Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, обгрунтовуючи вимоги втратою почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спір про місце проживання дітей та поділ спільного майна між подружжям відсутній. Крім того, позивач просить суд змінити (збільшити) розмір аліментів, визначених рішенням Новокаховського міського суду від 27.03.2019 р. та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн. на кожну дитину щомісячно. Вимоги про зміну розміру аліментів мотивовані тим, що відповідач протягом шлюбу завжди матеріально утримував дітей, але під час останньої розмови повідомив, що в подальшому утримувати дітей не буде. При цьому, на момент звернення до суду з позовом добровільну матеріальної допомоги не надає. Враховуючи матеріальний стан відповідача, який працює моряком, має стабільний та сталий дохід, а також те, що у нього відсутні інші утриманці, вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утриманні дітей у значно більшому розмірі, що є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, за участю свого представника - адвоката Грицак О.С., наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала із наведених підстав, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Під час перших засідань за його участю, визнав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та заперечував проти задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів, пояснивши, що утримує дітей матеріально навість у більшому розмірі, ніж визначено судовим рішенням. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 р., що вбачається та підтверджується копією відповідного Свідоцтва про шлюб, виданого 04.08.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №208. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчать відповідні свідоцтва про народження, додані позивачем до позову. Під час судового розгляду встановлено, що сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спору про визнання місця проживання дітей та поділ спільного майна не мають, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Враховуючи викладене вище, з огляду на наявність дійсної волі та наміру сторін розірвати шлюбні відносини, відсутність спору про визначення місця проживання дітей, а також той факт, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам та інтересам дітей, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. В частині позовних вимог про зміну розміру аліментів, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 27.03.2019 р. Новокаховським міським судом Херсонської області видано судовий наказ по справі №661\\1149\\19, яким наказано стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\3 від заробітку (доходу) але не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.03.2019 р. і до досягнення дітьми повноліття. Згідно інформації ОСББ «Фортеця 5В», виданої головою правління від 06.09.2019 р., [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] зі своїми дітьми: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно копії довідки про стаж роботи на судні, виданої 20.10.2015 р. компаніє «Seatron Shipping LTD» загальний стаж роботи [PERSON] на судні склав 7 місяців та 28 днів. З довідки про плавання вбачається, що [PERSON] працював на посаді другого механіка на судні «АВИА» Ро-Ро з 07.07.2017 р. по 19.04.2018 р. (9 місяців та дванадцять днів). З інформації ДС Морського та річкового транспорту України, вбачається, що за інформацією, наданою Чорноморсько-Азовським міжрегіональним управлінням, на ім`я [PERSON] , [INFO] , капітаном Миколаївського морського порту видано посвідчення особи моряка серії [NUMBER] з терміном дії до 18.02.2019 р. Капітаном морського порту продовжено термін дії вказаного документу до 16.04.2023 р. За вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не є достатніми та істотними для зміни розміру аліментів, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану як відповідача у бік покращення так і позивача в бік погіршення, при цьому докази щодо інших змін у сімейному стані або про наявність будь-яких інших суттєвих обставин відсутні. З часу винесення судового наказу від 27.03.2019 р. до подання вказаної позовної заяви 30.09.2019 р. і так само на день ухвалення рішення у справі, жодних обставин, які б слугували підставою для зміни (збільшення) розміру аліментів не встановлено. При цьому, посилання представника позивача на інформацію з ПАТ "Приватбанк" щодо перерахування [PERSON] коштів позивачеві [PERSON] за період часу з 24.01.2019 до 05.09.2019 р. суд не бере до уваги як належний доказ, який свідчить про значне покращення матеріального становища платника, оскільки зазначені перерахування відбувалися після ухвалення судового рішення від 27.03.2019, в межах продовження відповідачу терміну дії посвідчення моряка, яке діяло ще й до винесення судового наказу. При цьому, слід зауважити, що як на підставу вимог позивач посилається на необхідність додаткових витрат на дітей, які, згідно Сімейного Кодексу, в окремих випадках, за наявності особливих обставин, можуть бути стягнути за рішенням суду, Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Відтак, зважаючи на те, що позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивача, відповідача чи їх неповнолітніх дітей, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зміни розміру аліментів.

Outcome: partial