Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПП «Глобус-Транс», ТДВ «СТ «Домінанта», Волинської дирекція ТДВ «СТ «Домінанта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовує тим, що 16 грудня 2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER], власником якого є ПП «Глобус-Транс», під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Opel Omega B», д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON] Автомобіль марки «Opel Omega B», д.н.з. [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] Внаслідок вказаної ДТП було складено європротокол зі зображенням схеми ДТП, зазначенням учасників пригоди та зафіксовано, що водій [PERSON] визнав свою вину повністю. Вказує, що при зіткненні її автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 08 лютого 2016 року вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля «Opel Omega B», д.н.з. [NUMBER], складає 41910,84 грн. Власником автомобіля «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER], є ПП «Глобус-Транс», а водій даного авто [PERSON] на місці ДТП повідомив, що він перебуває в трудових стосунках з даним підприємством. Тоді ж, на місці події, було сфотографовано страховий поліс автомобіля винуватця ДТП, де страховиком є ТДВ «СТ «Домінанта». Враховуючи вищенаведене, вважає, що завдані їй матеріальні збитки в результаті ДТП, мають відшкодовувати в солідарному порядку ТДВ «СТ «Домінанта» та ПП «Глобус-Транс», оскільки водій [PERSON] перебував з даним підприємством в трудових стосунках. Крім того, зазначає, що їй також було завдано моральну шкоду, яка відображається у втраті можливості користування належним їй майном, постійних переживаннях через необхідність залучення коштів внаслідок ДТП та через не виконання страховою компанією своїх обов'язків щодо виплати страхового відшкодування. З огляду на наведене, просить стягнути солідарно з ПП «Глобус-Транс», ТДВ «СТ «Домінанта» в її користь грошові кошти в сумі 41190 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди; стягнути солідарно з ПП «Глобус-Транс», ТДВ «СТ «Домінанта» в її користь грошові кошти в сумі 1000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди; стягнути солідарно з ПП «Глобус-Транс», ТДВ «СТ «Домінанта» в її користь грошові кошти в сумі 3551 грн. понесених судових витрат. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В матеріалах справи наявні письмові заперечення ТДВ «СТ «Домінанта», які обґрунтовано тим, що між ТДВ «СТ «Домінанта» та ПП «Глобус-Транс» 16 березня 2015 року укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9376220, яким забезпечений транспортний засіб «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER]. ДТП сторони зафіксували шляхом складання європротоколу. Уразі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку, що становить 25 000,00 грн. Крім того, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, що становить 1000,00 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування, яка може бути стягнута з страхової компанії становить 24 000,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди вважає, що така до задоволення не підлягає, оскільки моральна шкода, яка підлягає стягненню з страховика, стягується лише у випадках здійснення відшкодування шкоди, яка пов'язана з ушкодженням здоров'я потерпілого. Крім того, зазначає, що правових підстав для стягнення в користь позивача витрат на правову допомогу немає. Просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині вимог до ТДВ «СТ «Домінанта» відмовити, справу розглядати за відсутності представника ТДВ «СТ «Домінанта» (а.с.61-64). Представник відповідача ПП «Глобус-Транс» Голошва В.Л. в судовому засіданні позовні вимоги заперечував, суду пояснив, що ПП «Глобус-Транс» дійсно є власником автомобіля марки «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER], однак на день настання ДТП водій [PERSON] в трудових відносинах з ПП «Глобус-Транс» не перебував, а автомобіль використовував самовільно, без будь-яких правових підстав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що 16 грудня 2015 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER], проїжджаючи нерегульоване перехрестя вул. Шептицького і вул. Мазепи в м. Луцьку, виявив необачність, не увімкнув фару лівого повороту, почав різкий рух ліворуч, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки «Opel Omega B», д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами власником автомобіля «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER], є ПП «Глобус-Транс», а власником «Opel Omega B», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], - позивач у справі. Відповідно до ст.33.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання. Учасниками даної ДТП 16 грудня 2015 року складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). Судом встановлено, що європротокол складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі. Відповідно до п. 14 європротоколу, водій автомобіля марки «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] свою вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнав повністю (а.с.9). Внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. В матеріалах справи наявний висновок №19 від 08 лютого 2016 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Opel Omega B», д.н.з. [NUMBER], відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Opel Omega B», д.н.з. [NUMBER], складає 108473,95 грн. Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Opel Omega B», д.н.з. [NUMBER], складає 41 909,84 грн. (а.с.14-23). Як вбачається з даних вказаного звіту, зазначена сума матеріального збитку визначена з врахуванням фізичного зносу, що в повній мірі відповідає вимогам ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Встановлено, що 20 вересня 2013 року між ТДВ «СТ «Домінанта» та ПП «Глобус-Транс» укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, що підтверджено копією полісу № АС/ 9376220, предметом якого є страхування - транспортного засобу марки «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER] (а.с.12). Таким чином, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER], зареєстрована у ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом № АС/ 9376220 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну становить 50000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн. (а.с.12). Частина 1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої завдана шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди , яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений в договорі. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засіб» від 01.07.2014 р. №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 цього Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання власника чи законого користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ч.33.2 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Згідно з розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 17 листопада 2011 року №698 «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України» максимальні розміри страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України з 1 січня 2013 року затверджено в розмірі 25000 грн. потерпілому. Встановлено, що [PERSON] як належний володілець пошкодженого транспортного засобу звернулася до ТДВ «СТ «Домінанта» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.133-134). Однак, на час розгляду справи страхове відшкодування [PERSON] не виплачено, а тому, таке підлягає стягненню в сумі 24 000,00 грн. (25 000,00 грн- 1000,00 грн. франшизи). Разом з тим, згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, заподіяну їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв'язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття, зокрема, перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу. Тобто, не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом під час виконання нею своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Таким чином, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цими особами, по-перше, в трудових відносинах, а, по-друге, шкода, заподіяна нею у зв'язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 28.01.2015 року у справі № 6-229цс14. Судом встановлено, що на момент ДТП транспортний засіб «DAF LF 45.180», д.н.з. [NUMBER], що належить ПП «Глобус-Транс», знаходився у володінні та під керуванням [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи. Однак, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано належних доказів на підтвердження перебування [PERSON] в трудових відносинах з ПП «Глобус-Транс» на дату вчинення ДТП. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що позивачем в порушення приписів ст.60 ЦПК України не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог до відповідача ПП «Глобус-Транс», то позов в частині вимог пред'явлених до ПП «Глобус-Транс» є необгрунтованим та задоволенню не підлягає. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до до ПП «Глобус-Транс», суд відмовляє і в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації за понесені моральні страждання, оскільки відшкодування моральної шкоди в зв'язку з пошкодженням майна Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено, а тому, моральна шкода в даному випадку не відшкодовується страховиком. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з суми задоволених вимог з ТДВ «СТ «Домінанта» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн., на користь позивача, сплачений при зверненні до суду. Згідно з нормами ч.1,2 ст.84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до вимог ч.3 ст.79 ЦПК України вказані витрати відносяться до витрат пов'язаних з розглядом справи . Нормами Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних справах» встановлено, що граничний розмір компенсації становить 40 процентів мінімальної заробітної плати за годину роботи в суді (час перебування в судових засіданнях, час на ознайомлення із матеріалами справи в суді, час перебування при проведенні окремих процесуальних дій поза судовим засіданням). Приймаючи до уваги сплачені позивачем кошти на правову допомогу за договором, враховуючи підтвердження оплати та часткове задоволення позову, суд дійшов висновку, про те, що з ТДВ «СТ «Домінанта» слід стягнути в користь позивача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 1710,00 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial