Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і просить стягнути з [PERSON] достроково заборгованість за кредитним договором №014/143938/3140/74 від 07.02.2008 року в сумі 17 839,43 долари США, що еквівалентно 240 779 грн., з яких кредитна заборгованість -9 151,16 доларів США, що еквівалентно 123 513,32 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 702,97 доларів США, що еквівалентно 9 487,99 грн.; пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків - 7 985,30 доларів США, що еквівалентно 107 777,69 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він 07.02.2008 року надав [PERSON] кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 29 800,00 дол. США строком до 07 жовтня 2015 року із сплатою 13% річних, про що було укладено кредитний договір №014/143938/3140/74 від 07.02.2008 р. Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконані всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог ст.1 Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Публічне акціонерне товариства "Райффайзен Банк Аваль'' є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» відповідно до п. 1.3. Статуту що зареєстрований 06.06.2012р. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №014/143938/3140/74/1 від 30.03.2009 р. до кредитного договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо тимчасового зменшення щомісячного платежу по кредитному договору та графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в Додатку №1.2, який є невід'ємною частиною Додаткової угоди. У позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого Кредитор має право дострокового стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 05.11.2014 року заборгованість по кредиту становить сумі 17 839,43 долари США, що еквівалентно 240 779 грн., з яких кредитна заборгованість 9 151,16 доларів США, що еквівалентно123 513,32 гривень, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 2 857,20 доларів США, що еквівалентно 38 563,66 грн., заборгованість по сплаті відсотків - 702,97 доларів США, що еквівалентно 9 487,99 грн.; пеню за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків - 7 985,30 доларів США, що еквівалентно 107 777,69 грн. Тому позивач просить стягнути зазначену заборгованість достроково. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином судовою повісткою. Від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Також відповідачкою подано заяву про визнання позову частково, а саме вона визнає заборгованість по тілу кредиту, нараховані відсотки. Але не визнає суму нарахованої пені, стосовно пені просить застосувати позовну давність строком у один рік, що передувала зверненню до суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків, належних йому. Судом встановлено, що позивач 07.02.2008 року надав [PERSON] кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у сумі 29 800,00 дол. США строком до 07 жовтня 2015 року із сплатою 13% річних, про що було укладено кредитний договір №014/143938/3140/74 від 07.02.2008 р. Позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог ст.1 Кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Публічне акціонерне товариства "Райффайзен Банк Аваль'' є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» відповідно до п. 1.3. Статуту що зареєстрований 06.06.2012р. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явиш в економіці України, між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена Додаткова угода №014/143938/3140/74/1 від 30.03.2009 р. до кредитного договору, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо тимчасового зменшення щомісячного платежу по кредитному договору та графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в Додатку №1.2, який є невід'ємною частиною Додаткової угоди. У позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого Кредитор має право дострокового стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню. Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 05.11.2014 року заборгованість, яка складається з яких кредитної заборгованості -9 151,16 доларів США, що еквівалентно 123 513,21 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 702,97 доларів США, що еквівалентно 9 487,98 грн. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Аналіз правових норм, зокрема, ст. ст. 536, 549 ЦК України дає підстави для висновку про те, що проценти та неустойка є різними правовими інститутами, обмеження можливості одночасного застосування яких законом не встановлена. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою уповноваженою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Таким чином,

Outcome: partial