Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16 вересня 2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 28 лютого 2017 року в розмірі 16 179 грн. 14 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 192,07 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 11240,44 грн., заборгованість по комісії та пені у розмірі 3500,00 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн., процентної складової штрафу у розмірі 746,63 грн. Просить суд стягнути заборгованість станом на 28 лютого 2017 року у розмірі 16 179 грн. 14 коп., та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. 16 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір № б/н на отримання кредиту у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 4, 5-6, 7-30). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16 вересня 2013 року загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 28 лютого 2017 року становить в розмірі 16 179 грн. 14 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 192,07 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 11240,44 грн., заборгованість по комісії та пені у розмірі 3500,00 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн., процентної складової штрафу у розмірі 746,63 грн. (а.с. 3). Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, заборгованість по Кредитному договору становить 192,07 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом становить 11240,44 грн. Відповідно до п. 1.1.5.25 Умов і правил надання банківських послуг за не своєчасну оплату послуг, передбачених Умовами Клієнт платить Банку по кожному випадку порушення пеню в розмірі 0,1% від сумі заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. по кредитним картам відкритим валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням начислених і прострочених процентів і комісій. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по комісії та пені у розмірі 3500,00 грн. підлягають задоволенню повністю, позовні вимоги про стягнення фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн., процентної складової штрафу у розмірі 746,63 грн. не підлягають задоволенню. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково: стягнути із [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за договором № б/н від 16 вересня 2013 року станом на 28 лютого 2017 року в розмірі 14 932 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот тридцять два) грн. 51 коп., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 182,07 грн., заборгованості по процентам за користуванням кредитом у розмірі 11 240,44 грн., заборгованість по комісії та пені у розмірі 3500,00 грн. В іншій частині позовні вимог відмовити. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп. (а.с.37), відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір майнового характеру виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача складає в розмірі 14 932,51 грн. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1472,00 грн. (14932,51 грн. х 100% : 16179,14 грн. = 92 % х 1 600,00 грн.). Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1472,00 грн.

Outcome: partial