Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.05.2008 року в загальному розмірі 79641,03 грн., яка складається з наступного: 3947,16 грн. - заборгованість за кредитом; 67865,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3798,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3780,53 грн. - штраф (процентна складова)., мотивуючи свої позовні вимоги порушенням зобов'язань відповідачем з повернення грошових коштів за зазначеним кредитним договором, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у вищезазначеному розмірі, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду від 26 січня 2018 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, позивачу було надано строк для усунення недоліків. В строк, встановлений судом, позивачем було усунуто зазначені недоліки. Зокрема, позивачем було надано розрахунок пені окремо від комісії, який склав 3798,20 грн. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2018 року за зазначеною справою було відкрито провадження, відповідачу було надано строк для подання до суду відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2018 року по цивільній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 26 червня 2018 року на адресу Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла уточнена позовна заява до справи № 227 197/18 про стягнення заборгованості, відповідно до якої позивачем було збільшено позовні вимоги в частині суми стягнення заборгованості. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06.08.2018 року в прийнятті уточненої позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до справи № 227/197/18 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було відмовлено у зв'язку з пропуском процесуальних строків, встановлених ст. 49 ЦПК України для подання такої заяви, а саме через подання такої заяви до суду після закриття судом підготовчого провадження по цивільній справі.Таким чином, розмір заявлених позовних вимог становить 79641,03 грн., і вони складаються з: 3947,16 грн. - заборгованість за кредитом; 67865,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3798,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3780,53 грн. - штраф (процентна складова) В судове засідання, призначене на 06.08.2018 року, сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що позивач безпідставно провів нарахування загальної суми процентів за накопичувальним підсумком у сумі 67865,14 грн. , в той же час, згідно умов кредитування при укладенні кредитного договору між позивачем та відповідачем базова процентна ставка складає 1,9 % на місяць, тобто 22,8 % на рік, і зазначена процентна ставка є фіксованою. Окрім того, позивачем безпідставно було підвищено процентну ставку за користування кредитними коштами, яке він провів в односторонньому порядку, без будь-якого повідомлення відповідача та підписання додаткових угод до кредитного договору. Зазначене підвищення процентної ставки позивач обґрунтовував посиланням на Умови та правила надання банківських послуг, якими передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин кредитного договору, шляхом інформування позичальника через надання виписки по картковому рахунку. Такі дії позивача відповідач вважає грубим порушенням вимог ст. 1056-1 ЦК України, згідно з якою, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії кредитного договору, її не може бути збільшено банком в односторонньому порядку, а умова договору щодо права змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Окрім того, у справі відсутні докази того, що відповідач був ознайомлений з розміром підвищення процентної ставки й дав згоду на отримання кредитних коштів саме за умови оплати за користування коштами у розмірі зміненої в односторонньому порядку процентної ставки, посилання позивача на Умови та правила надання банківських послуг, з якими начебто був ознайомлений відповідач при підписанні анкети-заяви, є безпідставним, оскільки позивачем не було доведено в судовому засіданні та не надано жодного доказу про те, що саме ці Умови, Правила чи тарифи розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили можливість в односторонньому порядку проводити зміни процентної ставки. Окрім того, згідно наданого позивачем розрахунку з 30.05.2014 року заборгованість відповідача по кредиту набула статусу сталої та становить 3947,16 грн. Застосовуючи методику розрахунку, за якою банк проводив нарахування, заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 03.05.2014 року по 30.11.2017 року повинна становити 2602,50 грн. за процентною ставкою 1,9% на місяць, тобто 22,8 % на рік за 1041 день прострочення, окрім того, заборгованість за відсотками за накопичувальним підсумком з 25.11.2013 року по 30.05.2014 року становить 304,53 грн., таким чином, за період з 25.11.2013 року по 30.11.2017 року становить в загальному розмірі 2907,03 грн., яку представник відповідача вважає обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, представник відповідача вважає, що штраф в загальному розмірі 4030,53 грн. не підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки відповідач є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], а фактично проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ОСББ «БАМ» № 38 від 26.03.2018 року, зазначена територія входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО, тому згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» банки та інші фінансові установи зобов'язані скасувати нарахування пені та штрафів, нарахованих на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами. Також представник відповідача зазначив, що сума пені в розмірі 3798,20 грн. також не підлягає стягненню, оскільки за пенею, нарахованою позивачем в розмірі 40,21 грн. станом на 01.02.2014 року, позивачем було пропущено встановлений ЦК України строк спеціальної позовної давності для звернення з такими вимогами до суду, а пеню в розмірі 3757,99 грн., яку було нараховано позивачем з 01.06.2014 року, позивач не мав права нараховувати з врахуванням вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.05.2008 року [PERSON] отримала кредитну картку та 16.07.2008 року їй було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок [NUMBER] що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки. Копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача долучена до матеріалів справи (а.с. 7). Згодом кредитний ліміт було змінено, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 26,27). Прізвище відповідача було змінено на «[PERSON]» внаслідок укладення нею шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 48 від 04 березня 2015 року (а.с. 63). Відповідно до умов укладеного договору позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9% на місяць (22,8 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.п. 5.5 Умов та привал надання банківських послуг. Позивач в обгрунтування позовних вимог щодо зміни кредитного ліміту позивач посилається на п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. В той же час, зазначені права Банку визначені в п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого Банк має право проводити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, в виписці по Картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку і без попереднього повідомлення Клієнта. Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (кредитний договір б/н від 28.05.08 р.) 28 травня 2008 року відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER], Універсальна 55, 16 липня 2008 року позивачем кредитний ліміт було змінено, а саме встановлено в розмірі 700,00 грн., 25 грудня 2008 року - в розмірі 660,00 грн.; 28 січня 2009 року - в розмірі 650,00 грн.; 17 червня 2009 року - в розмірі 0,00 грн.; 14 жовтня 2013 року - в розмірі 2800,00 грн.; 17 жовтня 2013 року - в розмірі 4000,00 грн., строк дії кредитної картки - 04/17 (а.с. 26). Згідно довідки про надання кредитних карток, [PERSON] було надано наступні картки: [NUMBER] з кінцевим терміном дії - 05/12, а також [NUMBER] з кінцевим терміном дії - 04/17 (а.с. 27). Щодо позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом позивач посилається на той факт, що відповідач під час підписання анкети-заявки підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані до позовної заяви. Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 8) базова ставка, в місяць за користування кредитом (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) складає 1,9 %; комісія за кредитне обслуговування (щомісячна) - 1% на залишок заборгованості, непогашеної протягом пільгового періоду); розмір щомісячних платежів (включаючи плату з використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: ПЕНЯ=пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки за кредитом або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.; штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів - 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 5.3 розділу 5 Умов та Правил надання банківських послуг, які діяли на момент укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем, Банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, в виписці по Картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Згідно п. 6.4 Розділу 6 «Обов'язки клієнта» при незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів Банку клієнт зобов'язаний надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та сплатити виниклу перед Банком заборгованість, в тому числі і заборгованість, виниклу протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Тримачу та його довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по картрахунку письмово інформувати Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання. Відповідно до п.