Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, відповідач по справі, її колишній чоловік. У сторін є спільна дитина, [PERSON] , який проживає разом з позивачем. 06 серпня 2020 року [PERSON] зарахований на перший курс навчання. Відтак, просить суд щомісячно стягувати з відповідача матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання, в розмірі 4000 грн. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31 березня 2021 року по справі було відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. Однак, дослідивши подані матеріали, суд дійшов до переконання, що слід здійснити перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про здійснення розгляду без його участі. Відповідач в судовому засіданні позов просив задовільнити частково. Зазначив, що їх син знаходиться на повному фінансовому забезпеченні держави відповідно до постанови КМУ від 29 березня 2002 року №426. Крім того, в нього є інша родина, та ще одна малолітня дитина про яку також треба дбати. Просив суд позов задовільнити в частині стягнення аліментів в розмірі 1500 грн щомісячно. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом було встановлено, що 27 лютого 2009 року, шлюб що був укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (відповідний актовий запис №63). В матеріалах справи міститься копія паспорту [PERSON] , який народився [INFO] . Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №9211-1827794-2018, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що відповідно до наданої суду копії паспорта позивача є й адресою реєстрації [PERSON] . Відповідно до витягу з наказу від 06 серпня 2020 року згідно статей 2, 19, 20, 23, 25 Закону України "Про військовий обов`язок і війську службу" та пунктів 17, 19, 23, 42 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу на час їх навчання у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, прийнято його на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів на військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів, та зараховано до списків особового складу Збройних Сил України, присвоївши первинне військове звання рядового складу «солдат» та «особистий номер» і призначено курсантом Національної академії сухопутних війсь імені Гетьмана Петра Сагайдачного. На підставі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд, визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Отже за змістом вищенаведених положень закону обов`язковими умовами стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі і спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я тощо. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у власній Постанові від 24.02.2016 року по цивільній справі №6-1296цс15, роз`яснено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 Сімейного кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Враховуючи, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням. З урахуванням положень статей 191, 199 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову і до припинення сином сторін навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до постанови КМУ від 29 березня 2002 року №426 встановлено, що за рахунок держави харчуванням забезпечуються курсанти вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання МВС, ДСНС, Держспецзв`язку і Державної кримінально-виконавчої служби, а також слухачі вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання МВС, ДСНС, Держспецзв`язку і Державної кримінально-виконавчої служби, які не мають офіцерських звань, спеціальних звань середнього або вищого складу поліції, військовослужбовці та особи рядового і молодшого начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які навчаються у школах і на курсах з підготовки прапорщиків, мічманів та центрах підвищення кваліфікації персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, слухачі державних установ Національної поліції, що здійснюють підготовку поліцейських, із числа молодшого складу поліції, за винятком тих, що забезпечуються харчуванням за іншими нормами. Частково задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач [PERSON] перебуває у другому зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ). Відповідач утримує дитину та дружину, оскільки остання перебуває у декретній відпустці. Відповідно до довідки № 143 від 01 червня 2021 року, виданої Державною податковою адміністрацією Личаківського району, заробітна плата [PERSON] за останні шість місяців склала 26135,52 грн. Крім того, вступивши до Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, [PERSON] - забезпечується за рахунок державного фінансування. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина стягнути аліменти у розмірі 1500 грн. з всіх видів заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою 23 років. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial