Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] зі збільшенням позовних вимог просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 34 400 грн. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 240 608, 52 грн., а також моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Позивач посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.11.2015 шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа від 13.03.2015 (справа № 274/358/15-ц), з [PERSON] було стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 400 грн. на кожну дитину, починаючи з 27.01.2015 і до досягнення дітьми повноліття. На даний час у Бердичівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з січня 2015 року по 31.08.2018 складає 34400 грн. Таким чином, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2015 по 31.08.2018 становить 240 608, 52 грн. Оскільки відповідач не сплачував тривалий час аліменти та не сплачує їх зараз, цим він завдав їй моральну шкоду, в результаті чого вона та її діти зазнали моральних страждань, оскільки вона, як мати переживала за те, яким чином забезпечити матеріально своїх дітей. Саме з вини відповідача протягом тривалого часу вона та її діти знаходились та і знаходяться по даний час у скрутному становищі, оскільки із-за несплати аліментів з боку відповідача діти не достатньо забезпечені. Моральну шкоду вона оцінює в розмірі 10000 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, однак представник позивача - адвокат [PERSON] надала заяву про розгляд справи без участі позивача та представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, повідомлень про причини неявки до суду від відповідача не надійшло.Відзиву до суду не надав. За таких підстав суд проводить в даному провадженні заочний судовий розгляд, що передбачено ст.280 ЦПК України. Враховуючи вимоги ст. 247 ЦПК України та ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.11.2015 (а.с. 7) На підставі виконавчого листа від 13.03.2015 (справа № 274/358/15-ц) з [PERSON] було стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 400 грн. на кожну дитину, починаючи з 27.01.2015 і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8). З довідки розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON], починаючи з січня 2015 по 31.08.2018 заборгованість по аліментам не виконує, аліменти не сплачує, сума боргу станом на 31.08.2018 становить 34400 грн. 00 коп. (а.с. 43). Суд вважає доведеним, що заборгованість по аліментам за період з січня 2015 по 31.08.2018 виникла з вини відповідача [PERSON], який ухиляється від сплати аліментів. Відповідно до ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору судом. Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Із наведеного слідує, що за відсутності такого спору про розмір заборгованості вона стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення такої заборгованості. За рішенням суду заборгованість може бути стягнута тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються із заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах не підлягають до задоволення, оскільки у відповідності зі ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок сплати аліментів визначається законом. За наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісячно. Тобто, за змістом вказаної статті Закону, заборгованість зі сплати аліментів визначається та стягується державним виконавцем. У випадку наявності спору щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів заінтересована особа вправі звернутись до суду із заявою про її перерахунок у випадках визначених Законом. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з приписами ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду. Водночас, щодо визначення розміру пені за несвоєчасне виконання зобов'язань боржником, суд зазначає наступне. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 25.04.2018 справа № 572/1762/15-ц за правовим висновком Верховного Суду пеня за прострочення сплати аліментів згідно з положеннями ст. 196 СК України, має розраховуватися виходячи з таких вимог закону. Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Zp=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, Постанови Верховного Суду від 25.04.2018 справа № 572/1762/15-ц та розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів сума неустойки (пені) за несплату аліментів за період з січня 2015 по 31.08.2018 складає 240 608 грн. 52 коп.. (а.с. 40-42), але на підставі вимог ч.1 ст.196 СК України стягнення підлягає сума в розмірі 34 400 грн. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, на підтвердження такої вимоги у позовній заяві відсутнє обґрунтування та не надано доказів, в чому полягає завдана моральна шкода, як вона проявилася у позивача та спільних із відповідачем дітей, не обґрунтовано розміру такої моральної шкоди. Відсутність спеціальної норми, яка дозволяє стягнення моральної шкоди при наявності даних правовідносин, що утворилися між сторонами, а також відсутність обґрунтування та ненадання відповідних доказів на підтвердження завданої позивачу та дітям моральної шкоди позбавляє суд дійти висновку, що відповідачем при ухиленні сплаті аліментів дійсно завдано таку моральну шкоду. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, враховуючи норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги лише в частині стягнення пені за несплату аліментів в розмірі 34 400 грн.., позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по аліментам та стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, з підстав їх необґрунтованості та недоведеності. Норма ст. 81 ЦПК України зазначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.. При зверненні до суду на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768 грн. 40 коп. На підставі наведенного,

Outcome: partial