Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зазначивши, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.10.2005 року. Від цього шлюбу мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Поскільки сторони припинили спільне проживання через різні погляди на життя, не мають наміру відновлювати шлюбні відносини, а відповідач добровільно не надає допомоги по утриманню дитини, позивач просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 гривень щомісячно. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання сина, пояснивши, що вони не проживають разом тривалий проміжок часу, у неї є інша сім"я, тому вона не згідна на примирення і вважає, що сім"ю зберегти неможливо. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, однак не згідний на стягненя з нього аліментів у заявленому позивачкою розмірі, поскільки він не має постійного місця праці, живе за рахунок тимчасових підробітків і не зможе щомісячно сплачувати на утримання сина 1000 грн. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних встановлених обставин. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 007086. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-СР № 022991, від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Галаганівської сільської ради Чигиринського району № 765 від 11.11.2015 року та не заперечується сторонами. За таких обставин та враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, не відновлюють сімейних відносин, подружжя не досягло примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, а тому позов в даній частині можливо задовольнити та розірвати їхній шлюб. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів, то ст. 180 СК України передбачено, що обоє батьків рівною мірою зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою для стягнення аліментів з відповідача. Ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, суд виходить із принципу розумності та враховує загальноприйняту практику визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу), а також потреби дитини, майовий стан відповідача і позивача. Тому, при прийнятті рішення про часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина, суд виходить з того, що батьки зобовязані рівною мірою утримувати дітей до досягнення ними повноліття, і позивач потребує додаткових коштів на утримання дитини. Однак, враховуючи матеріальний стан відповідача, суд вважає необхідним стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачу, після розірвання шлюбу, залишити теперішнє прізвище - [PERSON]. Дитина, після розірвання шлюбу, проживатиме разом з позивачем. На підставі викладеного, ст.ст. 105,110,112,180, 181-183 СК України,

Outcome: partial