Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути із відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка народилась у шлюбі, зареєстрованому сторонами 08.03.2008 року. Зазначені позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач не виконує свого обов`язку утримувати неповнолітню дитину ні в грошовій, ні в матеріальній формі. У судовому засіданні [PERSON] , позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився на стягнення з нього в користь позивача аліментів на підставі судового рішення у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., оскільки він не має постійного заробітку та надає частково матеріальну допомогу на утримання дитини, яка виражається у грошових переказах, предметах особистого користування. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. 17 березня 2014 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Дружбівською селищною радою Теребовлянського району, актовий запис №2. Від спільного подружнього життя сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня дитина здорова. Із листа комунального некомерційного підприємства Теребовлянської районної ради «Теребовлянський районний центр первинної медикосанітарної допомоги» № 66 від 06.03.2019 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , спостерігається лікарем загальної практики - сімейним лікарем Дружбівської АЗПСМ від народження. На диспансерному обліку не перебуває. В дошкільному віці хворіла простудними захворюваннями. 30.05.2017 року було проведено оперативне лікування в Тернопільській обласній дитячій лікарні в оперативному відділенні, діагноз - гігрома 2 пальця лівої стопи. Позивач зареєстрована за адресою [ADDRESS] , де проживає разом із малолітньою дитиною. На даний час вона не працює. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідач здоровий. Крім дочки [PERSON] , [INFO] , має на утриманні малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка народилася у шлюбі, зареєстрованому між ним та [PERSON] 13 грудня 2014 року. Із відзиву відповідача на позовну заяву про стягнення аліментів на дитину, долучених до нього документів, вбачається, що відповідач надавав і надає матеріальну допомогу своїй дочці [PERSON] . Крім того, вказує, що його матеріальне становища дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн., оскільки працевлаштування в Англії йому заборонене (копія паспорту громадянина України для виїзду закордон та віза додається до відзиву), однак шляхом вантажно - пасажирських перевезень в Англію має дохід, який в середньому складає 10 000 грн.Враховуючи наведене, просить позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі на користь дитини в розмірі 2000 грн. до досягнення нею повноліття. У відповіді на відзив, поданого до суду позивачем [PERSON] , остання зазначила, що відповідач [PERSON] у відзиві на позов не обґрунтував стягнення з нього в користь позивача 2000 грн. і чому саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення права дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Добровільні грошові перекази, на її думку, не знімають з відповідача обов`язку по сплаті аліментів на утримання дочки, а посилання про наявність у нього іншої сім`ї, не є достатньою підставою для визначення розміру аліментів в сумі 2000 грн.,та не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину. Просить стягнути із [PERSON] аліменти в її користь на утримання дочки [PERSON] , зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач вказав, що він періодично працює за межами України (в Англії), де одержує нерегулярні доходи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років прожитковий мінімум складає 2027 грн., 50 відсотків від цієї суми становитиме 1013.5 грн. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не має постійного заробітку, однак має тимчасові заробітки та нерегулярний дохід, прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє з батьків у рівних частках, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає, що позов слід задоволити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 2000 грн. на одну малолітню дитину щомісячно до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial