Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що 28.07.2000р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, офіційно ніде не працює, отримує нерегулярний і мінливий дохід. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи та заробітки його є мінливими, тому просила стягнути аліменти на утримання дітей в у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою в якій позов підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та зазначив, що в теперішній час він ніде не працює та не має доходу, тому не має можливості сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі та надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Із копії свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого відділом РАГС Путивльського районного управління юстиції в Сумській області 28.07.2000 року, вбачається, що 28.07.2000р. сторонами було зареєстровано шлюб (а.с.3). Із копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАГС Путивльського районного управління юстиції у Сумській області 17.11.2000 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Із копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАГС Путивльського районного управління юстиції у Сумській області 18.06.2002 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що домовленості щодо способу участі в утриманні дитини після припинення сумісного проживання сторонами у добровільному порядку не досягнуто, з врахуванням вищенаведених обставин в сукупності та визначеного ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років у 2014 році у розмірі 1286 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно, позаяк він отримує неофіційні доходи, розмір яких визначити неможливо, є фізично здоровою особою працездатного віку, інших утриманців не має, а тому повинен таким чином відшуковувати роботу, яка могла б забезпечити як його пристойне існування, так і надання необхідної матеріальної допомоги неповнолітнім дітям. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial