Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом у якому вказала, що вона працює з 1998 року по даний час приватним підприємцем, надає послуги населенню Вінницької області відносно організування поховань і суміжних послуг. В липні 2015 року між позивачкою та [PERSON] виникла усна домовленість, відповідно до якої відповідач зобов'язався оплатити їй кошти за встановлення намогильного спорудження своїм рідним в м.Іллінці до кінця вересня 2015 року, за що від нього позивачкою був отриманий авансовий платіж у розмірі 5000 грн. та запевнення про сплату ним всіх витрат на його спорудження. За їх домовленістю, строк виконання позивачем зазначених робіт по встановленню намогильних споруджень становив 1 місяць, тобто до кінця вересня 2015 року разом із повним розрахунком. Виконання робіт по встановленню намогильного спорудження було проведено виключно з матеріалів [PERSON], сума за виконані роботи становить 24330 грн. Відповідач не погоджується сплатити [PERSON] кошти за виконану роботу, вважає, що розрахувався з нею, тому позивачка змушена була звернутися до ТОВ «БМУ - 2 ЛТД» для проведення перевірки вартості виконаних робіт по влаштуванню надмогильного постаменту на підставі заяви позивачки та укладення від 05 листопада 2015 року відповідного договору № 2 за договірною ціною по складанню будівельно-технічного дослідження вартістю 12.000 грн. Так, як договірні відносини між позивачем та відповідачем не були оформлені в письмовій формі, а також відсутність первинних документів, залишилась лише одна можливість визначення вартості виконаних Позивачем робіт - по державним будівельним нормам. Згідно локального кошторису від 16 листопада 2015 року на будівельні роботи № 2-1-1 (додаток 1) загальна вартість робіт по влаштуванню надмогильного постаменту в м.Іллінці складає - 25045,00 ( двадцять пять тисяч сорок пять ) гривень. [PERSON] разом із своєю сестрою довгий час не могли дійти згоди з якого матеріалу будуть виконуватися зазначені роботи: спочатку робота мала бути виконана з дешевої плитки на загальну суму 16157.35 ( шістнадцять тисяч сто п'ятдесят сім) гривень 35 коп. проте відповідач відмовився від даного матеріалу і замовив роботу з найдорожчого матеріалу з граніту на загальну суму 24.330 ( двадцять чотири тисячі триста тридцять) гривень. Договірна ціна визначається на підставі кошторису, як приблизна ціна. Було узгоджено між ними перелік видів та обсягів, характер робіт, які необхідно було виконати [PERSON] за замовленням відповідача, а також строки їх виконання. На виконання запланованих робіт позивачкою склався кошторис з яким відповідач на той час погодився. [PERSON] були виконані всі роботи по влаштуванню надмогильних постаментів з найдорожчого матеріалу, який відповідач замовив. Однак відповідач до цього часу повністю не розрахувався з позивачкою не оплатив в повному обсязі кошти, сума заборгованості відповідача на час звернення до суду становить 8490 ( вісім тисяч чотириста девяносто ) грн. Як вбачається з обставин, викладених вище, їх дії з відповідачем були спрямовані на виникнення обопільних прав і обов'язків та мали ознаки договору підряду. Окрім того відповідачем [PERSON] завдана моральна шкода. Зважаючи на той факт, що містечко у нас маленьке всі один одного знають, поведінка відповідача: його повсилюдні обзивання в адресу позивачки та в адресу її сім'ї в громадських місцях, погрози, написання відповідачем заяв до органів внутрішніх справ про начеб то з її сторони вимагання коштів, спричинило важкий моральний стан в якому [PERSON] постійно перебуває, внаслідок чого вона змушена була звертатися за допомогою до лікарів, купувати лікарські препарати, її переживання негативно впливають на її рідних, які переживають за неї, порушився звичайний ритм життя позивачки. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦКУ моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Доказом погіршення стану здоров'я у позивачки від триваючих неправдивих звинувачень відповідача, які розпочалися з середини вересня 2015 року є звернення [PERSON] за медичною допомогою до сімейного лікаря була виявлена гіпертонічна хвороба II ступеня, постійні головні болі, підвищений кров'яний тиск, перебування в нервовому стресі, а також понесені витрати на закупівлю медичних препаратів, порушення сну. Понесенні витрати на закупівлю медичних препаратів на лікування становлять 419грн. 66 коп. відповідно касового чека від 28.10.2015 року. Щодо відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди то відповідно до п.9 постанови № 4 Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 р її розмір суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру і обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків з урахуванням ступеня вини відповідача, характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. В відповідності до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦКУ майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Надала суду пояснення, що сума виконаних робіт зросла в зв'язку з тим, що відповідач зі своєю сестрою радившись тривалий проміжок часу, вирішили замість бетонної плитки використати гранітну, тому відповідно ціна зросла з 16157 грн. до 24330 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявила, що в матеріалах справи є всі наявні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує щодо задоволення позову, в зв'язку з відсутністю письмової угоди, стверджує, що одразу замовляв гранітну плитку на облаштування надгробного монументу. Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Наявність договірних відносин між сторонами по справі щодо виготовлення та облаштування надмогильних плит встановлено. Як позивачем так і відповідачем не заперечуються. В ході розгляду справи позивач [PERSON] заявила вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 8490 грн., як несплачені кошти за виконану роботу по влаштуванню надмогильних плит, та 10000 грн., як моральну шкоду та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти позовних вимог, стверджує, за домовленістю вартість виконаних робіт була визначена в розмірі 16157 грн., з якої ним та його сестрою [PERSON] були сплачені відповідно до платіжних документів 15200 грн. (а.с. 29). Зазначені обставини вказують на наявність між сторонами по справі договірних відносин характерних договору підряду, які в судовому засіданні [PERSON] не заперечує. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати первинну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язаний прийняти та оплатити виконану роботу. За відсутності письмово укладеного договору підряду та визначення умов виконання робіт і визначення їх вартості слід виходити із фактично встановлених і підтверджених доказами обставин. Згідно висновків експертизи, вартість виконаного замовлення позивачем, станом на липень 2015 року складає 24 529 грн. Враховуючи те, що відповідачем сплачено позивачу 15200 грн. підлягає задоволенню позовна вимога в межах заявлених позовних вимог, які становлять 8490 грн. Позивачем та його представником в судовому засіданні клопотання про збільшення заявлених позовних вимог не заявлялось. Щодо стягнення моральної шкоди, то у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки обставини на які посилається позивач є непідтвердженими. Відсутність письмово укладеного договору не дає підстав вважати, що відповідач мав би виконати взяті на себе зобов'язання у спосіб і в терміни вказані позивачкою. Окрім того не дотримавшись письмової форми укладення договору підряду позивачка сама піддала себе ризикам його виконання. За таких обставин її доводи про заподіяння їй моральної шкоди є недоведеними і не визначеними договором. Задоволенню також на підлягає вимога про стягнення 12000 грн. витрат понесених [PERSON] за ініційоване самостійно позивачкою дослідження на спеціалістів щодо визначення вартості робіт. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Дане дослідження не є такою експертизою в розумінні ст. 143 ЦПК України, тому ці витрати не підлягають стягненню. Вирішуючи питання про відшкодування витрат понесених позивачкою на правову допомогу в цивільній справі судом встановлено, що представник позивача [PERSON] відповідно до журналу судового засідання приймала участь протягом 2 год. 53 хв., що складає 173 хвилини. В матеріалах справи наявний договір про надання юридичних послуг на суму 4000 грн. (а.с. 34-36) та квитанція про сплату позивачем 4000 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 37), які є недоведеними. Відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні, розміру мінімальної заробітної плати, який з 01.05.2016 року становить 1450 грн., загальний час надання правової допомоги по даній справі (2 год. 53 хв. - 173 хв.), суд вважає реальними витрати на правову допомогу в розмірі 1672 грн. 91 коп., що складається з розрахунку - 1 хв. наданої правової допомоги - 9,67 грн. і покладає цей обов'язок на відповідача відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. В іншій частині судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволених позовних вимог На підставі викладеного,

Outcome: partial