Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який в процесі розгляду справи неодноразово уточнювала, яким просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей згідно зі ст. 84 СКУ щомісяця, з дня пред'явлення мною позову, у розмірі:на доньку [PERSON] [INFO] - 3500 грн.;на сина[PERSON] [INFO] - 3500 грн.; та на [PERSON] - 3500 грн. до досягнення молодшої дитини віку шести років,але не менш ніж 33% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /працездатної особи на місяць, до досягнення молодшою дитиною повноліття та з правом постійного перегляду розмірів аліментів відповідно до змін розміру прожиткового мінімуму; також просить стягнути аліменти за минулий час та заборгованість по ним починаючи з 01 вересня 2013 року по день подання позову.В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 серпня 2004 року, що підтверджує свідоцтво про одруження видане московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, серії [NUMBER] актовий запис за № 734. В шлюбі прожили 10 років. Шлюб між сторонами було розірвано 24 вересня 2014 року рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова.Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] [INFO], та сина - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не цікавить життям дітей, також не надав матеріальної допомоги з 01 вересня 2013 року, так як [PERSON] хоч і знаходився з зареєстрованому шлюбі, але не жив з сім'єю та не приймав участьу вихованні дітей, проте, як зазначає позивачка мав величезний дохід який приховував від сім'ї. З огляду на наведене позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача на утримання дітей та її утримання аліменти у розмірі 3500 грн. на кожного з моменту подання позову, аліменти за минулий час з 01.09.2013 року. Позивачка у судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги просила їх задовольнити в повному обсязі. Також зазначила, що відповідач має стабільний великий заробіток але дітям не допомагає. Вона на даний час не працює та перебуває дома з [PERSON], який згідно висновку лікаря потребує домашнього догляду. В судовому засіданні представник відповідача[PERSON], який діяв на підставі довіреності, заперечував проти задоволення позовних вимог, надав суду заперечення, згідно яким відповідач заперечує проти утримання [PERSON] до досягнення дитиною віку шести років, так як позивачкою не надано доказів що [PERSON], [INFO], має вади фізичного або психічного розвитку, так як це передбачено ст.. 84 СК України, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини є необґрунтованими та безпідставними. Вимоги позивача щодо стягнення аліментів за минулий час та заборгованості по ним починаючи з 01.09.2013р. також необґрунтовані тому задоволенню не підлягають, в зв*язку з тим, що відповідно до положень ст.79 СК України позивач повинен був вживатизаходищодо одержання аліментів від відповідача, але не міг їх одержати внаслідок ухилення відповідача від їх сплати. Згідно наданих доказів позивача, вона не вжила будь - яких заходів для отримання аліментів, та ухилення відповідача від їх сплати, позивачкою до суду не надано. Також представник зазначив, що відповідач самостійно допомагає утримувати дітей грошима та речами, за останній рік (з грудня 2013р.) було передано 24000,00 грн. (готівкою та перераховано на її банківську картку) та придбано речей на 766,00 грн., про що представник надав докази.. Таким чином сторона відповідач просить суд відмовити [PERSON] в позові про стягнення аліментів на утримання дітей, бо відповідач самостійно та добровільно приймає участь в утриманні своїх дітей, виходячи зі своїх поточних фінансових можливостей. Також просили врахувати, що у відповідача є непрацездатна мати - [PERSON], 1957 р.н., яка постійно хворіє (стенокардія, гіпертонічна хвороба 2 ст.. хронічний панкреатит, цукровий діабет) та потребує постійної допомоги, лікування та уваги з боку сина, який її і надає. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 7 серпня 2004 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] актовий запис за № 734). Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.09.2014 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10.12.2014 року рішення залишено без змін та на даний час рішення набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 22.03.2007 р.), та сина - [PERSON] [INFO](свідоцтво про народження [NUMBER] видане Кулиничівською селищною радою Харківського району та області 08.08.2010 р.). Згідно зазначених свідоцтв про шлюб, позивачка зазначена матір*ю дітей відповідач - батьком. Судом встановлено, що діти проживають з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім*ї та прописку від 29.09.2014 р. № 465 видану КП «Кулиничікомунсервіс». Відповідно до ст..180 СК України передбачено, що батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз'ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз'яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. №606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача утриманні інших неповнолітніх дітей. Відповідачем зазначено, що у нього є непрацездатна мати - [PERSON], 1957 р.