Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 26 вересня 2015 року вона та відповідач перебували у шлюбі, що був зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року , яке набуло чинності 22 липня 2017 року, шлюб між сторонами по справі розірвано. Не дивлячись на негативне ставлення до позивача відповідачем, [PERSON] не заперечувала проти його участі у вихованні сина. Проте, під час їхнього сумісного проживання у шлюбі вихованням дитини та піклуванням про сина займалася вона особисто, відповідач участі у цьому не приймав. Після припинення сумісного проживання та подальшого розірвання шлюбу [PERSON] сина не відвідував. Враховуючи ті обставини, що позивач заперечувала проти його із сином побачень наодинці та на території його проживання, оскільки це викликало б стрес у дитини, позивач пропонувала такий порядок визначення способів участі батька у вихованні сина: один раз на тиждень у її присутності за місцем постійного проживання дитини (смт Комишуваха, вул. Артема, 42) за попередньою домовленістю з урахуванням стану здоровя сина, режиму сну, погодних умов та інших обставин, що мають істотне значення. На думку позивача, такий порядок визначення способів виховання та спілкування з дитиною відповідача сприяв би налагодженню його відносин із сином, оскільки до цього батько не приділяв уваги синові та тривалий час з ним взагалі не спілкувався. Проте відповідач на таку пропозицію не погодився та звернувся до органу опіки та піклування. Рішенням виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 01.11.2017 року №527 затверджено висновок ради опіки піклування від 25.10.2017 року «Про визначення способів участі у спілкуванні та вихованні батька, [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], 19.05.2016 р.н.». Згідно цього рішення та затвердженого ним висновку визначено наступний спосіб участі батька, [PERSON], [INFO], у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO] кожного тижня, у суботу та неділю з 12-00 до 17-00 години, у зручний для дитини час, за присутності матері, [PERSON], [INFO], за попередньою домовленістю по телефону. Спілкування має відбуватися один день на тиждень - на території проживання батька, один день на тиждень - на території проживання матері з урахуванням режиму сну, харчування малолітньої дитини та погодних умов. За неможливості зустрічі у визначені дні, за спільною згодою та домовленістю батьків, перенести зустріч на інший зручний для обох батьків день. У випадку, коли батько не скористався одним із днів для спілкування з дитиною на території проживання матері (субота), вважати таким днем наступний за цим днем (неділя). При винесенні цього рішення органом опіки та піклування не взято до уваги вік дитини та режим сну, не враховано заперечення позивача щодо зустрічей батька із сином на території його проживання, оскільки дитині лише півтора роки, він має змінюваний режим сну, інколи спить двічі на день (перший раз - приблизно з 11-00 години, другий - з 15-00, інколи - один раз (приблизно з 12-00 години). Після звернення відповідача до органу опіки та піклування мав місце випадок, коли позивач погодилася на побачення відповідача із [PERSON] за місцем проживання батька. Коли позивач разом з дитиною рухалися в автомобілі відповідач почав агресивно себе поводити: кричав та виказувати на адресу [PERSON] різкі образи. Все це відбувалося у присутності сина. В машині також перебувала мама відповідача. Проте на її зауваження відповідач жодним чином не реагував. Така поведінка відповідача свідчить не про бажання брати особисту участь у вихованні дитини, а про те, що будь- яке побачення із сином він використовує як можливість образити чи принизити її та вчинити сварку. З боку відповідача не має жодних проявів турботи про фізичне чи психічне здоров"я хлопчика. Позивач готова докласти зусиль для того, щоб налагодити відносини дитини з батьком, на її думку сину краще бачитися з батьком у її присутності та місцем мешкання дитини, оскільки, відповідач не працює, вона пропонує для побачень будній день - середу, оскільки інколи на вихідних вони з сином відсутні. Щодо часу побачень - то оптимальний час або ж до денного сну - з 09-00 до 11 -00 години, або ж після нього - з 17-00 до 19-00 години. Враховуючи ту обставину, що позивач не згодна з рішенням виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 01.11.2017 року №527, яким затверджено висновок ради опіки та піклування від 25.10.2017 року «Про визначення способів участі у спілкуванні та вихованні батька, [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON]. 19.05.2016 р.н.», позивач звертається до суду із даним позовом. Позивач прохає визначити наступний спосіб участі батька, [PERSON]. [INFO], у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]: один раз на тиждень у середу з 09-00 до 11-00 години (або з 17-00 до 19-00 години), за постійним місцем проживання дитини (Запорізька область, Оріхівський район, смт Комишуваха, вул. Квітнева, 42) у присутності матері - [PERSON], [INFO], за попередньою домовленістю по телефону. У разі неможливості зустрічі у визначений день, з урахуванням стану здоровя малолітньої дитини, режиму її сну, харчування, погодних умов, стану здоровя батьків та інших обставин, що мають істотне значення, за спільною згодою та домовленістю батьків, перенести зустріч на інший зручний для дитини та обох батьків день. В судовому засіданні представник позивача, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, прохає їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає та прохає відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, прохають прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши представника позивача, позивача, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 26.09.2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року розірвано. (а.