Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, і просив суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] , та у його вихованні. Також просить визначити такі способи його участі у вихованні дитини шляхом зустрічей: - один раз на місяць з 10 години п`ятниці по 20 годину неділі, за місцем проживання (перебування) батька з можливістю відвідувати громадські місця та дитячі розважальні заклади, без присутності матері дитини, з повідомленням матері про знаходження дитини; - у день народження [PERSON] з 10 години 21 липня до 20 години 22 липня, у день народження дитини [INFO] з10 години до 14 години, за місцем проживання (перебування) батька, з можливістю відвідувати громадські місця та дитячі розважальні заклади, без присутності матері дитини, з повідомленням матері про місцеперебування дитини; - у дні православних релігійних та державних свят (Різдво 6 та 7 січня, трійця, Великдень, 1 та 2 січня, 1 та 9 травня, 28 червня, 24 серпня, 14 жовтня) з 10 до 20 години почергово з матір`ю дитини; - проведення спільного відпочинку батька з дитиною в літній період, в тому числі у санаторно-курортних закладах та інших місцях оздоровлення, на території України, без присутності матері, один раз на рік протягом 14 календарних днів з попереднім повідомленням матері дитини про місце відпочинку; - в період хвороби дитини, під час відвідування дитиною дошкільного навчально-виховного закладу без часових обмежень. В обґрунтування позову вказав, що він та відповідачка перебували в шлюбі з 30 жовтня 2012 року по 16.08.2017, та мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] .. Після розлучення син залишився проживати з матір`ю, а він сплачує аліменти. Перераховував по 5200-6400 грн.. Після зменшення виплат до 2500 грн. на місяць, у зв`язку із погіршенням матеріального становища, відповідачка почала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною вимагаючи аліменти в більшому розмірі. Забороняє керівництву дитячого закладу, який відвідує син, віддавати дитину батькові. У свій будинок не впускає. Поспілкуватись з дитиною за межами будинку не дозволяє. На початку липня-вересня 2018 заявляла, що без рішення суду він дитину бачити не зможе. Оскільки поведінка відповідачки порушує права позивача як батька, та суперечить інтересам дитини, він змушений звернутись до суду. 17.12.2018 [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] .. Просила визначити спосіб [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] в такий спосіб: - побачення у вихідні (в суботу і неділю) два рази на місяць при бажанні дитини: в суботу та неділю з 09 до 14 години з повідомленням матері про знаходження дитини; - в літній період (з 01.05 по 01.10) побачення з сином по п`ятницях з 16.00 до 20.00 при бажанні дитини та з повідомленням матері про місцеперебування дитини; - спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином без відволікання дитини від навчально-виховного процесу; - спільний відпочинок до 11 років дитини в присутності матері: кожні шкільні (Д/С) канікули в літній період на протязі 7 діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; - святкові дні: в день народження сина, 13.10 з 10 до 14 години. Інші святкові дні чередуються з матір`ю з 12.00 до 16.00 з повідомленням матері про місцеперебування сина; - побачення на території дитячого садочка не більше однієї години (щоб не відволікати дитину від навчально-виховного процесу) з дозволу завідувачки дитячого садочку та повідомлення матері. В обгрунтування позовних вимог вказала, що причиною розірвання шлюбу з [PERSON] стало психологічне насильство з його боку. Своїми діями [PERSON] намагався привити їй відчуття меншовартості та страху. Страху за своє життя та втрати маленької дитини. Ображав та принижував в присутності сина, погрожував, шантажував. Був випадок коли [PERSON] душив її джинсами, які накинув їй на шию. Негативна емоційність та запальність [PERSON] не дозволяє їй як матері надовго та на одинці залишати дитину із ним. Проте вона ніколи не перешкоджала [PERSON] бачитись із сином, але без ночівлі в невідомому місці без присутності матері. Це обумовлено віком дитини. Ухвалою суду від 24.06.2019 року дані позови об"єднанні в одне провадження. Позивач в судове засідання не з`явився. Його представник [PERSON] в наданому клопотанні просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у наданій заяві просила розглянути справу в її відсутності. Заявлені нею позовні вимоги підтримала. У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався. Представник органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації Хоренко О.І. підтримав висновок органу опіки та піклування. Просив розглянути справу в його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 16.08.2017 розірваний(а.с. 9) Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підверджується свідоцтвом про народження(а.с. 10). Дитина проживає з матір`ю (а.с.44), даний факт сторонами не оспорюється. З [PERSON] на користь [PERSON] за судовим наказом Бердичівського міськрайонного суду від 26.09.2018 на утримання сина [PERSON] , [INFO] стягуються аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.43) Згідно довідки №878 від 21.08.2018 ЦРЛ м.Білгород-Дністровський, [PERSON] на диспансерному та консультативному нагляді у психіатра, нарколога не знаходиться. (а.с.19, 20) Станом на 21.08.2018 [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває.(а.с. 22). За місцем реєстрації [ADDRESS] , Шабівської сільської ради позивач характеризується позитивно(а.с. 21, 23). Згідно довідки Осиківської сільської ради Бердичівського району за № 514 від 17.12.2018, [PERSON] в орган опіки та піклування з питання визначення способу участі у вихованні сина [PERSON] не звертався. (а.с.45) Статтею 150 Сімейного Кодексу України(далі СК України), передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК ). Відповідно до статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини (стаття 158 СК України). Відповідно до статей 3, 5, 9 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім зацікавленим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини другої статті 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Бердичівської районної державної адміністрації № 02-8/1499 від 14.08.2019, доцільно визначити батькові [PERSON] для спілкування із сином [PERSON] такі дні і години: з 9.00 до 13.00 та з 15.00 до 18.00 за місцем проживання матері [PERSON] та за її участю, за попередньою домовленістю між батьками телефоном. За згодою матері, батько з дитиною може відвідувати загальнодоступні місця відпочинку. Дні та години спілкування можуть бути перенесені на інший час за згодою обох батьків(а.с. 96). У відповідності до частини 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. Зважаючи на викладене, суд вважає що первісні позовні вимоги та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню, при цьому суд приходить до висновку про можливість встановити такий спосіб участі [PERSON] у вихованні сина, а саме: - побачення у вихідні: в суботу з 10.00 до 20.00 в неділю з 10.00 до 13.00 два рази на місяць при бажанні дитини, з повідомленням матері про знаходження дитини. Чередуючи вихідні між батьками; - в літній період (з 01.05 по 01.10) побачення з сином по п`ятницях з 16.00 до 20.00 при бажанні дитини та з повідомленням матері про місцеперебування дитини; - спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином без відволікання дитини від навчально-виховного процесу; - спільний відпочинок без присутності матері: кожні шкільні (Д/С) канікули в літній період на протязі 10 діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; - святкові дні: в день народження сина, 13.10 з 10 до 14 години. День народження [PERSON] [INFO] . з 10.00 до 14.00. Інші святкові дні чередуються з матір`ю з 12.00 до 16.00 при бажанні дитини, з повідомленням матері про місцеперебування сина; - побачення на території дитячого садочка не більше однієї години (щоб не відволікати дитину від навчально-виховного процесу) при бажанні дитини, з дозволу завідувачки дитячого садочку та повідомлення матері. - в період хвороби дитини, без часових обмежень при бажанні дитини. Вказаний спосіб участі батька у вихованні сина на переконання суду відповідатиме інтересам дитини. Судом враховано те, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбу, між ними виникають конфлікти, очевидцем яких є дитина. З цих же міркувань доцільно, щоб побачення батька з сином проходили за відсутності матері. Визначаючи години побачень, суд враховує вік дитини, необхідний режим дня. Визначаючи побачення через вихідні, суд враховує, що дитина відвідує дошкільний навчальний заклад та таким чином гарантує рівні можливість як матері, як і батькові проводити вихідні з дитиною у вільний час. Суд переконаний, що на даний час саме такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною надасть можливість батькові піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У судовому засіданні не встановлено обставин, які б доводити, що встановлений судом спосіб участі позивача у вихованні сина буде шкодити інтересам дитини. Суд не наводить аналізу інших доводів сторін, оскільки на висновки суду це не вплине.

Outcome: partial