Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що з 18 квітня 2007 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Однак, відповідач зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 248,75 грн. щомісячно, починаючи з 25 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 248,75 грн. щомісячно, починаючи з 25 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 30 листопада 2020 року ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено. 07 грудня 2020 року ухвалою суду заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення доказів шляхом витребування документів задоволено повністю та витребувано у Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної податкової служби у місті Києві: належим чином завірену інформацію про працевлаштування [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; належним чином завірену інформацію щодо нарахованих або виплачених доходів [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , за період з 01 січня 2020 року по 19 серпня 2020 року. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З 18 квітня 2007 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року було розірвано (а.с. 7, том 1). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11, том 1), які проживають з позивачем (а.с. 12, том 1). Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 248,75 грн. щомісячно, починаючи з 25 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 248,75 грн. щомісячно, починаючи з 25 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалась на відсутність у відповідача аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, а також, що відповідач зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця. На підтвердження позовних вимог позивач надала суду довідку Державної авіаційної служби України, відповідно до якої позивач працює на посаді головного спеціалісті та заробіток за період з березня по серпень 2020 року становить у розмірі 119 656,92 грн. (а.с. 13, том 1), довідку Закладу дошкільної освіти № 404 від 25 вересня 2020 року про відвідування закладу [PERSON] з 01 вересня 2018 року по теперішній час (а.с. 14, том 1), довідку Ліцею № 208 м. Києва від 30 вересня 2020 року, відповідно до якої [PERSON] навчається у 7-г класі (а.с. 15, том 1), квитанції про оплату за надані житлово-комунальні послуги (а.с. 16-92, том 1), квитанції про оплату наданих послуг мобільного зв`язку (а.с. 93-97, том 1), квитанції про переказ грошових коштів (а.с. 98-250, том 1), операції в торгово сервісних мережах (а.с. 1-74, том 2). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого позовні вимоги визнав у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, оскільки працює водієм в Автопідприємстві господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України та середньомісячний дохід становить у розмірі 13 656,82 грн. Крім того, після розірвання шлюбу з позивачем відповідач був змушений повернутися жити до своїх батьків, які є пенсіонерами, а відтак перебувають на частковому утриманні відповідача. На підтвердження відзиву відповідач надав суду скріншоти листування сторін, зі змісту яких вбачається участь відповідача в утриманні малолітніх дітей (а.с. 138-143, том 2), виписки з Акціонерного товариства «Приватбанк» про перерахування відповідачем грошових коштів на утримання малолітніх дітей (а.с. 144-161, том 2), довідку Автопідприємстві господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України про доходи, відповідно до якої середньомісячна заробітна плата становить у розмірі 13 656,82 грн. (а.с. 162, том 2), декларацію про доходи позивача з 2019 рік (а.с. 163-172, том 1), пенсійне посвідчення [PERSON] , [INFO] (а.с. 173, том 2), пенсійне посвідчення [PERSON] , 1948 року народження (а.с. 174, том 2). Позивач скористалася своїм правом подачі відповіді на відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначає, що надані відповідачем скріншоти банківських виписок не відповідають формі банківських виписок. Крім того, відповідачем не надано судового рішення, відповідно до якого було б встановлено факт перебування [PERSON] та [PERSON] на утриманні відповідача. Нормами Сімейного кодексу України визначено право особи, яка звернулася до суду, визначати порядок та спосіб стягнення аліментів. Також, у позивача істотно змінився розмір доходу за час введення карантинних заходів із запобігання поширенню COVID. На підтвердження відповіді на відзив на позовну заяву позивач надала суду довідку Державної авіаційної служби України, відповідно до якої позивач працює на посаді головного спеціалісті та заробіток за період з вересня по листопад 2020 року становить у розмірі 43 206,05 грн. (а.с. 188, том 2). Крім того, позивач скористалася своїм правом подачі додаткових пояснень на заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких просить позовні вимоги задовольнити повністю. Додатково зазначає, що малолітній дитині - сину [PERSON] , [INFO] , належить на праві приватної спільної часткової власності ј частина квартири [ADDRESS] , а тому відповідач, як батько малолітньої дитини повинен нести солідарну відповідальність за його зобов`язаннями з оплати за надані житлово-комунальні послуги. На підтвердження додаткових пояснень на заперечення на відповідь на відзив позивач надала суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , належить на праві приватної спільної часткової власності ј частина квартири [ADDRESS] (а.с. 207, том 2). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 с. 182 Сімейного кодексу України). Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, працює водієм в Автопідприємстві господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України та його середньомісячний дохід становить у розмірі 13 656,82 грн. Твердження позивача про отримання відповідачем доходів, як фізичної особи-підприємця спростовуються листом Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 29 січня 2021 року, відповідно до якого згідно з даними, які містяться в інформаційних ресурсах відсутня інформація щодо подання податкових декларацій ФОП [PERSON] (а.с. 210-211, том 2). Відповідачем не надано належних та допустимих доказів перебування на його утриманні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1948 року народження, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Малолітні діти проживають разом з позивачем, діти потребують матеріальної допомоги. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 4 248,75 грн. 00 коп. на кожного щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, позивач просить стягнути аліменти, починаючи з 25 липня 2020 року. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей 28 жовтня 2020 року. Оскільки позивачем не доведено, що у той чи інший спосіб відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язків по утриманню дітей, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконала вимоги ст.12 ЦПК України, аліменти підлягають стягненню, починаючи з 28 жовтня 2020 року. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, що відповідач зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, працює водієм в Автопідприємстві господарсько-фінансового департаменту Секретаріату Кабінету Міністрів України та його середньомісячний дохід становить у розмірі 13 656,82 грн., норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково: стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті вимог відмовити. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial