Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] та просить щомісячно стягувати з нього на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], що продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. починаючи з 07.05.2014 року і до закінчення дитиною навчання тобто по червень 2016 року. Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що дочка [PERSON] навчається в Чигиринському технікумі Уманського національного університету садівництва з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року на денній формі навчання за рахунок державного бюджету та отримує стипендію, яка в середньому складає 600 грн. на місяць. Дочка є інвалідом з дитинства. Враховуючи розмір витрат, пов'язаних з навчанням дочки, грошових коштів, які вона отримує, недостатньо для забезпечення дочки харчуванням та одягом. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини та на докази, що їх стверджують. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій просить справу розглядати без його участі та надав заперечення, у якому зазначив, що має захворювання, яке перешкоджає працевлаштуванню, крім цього здійснює догляд за престарілою [PERSON], та отримує допомогу як малозабезпечена сім'я. Не відмовляється сплачувати аліменти, та просить визначити їх розмір з урахуванням його фізичних та матеріальних можливостей. Заслухавши доводи позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження (а.с.5) відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Як вбачається із довідки (а.с.7) [PERSON] навчається у Чигиринському технікумі Уманського національного університету садівництва на денній формі навчання, за рахунок державного бюджету. Термін навчання 01 вересня 2013 року по червень 2016 року. Позивачка [PERSON] не працює, отримувала державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам по 05.05.2014 року (а.с.9). Відповідно до висновку [PERSON] є інвалідом третьої групи з дитинства (а.с.23). Довідкою Чигиринського технікуму Уманського національного університету садівництва про доходи (а.с.8) підтверджується, що [PERSON] отримує стипендію у розмірі 599 грн. 50 коп. Відповідач [PERSON] отримує компенсаційні виплати працездатній особі, що здійснює догляд розмірі 13 грн.86 коп. та державну допомогу малозабезпеченим сім'ям у розмірі 191 грн. 84 коп., що стверджується відповідними довідками (а.с. 36-38). Позивачка стверджує, що відповідач працює та має заробіток достатній для сплати аліментів у розмірі, який вона просить, проте доказів вказаних обставин суду не надала. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України, визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу)платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. У статті 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, законом передбачено, що у разі якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, то суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року, "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття , виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки, відповідач офіційно не працює, не має постійного заробітку, суд вважає, що аліменти, які підлягають стягненню, повинні визначатися у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, та часткове визнання ним позову, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 500 грн. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст.6, 182, 184, 199, 200 СК України,

Outcome: partial