Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 3670,33 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі у розмірі 229,40 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 500 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачі в позовній заяві зазначили, що відповідач по справі є відповідальним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Наприкінці березня 2013 року відповідач здійснив залив належної їм на праві приватної спільної сумісної власності квартири [ADDRESS]. Відповідно до локального кошторису № 2-1-1 на ремонт їх квартири від 04.04.2013 року витрати на ремонт пошкоджень квартири від заливу складає 1747,00 грн., а вартість матеріалів, які вони придбали, та які необхідні їм для відновлення попереднього стану квартири, складає 1822,20 грн. Крім того, ними на користь ТОВ «Крона» було сплачено вартість складання кошторису та акту про залиття квартири у загальному розмірі 101,13 грн. Таким чином, матеріальна шкода внаслідок залиття квартири складає 3670,33 грн. Вони неодноразово звертались до відповідача з приводу відшкодування нанесених матеріальних збитків внаслідок його неправомірних дій, але останній відмовився навіть відшкодувати їм придбання матеріалів для відновлення попереднього стану квартири. Крім того, він [PERSON] є інвалідом 2-ї групи внаслідок трудового каліцтва на підприємстві, обмежений у русі, знаходиться вдома, а [PERSON] є також інвалідом загальним захворюванням зору. Вони отримують невелику пенсію, розмір якої менше прожиткового мінімуму. Внаслідок значного психічного впливу вищезазначених обставин, пов'язаних з залиттям квартири, відсутністю коштів та фізичної можливості зробити ремонт у зв'язку з інвалідністю, вони відчувають дискомфорт при проживанні в квартирі, яка не відповідає еталону нормального та придатного житла і таким чином вважають, що загальний розмір моральної шкоди, який їм нанесено з боку відповідача, складає 10000 грн., яка складається з розрахунку по 5000 грн. на кожного з них. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Крім того пояснила, що відповідач пропонував, щоб його знайомі майстри зробили їм відновлювальний ремонт, але вона відмовилась, так як вона не впевнена в компетенції цих майстрів та не вірить відповідачеві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав суду письмові заперечення, в яких вказує, що 25 березня 2013 року, без його участі, був складений акт технічного обстеження стану квартири [ADDRESS] представниками Дільниці № 2 ТОВ «Крона». З такого акту технічного обстеження стану квартири вбачається, що в квартирі позивачів лише було «видно сліди затоплення в спальні». Це єдине місце в квартирі, що відображає сліди, схожі на залиття. Ані дані про те, які є ушкодження, які речі зіпсовано, а також, обсяги робіт в акті не вказано. Відомості про ціни будівельних матеріалів, наведені в документах про їх оплату або купівлю відповідних матеріалів, що надають позивачі, не відображають характеру ушкоджень та обсягу робіт та зовсім не відповідають змісту складеного акту. Відсутні докази, що позивачі на куплені будівельні матеріали та за власні кошти зробили ремонт, при цьому неможливо підтвердити розміри збитків наданим суду кошторисом на ремонт і купленими матеріалами. Не проведена експертиза з визначення вартості відновлюваного ремонту квартири, а також для встановлення обставин справи, зокрема, визначення дійсного розміру завданої матеріальної шкоди та встановлення причини залиття квартири. Це робить спеціалізована організація або кваліфікований експерт, що має відповідну ліцензію. В підтвердження своїх позовних вимог позивачі посилаються лише на локальний кошторис № 2-1-1 на ремонт квартири [ADDRESS], складений ТОВ «Крона» без затвердженої дати. Однак цей доказ не може бути прийнятий судом, оскільки цей документ складений на виконання оздоблювальних робіт, а не на ремонт квартири внаслідок її залиття. Позивачі посилаються на висновок складеного акту, в якому зазначені кошторисна вартість будівельних робіт, кошторисна трудомісткість та кошторисна заробітна плата, а не розмір матеріальних збитків, завданих позивачам залиттям. Позивачі не доводять, яким чином і які саме матеріальні збитки були спричинені. Отже позивачами не доведено дійсний розмір завданих збитків. З копій квитанцій та товарних чеків не вбачається, що позивачами дійсно проведено ремонтні роботи на загальну суму, яка вказана в них. Крім того, він пропонував позивачам щоб його знайомі майстри зробили їм ремонт, але позивачі відмовились. Представник третьої особи - ТОВ «Крона» в судове засідання не з'явилась, письмово просила суд провести розгляд справи без її участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що позивачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.10.1997 року та технічним паспортом на квартиру, виданим ОКП «Дніпродзержинське БТІ» від 1997 року. В березні 2013 року була затоплена вказана квартира позивачів. Залиття відбулось з причини течії зливного бачка, що трапилось з вини відповідача - власника квартири № 108. Внаслідок залиття квартири за адресою: [ADDRESS], позивачам була завдана матеріальна шкода, а саме: видні сліди затоплення в спальні по стіні суміжній з кухнею, в холі на стелі та на стені суміжній з коридором, в туалеті на стінах по периметру та на стелі, що підтверджується дефектним актом ТОВ «Крона» № 336 від 25.03.2013 року про обстеження квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні не знайшла свого підтвердження вартість ремонтно-відновлювальних робіт квартири позивачів, вказана останніми в позові на суму 1747,00 грн. Оскільки надані позивачами дефектний акт ТОВ «Крона», копія локального кошторису № 2-1-1 на ремонт квартири за адресою: [ADDRESS], затвердженого ТОВ «Крона, судом не визнані належними доказами по справі, що підтверджують вартість завданої відповідачем шкоди. В судовому засіданні позивачі відмовилися від проведення експертизи з визначення вартості відновлюваного ремонту квартири. З урахуванням відмови позивачів від проведення експертизи для визначення вартості завданої шкоди, та не надання останніми належних доказів вартості ремонтних робіт, суд вважає заявлені позивачами вимоги про стягнення матеріальної шкоди не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачі зазнали певні моральні страждання, що відтворилися в моральних та психічних стражданнях, які виникли внаслідок залиття квартири та внесло зміни в розпорядок їх життя, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням характеру глибини фізичних і душевних страждань позивачів, які мали місце внаслідок залиття квартири, з урахуванням того, що відповідач пропонував позивачам здійснити ремонт їх квартири, але останні відмовились, суд вважає розмір заявленої позивачами моральної шкоди частково обґрунтованим, оскільки він не повністю відповідає заподіяній моральній шкоді, тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивачів суму моральної шкоди в розмірі 300 грн. на кожного. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі п. 2, 6 Постанови Пленуму Верховного суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи… Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачів понесених останніми судових витрат по справі за сплату судового збору у розмірі 229,40 грн., ці витрати підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 88 ЦПК України. Вирішуючи питання про відшкодування понесених позивачами витрат на правову допомогу в розмірі 500 гривень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні в цій частині позовних вимог, оскільки докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу суду не надані. На підставі ст.ст. 3, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial