Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] , накладений Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП №30864720, виданою 31 січня 2012 року старшим державним виконавцем Павленко В.С. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він після смерті його батька [PERSON] прийняв спадщину, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , загальною площею 31,54 кв.м. Після смерті батька позивач у передбачений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку із тим, що на спадкову квартиру 31 січня 2012 року був накладений арешт на підставі постанови Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ВП №30864720. Позивач вказує, що 26 квітня 2021 року він звернувся до Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), де йому було повідомлено про те, що виконавче провадження було завершено 28 серпня 2014 року та передано в архів, строк зберігання закінчився, у зв`язку із чим провадження було знищено. Позивач вказує, що дані обставини унеможливлюють зняття арешту з майна в позасудовому порядку. Позивач [PERSON] вказує, що наявність накладеного арешту є перешкодою щодо реалізації належного йому права власності на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із чим він і вимушений звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 липня 2021 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача АТ КБ «Приватбанк». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача, Крюківського відділу державної виконавчої у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в судове засідання не з`явився, згідно наданих клопотань, просив суд розглянути справу без участі представника відділу з урахуванням доводів, викладених у відзиві на позовну заяву. \~ \~ \~ \~Згідно змісту відзиву, наданого начальником Крюківського відділу державної виконавчої у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Савченко Л., остання просила суд відмовити в задоволенні позову до відділу як до відповідача в повному обсязі з тих підстав, що відділ державної виконавчої служби не є належним відповідачем по справі, оскільки не являється ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на майно. \~ \~ \~ \~Представник відповідача, АТ КБ «Приватбанк» - Озірська В.С., в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог до банку, вважаючи останній неналежним відповідачем по справі, оскільки, на її думку, відповідачем по даній категорії справи є особа, яка своїми діями або бездіяльністю порушила права позивача. Представник відповідача вважає, що АТ КБ «Приватбанк» в даних правовідносинах не порушував права позивача [PERSON] . Представник третьої особи, Департаменту державної реєстрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу без участі представника департаменту, ухваливши рішення на основі чинного законодавства. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши думку учасників справи, присутніх в судовому засіданні, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно зі статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до положень частини 1 статті 81 Цивільного кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 грудня 2020 року Кременчуцьким міським ВДРАЦС Північно Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми), [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] доводиться батьком позивача [PERSON] , [INFO] . За життя померлому [PERSON] належала квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20 березня 2018 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за номером 3-164, що вбачається із відповідного свідоцтва, а також зі змісту Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №251788753 від 08 квітня 2021 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Полтавської області Мірошкіної Я.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , а саме на квартиру [ADDRESS] , однак постановою від 11 червня 2021 року позивачу було відмовлено у зв`язку із наявністю відносно вказаного майна у вигляді арешту, накладеного Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ постановою ВП №30864720 від 31 січня 2012 року. Відповідно до змісту витягу ВП-спецрозділ, який наявний в матеріалах справи, 26 січня 2012 року було відкрито виконавче провадження №30864720 на підставі виконавчого листа №2-1483 від 06 грудня 2011 року, виданого Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 19\~117 грн. 63 коп., в межах якого державним виконавцем винесено постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно повідомлень Крюківського відділу державної виконавчої у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за вих. №21188 від 06 травня 2021 року та за вих.№36785 від 15 липня 2021 року, надати постанову про накладення арешту на майно не має можливості, оскільки виконавче провадження №30864720, в якому була винесена вказана постанова, завершене 28 серпня 2014 року, виконавче провадження знищене зі спливом строку зберігання. Наявність обтяження у виді арешту нерухомого майна квартири [ADDRESS] , підтверджується також змістом Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №251788753 від 08 квітня 2021 року. З матеріалів справи вбачається, що на підставі зазначеного вище виконавчого листа №2-1483 від 06 грудня 2011 року, виданого Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 19\~117 грн. 63 коп., стягувач повторно звертався до органів державної виконавчої служби з метою виконання рішення суду, у зв`язку із чим державним виконавцем Крюківського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області Горбульовим А.В. 04 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52500470, та в межах даного виконавчого провадження постановою старшого державного виконавця Захарченко Н.І. від 20 липня 2018 року виконавче провадження повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до положень статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право на звернення до суду із позовом про скасування арешту з майна боржника передбачено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» №\~1404-VIII від 02 червня 2016 року, а саме: особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. \~ \~ \~ \~Вирішуючи спір по суті, суд виходить із встановленої в судовому засіданні обставини, що наразі відкриті виконавчі провадження щодо стягнення боргу, на підставі чого державним виконавцем було вжито обтяження у виді арешту майна, відсутні. \~ \~ \~ \~Суд наголошує на тому факті, що стягувач за виконавчим листом №2-1483 від 06 грудня 2011 року, виданого Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області, АТ КБ «Приватбанк», повторно до органів державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження не звертався, згідно змісту постанови старшого державного виконавця Крюківського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області Захарченко Н.І. ВП №52500470 від 20 липня 2018 року, строк пред`явлення для виконання вказаного виконавчого листа закінчився 20 липня 2021 року. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що стягувач АТ КБ «Приватбанк» в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги, - до відповідних органів нотаріату із претензією кредитора щодо повідомлення про наявність спадкової справи померлого, наявність його спадкоємців та включення кредиторських вимог в спадкову масу, не звертався. Таким чином, оскільки існування накладеного арешту на спірне майно перешкоджає позивачу реалізувати належне йому право власності на це майно, приймаючи до уваги відсутність обставин,\~які є\~перешкодою для\~зняття арешту\~зі спірної\~квартири,\~ суд приходить\~до висновку\~про відсутність\~підстав для\~існування обтяження,\~застосованого відносно\~квартири [ADDRESS] ,\~та вважає\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~щодо зняття\~арешту та\~заборони відчуження\~з нерухомого\~майна такими,\~що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Позицію представника АТ КБ «Приватбанк» в тій частині, що останній не є належним відповідачем по справі, суд вважає помилковим, оскільки пунктом 2 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» встановлено, що відповідачами у справі про зняття арешту з майна\~є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3\~Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). \~ \~ \~ \~За викладених обставин, позовні вимоги [PERSON] до Крюківського відділу державної виконавчої у місті Кременчуці Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) задоволенню не підлягають, оскільки саме вказаний орган державної виконавчої служби не є належним відповідачем по справі, в той час, коли арешт на майно був накладений в інтересах відповідача АТ КБ «Приватбанк».

Outcome: partial