Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду і вказала, що 26.03.2017 року біля 20 год. 40 хв. відповідас [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись автодорогою Р-24 сполученням «Татарів-Кам`янець-Подільський» в с. В.Вербіж Коломийського району по вул. Т.Шевченка в напрямку м. Коломия не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку в результаті чого допустив наїзд на пішохода [PERSON] , яка рухалася в попутньому напрямку по краю проїзної частини дороги. Внаслідок даної ДТП вона, позивачка [PERSON] згідно висновку судово-медичної експертизи від 12.07.2017 року отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лобкової та сідничної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом головки правої стегнової кістки із зміщенням відломків , переломом лівої ключиці із зміщенням відломків, закрита черепно-мозкова травма з струсом головного мозку, рана голови та рана в ділянці лівого стегна. Тілесні ушкодження у вигляді лобкової та сідничної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом головки правої стегнової кістки із зміщенням відломків, переломом лівої ключиці із зміщенням відломків відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечними в момент спричинення. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок заподіяних ушкоджень вона змушена була пройти обстеження та отримати відповідне лікування для відновлення здоров`я, а також лікування в санаторії, на що нею було витрачено всього 64 385,20 грн. Крім того, в момент заподіяння прилюдних тілесних ушкоджень вона перенесла значний моральний дискомфорт, який супроводжувався болісними відчуттями, пережила емоційний стрес, що посилювався почуттям розгубленості, образи, тривоги, страху за своє життя та здоров`я. Наслідки пережитої травми призвели до появи негативних психоматичних та психоемоційних змін: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, насторога, невпевненість в собі, тривога із приводу майбутнього. Внаслідок протиправних дій [PERSON] їй завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного особистого, суспільного та професійного життя та інших негативних явищ. Просить суд стягнути із [PERSON] на її користь 64 385,20 грн. матеріальної шкоди та 100 000грн. моральної шкоди. В судовому засіданні 16 грудня 2019 року позивачка виявила бажання збільшити моральну шкоду до 500 000 грн., відповідно суд надав їй час для оформлення в письмовому вигляді відповідного уточнення до позовної заяви про збільшення позовних вимог з метою ознайомити з таким уточненням відповідача. Уточнення про збільшення позовних вимог - моральної шкоди на сумму 500 000 грн. - надійшло до суду 17 січня 2020 року і було направлено відповідачу. Жодних відомостей від відповідача про те, що він отримав уточнення до позовних вимог, суд не отримав. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є клопотання від відповідача в про слухання справи у його відсутність від 24.11.2019 року (а.с.102). Заслухавши пояснення представника позивачки,позивачку, розглянувши письмове клопотання відповідача, дослідивши подані суду письмові матеріали, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 26.03.2017 року біля 20 год. 40 хв. відповідач [PERSON] керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись автодорогою Р-24 сполученням «Татарів-Кам`янець-Подільський» в с.В.Вербіж Коломийського району по вул. Т.Шевченка в напрямку м. Коломия не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку в результаті чого допустив наїзд на пішохода - позивачку [PERSON] , яка рухалася в попутньому напрямку по краю проїзної частини дороги. Внаслідок даної ДТП позивачка [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лобкової та сідничної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом головки правої стегнової кістки із зміщенням відломків, переломом лівої ключиці із зміщенням відломків, закрита черепно-мозкова травма з струсом головного мозку, рана голови та рана в ділянці лівого стегна. По даному факту 27.03.2017 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12017090180000318. В ході досудового розслідування було проведено судово-медичну експертизу, якою встановлено, що позивачці [PERSON] заподіяні тілесні ушкодження у вигляді лобкової та сідничної кістки зліва зі зміщенням відламків, перелом головки правої стегнової кістки із зміщенням відломків, переломом лівої ключиці із зміщенням відломків відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, але не є небезпечними в момент спричинення. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок заподіяних ушкоджень позивачкою [PERSON] на лікування витрачено 64 385,20 грн., що підтверджується копіями квитанцій та товарних чеків (а.с.5-29). Вироком Коломийського міськрайонного суду від 14 лютого 2019 року відповідача [PERSON] було засуджено за ст.286 ч.1 КК України до 6 місяців арешту з відбуттям на гауптвахті. Цивільний позов було задоволено частково, стягнуто на користь позивачки 100000 грн. моральної шкоди. В мотивувальній частині вироку зазначено , що відповідачем відшкодовано позивачці 24600 грн. в рахунок понесених матеріальних витрат. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 червня 2019 року вирок залишено в силі в частині покарання, цивільний позов скасовано,повернуто до Коломийського міськрайонного суду на новий розгляд. Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом. В силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої злочином, в розмірі 64385,20 гривень, що становить вартість витрат на лікування, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Однак, при цьому слід врахувати,що відповідач вже відшкодував матеріальну шкоди на суму 24600 грн., відповідно відшкодуванню матеріальної шкоди підлягає сума 64385,20 грн. (завдана матеріальна шкода) - 24600 грн.(відшкодована сума)=39 785,2 грн.- сума що підлягає відшкодуванню в якості матеріальної шкоди. На підставі ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4„Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивачка пред`явила вимогу про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення відносно неї злочину та заподіяння тілесних ушкоджень спочатку в сумі 100000 грн.,про що зазначила в своєму цивільному позові в рамках кримінального провадження. В подальшому в судовому засіданні 16 грудня 2019 року збільшила вимоги про стягнення моральної шкоди до 500 000 грн. У відповідності до ч.2 п/п.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що вимоги позивачки в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, оскільки внаслідок вчинення злочину позивачка зазнала душевних страждань, перенесла стрес, знаходилася тривалий час на лікуванні, перенесла неодноразове хірургічне втручання, а відповідно біль та страждання, змушена була змінити спосіб життя та повсякденну поведінку, отримала 3 групу інвалідності. В частині матеріальної шкоди вимоги позову також підлягають до часткового задоволення, враховуючи часткове погашення відповідачем нанесеної матеріальної шкоди.

Outcome: partial