Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Комунальним підприємством „Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради" 13 серпня 2013 року до Жовтоводського міського суду було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості у сумі 8134,30 грн. по оплаті за послуги по водопостачанню та водовідведенню по квартирі [ADDRESS] за період з 01 березня 2002 року по 01 липня 2013 року. Однак ухвалою судді від 14 серпня 2013 року у видачі судового наказу було відмовлено з посиланням на те, що у відповідності зі ст. 75 ЦК України 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, позовна давність, визначена ст. 71 ЦК України 1963 року застосовується незалежно від заяви сторони. Тож суддя зазначив у цій ухвалі, вирішення питання про застосування позовної давності можливе лише у разі розгляду справи у порядку позовного провадження (а.с.10). У зв'язку з чим в грудні 2013 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду із зазначеним позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути на свою користь з відповідачів [PERSON], [PERSON] заборгованість за надані ним послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2002 року по 01.05.2008 року у розмірі 1397,62 грн., з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за період з 01.05.2008 року по 01.12.2009 року у розмірі 4787,88 грн., а також з відповідачів [PERSON], [PERSON] за період з 01.12.2009 року по 01.07.2013 року у розмірі 1948,80 грн. При цьому позивач посилався на те, що їх підприємство надає послуги по центральному водопостачанню та водовідведенню за адресою [ADDRESS] де мешкають відповідачі, які не своєчасно та не в повному обсязі оплачують надані їм комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості та змусило підприємство звернутися до суду. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, у своїй письмовій заяві просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, у своїй письмовій заяві позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили. На підставі ч.2 ст.77 ЦПК України в разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони не з'явилися в судове засідання без поважних причин, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та постановити рішення на підставі письмових доказів, які є у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами, на думку суду, склалися правовідносини в області надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення з одного боку, та споживання цих послуг - з іншого. Ці правовідносини врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами по наданню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг», а також нормами Житлового кодексу України. Так, згідно змісту позовної заяви, та долучених до неї письмових доказів, зазначена квартира дійсно перебуває у Комунальній власності /а.с.18/. Згідно із копією особового рахунку /а.с.11/ та відомостей адресного бюро ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області /а.с.20,21,22/ вбачається, що в квартирі [ADDRESS] у розглядаємий період часу зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Правовідносини між відповідачами та ЖРЕД №6, яке обслуговує даний мікрорайон, базувалися на відкритому на ім`я [PERSON] особовому рахунку № [NUMBER]. 29 жовтня 2009 року КП «Жовтоводський водоканал» ДОР з [PERSON] уклало договір № 4260961/20764 на водопостачання та водовідведення по зазначеній вище квартирі, за яким КП «Жовтоводський водоканал» ДОР взяло на себе обов'язок надавати [PERSON] та членам її сім`ї послуги по водовідведенню та водопостачанню, а [PERSON] зобов'язується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги на умовах договору. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, статтею 68 ЖК України встановлено, що наймач повинен своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник приміщення - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, зареєстроване в установленому законом порядку. У відповідності із ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати сплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п.23 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.1997 року (які діяли раніше), розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. У відповідності ж з п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами закону, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Таким чином, суд вважає, що за законом відповідачі повинні своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату за фактично надані позивачем послуги з водопостачання за встановленими тарифами. Водночас, суд зважає на те, що на час виникнення (з 01 березня 2002 року) спірних правовідносин діяв ЦК України 1963 року, і тому до правовідносин, що існували між сторонами до 01 січня 2004 року (до дня введення в дію нового ЦК України, прийнятого у 2003 році) слід керуватися нормами ЦК 1963 року, а до правовідносин, що тривають з 01 січня 2004 року - діючим ЦК України. Тож, вирішуючи спір, суд виходить з того, що, як за ст. 71 ЦК 1963 року, так і у відповідності зі ст. 256 ЦК України 2003 року, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому як за ст. 71 ЦК 1963 року, так і за ст. 257 ЦК України 2003 року загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Однак, згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі (а у даному випадку про її застосування сторонами заяв не зроблено). Натомість, відповідно до ст. 75 ЦК 1963 року позовна давність обов'язково застосовується судом, незалежно від заяви сторін, а згідно ст. 80 ЦК 1963 року закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Окрім того, як ч.2 ст.79 ЦК (1963 року) так і ч.1 ст.264 ЦК України закріплено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Із наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за водоспоживання та водовідведення [PERSON] по [ADDRESS] вбачається, що остання в січні 2004 року сплачувала кошти за зазначені вище послуги в більшому розмірі чим нараховане, що свідчить про визнання нею боргу. Також, відповідачкою [PERSON] був укладений договір з КП «Жовтоводський водоканал» ДОР № 4260961/20764 на водопостачання та водовідведення по зазначеній вище квартирі, та за яким визнала заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення, яка станом на 29 жовтня 2009 року становила 5834 грн. (а.с.8 на обороті). Таким чином, відповідачка [PERSON] в розглядаємий період часу вчинила дії, які свідчать про визнання нею боргу, а тому перебіг позовної давності перервався. Вирішуючи питання щодо періоду часу за який з відповідачів має бути стягнута заборгованість за надані комунальні послуги суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з копії особового рахунку, адресної довідки відповідач [PERSON] народився [INFO](а.с.6,21). Повноліття відповідач досяг 03.11.2003 року. У відповідності до ч. 1 ст. 34 повну цивільну дієздатність має особа, яка досягла 18 років (повноліття). З огляду на зазначене вимоги позивача за період часу з 01.03.2002 року по 01.11.2003 року заявлені відповідачу [PERSON], на переконання суду, безпідставно. Тому суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, однак підлягають задоволенню частково, і стягненню за позовом підлягає сума заборгованості, яка утворилася за період з 01 березня 2002 року, що згідно наданого позивачем розрахунку (правильність якого відповідачі не оспорюють) становить 8134,30 грн. Саме зазначена сума й підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме: з [PERSON], заборгованість за надані ним послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2002 року по 01.11.2003 року у розмірі 340,74 грн., з [PERSON], [PERSON] 01.11.2003 року по 01.05.2008 року у розмірі 1056,88 грн., з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за період з 01.05.2008 року по 01.12.2009 року у розмірі 4787,88 грн., з відповідачів [PERSON], [PERSON] за період з 01.12.2009 року по 01.07.2013 року у розмірі 1948,80 грн. У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач поніс судові витрати на сплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1-2), то з відповідачів на користь позивача слід присудити по 81 грн. 20 коп. з кожного. На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і

Outcome: partial