Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 28.12.2010 в сумі 16 686,05 грн.. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 28.12.2010. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У подальшому, 28.12.2010 відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Розмір кредитного ліміту збільшувався, востаннє до 17000 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 14.06.2021 має заборгованість перед банком, яка становить 16 686,05 грн та складається з: 16 399,87 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; 286,18 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.07.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.63). Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно поданих клопотань не заперечував проти ухвалення заочного рішення, просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відсутність представника позивача (а.с.57). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що представник позивача скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, в установлений строк відзив на позов не подала, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. В частинах першій, другій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, АТ КБ «ПриватБанк», звертаючись до суду з позовом, посилався на те, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 28.12.2010, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При цьому відповідач погодився, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір. 28.12.2010 [PERSON] підписав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 17). У вказаній довідці визначено відсоткова ставка 2,5% на місяць на залишок заборгованості, розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, порядок нарахування пені. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я [PERSON] відповідачу було встановлено кредитний ліміт в сумі 300,00 грн. Однак у подальшому кредитний ліміт збільшувався, востаннє до 16 562,25 грн (а.с. 15). В довідці, виданій АТ КБ "ПриватБанк", зазначено, що на виконання укладеного між сторонами кредитного договору б/н [PERSON] видавались кредитні картки, остання з яких № [NUMBER] (а.с. 14) Згідно розрахунку позивача у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем станом на 14.06.2021 має заборгованість перед банком, яка становить 16 686,05 грн та складається з: 16 399,87 грн заборгованість за простроченим тілом кредита; 286,18 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Згідно виписки по рахунку [PERSON] регулярно використовував кредитні картки для зняття готівки, оплати товарів і послуг (а.с. 51-56). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. А тому вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Разом з тим, Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім суми кредиту, стягнути заборгованість за простроченими відсотками. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28.12.2010, посилався на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору, а також довідку про умови кредитування від 28.12.2010. Натомість, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що банк в односторонньому порядку підняв розмір відсоткової ставки з 30% до 34,8% та в подальшому до 43,2%, про що не було зазначено ні в анкеті-заяві, ні в довідці про умови кредитування, яка була підписана відповідачем. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необгрунтованість вимог банку щодо стягнення з відповідача відсотків у сумі 286,18 грн., а тому в цій частині у задоволенні вимог необхідно відмовити. Таким чином, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами; норми права, що їх регулюють; всі письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та відповідно до висновку про часткове задоволення позову. V. Розподіл судових витрат На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 2231,06 грн.

Outcome: partial