Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору № б/н від 09.02.2010 р. отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за кристування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 07.04.2019 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 33180,58 грн., яка складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2593,21 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 25341,73 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 3189,42 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; штраф - 500,00 грн. фіксована частина, штраф - 1556,22грн.(процентна складова). Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 33180,58 грн. за кредитним договором б/н від 09.02.2010р. та 1921,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив суду відзив в якому позов визнає частково в частині штрафів, в решті вимог просить відмовити. Представник відповідача в суді позов визнав частково, просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності, просить відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення пені та штрафів за безпідставністю. Суду представник відповідача пояснив, що її довіритель дійсно користувався кредитними коштами які надавалися йому позивачем, по мірі можливості кошти ним погашалися, вимоги щодо стягнення пені та штрафів значно завищені і безпідставні. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09.02.2010 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.8). У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодилвся з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. Згідно з наданим банком розрахунком(а.с.4-7), заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 07.04.2019 р. становить 33180,58 грн., в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредита; 2593,21 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 25341,73 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 3189,42 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; штраф - 500,00 грн. фіксована частина, штраф - 1556,22грн.(процентна складова). Відповідно до частин 1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 09.02.2010р. процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки(пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами(за прострочене зобов`язання, за несвоєчасність сплати боргу). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Відповідно до правової позиції висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17: «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив». З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача стягнути з відповідача: 25341,73 грн.(нарахована пеня за прострочене зобов`язання) та 3189,42 грн. (пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.)задоволенню не підлягають. Також суд враховує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 09.02.2010 р. у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Представником відповідача заявлено щодо застосування позовної давності до вимог позивача. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Суд вважає вимоги представника відповідача щодо застосування позовної давності до вимог позивача такими, що підлягають до задоволення. При цьому суд враховує, що позивач звернувся з позовом до суду 08.05.2019 р., до стягнення пред`явив грошові вимоги по тілу кредиту 07.04.2019 р. При розрахунку заборгованості яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача по тілу кредиту, з врахуванням викладеного, суд враховує, що станом на 11.06.2016 р. відповідач заборгованості по кредиту не мав взагалі. За період з 21.06.2016 р. по 07.04.2019 р.( в межах строку позовної давності) відповідачем фактично було отримано 2013,27 грн. кредитних коштів, що підтверджується розрахунком заборгованості(а.с.6 на звороті - а.с.7)(733,17 грн. (21.06.2016 р.) + 218,83 грн.(22.06.2016 р.) + 8,00 грн.(23.06.2016 р.) + 27,00 грн.(24.06.2016 р.) + 89,00 грн.(25.06.2016 р.) + 4,00 грн.(26.06.2016 р.) + 647,00 грн.(30.06.2016 р.) + 148,00 грн.(01.07.2016 р.) + 63,84 грн.(02.07.2019 р.) + 3,00 грн.(03.07.2019 р.) + 9,49 грн.(14.07.2016 р.) + 11,51 грн.(15.07.2016 р.) + 49,54 грн.(16.07.2016 р.) + 0,89 грн.(17.07.2016 р.) = 2013,27 грн.). За цей період відповідачем було фактично погашено 72,01 грн.(50,54 грн.(15.07.2016 р.) + 10,89 грн.(16.07.2016 р.) + 10,58 грн.(05.10.2016 р.) = 72,01 грн.). З врахуванням викладеного з відповідача підлягає до стягнення заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1941,26 грн.(2013,27 грн. - 72,01 грн. = 1941,26 грн.) - фактично не повернутих кредитних коштів в межах строку позовної давності. Також суд враховує, що умовами договору зазначеними в заяві від 09.02.2010 р. передбачено сплату штрафу у разі порушення термінів платежів за будь-якими з грошових зобов`язань за цим договором більш ніж на 120 днів, у зв`язку з чим банк вимушений буде звернутися до суду в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. В зв`язку з цим вимоги позивача стягнути штраф підлягають частковому задоволенню в сумі 250грн.(фіксована частина) та 5% від суми заборгованості по тілу кредиту яка підлягає до стягнення, що становить 97,06 грн.(1941,26 грн. х 5% = 97,06 грн.), а не 500,00 грн.(фіксована частина) та 1556,22грн.(процентна складова), як того просив позивач. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.02.2010 р. в сумі 2288,32 грн., в т.ч.: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1941,26 грн., штраф - 250 грн., штраф - 97,06 грн.(процентна складова). Враховуючи викладене,

Outcome: partial