієї норми - це зобов`язання. Головними ознаками завдатку та обов`язковими умовами правомірного застосування його забезпечувальної функції є: письмова форма вчинення правочину щодо забезпечення виконання зобов`язань завдатком (розписка, акт, письмовий договір завдатку тощо) (ч.1 ст. 547 ЦК України); факт укладення основного договору, наприклад, договору купівлі-продажу об`єкта нерухомості, яким встановлено, що його виконання забезпечується завдатком (ч.1 ст. 548 ЦК України). Отже, гроші, передані майбутнім покупцем потенційному продавцю за усною чи, навіть, письмовою домовленістю, але до укладення основного договору, ще не є завдатком, не виконують забезпечувальної функції, а відтак їх видача не має правових наслідків для продавця. На відміну від завдатку акти цивільного законодавства не дають конкретного визначення терміну «аванс», однак положення частини другої статті 570 ЦК України вказують на те, що авансом вважається сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, і відносно якої встановлено, що ця сума не є завдатком. Іншими словами, будь-які кошти, які не мають ознак завдатку, тобто: передані в рахунок належних з покупця майбутніх платежів, але до укладення основного договору; видані за домовленістю (правочином) неписьмової форми, - це аванс, який, за законом, не наділений забезпечувальними (штрафними) властивостями, а виконує лише одну функцію - платіжну. Факт видачі авансу не зобов`язує сторони виконувати умови попередніх домовленостей. Видавши та отримавши на стадії попередньої домовленості оплату у формі авансу сторони ще наділені правом відмовитися від укладення основного договору. В даному випадку [PERSON] просить стягнути грошові кошти за невиконання відповідачем зобов`язань з продажу позивачу спірної нерухомості, передача яких в письмовій формі відповідним договором (договір завдатку тощо) не оформлювалась та нотаріально посвідченою не була, а тому суд приходить до висновку, що отримані [PERSON] кошти у розмірі 26160,00 грн., згідно розписки від 16.09.2017 року, є авансом та підлягають стягненню з останньої на користь позивача саме як аванс. Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що сума авансу у розмірі 1000 доларів США або еквівалент 26160,00 гривень була повернута позивачу відповідачем, суду не надано, а сторона позивача зазначену обставину спростовує та наполягає на задоволенні позову. Суд не приймає до уваги покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] щодо повернення сином позивача суми авансу, так як факти отримання грошових коштів має бути підтверджений письмовими доказами, з урахуванням вимог ч.2 ст.78 ЦПК України, оскільки покази свідків є недопустимим доказом цього. Таким чином, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] частково у розмірі 26160,00 грн., згідно розписки від 16.09.2017 року. Що стосується вимог позивача про стягнення судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1,ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи судові витрати позивача складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі згідно ч.1 ст.141 ЦПК України. Представник відповідача заперечувала проти стягнення витрат на правову допомогу у зазначеному розмірі, посилаючись на їх не співмірність із складністю справи, виконаних адвокатом робіт та обсягом наданих послуг. Між адвокатом Ставрост Р.Ю. та позивачем [PERSON] 17.10.2017 року було укладено договір №07 про надання правової допомоги. Також суду надана копія специфікації до договору про надання правової допомоги від 17.10.2017 року №07; детальний опис робіт виконаних адвокатом [PERSON] в процесі надання правничої допомоги за договором №07 від 17.10.2017 року; копії актів про надання правової допомоги від 10.11.2017 року №1, від 10.01.2018 року №2, від 02.02.2018 року №3, від 02.05.2018 року №4, від 14.09.2018 року №5. Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, загальна сума судових витрат за надання правничої допомоги складає 23218,13 грн. (21783,33 грн. вартість фактично виконаних робіт, 688,20 грн. витрати, пов`язані з копіюванням та друком документів, 604,00 грн. витрати, понесені на паливно-мастильні матеріали, 142,60 грн. інші документально підтверджені витрати). При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial