Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

товариство з обмеженою відповідальністю "Вендор-Фінанс" звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання кредиту. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що ТОВ «ВЕНДОР - ФІНАНС» є офіційно зареєстрованою фінансовою установою(фінансовою компанією) яка здійснює діяльність з надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.01.2017 № 163). Між Товариством та відповідачем було укладено Договір про надання фінансового кредиту №КП13-00121 від 09.10.2017 р. Згідно умов договору позичальник зобов`язувався: повернути наданий йому кредит у розмірі 7000,00 грн. здійснювати погашення кредиту та процентів єдиним платежем в розмірі 1557,60 грн. відповідно до Графіку внесків за кредитним договором, в т.ч. сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 18,0% за період 30 днів від суми наданого кредиту. Кінцевим терміном повернення кредитних коштів є 05.08.2018 р. Кредитні кошти відповідач отримав згідно Видаткового касового ордеру від 09.10.2017 року. Позичальником не виконано умови Договору, не сплачувались проценти та не сплачувався кредит. Востаннє погашення кредиту здійснювалось ще в липні 2018 р. Сума неповерненого тіла кредиту складає 4 828,49 грн. Заборгованість по процентах нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, станом на 01.07.2019 р. складає 12 380,83 грн. Також, за порушення зобов`язань, згідно п. 4.1. Договору, нараховано штрафні санкції у вигляді 50,00 грн. штрафу за кожен випадок порушення умов договору. Заборгованість по штрафу складає 100,00 грн. Загальний розмір заборгованості станом на 01.07.2019 р. складає 17309,32 грн. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору про надання фінансового кредиту № КП 13-00121 від 09 жовтня 2017 року в розмірі 17309,32 грн. та 1921 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. ТзОВ «Фендор-фінанс» є фінансовою установою , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 29.03.2016 р. 09.10.2017 р. між сторонами було укладено договір № КП 13-00121 про надання фінансового кредиту. Відповідно до умов договору позивач як кредитодавець зобов`язався надати відповідачу як позичальнику кредитні кошти, відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використати по повернути кредитодавцю кредитні кошти(грошові кошти) в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.1.3 договору кредитні кошти надаються в сумі 7000,00 грн. П.1.4 кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю плату в розмірі 18,00% річних за період від суми наданого кредиту, нарахування проводиться за кожен день користування кредитом, та включають в себе вартість послуг, пов`язаних з обслуговуванням кредиту, підлягають сплаті позичальником кредитодавцю в день повернення суми кредиту. Згідно п.1.5 договору кредитні кошт надаються строком на 10 періодів, а саме з 09.10.2017 р. по 05.06.2018 р. П.2.2 договору встановлено, що кредитні кошти та проценти за користування кредитом, повертаються позичальником у касу або на рахунок кредитодавця в строки відповідно до «Графіку внесків за кредитним договором», єдиним платежем, що становить суму не менше 1557,60 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів та проценти за відповідний період. Відповідно до «Графіку внесків за кредитним договором» який міститься в п.2.2 договору сторони передбачили 10 щомісячних платежів, останній 05.08.2018 р. Відповідно до зазначеного графіку встановлено сторонами загальний розмір відсотків за користування кредитом в суиі 8576,03 грн. П.4.1 договору також встановлено відповідальність позичальника у вигляді штрафу в розмірі 100,00 грн. за кожен факт порушення умов договору(в разі несвоєчасної сплати позичальником «єдиного внеску» більше ніж 1 дня від дати зазначеної в п.2.2 цього договору). Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем свої зобов`язання по договору № КП 13-00121 про надання фінансового кредиту від 09.10.2017 р. було виконано, що підтверджується копією видаткового касового ордеру № 121 від 09.10.2017 р.(а.с.6). Відповідачем свої зобов`язання за кредитним договором не були виконані, заборгованість своєчасно та в повному обсязі не погашено. Відповідно до наданого позивачем розрахунку(а.с.10), за відповідачем рахується станом на 01.07.2019 р. заборгованість по договору про надання фінансового кредиту № КП 13-00121 від 09 жовтня 2017 року в розмірі 17309,32 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту - 4 828,49 грн., заборгованість по процентах нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом - 12380,83 грн.(за період з 09.10.2017 р. по 30.06.2019 р.), штраф - 100,00 грн. Оскільки відповідачем заборгованість по кредиту не оспорено, а тому вимоги позивача в частині стягнння заборгованості по кредиту в сумі 4 828,49 грн. підлягають до задоволення. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії договору 05.08.2018 р.. Отже, у межах строку кредитування по 05.08.2018 р. включно відповідач мав повертати кредит і сплачувати відсотки періодичними (щомісячними) платежами. Починаючи з 06 серпня 2018 р. у позичальника виник обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (по 05.08.2018 р.). В подальшому, права та інтереси позивача як фінансової установи підлягають захисту згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Проте, такі вимоги позивачем не заявлялися. При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Тому, стягненню з відповідача підлягають лише відсотки нараховані станом на 05.08.2018 р. Враховуючи, що відповідно до «Графіку внесків за кредитним договором (п.2.2 договору) сторонами було обумовлено загальний розмір відсотків за користування кредитом в сумі 8576,03 грн., згідно розрахунку заборгованості(а.с.10) відповідачем за період з 09.10.2017 р. по 30.07.2018 р. було сплачено 7228,49 грн. відсотків, а тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення відсотки тільки в розмірі 1347,54 грн. (8576,03 грн. - 7228,49 грн. = 1347,54 грн.), а не 12380,83 грн. за період з 09.10.2017 р. по 30.06.2019 р. як просить позивач. Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Оскільки п. 4.1 договору встановлено відповідальність позичальника у вигляді штрафу, розмір штрафу пред`явленого позивачем до стягнення з відповідача відповідає умовам договору, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.05.2006 р. в сумі 11737,73 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту - 4872,90 грн., заборгованість по відсоткам - 5026,93 грн. штраф - 500,00 грн.(фіксована частина), штраф - 494,99грн.(процентна складова). Враховуючи викладене,

Outcome: partial