Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 24 листопада 2015 року, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбне життя не склалося, кожен має протилежні погляди на життя. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивач на даний час не працює, оскільки навчається в коледжі та доглядає за дитиною. Просить суд розірвати шлюб, стягнути аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 2 000,00 грн. до досягнення дитиною трьох років, визначити місце проживання дитини разом з матір'ю, стягнути з відповідача судові витрати. 08 грудня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву в частині вимог [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме згоден сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1 500,00 грн. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. Сторони зареєстрували шлюб 24 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3215 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. У відповідності зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд вважає наступне. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просила про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 грудня 2017 року у сумі 1492,00 грн. Відповідач не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку, дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню повністю: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], та проживаючого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач також просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 2 000,00 грн., щомісячно і до досягнення малолітньою дитиною трьохрічного віку. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з встановлених фактичних обставин, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково: стягнути аліменти з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], та проживаючого за адресою: [ADDRESS], на утримання дружини [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], у твердій грошовій сумі в розмірі 1 250,00 грн. щомісячно, починаючи з 04 вересня 2017 року і до [INFO]. В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. При подачі позовної заяви про розірвання шлюбу позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с. 1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 280,00 грн.

Outcome: partial