с.10-11). Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС № 307291. ( а.с.9), який проживає разом з матірю. Рішенням Виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 01.11.2017 року №527 затверджено висновок ради опіки піклування від 25.10.2017 року «Про визначення способів участі у спілкуванні та вихованні батька, [PERSON], [INFO], малолітнього сина [PERSON], 19.05.2016 р.н.».(а.с.12, 13). У відповідності до вищевказаного рішення та затвердженого ним висновку визначено наступний спосіб участі батька, [PERSON], [INFO], у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO] кожного тижня, у суботу та неділю з 12-00 до 17-00 години, у зручний для дитини час, за присутності матері, [PERSON], [INFO], за попередньою домовленістю по телефону. Спілкування має відбуватися один день на тиждень - на території проживання батька, один день на тиждень - на території проживання матері з урахуванням режиму сну, харчування малолітньої дитини та погодних умов. За неможливості зустрічі у визначені дні, за спільною згодою та домовленістю батьків, перенести зустріч на інший зручний для обох батьків день. У випадку, коли батько не скористався одним із днів для спілкування з дитиною на території проживання матері (субота), вважати таким днем наступний за цим днем (неділя). Відповідачем по справі 29 березня 2018 року на адресу суду надано відзив на позовну заяву, згідно якого такий порядок участі у спілкуванні його зовсім не влаштовує, адже повністю перешкоджає приймати участь у виховному процесі сина. Крім того, на даний час він знаходиться у пошуках роботи, тому побачення з сином у будній день - середу взагалі перешкодить йому спілкуватися з сином; зустрічатися з сином дві години на тиждень перешкоджає повноцінному вихованню дитини та налагодженню з дитиною психологічного контакту; побачення з сином лише за місцем його проживання не дасть відповідачу змоги вільно спілкуватися з сином,адже при їхній зустрічі присутні не тільки позивач, а також її співмешканець та його колишня теща, які своєю присутністю здійснюють на відповідача вплив для того, щоб він якнайменше особисто спілкувався з дитиною. Статтею 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно зі\~ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку\~ст. 158 СК України\~за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Статтею 159 СК України встановлено, що, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. І тоді суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичності чи систематичності побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, місця та часу їхнього спілкування. На підставі ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно зі\~ст. 15 цього Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Право на виховання дитини - це особисте немайнове право батьків. Воно є таким, що тісно пов'язане з особою. Батьки не можуть бути позбавлені цього права не інакше як за рішенням суду. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 8\~ ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст.\~7,\~141,\~159 СК України\~випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, суд вважає, що відповідач, як батько дитини, має право на спілкування з сином, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Вирішуючи даний спір по справі, визначення часу спілкування батька з дитиною, суд перш за все виходить з інтересів саме дитини, враховує її вік, права та обов'язки батька та матері. Незважаючи на те, що орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області надав вищевказаний висновок про визначення способів участі у спілкуванні та вихованні батька [PERSON] по відношенню до малолітнього сина - [PERSON], [INFO], суд, зважаючи на малолітній вік дитини, вважає, що ці побачення повинні проходити за обовязкової присутності матері дитини і за її місцем проживання. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з цими обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, що стало підставою для подачі даного позову до суду. На думку суду відносини, які склалися саме між сторонами на даний час, а не у сторін з дитиною, які є фактично негативними, не повинні впливати на спілкування батька з дитиною, розвиток та виховання дитини, яка потребує уваги як матері, так і батька. Враховуючи вищевикладене, оскільки дитина є дуже маленькою і спостерігання нею конфлікту між батьками може вплинути на її психічне здоров'я і завдати дитині істотної шкоди, захищаючи інтереси та здоров'я дитини, слід визначити спосіб участі [PERSON], [INFO], як батька, у спілкуванні та вихованні малолітнього сина - [PERSON], [INFO], з можливістю систематичних побачень, а саме: один раз на тиждень в суботу з 09-00 до 12-00 години за місцем проживання чи перебування дитини в присутності матері дитини [PERSON]. Із врахуванням віку дитини, виходячи з балансу інтересів дитини та її батька, такий спосіб участі [PERSON] у вихованні сина є обґрунтованим, оскільки такий спосіб направлений на уникнення між сторонами конфліктів, забезпечення спокійного психологічного розвитку та зростання малолітньої дитини. Крім того, такий спосіб є найбільш доцільним та справедливим, в якому, на думку суду, повністю враховані в першу чергу інтереси дитини, всі докази по справі, вимоги законодавства.\~Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню малолітньої дитини, його розвитку, оскільки спілкування дитини з батьком служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Слід зазначити, що у разі зміни обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо участі батька у вихованні сина, сторони не позбавлені можливості з урахуванням таких обставин звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у вихованні малолітньої дитини та спілкуванні з нею.

Outcome: partial