п. 6.5-6.6 Розділу 6 «Обов'язки клієнта» клієнт зобов'язаний сплачувати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевикористанню платіжного ліміту, а також слачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У випадку невиконання зобов'язань по Договору, за вимогою Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), виплаті винагороди Банку.Пунктом 6.3 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що клієнт зобов'язаний отримувати виписки про стан картрахунків та про проведені операції по картрахункам. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, з 01.01.2013 року ним було проведено зміну процентної ставки за користування кредитними коштами, а саме підвищено до 30 % на рік. Згідно наданої позивачем виписки з особового рахунку відповідача, відповідачем здійснювалися операції з користування грошовими коштами в період з 01.01.2013 року, а саме після підвищення процентної ставки до 30 % на рік (а.с. 31-33). Відповідно до інформації про актуалізацію тарифів по картці Універсальна, картам Універсальна Gold, картам ЮНІОРА для ПриватБанка з 01.09.2014 року позивачем в односторонньому порядку було змінено базову % ставку на місяць, зокрема, за карткою «Універсальна», з 2,50 % на 2,90% на місяць (34,80% на рік) згідно наказу Банку № СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року, з 01.04.2015 року базову % ставку було змінено Банком в односторонньому порядку з 2,9 % на 3,6 % на місяць (43,2 % на рік) згідно наказу Банку № СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року (а.с. 120-127). Як зазначає позивач, він шляхом смс-повідомлень направляв на телефоний номер [NUMBER] повідомлення про збільшення кредитної ставки за кредитною лінією до 2,5% на місяць починаючи з 01.01.2013 р. (повідомлення від 15.12.2013 р.), до 2,9% на місяць починаючи з 01.09.2014 р. (повідомлення від 15.08.2014 р.), до 3,6% на місяць, починаючи з 01.04.2015 року (повідомлення від 15.03.2015 року), копії зазначених повідомлень містяться в матеріалах справи (а.с. 131-133). До позовної заяви додано розрахунок процентів за користування кредитними коштами відповідачем в сумі 67653 грн. 61 коп. коп. станом на 30.11.2017 р. Згідно зазначеного розрахунку проценти за період з 31.07.2008 р. до 01.05.2011р. включно розраховувалися за кредитною ставкою 22,8% річних, тобто 1,9% в місяць, як зазначено в довідці про умови кредитування (а.с. 8), за період з 01.01.2013 р. до 31.08.2014р. за ставкою 30,0% річних, з 01.09.2014 р. до 31.03.2015 р. за ставкою 34,8 % річних, з 01.04.2015 р. до 30.11.2017 р. за ставкою 43,2 % річних (а.с. 28-29). Відповідач в своєму відзиві заперечує належне ознайомлення його працівниками банку із Умовами та Правилами кредитування, отримання смс-повідомень. В той же час, в судовому засіданні представник відповідача частково визнав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, а саме заборгованість в розмірі 2907 грн. 03 коп. за період з 25.11.2013 року по 30.11.2017 року. Тобто, представник відповідача погодився із тим, що відповідач за користування кредитними грошами повинен сплатити банку суму боргу та проценти, але зазначив, що проценти мають бути розраховані банком виходячі із процентної ставки, яка оговорювалася під час відкриття кредитної лінії (фіксована на рівні 1,9% на місяць), будь-яких домовленостей в заяві позичальника від 16.07.2008 р. щодо самостійної зміни тарифів банком та інших умов кредитування не має. Суд також приймає до уваги зазначене позивачем в відповіді на відзив про те, що підвищені процентні ставки, які впроваджувалися банком, застосовуються банком тільки за витратами позичальника після підвищення процентної ставки, що дає можливість у разі незгоди позичальника з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що 26.03.2014 року відповідачем було здіснено останній платіж( витрату кредитних коштів) за зазначеним кредитом, тобто під час дії ставки кредитування - 30% річних і після цього та наступного підвищення ставок кредитування позивачем до 34,80%, 43,2 % річних жодного використання кредитної картки не було (а.с. 28-33). Тобто, в судовому засіданні встановлено, що кредитна заборгованість відповідача утворилася після запровадження підвищеної процентної ставки до 30,0% річних з 01.01.2013 року та до запровадження підвищеної процентної ставки з 01.09.2014 р. до 34,8 % річних та з 01.04.2015 року до 43,2 % річних і будь-яких витрат відповідачем з 01.09.2014 року по кредитній картці не здійснювалося (а.с. 28-33). Частиною 3 ст. 1056 -1 ЦК України в редакції Закону України від 12 грудня 2008 року N 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення процентів за підвищеними процентними ставками є безпідставними, оскільки одностроннє підвищення процентної ставки з боку банку є порушенням ст.1056-1 ЦК України. Враховуючи вищезазначене суд вважає, що розмір процентів за користування кредитом необхідно визначити за формулою, яку використовував позивач станом на час підвищення процентної ставки 01.01.2013 року до 30,0% річних, враховуючи, що після зазначених змін відповідачем здійснювалися витрати по кредитній картці( в останнє 26.03.2014р), тобто виходячи з кредитної ставки 2,5% в місяць від суми заборгованості, а саме: З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 30.05.2014 року заборгованість відповідача по кредиту набула статусу сталої( розмір тіла кредита не змінювався). Станом на 30.05.2014 року заборгованість за кредитом у відповідача становила 3947,16 грн., заборгованість за процентами - 318,51 грн. (а.с. 28). Застосовуючи формулу - N*M/360/365*Y=Z, яку запроваджено банком для розрахунку поточної та простроченої заборгованості, розрахунок відсотків за період з 31.05.2014 року по 30.11.2017 року, що складає 1279 днів складає: 3947,16*30% / 365*1279 = 4149,38 грн., де 3947,16 грн. - поточне тіло кредиту; 30 % - процентна ставка; 360/365 - кількість днів у році; 1279 - кількість днів, за які здійснюється нарахування; 4149,38 грн. - сума нарахованих процентів. Таким чином, загальна сума заборгованості по процентам за користування кредитом складає 4467,89 грн., яка складається з: 318,51 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, яку було нараховано до 30.05.2014 року, 4149,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 31.05.2014 року по 30.11.2017 року. Суд також враховує, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669 -У11 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р м. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку.Також Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Таким чином, враховуючи, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], тому на підставі вказаного Закону має бути звільнена від сплати штрафів в розмірі 250,00 грн. та 3780,53 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року. Відповідно до розрахунку заборгованості позивачем зроблений розрахунок пені станом на 17.03.2014 року в розмірі 40,21 грн., станом на 30.11.2017 року - 3798,20 грн. З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, а станом на 17.03.2014 року розмір нарахованої пені складав - 40,21 грн., тому пеня в розмірі 3757,99 грн. не підлягає стягненню з відповідача, оскільки її було нараховано після 14 квітня 2014 року. Таким чином, розмір пені, яка була нарахована до 14.04.2014р, становить 40грн.21 коп. В той же час, представник відповідача у додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву, поданих до суду, зазначив, що пеня в розмірі 40,21 грн. не підлягає стягненню у зв'язку з пропуском позивачем скороченої позовної давності, оскільки позивач почав нарахування пені 01.02.2014 року, проте звернувся до суду з позовом лише в січні 2018 року, тобто з пропуском скороченої позовної давності, встановленої ЦК України. Суд приходить до висновку про те, що заява представника відповідача про застосування до нарахованої пені скороченого строку позовної давності є обгрунтованою і пеня в розмірі 40.21 грн., нарахована позивачем, не підлягає стягненню з відповідача, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України). Пунктом 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (ч. 1 ст. 260 ЦК України). Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, проведення нарахування пені здійснювалося позивачем з 01.02.2014 року, з позовною заявою позивач звернувся до суду 24 січня 2018 року, тому пеня в розмірі 40,21 грн. не підлягає стягненню з відповідача у зв'язку з пропуском строку спеціальної позовної давності, встановленого п.1 ч.1 ст 258 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором абозаконом, зокрема:1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 617 ЦК України, що відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що відповідач станом на 30.11.2017 року має заборгованість за кредитним договором від 28.05.2008 року в загальному розмірі 8415 грн. 05 коп., що складається з: 3947,16 грн. - заборгованість за кредитом; 4467,89 грн. - заборгованість щодо сплати процентів за користування кредитом, і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 63715 грн. 76 коп., заборгованості за пенею в розмірі 3798,20 грн. та штрафів в загальному розмірі 4030,53 грн.- слід відмовити. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № PROM8BBR6C від 28.12.2017 року (а.с. 21). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 8415,05 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 186 гривень 18 коп, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 256-258, 261, 266, 267, 526, 530, 598-599, 610-612, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial