Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 20 820,59 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 гривень в рахунок моральної шкоди, а також вирішити питання щодо судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.03.2019 року близько 04 год. 40 хв., по пр. Героїв Сталінграду в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю тролейбуса № 4029 під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Skoda» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП автомобілю «Skoda» д.н.з. [NUMBER] завдано механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки на момент ДТП [PERSON] працював водієм тролейбуса КП «Київпастранс», та виконувала свої трудові обов`язки на службовому транспорті, відповідач, як роботодавець винної в ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану його працівником шкоду. Згідно звіту № 14/19 авто експерта ТОВ «Професійна експертна компанія» від 14.03.2019 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП становить 15 051, 39 грн. Також позивачем було понесено витрати за проведення даного дослідження у розмірі 2000,00 грн. і 319,20 грн. за направлення відповідачу повідомлення про дату проведення оцінки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму упущеної вигоди, яку він міг би реально отримати в звичайних обставинах, за умови, що його права залишилися б не порушеними у розмірі 3 450 грн. Внаслідок даної пригоди позивачу було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 3 000 грн. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду завдану ДТП у розмірі 15 051,39 грн. витрати понесенні з проведенням експертного дослідження у розмірі 2 000 грн., вартість направлення повідомлення про проведення оцінки у розмірі 319,20 грн., упущену вигоду у розмірі 3450 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000 грн., а також судові витрати. Судом до участі у справі в якості третіх осіб було залучено [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які матеріали, які підтверджують негативний емоційний стан позивача, не вказані наслідки емоційно-психологічного характеру потерпілого, не вказані які саме пережив фізичні, душевні та моральні страждання, які спричинили зміну у його житті, не вказана їх глибина, що підтверджується відповідними медичними записами чи експертними висновками, тобто розмір завданої моральної шкоди позивачем не доведено. Також позивачем не доведено завдання йому збитків у вигляді упущеної вигоди. Просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, прсоила у його задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] просила суд заявлені вимоги задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає з частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 березня 2019 року о 08 год. 40 хв. водій [PERSON] керуючи тролейбусом № 4029, по вул. М. Тимошенка, 33/35 в м. Києві, при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п. 10.3 ПДР України. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні даної ДТП. Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно звіту № 14/19 авто експерта ТОВ «Професійна експертна компанія» від 14.03.2019 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП становить 15 051, 39 грн. Також позивачем було понесено витрати за проведення даного дослідження у розмірі 2000,00 грн. Оскільки на момент ДТП [PERSON] працював водієм тролейбуса КП «Київпастранс», та виконував свої трудові обов`язки на службовому транспорті. Таким чином, відповідач, як роботодавець винної в ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану йому працівником шкоду. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків Згідно ст.1192 ч.2 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійним, тимчасовим, сезонним, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок даної ДТП позивач зазнав збитків. Дані збитки були заподіяні позивачу третьою особою, шкоду заподіяно у зв`язку з виконання нею своїх трудових обов`язків, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальність для юридичної особи-відповідача по справі. Визначаючи розміри збитків, суд, враховуючи вимоги ст.1192 ЦК України, вважає, що позивачу підлягають відшкодуванню збитки, розмір яких має бути визначено відповідно до реальної вартості втраченого майна, що складає 15 051,39 гривень. Також, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача 2 000 грн. - витрат, пов`язаних з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, а саме оплати вартості проведеного дослідження розміру матеріального збитку, завданого автомобілю, що належить позивачу. Щодо стягнення упущеної вигоди, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Заявляючи вимоги про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач посилається на те, що позивач є фізичною особою-підприємцем, надає послуги банку ПУМБ на підставі цивільно-правової угоди, оплата його праці здійснюється за відпрацьований день і за березень 2019 року складала 1 150 грн. на день. Всього ним було витрачено 3 дні, а саме на оформлення пригоди, на проведення експертної оцінки і на ремонт транспортного засобу. Дохід за ці три дні мав скласти 3 450 грн., однак він не був отриманий позивачем внаслідок того, що він займався оформлення матеріалів справи. При цьому, суд враховує те, що між ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та [PERSON] 29.10.2018 року укладено Договір №2069/08.1 про надання послуг у сфері інформаційних технологій, за умовами якого позивач в даній справі надає послуги у сфері інформаційних технологій, перелік яких визначається в Замовленнях, оформлених згідно зразка, наведеного в Додатку №1 до Договору. Суд вважає, що пред`явлення вимоги про відшкодування упущеної вигоди покладає на позивача обов`язок довести те, що доходи, які він міг отримати не є абстрактними, а дійсно не були ним отримані внаслідок порушення його прав третьою особою [PERSON] . За вказаним вище договором, [PERSON] може надавати послуги у зручний час, а тому суд вважає, що позивачем не доведено завдання йому збитків у вигляді упущеної вигоди і в цій частині приймає рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Також суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 319,20 грн. вартості повідомлення відповідача про дату і місце проведення експертної оцінки, оскільки з чеку (а.с.32 зворот) вбачається, що було направлено повідомлення на адресу Куренівського тролейбусного депо, доказів понесення цих витрат саме позивачем суду не надано. Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Пошкодження автомобіля, власником якого є позивач внесло суттєві зміни в життєві стосунки останнього. Призвели до витрат часу для вирішення питання ремонту автомобіля, відшкодування завданої шкоди. А тому суд приходить до висновку, що йому було завдано моральну шкоду, обов`язок по відшкодуванню якої має нести відповідач Виходячи з тривалості та тяжкості моральних страждань, а також із засад розумності та справедливості суд визначає розмір моральної шкоди у 1 000 грн., задовольняючи позовні вимогив цій частині частково, вважаючи що визначений позивачем розмір моральної шкоди завищений. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору в розмірі 614,17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial