Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення дитиною денної форми навчання, або ж до досягнення 23 років. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1993 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2013 року шлюб було розірвано. Син проживає з нею, на даний час є неповнолітнім та навчається на денній формі навчання у ДВНЗ «Київський транспортно-економічний коледж» НТУ на платній основі, строк закінчення навчання - 30.06.2015 року. Після розірвання шлюбу відповідач не надавав та не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у його вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитину утримує вона одна без участі відповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позов та викладені у заяві обставини. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав, проте заперечував обґрунтування позову, пояснив, що на даний час він не працює, шукає роботу, з дитиною зустрічається, матеріальну допомогу сину надавав на його прохання, з позивачкою він не спілкується. Вислухавши представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1993 року, від якого народився син [PERSON], [INFO] Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що сторони проживають за різними адресами, дитина мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні, доказів щодо надання матеріальної допомоги на утримання сина відповідачем не надано, останній інших утриманців не має, заявлені вимоги визнав, тому суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина у розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно підлягають задоволенню з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з чим в частині вимог щодо подальшого стягнення аліментів на період навчання дитини слід відмовити з наступних підстав. Як зазначено вище, дитина сторін по справі [PERSON] народився [INFO], отже являється неповнолітнім. Відповідно до положень ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. За нормою статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, чинним законодавством передбачено можливість стягнення з батьків аліментів на період навчання їхніх повнолітніх дітей. За вищевикладених обставин, оскільки на даний час син сторін по справі має правовий статус дитини, так як йому не виповнилося вісімнадцять років, тому вимоги про стягнення аліментів на період навчання та до 23 років заявлені передчасно, тому задоволенню не підлягають. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial