Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі 8000 грн., щомісячно, з індексацією відповідно до закону. В обґрунтування вимог позивач вказала, що проживала разом із відповідачем. [INFO] у них народися син [PERSON] . Син проживає з нею та перебуває на її утриманні, вона піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Із відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина, однак вказаних коштів недостатньо для утримання дитини. Допомога відповідача носить разовий характер, що унеможливлює забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Відповідач проживає та працює у Республіці Польща, де має постійну роботу. Останній є працездатним, фізично здоровим, має стабільний дохід та інших дітей на утриманні не має. Син [PERSON] потребує постійного догляду, що вимагає значних витрат. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 02 серпня 2021 року відповідач подав відзив на позов. Вказав, що регулярно сплачує аліменти та додатково з власної ініціативи надає синові утримання за погодженням з позивачем, купуючи для сина необхідний одяг, взуття, велосипед, мобільний телефон, спортивний інвентар, неодноразово оплачував відпочинок сина на морі. Зазначає, що в разі істотного збільшення розміру аліментів їх сплата у більшому розмірі перетвориться із його права на обов`язок та може спричинити формування заборгованості зі сплати аліментів. Твердження позивача про те, що він фінансово не забезпечує та не утримає належним чином свого сина спростовується розрахунком заборгованості по аліментах з якого слідує, що станом на 16 червня 2021 року заборгованості зі сплати аліментів не має, переплата становить 1574,98 грн. На даний час він сплачує аліменти у розмірі 1255 грн. Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку становить 2510 року. У нього відсутні доходи для сплати аліментів у більшому розмірі. Позивачем не доведено, що він може сплачувати аліменти у розмірі 8000 грн. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1300 грн. щомісячно. У судовому засідання позивач позов підтримала, зіславшись на доводи викладені у ньому. Відповідач позов визнав частково в частині стягнення аліментів у розмірі 1300 грн. зіславшись на доводи, викладені у відзиві. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 січня 2009 року. Батьками зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] ». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 03 червня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття. 21 листопада 2020 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 листопада 2020 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Син [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Як слідує з розрахунку заборгованості по аліментах від 16 червня 2021 року, станом на 16 червня 2021 року у [PERSON] не має заборгованості зі сплати, переплата становить 1574,98 грн. При цьому, починаючи з грудня 2019 року аліменти стягуються у розмірі 1109 грн., виходячи з мінімального гарантованого розміру аліментів встановленого Законом. Відповідач проживає окремо, інших утриманців крім сина [PERSON] немає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Пред`являючи даний позов, позивач посилається на те, що розмір аліментів, які стягуються, не є достатнім для утримання дитини. Відповідач позов визнав в частині збільшення розміру аліментів до 1300 грн. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей вікомом від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 липня 2021 року - 2510 гривень. Таким чином, з врахуванням положень ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину вік від 6 до 18 років не може бути меншим 1255 грн. (2510*50%/100). Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час змінилось матеріальне становище дитини, останні підріс, а відтак збільшилися його потреби та витрати. Відповідач є особою молодого віку, доказів незадовільного стану здоров`я судом не встановлено, інших утриманців крім сина [PERSON] не має. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, стан здоров`я задовільний, інших утриманців, крім сина [PERSON] , не має, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення його гармонійного розвитку, суд приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначивши їх в розмірі 2000 грн. щомісячно, з врахуванням індексації, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. Таким чином, суд вважає, що визначений розмір аліментів забезпечить потреби та нормальні умови життя дитини. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що в разі збільшення розміру аліментів їх сплата у більшому розмірі перетвориться із його права на обов`язок та може спричинити формування заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідач, як батько, разом з позивачем, в силу вимог ст. 180 СК України зобов`язані утримувати дитину [PERSON] до досягнення повноліття та в разі зміни матеріального становища дитини сплачувати аліменти у достатньому для її гармонійного розвитку розмірі. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Outcome: partial