Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони з 07.08.2007 року по 13.01.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. З весни 2014 року відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться фізичним, розумовим, духовним, моральним та соціальним розвитком, не надає матеріальну допомогу на утримання сина. На підставі викладеного, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 9 000, 00 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а також просить стягнути суму за надання професійної правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2007 року по 13.01.2017 року. У період перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. На даний час дитина малолітній [PERSON], проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні. З весни 2014 року відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться фізичним, розумовим, духовним, моральним та соціальним розвитком, не надає матеріальну допомогу на утримання сина, тим самим не виконує свого батьківського обов'язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] має слабке здоров'я, перебуває на диспансерному обліку, має ваду зору через гиперметропію високої степені правого ока. Дитина зобов'язана відвідувати спеціалізований дитячий заклад. З дитинства знаходиться на обліку у невролога, через повторюючи генералізовані судорги, має вразливий психологічний стан. нестабільну нервову систему, через неврологічні відхилення. Також, дитина має лактозну недостатність з обов'язковим знаходженням на спеціальній дієті з виключенням молочних продуктів. Дані обставини підтверджуються виписками з медичної картки амбулаторного хворого, які містяться в матеріалах справи. За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із вимогами ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Так, судом встановлений та доведений доказами той факт, що малолітній син [PERSON] має слабе здоров'я, проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, батько дитини у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. З урахуванням визначеного діючим законодавством розміру прожиткового мінімуму на одну дитину, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 4 000,00 грн. на утримання сина [PERSON], щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, при цьому частково задовольнивши позовні вимоги [PERSON] При цьому, суд зазначає, що позивачка не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 137 та 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial