Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 2270 гривень до закінчення навчання. Посилається на те, що відповідач є її батьком. Він покинув сім`ю коли їй було три роки. Вона навчається на контрактній основі на третьому курсі денної форми навчання педагогічного факультету Мукачівського державного університету за спеціальністю «Початкова освіта та психологічний супровід освітньої діяльності». Орієнтований термін закінчення навчання - червень 2022 року. Окрім оплати за навчання, яка за один семестр складає 7101 грн, вона на місяць сплачує за житло 1000 грн, витрачає на харчування 1500 грн та на проїзд з м. Мукачева до смт. Тересва. Відповідач працездатний, хронічними хворобами не хворіє та виїжджає на заробітки. В той час як мати хворіє на тромбоемболію, має на утриманні неповнолітню дитину та в очікуванні третьої. Просить позовні вимоги задовольнити та розглянути справу в її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Вона дійсно навчається в Мукачівському державному університеті на ІІІ курсі денної форми навчання (на умовах контракту) педагогічного факультету за спеціальністю «Початкова освіта та психологічний супровід освітньої діяльності» ступінь «бакалавр». Орієнтований термін закінчення навчання - червень 2022 року, що стверджується відповідною довідкою. Згідно до вимог ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до стст. 198, 199 ч.ч. 1, 2 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Абзацом 4 п. 15 та п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. звернуто увагу суддів на те, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів непрацездатних дітей від іншого шлюбу, а також відсутність відомостей про неможливість надання ним матеріальної допомоги дитині. Таким чином, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що здоровий, працездатний чоловік, який має можливість працювати, у тому числі й за кордоном, у змозі заробити таку суму, яка дасть йому можливість без суттєвого матеріального обмеження себе та своєї сім`ї, сплачувати на користь своєї доньки 1800 грн щомісячно до закінчення нею навчання, тобто до червня 2022 року. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 2270 гривень щомісяця позивачка суду не надала. Відповідно до ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Згідно ст. 141 ч. 2 п. 1 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. За таких обставин,

Outcome: partial