Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № Н107839-сred від 24.12.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 6000, 00 дол.США на термін до 24.06.2009 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами у строки та в порядку встановленому кредитним договором. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 6 000, 00 дол.США. Всупереч умовам договору відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим станом на 28.01.2016 року має заборгованість 10\~186, 94 дол.США, яка складається з наступного: 2\~403, 38 дол.США заборгованість за кредитом, 7\~783, 56 дол.США заборгованість за процентами за користування кредитом. Рішенням Червонозавосдького районного суду міста Харкова від 06.02.2012 року з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 6\~313, 04 дол.США, таким чином відповідач має заборгованість по процентам за користування кредитом 3\~873, 90 дол.США, а також штрафи 10, 05 дол.США штраф (фіксована частина), 193, 70 дол.США штраф (процентна складова), всього 4\~077, 65 дол.США, що за курсом 24, 87 відповідно до службового розпоряження НБУ від 28.01.2016 року складає 101 411,09 гривень. Позивач вказує, що в забезпечення виконання зобовязання за договором 107839- сred 24.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, а саме п.5 позивачем на адреси відповідачів було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобовязань, однак остання була залишена без задоволення. Посилаючись на вказані обставини на положення ЦК України та ЦПК України, просив позовні вимоги задовольнити та солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі всього 4\~077, 65 дол.США, що за курсом 24, 87 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.01.2016 року складає 101 411,09 гривень та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання Відповідачів, що належним чином повідомлені, від яких не надійшло заяви про причини неявки, або якщо причини неявки, зазначені в заяві, будуть визнані судом не поважними, просив розглядати справу у заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином про що свідчать зворотні повідомлення пошти про направлення на адресу, зазначену у позові та адресу реєстрації відповідачів судових повісток про виклик в судове засідання. У відповідності до приписів ч. 5\~ст.\~\~ 74 ЦПК України\~судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та винести по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно укладеного договору № Н107839-сred від 24.12.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 6000, 00 дол.США на термін до 24.06.2009 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами у строки та в порядку встановленому кредитним договором. Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязання за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмір на місяць, нараховані вд суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 6\~000, 00 дол.США. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 28.01.2016 року має заборгованість 10\~186, 94 дол.США, яка складається з наступного: 2\~403, 38 дол.США заборгованість за кредитом, 7\~783, 56 дол.США. Рішенням Червонозавосдького районного суду міста Харкова від 06.02.2012 року з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 6\~313, 04 дол.США, таким чином відповідач має заборгованість по процентам за користування кредитом 3\~873, 90 дол.США, а також штрафи 10, 05 дол.США штраф (фіксована частина), 193, 70 дол.США штраф (процентна складова), всього 4\~077, 65 дол.США, що за курсом 24, 87 відповідно до службового розпоряження НБУ від 28.01.2016 року складає 101 411,09 гривень. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 107839- сred 24.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно ч. 4\~ст. 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. При цьому зазначене положення не виключає можливості предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). (Постанова Верховного Суду України від 17.09.2014 року № 6-53цс14\~). Враховуючи, що ПАТ КБ «ПриватБанк» в 2012 році звертався до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором 107839- сred 24.12.2007 року, в забезпечення виконання зобовязання за яким було 24.12.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір поруки та рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 06.02.2012 року позовні вимоги банку були задоволенні, суд приходить до висновку, що зобов'язання за оспорюваним договором поруки припинене, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] задоволенню не підлягають. Заяв, клопотань відповідно до ст.267 ЦК України (застосування строків позовної давності) відповідачі до суду не надавали. За таких обставин, враховуючи вишевизначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача [PERSON] існуючої заборгованості. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 760, 59 грн.. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: partial