н., яка постійно хворіє (стенокардія, гіпертонічна хвороба 2 ст.. хронічний панкреатит, цукровий діабет) та потребує постійної допомоги, лікування та уваги з боку сина, який її і надає, про що надано медичні довідки(а.с. 118), але це не є підставою для звільнення від обов'язку утримувати дітей. На запити суду було витребувано інформацію про розмір заробітної плати та доходи відповідача надійшла з Головного управління мін доходів у Харківській області копія податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємства за 2014 рік (а.с. 39-41), згідно якої вбачається, що [PERSON], який мешкає за адресою [ADDRESS] задекларував за 2014 рік -123660,00 грн. Також відповідно до відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів за період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 рік, відповідач працює на ПП «Тема», заробітна плата якого складає 867,60 грн. та 983,28 грн. щомісяця, також на ТОВ «Сабо Консалтинг» заробітна плата якого складає 723,00 грн. та 867,60 грн. щомісяця (а.с. 37-38). Також відповідачем було надано квитанції за липень 2014 рік, згідно яких вбачається, що відповідач добровільно перерахував [PERSON] кошти у розмірі 2000 грн., за червень 2014 рік 5000 грн., за серпень 2014 рік 1000 грн.(а.с. 73-75), за листопада 2014 р. 600 грн., за грудень 20014 р. 1000 (а.с. 111-112). Визначаючи розмір аліментів суд керується ст.ст.181, 183, 184 СК України, тобто аналогічними нормами, які передбачають, що аліменти можуть присуджуватися в частці від доходу і ( або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При таких обставинах, суд вважає необхідним встановити розмір аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 2 жовтня 2014 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття з урахуванням сплачених в цей період у добровільному порядку [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 22.03.2007 р.), та сина - [PERSON] [INFO](свідоцтво про народження [NUMBER] видане Кулиничівською селищною радою Харківського району та області 08.08.2010 р.)., діти проживають з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім*ї та прописку від 29.09.2014 р. № 465 видану КП «Кулиничікомунсервіс». Відповідно до вимог ст.. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. В даному випадку суд не може застосувати вимоги даної норми закону, оскільки положення ст. 191 СК України передбачають наявність вини відповідача в ухиленні від сплати аліментів, а судом встановлено, що позивач не зверталася до суду з вимогами про стягнення аліментів з відповідача, а відповідач в добровільному порядку сплачував аліменти, що підтверджується наданими квитанціями (а.с. 73-75, 111-112), тому ухилення від сплати аліментів з боку відповідача не встановлено. Таким чином, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про стягнення аліменти на утримання дітей за минулий час. Відносно вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її утримання у розмірі 3500 грн. до досягнення молодшої дитини віку шести років,але не менш ніж 33% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /працездатної особи на місяць, до досягнення молодшою дитиною повноліття та з правом постійного перегляду розмірів аліментів відповідно до змін розміру прожиткового мінімуму, суд зазначає наступне. Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст..84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності, до досягнення дитиною трьох років, а якщо дитина має вади фізичного чи психічного розвитку -до досягнення дитиною шести років. В судовому засіданні позивачка зазначила, що на даний час вона не працює та згідно довідки № 608 виданої КЗОЗ Мереф*янської центральної районної лікарні 26.12.2014 року доглядає [PERSON], [INFO], як такого що потребує домашнього догляду (а.с. 122). Але з наданих позивачкою медичних документів не вбачається, що [PERSON], [INFO], має вади фізичного або психічного розвитку, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини є необґрунтованими та безпідставними та суд відмовляє в їх задоволенні. Крім того судом стягнуто на утримання дітей максимальний розмір аліментів, який складає 50 відсотків заробітної плати (доходу) відповідача. Згідно ст.367 ЦПК України рішення в частині утримання аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial