Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої вказує, що 04 жовтня 2011 року між ним та [PERSON] (далі Відповідач) укладено кредитний договір на підставі якого Відповідач отримала кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~ \~ \~ \~Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. \~ \~ \~ \~У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. \~ \~ \~ \~Станом на 28 лютого 2018 року Відповідач має перед банком заборгованість у розмірі 12281 (дванадцяти тисяч двохсот вісімдесяти одної) гривні 41 копійки. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що на даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». \~ \~ \~ \~Позивач просить, стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 жовтня 2011 року у розмірі 12281 (дванадцяти тисяч двохсот вісімдесяти одної) гривні 41 копійки та судовий збір у розмірі 1762 (однієї тисячі сімсот шістдесяти двох) гривень. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання в яких просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча відповідно до статті 128\~ЦПК України повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду з відміткою Укрпошти вручено особисто 24 травня 2018 року та 14 липня 2018 року. Відповідно до частини шостої \~статті 128 ЦПК України\~судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно пункту 3 частини восьмої \~статті 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно пункту 2 частини сьомої\~статті 128 ЦПК України\~у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. За відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області та довідки виконавчого комітету Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 29 травня 2018 року № 976, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: с. Мохначка, вул. Карлова, 21, Попільнянського району Житомирської області. Згідно частини першої\~статті 131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження отримав 24 травня 2018 року, однак станом на 11 жовтня 2018 року Відповідачем не подано відзиву протягом строку встановленого судом, а також\~заяву із\~запереченнями проти\~розгляду справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження не\~подав, відповідно до положень частини першої\~статті 278 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що Відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справу судом\~розглянуто у\~порядку спрощеного\~позовного провадження,\~згідно з\~вимогами статтями\~274-279 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із доданих до позовної заяви матеріалів встановлено, що між сторонами була підписана анкета - заява від 04 жовтня 2011 року, відповідно до якої [PERSON] приєдналась до умов та правил обслуговування банківських послуг в ПриватБанку. У анкеті - заяві [PERSON] вказано, що вона ознайомлена і згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, яку власноручно підписала. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, і [PERSON] з «Умов та правил надання банківських послуг» та [PERSON] з «Тарифів Банку». При цьому висновок про те, що така заява разом з Умовами та Правилами становить один договір викладено в декількох Постановах ВСУ, зокрема за № 6-144цс14 від 24 вересня 2014 року. Згідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення щодо можливості видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписанням цього Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого Кредитного ліміту, встановленого Банком. Оскільки в даному випадку, кредит надавався на платіжну картку, то банк вправі змінювати кредитний ліміт в односторонньому порядку без погодження та повідомлення клієнта. Прийняте таким чином рішення про зміну кредитного ліміту не потребує якогось додаткового обґрунтування чи підтвердження. Згідно вимог\~статті\~629 ЦК України\~- договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1.1.7.11 умов та правил надання банківських послуг - договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04 жовтня 2011 року, Відповідач станом на 28 лютого 2018 року має заборгованість перед банком у розмірі 12281 (дванадцяти тисяч двохсот вісімдесяти одної) гривні 41 копійки, яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту 855 гривень 82 копійок; -заборгованість за процентами за користування кредитом 7254 гривень 57 копійок; - заборгованість за пенею та комісією 3110 гривень; заборгованість по судовим штрафам: - штраф (фіксована частина) 500 гривень; - штраф (процентна складова) 561 гривні 02 копійок. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн + 5 відсотків від суми позову. Правильність розрахунку Відповідачем не оспорюється, а відтак такий розрахунок є належним доказом. Відповідно до пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 витягу з Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених Договором, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту (втому числі Простроченого кредиту та Овердрафта), сплатити винагороду Банку. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно статей\~526, 527, 530, 1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з частини другої\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Уразі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що Позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" застосовано до Відповідача два види відповідальності за порушення зобов'язань у вигляді заборгованості за пенею та комісією у розмірі - 3110 гривень та штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 1061 гривні 02 копійок, проте, суд вважає, що підстав для стягнення одночасно з Відповідача як пені так і штрафу за невиконання умов договору немає виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язківяк заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549\~ЦК України вбачається, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~ Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обовязків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15). У звязку з цим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з Відповідача заборгованості за штрафом відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі - 1061 гривні 02 копійок. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з\~ Відповідача - заборгованості за кредитом 855 гривень 82 копійок;- заборгованості за процентами за користування кредитом 7254 гривень 57 копійок;- заборгованість за пенею та комісією 3110 гривень, підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що хоч позов задоволено частково, суд виходить з того, що при подачі позовної заяви позивачем було сплачено мінімальну суму судового збору, передбачену ЗУ «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню на користь позивача вся сума судового збору 1762 (одна тисяча сімсот шістдесять дві) гривні.

Outcome: partial