Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правилнадання продукту кредитних карт №б/н від 02.06.2015 відповідач отримав кредит у розмірі 12646,56 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі, визначеними Тарифами банку, що діють на дату нарахування. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "ПриватБанк" Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, що викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у Генеральній угоді. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв'язку з чим станом на 16.02.2017 утворилася заборгованість у загальному розмірі 11398 грн. 00 коп., а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва [PERSON] від 04.04.2017, після надходження інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2018, у зв'язку із звільненням судді [PERSON], справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. Ухвалою суду від 02.04.2018 по вищевказаній справі було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, одночасно з подачею позову до суду представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду та постановлення по справі заочного рішення не заперечував. Як вбачається з відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м.Києві від 17.03.2017 наданої на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.40). Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Про важність та причини своєї неявки відповідач суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02.06.2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода). Вказана угода укладена між сторонами з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором №SAMDN52000107304914 від 11.09.2013 року (а.с.7). Відповідно до п.п.1.1.2. п. 1 Генеральної угоди сторони домовилися, що заборгованість відповідачки перед Банком з дати підписання Генеральної угоди становить 13596,57 грн. Пунктом 2.1. Генеральної угоди визначено, що Банк надає позичальнику строковий кредит в розмірі 12646 грн. 57 коп. на строк 36 місяців з 02.06.2015 року до 30.06.2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 12646 грн. 57 коп. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Датою останнього погашення заборгованості визначено не пізніше 30.06.2018. Підписавши Генеральну угоду, відповідач погодився, що ця угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають між ним та Банком кредитний договір. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Пунктом 2.1.1.12.6 Умов передбачено, що за користуванням кредитом та овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, визначеному Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних дні вна рік, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13 Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Генеральної угоди, що має своє відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Генеральною угодою станом на 16.02.2017 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 11398 грн. 00 коп., з яких: - 8001 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом; - 807 грн. 29 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 1350 грн. 25 коп. - нарахована пеня; - 1239 грн. 04 коп. - заборгованість по судовим штрафам (п.2.2 Генеральної угоди). Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та відповідно з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.06.2015 у розмірі 10158 грн. 96 коп., що складається із: заборгованості за кредитом - 8001 грн. 42 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 807 грн. 29 коп. та заборгованості за пенею та комісією - 1350 грн. 25 коп. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу у відповідності до п.2.2 Генеральної угоди, то суд не вбачає підставі для задоволення вимог позивача в частині їх стягнення, з огляду на наступне. Як вказано у п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, визначених цією угодою, Умовах та правил, більш ніж на 31 день по зобов'язанням, ярко яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту вважається 32 днем з моменту порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 32 дня порушення, рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1239,04 грн. Разом з тим, умовами договору передбачена сплата пені у разі прострочення виконання зобов'язання, чим в свою чергу і скористувалась сторона позивача, звернувшись до суду із вказаним позовом. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, відтак їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, не відповідає положенням, передбаченим у статті 61 Конституції України. А відтак, вимоги позивачу щодо стягнення з відповідача судових штрафів не підлягають задоволенню судом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial