Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до законного представника [PERSON] - [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної злочином. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, в середніх числах травня 2016 року о 14.00 год. неповнолітній [PERSON], [INFO] діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, через вікно проник у приміщення житлової квартири [ADDRESS], де із внутрішньої кишені куртки, яка висіла в шафі, викрав грошові кошти в сумі 100 доларів США, належних йому, після чого із місця вчинення кримінального правопорушення утік, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Зазначає, що даними діями завдав позивачу матеріальних збитків на загальну суму 2 545грн. Крім цього, неповнолітній [PERSON] в другій половині травня 2016 року о 11.00 год. діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, через вікно проник у приміщення житлової квартири [ADDRESS], де із внутрішньої кишені куртки, яка висіла в шафі, викрав грошові кошти в сумі 100 доларів США, належних позивачу, після чого із місця вчиненення кримінального правопорушення утік розпорядившись викраденим на власний розсуд. Вказує, що даними діями неповнолітній [PERSON] завдав позивачу матеріальних збитків на загальну суму 2 520грн. Крім цього ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 08.11.2016р. у зв'язку із не досягненням [PERSON] на час вчинення кримінальних правопорушень віку з якого настає кримінальна відповідальність, - застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері [PERSON] на строк 3 роки. Просить суд стягнути із відповідача в його користь 5 131,78 грн. майнової шкоди завданої під час скоєння кримінального правопорушення 20000грн. моральної шкоди та 500грн. витрат на правову допомогу. Позивач в судове засідання не прибув, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Законний представник відповідача в судове засідання повторно не прибула, будучи належно повідомленою про день та час розгляду справи, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Суд, згідно ст.ст.76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав: Відповідно до ухвали Сокальського районного суду від 08.11.2016року встановлено, що у зв'язку із не досягненням [PERSON] на час вчинення кримінальних правопорушень віку з якого настає кримінальна відповідальність, застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері [PERSON] на строк 3 роки. Зазначена ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили. У даній справі позивач визнаний потерпілим. Із змісту ухвали встановлено, що [PERSON] в середині та другій половині травня 2016р. проникав у житло позивача [PERSON] звідки викрав грошові кошти в загальній сумі 200 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 5131,78грн. На час розгляду цивільного позову заподіяна шкода відповідачем не відшкодована. Відповідно до положень ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок (ухвала) у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже факти, встановлені ухвалою суду, яка набрала законної сили, а саме факт спричинення шкоди відповідачем встановлено ухвалою суду і не підлягає доказуванню за данною справою. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. В свою чергу, згідно ч.1 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Таким чином, виходячи із змісту зазначеної норми, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1997 року "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. З вказаних обставин, суд вважає доведеним той факт, що шкода була заподіяна позивачу неправомірними діями неповнолітнього відповідача, а тому матеріальна шкода в розмірі 5131,78грн. підлягає відшкодуванню батьками відповідача, а позов в цій частині - задоволенню. Також згідно приписів ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В судовому засіданні встановлено, що протиправними діями [PERSON] позивачу завдано моральну шкоду, що завдало йому значних страждань, оскільки відповідачем добровільно по даний час не відшкодовано завданої йому майнової шкоди. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння, яке характеризується умисною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, тому, позовну вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі по 20000грн., суд задовольняє частково в сумі 2000грн. Крім цього, із досліджених квитанцій до прибуткового касового ордера №15 від 22.11.2016р., встановлено, що позивачем [PERSON] затрачено 500грн. на правову допомогу, які згідно приписів ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення із відповідача в користь позивача.

Outcome: partial