Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Комунальне підприємство «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за воду і послуги каналізації, яка в процесі розгляду була уточнена, обґрунтовуючи позовні вимоги наступним. В квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS], проживають відповідачі, [PERSON], [PERSON], які користуються послугами централізованого постачання та водовідведення, які надає позивач. Відповідачі оплату за надані послуги вносять не в повному обсязі, у звязку з чим за період з 01.02.2012 року по 30.11.2018 року утворилася заборгованість у розмірі 7634,29 грн. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідачі не бажають. Позивач просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів борг по оплаті\~за централізоване\~водопостачання та\~водовідведення в розмірі 7634,29 грн., а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Від [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду справи у її відсутності. Попередньо [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву та заперечення на уточнену позовну заяву, згідно яких відповідач позов не визнає, оскільки вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами за період з 2012 року до 2015 року. Також зазначає, що за період після 2015 року у відповідача боргу перед позивачем не має. Окрім того, посилається на те, що 27.03.2017 року звертався до КП «Водоканал» з заявою, в якій просив надати інформацію та зробити перерахунок на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, у звязку з його перебуванням за кордоном у період з 22.09.2011 року по 26.04.2016 року. Відповідь на заяву [PERSON] не отримав, перерахунок не зроблено. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просив відмовити в задоволені позову у повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповіддю Департаменту реєстраційних послуг від 23.08.2018 року №01-17/01/5426. КП «Водоканал» надало послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у квартиру за адресою: [ADDRESS], де зареєстровані та мешкають відповідачі. Звертаючись до суду з позовною заявою, яка в процесі розгляду була уточнена, позивач просить стягнути з відповідачів, заборгованість за послуги з централізованого водопостачання\~та водовідведення\~за період з 01.02.2012 року по 30.11.2018 року у розмірі 7634,29 грн. Відповідачем [PERSON] заявлено у відзиві на позовну заяву клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду лише у липні 2018 року з пропуском трирічного строку позовної давності. Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг позовної давності. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного суду по справі № справа № 334/10761/15-ц від 08.08.2018 року, в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15. Матеріалами справі підтверджено, що позивач 11.10.2016 року звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, а отже повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, врахувавши, що звернення позивача до суду із заявою про видачу судового наказу перервало позовну давність та установивши, що на час подання заяви про видачу судового наказу строк позовної давності щодо деяких платежів вже був пропущений, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги за період з 01.02.2012 року по жовтень 2013 року перебувають поза строком позовної давності. Що стосується тверджень відповідача [PERSON] про те, що на підставі його заяви від 27.03.2017 року відповідачем не зроблено перерахунок заборгованості у звязку з його перебуванням за кордоном у період з 22.09.2011 року по 26.04.2016 року, у звязку з чим взагалі відсутня заборгованість, то суд виходить з наступного. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1 п. 29 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач має право на: зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання) Таким чином, приведена норма містить вичерпний перелік документів, що має надати споживач для реалізації свого права на зменшення розміру плати на надані послуги з водопостачання та водовідведення. З копії заяви [PERSON] від 27.03.2017 року вбачається, що документів передбачених п.п. 1 п. 29 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 заявник до заяви не надав, у звязку з чим, передбачені підстави для проведення перерахунку відсутні. Отже, вирішуючи питання про розмір заборгованості за надані послуги з за період з жовтня 2013 року по 30.11.2018 року, суд враховує, що за вказаний період відповідачу були надані послуги на суму 5063,70 грн., відповідачем була внесена плата за отримані послуги у розмірі 1139,01 грн., а тому розмір заборгованості за відємним значенням за вказаний період складає 3924,69 грн. Обов'язок відповідача сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.322,\~509,\~525,\~526 Цивільного Кодексу України, та нормах\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Виходячи зі змісту\~ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями\~20,\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до ч.1\~ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32\~зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству "Водоканал". Згідно\~ст. 68 ЖК України\~наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За\~ст. 64 ЖК України\~члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов'язань по оплаті послуг за централізоване водопостачання та водовідведення. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за період з жовтня 2013 року по 30.11.2018 року у розмірі 3924,69 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 905,66 грн.

Outcome: partial