Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

В грудні 206 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що він працює начальником насосної станції другого підйому каналу Семенівської ділянки Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу». 29 жовтня 2016 року у місті Горлівка директор Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» [PERSON] видав наказ 9-к, яким лишив його премії в розмірі 100% за серпень 2016 року. Підставами для видання цього наказу стало те, що він 09 серпня 2016 року з дозволу виконуючого обовязки директора підприємства [PERSON] в період з 08 год. 00 хв. до 10 год. 45 хв. він був відсутній на робочому місці. Крім того, 16 листопада 2016 року у місті Горлівка директор Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» [PERSON] видав наказ 11-к, яким за порушення трудової дисципліни його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Цим наказом було визнано його винним в тому, що знаходячись в щорічній відпустці в період з 05.10.2016 року по 14.10.2016 року він знаходився на лікарняному, та не поставив до відома начальника Семенівської ділянки Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» [PERSON] про закінчення лікарняного. Вважає, що не допускав порушень трудової дисципліни та посадової інструкції. Просив суд визнати незаконними та скасувати наказ №9-к від 23.09.2016року та наказ №11-к від 16.11.2016 року оскільки їх прийняття суперечить чинному законодавству. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково: визнано неправомірним та скасовано наказ №9-к від 29 вересня 2016 року, виданий у місті Горлівка директором Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» [PERSON], в частині позбавлення [PERSON] премії в розмірі 100% за серпень 2016 року; визнано неправомірним та скасовано наказ № 11-к від 16 листопада 2016 року, виданий у місті Горлівка директором Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» [PERSON], відповідно до якого [PERSON] оголошено догану. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 551,21 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. З зазначеним рішенням не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволені позову, посилаючись на порушення судом норма матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що в період строку притягнення до дисциплінарної відповідальності позивач знаходився у відпустці та на лікарняному, що згідно з вимогами ст. 148 КЗпП України цей час не рахується в місячний строк. Оскільки проступок було виявлено 22.08.2016 року (згідно службової записки начальника Семенівської дільниці [PERSON]Б.), тобто відповідачем витримано місячний строк з моменту виявлення проступку для застосування дисциплінарного стягнення. Стосовно наказу від 16.11.2016 року, суд першої інстанції також не врахував, що порушення трудової дисципліни з боку позивача було виявлено 19.10.2016 року, на підставі службової записки начальника Семенівської дільниці [PERSON] Позивач та його представник в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити. Представники відповідача в судовому засідання доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити. Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Проте у повній мірі зазначеним вимогам рішення суду не відповідає з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, позивач перебуває з відповідачем в трудових відносинах, працює в Регіональному управління з експлуатації каналу Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» з 01.03.2008 року по теперішній час на посаді начальника насосної станції другого підйому каналу СДД Семенівської дільниці. Наказом №9-к від 29.09.2016 року виданого директором Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» [PERSON] - [PERSON] за порушення трудової дисципліни було позбавлено премії в розмірі 100% за серпень 2016 року. Наказом №11-к від 16.11.2016 року, виданим директором Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» [PERSON] - [PERSON] за порушення трудової дисципліни, а саме п.п.1.1, 6.1, 7.12 своєї посадової інструкції, було оголошено догану. Задовольняючи частково позовні вимоги про визнання неправомірним та скасування наказу № 9-к від 23 вересня 2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що фактично протягом місяця після виявлення порушень керівник установи не реалізував надане йому трудовим законодавством право на притягнення позивача з дотриманням приписів про порядок та строки притягнення до дисциплінарної відповідальності, передбачених ст.ст. 148, 149 КЗпП України. Проте повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можливо з наступних підстав. Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст.140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Як вбачається із матеріалів справи, наказом №9-к від 29.09.2016 року «Про дисциплінарне стягнення», виданого директором Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» [PERSON] - [PERSON] за порушення трудової дисципліни, яке привело до створення ненормального морально-психологічного мікроклімату в колективі, згідно ст. 139 КЗпП України, п.2.3. «Положення про порядок преміювання за основні показники господарської діяльності керівників, професіоналів , фахівців та технічних службовців КП «Компанія «Вода Донбасу» було позбавлено премії в розмірі 100% за серпень 2016 року. Підстави: службова записка начальника Семенівської дільниці від 22.08.2016 року, службова записка начальника н/ст. 2 п.к. [PERSON] (вх.1627 від 31.08.2016 року), протокол виїзної комісії № 3 від 02092016 року, Посадова інструкція начальника Семенівської дільниці, посадова інструкція начальника п/ст 2 п.к. Семеніської дільниці, посадова інструкція головного інженеру РУЄК, правила внутрішнього трудового розпорядку для робітників регіонального управління по експлуатації каналу КП «Компанія «Вода Донбасу» . Згідно п.1.1, п.6.1, п.7.6, 7.9 «Посадової інструкції начальника насосної станції 2 п.к. Семенівської дільниці» начальник насосної станції ІІ підйому каналу Северський Донець-Донбас підпорядковується безпосередньо начальнику дільниці та оперативному черговому диспетчеру регіонального управління по режиму роботи споруд ( п.1.1.); начальник насосної станції ІІ підйому каналу Северський Донець-Донбас надає та отримує необхідну інформацію від керівника дільниці, інших служб та підрозділів у відповідності с виконанням обовязків ( п.6.1); несе відповідальність за невиконання належного стану трудової та виробничої дисципліни на насосній станції (п.7.6) та за невиконання або неналежне виконання своїх посадових обовязків, передбачених інструкцією (п.7.9). За порушення трудової дисципліни, як визначено в ст.147 КЗпП України, до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно положення «Про порядок преміювання за основні показники господарської діяльності керівників, фахівців, спеціалістів та технічних службовців КП «Компанія «Вода Донбасу», п.2.3 премія може бути зменшена, або не виплачена повністю за порушення трудової дисципліни; п.2.5- конкретна величина збільшення (зменшення) розміру премії працівникам відокремлених підрозділів визначається директором підрозділу, п.3.1-преміювання працівників проводиться помісячно, при цьому нарахування проводиться у місяць, наступний за звітним періодом. Таким чином зазначеним положенням передбачено не нарахування премії у разі вчинення порушення трудової дисципліни , сам по собі фак. того, що інцидент мав місце сторонами не заперечувалось, тому дійсно наявні підставі для позбавлення позивача премії. Вимогами ст. 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно п.8.3.1. Положення № 3 Про регіональне управління з експлуатації каналу комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», директор управління має права: призначати та звільняти з посади працівників «Управління»; Згідно службової записки начальника Семенівської дільниці - [PERSON] від 22.08.2016 року повідомили директора РУЕК КП «Компанія «Вода Донбасу» про інцидент, що стався 10.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 48). Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Вимогами ст.253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем пропущено строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачений ст. 148 КЗпП України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що особа яка уповноважена вирішувати питання про притягнення робітника до дисциплінарної відповідальності дізналась про порушення [PERSON] трудової дисципліни 22.08.2016 року, а наказ виданий 23.09.2016 року, тобто без порушення строку, інших доказів в обґрунтування неправомірності видання спірного наказу позивачем суду не надано. Вимогами ст. 309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Оскільки судом першої інстанції неповне зясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права, то рішення суду в частині визнання незаконним та скасування наказу № 9к від 23.09.2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволені зазначених позовних вимог. Доводи позивача, що наказ є незаконним, оскільки був виданий у м. Горлівка не заслуговують на увагу, оскільки згідно змін до Положення № 3 «Про регіональне управління експлуатації каналу комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», затвердженого наказом від 27.06.2016 року № 142 . п.2.3. відомості щодо адреси «управління», що залучаються до реєстраційної справи та включаються до Сдиного Державного реєстру: вул.. Університетська, б. 13 м. Словянськ, Донецька область, 84112. Фактичне місце знаходження (розташування) відокремленого підрозділу вул.. Академіка Павлова, б.31 м. Горлівка, донецької області, 84626. Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги щодо безпідставного задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 11-к від 16.11.2016 року з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконним та скасування наказу № 11-к від 16.11.2016 року, суд першої інстанції виходив з того, що в діях [PERSON] відсутній склад порушення п.п. 1.1, 6.1., 7.12 посадової інструкції, оскільки позивачем було завчасно повідомлено свого безпосереднього керівника про продовження відпустки після закінчення лікарняного, про що свідчить службова записка начальника Семенівської ділянки [PERSON] на імя директора «Компанія Вода Донбасу» [PERSON], яка датована 13.10.2016 року та заява [PERSON] на імя Директора КП «Компанія Вода Донбасу» [PERSON] з узгодженням начальника ділянки [PERSON] Такий висновок суду першої інстанції є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства. Як вбачається із матеріалів справи , наказом 11-к від 16.11.2016 року «Про дисциплінарне стягнення», виданого директором Комунального підприємства «Компанія Вода Донбасу» [PERSON] - [PERSON] за порушення трудової дисципліни оголошено догану. Підстави: докладна записка [PERSON] від 19.10.2016 року, заява [PERSON] від 17.10.2016 року про подовження відпустки без узгодження з [PERSON], пояснювальна записка [PERSON] від 02.11.2016 року та 03.11.2016 року, посадова інструкція начальника насосної станції ІІ підйому каналу Семенівської дільниці, ст.ст. 80,139,147 КзоТ України, ст. 11 Закону України «Про відпустку», лист мінсоцполітики від 31.01.2012 року. Вимогами ст. 11 Закону України «Про відпустку» передбачено, що щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період у разі: тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку; У разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом. Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 цього Закону. Згідно зі ст. 80 КЗпП України, щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі: 1) тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку; У разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом. Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 Закону України "Про відпустки". Тобто діючим законодавством не передбачено узгодження перенесення щорічної відпустки с причин які настали під час її використання, якщо вона надається після закінчення дії цих причин, у даному випадку дії позивача свідчили про бажання продовжити відпустку безпосередньо після закінчення лікарняного, про що він повідомив керівництво у своїй заяві від 15.10.2016 року , яка зареєстрована відповідачем 17.10.2016 року. . Крім того, як вбачається із службової записки, складеної начальником Семенівської ділянки [PERSON] та електромонтером по ремонту електрообладнання [PERSON], від 13.10.2016 року, на час продовження відпустки після хвороби начальника каналу [PERSON] з 15.10.2016 року по 19.10.2016 року прохали покласти обовязки на електромонтера по ремонту електрообладнання 2 підйому каналу Семенівської ділянки [PERSON] без права видачі нарядів, допусків в електроустановках, нарядів підвищеної небезпеки з доплатою та виконанням своїх обовязків. Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання неправомірними та скасування наказу № 11-к від 16.11.2016 року, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Outcome: partial