Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. Відповідач [PERSON] не погодився з позовними вимогами та звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про звільнення від сплати неустойки та прострочення сплати аліментів. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів у сумі 3652 грн. 57 коп. суму неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 290 385 грн. 03 коп. У задоволенні зустрічного позову просили суд відмовити у зв'язку з його необґрунтованістю. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити, та звільнити його від сплати неустойки за прострочення сплати аліментів. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, а зустрічні позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02 липня 1996 року виконкомом Кіровської селищної ради Дніпропетровської області, актовий запис №33 батьками [PERSON], [INFO] є відповідач по справі [PERSON] та позивачка [PERSON] Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2012 року стягнуто з [PERSON], [INFO], проживаючого в [ADDRESS] на користь [PERSON], [INFO], проживаючої в [ADDRESS], аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON], [INFO] починаючи з 23.08.2012 року до її повноліття. На виконання вказаного рішення суду, що набрало законної сили 14 грудня 2012 року видано виконавчий лист за №2-410/4250/2012, який пред'явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області. Однак, відповідач рішення суду виконує не у повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 19 червня 2014 року мав заборгованість по аліментам у розмірі 3652 грн. 57 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення (ст. 196 СК України). Як пояснили позивачка та її представник у судовому засіданні на підставі ст. 196 СК України ними зроблено розрахунок неустойки (пені), розмір якої на їх думку складає 290 385 грн. 03 коп. Порядок стягнення аліментів визначено у ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно ч.3 ст.74 Закону, розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. Ст. 195 СК України також визначає, що розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем. Крім того, необхідно враховувати, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. За положенням ст. 196 CK України, судом був проведений розрахунок неустойки станом на 19 червня 2014 року, який становить 1959,00 грн., виходячи з наступного розрахунку: · за серпень 2012 року заборгованість становила 84,7 грн. (з 23.08.2012 року 8 днів) - 0,85 (1 % від суми заборгованості) х 8 (кількість днів прострочки) = 6,80 грн.; · за вересень 2012 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 30 (кількість днів прострочки) = 108 грн. 90 коп.; · за жовтень 2012 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 31 (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.; · за листопад 2012 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 30 (кількість днів прострочки) = 108 грн. 90 коп.; · за грудень 2012 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 31 (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.; · за січень 2013 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 31 (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.; · за лютий 2013 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 28 (кількість днів прострочки) = 101 грн. 64 коп.; · за березень 2013 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 31 (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.; · за квітень 2013 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 30 (кількість днів прострочки) = 108 грн. 90 коп.; · за травень 2013 року заборгованість становила 422 грн. 87 коп. - 4,23 (1 % від суми заборгованості) х 30 (кількість днів прострочки) = 131 грн. 13 коп.; · за червень 2013 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 30 (кількість днів прострочки) = 108 грн. 90 коп.; · за липень 2013 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 31 (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.; · за серпень 2013 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 31 (кількість днів прострочки) = 112 грн. 53 коп.; · за вересень 2013 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 30 (кількість днів прострочки) = 108 грн. 90 коп.; · за жовтень 2013 року - заборгованості згідно наданого державним виконавцем розрахунку не було; · за листопад 2013 року заборгованість становила 363 грн. - 3,63 (1 % від суми заборгованості) х 30 (кількість днів прострочки) = 108 грн. 90 коп.; · за грудень 2013 року - заборгованості згідно наданого державним виконавцем розрахунку не було; · за січень 2014 року - заборгованості згідно наданого державним виконавцем розрахунку не було; · за лютий 2014 року заборгованість становила 358 грн. 50 коп. - 3,86 (1 % від суми заборгованості) х 28 (кількість днів прострочки) = 108 грн. 08 коп.; · за березень 2014 року - заборгованості згідно наданого державним виконавцем розрахунку не було; · за квітень 2014 року заборгованість становила 358 грн. 50 коп. - 3,86 (1 % від суми заборгованості) х 30 (кількість днів прострочки) = 115 грн. 80 коп.; · за травень 2014 року заборгованість становила 358 грн. 50 коп. - 3,86 (1 % від суми заборгованості) х 31 (кількість днів прострочки) = 119 грн. 66 коп.; · за 19 днів червня 2014 року заборгованість становила 248 грн. 90 коп. - 2,49 (1 % від суми заборгованості) х 19 (кількість днів прострочки) = 47 грн. 31 коп.; Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути суму неустойки в розмірі 1959,00 грн., а не 290 385 грн. 03 коп., як помилково вважають позивачка та її представник. Наданий позивачкою розрахунок неустойки не може бути прийнятий до уваги, так як не ґрунтується на вимогах ст.196 СК України. Що стосується вимог позивачки у частині стягнення заборгованість по сплаті аліментів у сумі 3652 грн. 57 коп., то суд залишає без задоволення вимоги у цій частині, оскільки наданої суду копії квитанції від 24 лютого 2015 року дана сума виплачені позивачці у повному обсязі. Так, ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. П.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, 197 СК України представником відповідача не надано доказів на підтвердження викладених ним доводів, а тому суд приходить до висновку про необхідність залишення без задоволення зустрічного позову.

Outcome: partial