Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі по 2004 рік, а 16 лютого 2002 року у них народився син [PERSON]. Шлюб з відповідачем розірвано 30 листопада 2004 року. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2010 року було збільшено розмір стягнутих з [PERSON] згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від [INFO], на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] та тягнуто з відповідача аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час неповнолітній син сторін [PERSON] є студентом першого курсу денного відділення Держаного навчального закладу «Дніпровський транспортно-економічний коледж», у звязку з чим потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в навчанні, розвитку, а [PERSON] не отримує стипендію. Позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки на даний час вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього сина, одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків, тощо. В судове засідання позивачка [PERSON], яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.19) не зявилася. Згідно письмової заяви позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав частково у розмірі 930 гривень, оскільки крім сина [PERSON], має ще сина [PERSON], 12 червня 2008 року, який проживає з ним та знаходиться на його утриманні і якого він як батько також повинен утримувати, а тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачкою (а.с.22). До заяви надав копію свідоцтва про шлюб та копію свідоцтва про народження дитини. Просив здійснювати розгляд справи за його відсутності (а.с.23-24). У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2010 року, яке набрало законної сили 30 листопада 2010 року, частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та збільшено розмір стягнутих з [PERSON] згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2006 року аліментів, стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень (а.с.7). Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року "держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей". Згідно ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей, при цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інших обставин, що мають істотне значення, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ №144224 виданого [INFO] відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4), який мешкає з позивачкою (а.с. 10). Крім цього, відповідач є батьком малолітнього [PERSON], 12 червня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №179284 (а.с.24). Спільний син сторін [PERSON] на даний час навчається на першому курсі денного відділення в Державному навчальному закладі «Дніпровського транспортно-економічного коледжу», стипендію не отримує (а.с.8,9). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не може бути меншим ніж 930 гривень. При визначенні розміру аліментів суд, крім наявності у відповідача іншої малолітньої дитини на утриманні (а.с.24), враховує також його фізичний стан, а також те, що відповідач не надав до суду будь-яких інших доказів щодо стану свого фізичного здоровя та працездатності. Суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів є обґрунтованими, у зв'язку із тим, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду на утримання дитини в розмірі 300 гривень 00 копійок на даний час не відповідає мінімальному розміру аліментів, передбаченому чинним законодавством, а тому вимоги позивачки про зміну розміру аліментів є такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд враховує, що у відповідача на утриманні знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], а тому приходить до висновку про доцільність збільшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання сина [PERSON] до 930 гривень, що дорівнюватиме 1/2 частині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», а обовязки батьків по утриманню дитини є рівними, тому і позивачка має обовязок щодо утримання неповнолітнього сина на вказаному рівні. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі ст.ст.\~180-182,\~183,\~192 СК України,

Outcome: partial