Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості, вказавши в заяві, що відповідачам на підставі свідоцтва про право власності б/н від 16.04.2003 року належить квартира [ADDRESS] та є співвласниками Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НА ЛЮБАРСЬКОГО». Починаючи з 2016 року відповідачі свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконують, а саме регулярно не сплачують обов`язкові платежі, тому на 01.09.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 15546 грн.14 коп., які позивач просить стягнути з відповідачів, а також 3% річних від простроченої суми - 844,00 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 03.11.2021 року відкрито провадження по справі. Представник відповідача [PERSON] подав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що витяг з реєстру розрахунку по внескам в гривні заборгованості по квартирі [ADDRESS] за періоди з липня 2016 року по серпень 2021 року складений в односторонньому порядку та не підтверджений відповідними рішеннями зборів власників багатоквартирного будинку, якими затверджено відповідні тарифи на утримання будинку і первинною, бухгалтерською документацією, що свідчила б про те, що позивач реально поніс витрати в зазначеній сумі та нарахував її відповідачам до сплати. Отже, розрахунок заборгованості відповідачів перед позивачем є неналежним та недопустимим доказом і не повинен враховуватись судом при прийняття рішення по даній справі. В матеріалах справи відсутні письмові опитування співвласників, які не були присутні на загальних зборах та письмові опитування, з яких вбачалась, що рішення було прийнято законно та за нього проголосувало дійсно більша частина співвласників, та підтверджувало те, що відповідачі обізнані про розмір сплати внесків та вартість утримання будинку та прибудинкової території. Крім цього, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала справа № 199/7450/20 за позовною заявою позивача до тих самих відповідачів про стягнення заборгованості. 14.04.2021 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення, відповідно до якого у задоволенні позовної заяви позивача про стягнення заборгованості за період з 01.07.2016 року по 01.09.2020 року було відмовлено в повному обсязі. Ухвалою суду від 30.12.2021 року закрито провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.07.2016 року по 01.09.2020 року. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , кожний по ј частини, на підставі свідоцтва про право власності, б/н, від 16.04.2003, виданого Обласним житлово-комунальним підприємством «Центральний», що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.09.2020. Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2016 було зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НА ЛЮБАРСЬКОГО» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Тобто, ОСББ «НА ЛЮБАРСЬКОГО» здійснює утримання та обслуговування неподільного та загального майна співвласників квартир і нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] . За статтею 385 ЦПК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла). Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Рішеннями загальних зборів ОСББ «На Любарського» затверджені розміри внесків на утримання будинків. Відповідно до положень ч.1 ст.17, ст.20, ч.ч.6, 7, 8 ст. 22, ч.4 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Положеннями ч.9 ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема: затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Частиною 20 вказаної статті визначено, що до компетенції правління відноситься, серед іншого, здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», обов`язки співвласника своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, а також виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; ч. 6 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання га проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна, об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно з ч.1 ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів. Згідно з ст.17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та Статутом об`єднання внески і платежі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком в тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше. Частиною 2 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. Статтею 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно з статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно з ч.1 ст. 6-1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. У відповідності до п. 6) ч.1 ст.1 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 вказаного закону визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Відповідно до ч.3 ст.9 вказаного закону дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе: прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території; санітарно-технічне обслуговування; обслуговування внутрішньо-будинкових мереж; утримання ліфтів; освітлення місць загального користування; поточний ремонт; вивезення побутових відходів тощо. Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ N 869 від 01 червня 2011 року, тариф на ці послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України. Перелік послуг за кожним будинком погоджується у договорі на надання цих послуг, який укладається між споживачами та підприємством, організацією тощо, які надають ці послуги. Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком. Враховуючи, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються позивачем, згідно Статуту і рішень загальних зборів ОСББ "НА ЛЮБАРСЬКОГО" нараховується плата за надані житлово-комунальні послуги щомісячно, то суд вважає, що відповідачі мають відповідати за зобов`язаннями щодо сплати вказаних послуг. Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості приходить до висновку, що сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача за період з 01.09.2020 року по 01.09.2021 року складає 4107,60 грн. Що стосується стягнення з відповідачів 3 % річних від простроченої суми в розмірі грн., суд вважає, що данні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем надано розрахунок 3% річних нарахованих на суму заборгованості за період з 01.07.2016 по 01.09.2021 року. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, викладені у відзиві, оскільки представником відповідача, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати внесків та платежів та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Рішення загальних зборів ОСББ «НА ЛЮБАРСЬКОГО» щодо встановлення розміру внесків відповідачами в установленому законом порядку не оспорені, тому є дійсними. За змістом ч.1 п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт та належні докази здійснення правничої допомоги. А отже вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу належними доказами не підтверджені. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі - сплачений судовий збір на загальну суму 2270,00 грн.

Outcome: partial