Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07 серпня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час фактично сімейні відносини між сторонами припинені і на даний час позивачка мешкає окремо. Діти проживають разом з позивачкою. Сім'я розпалася у зв'язку з різними поглядами на життя та постійні сварки. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а в подальшому стягнути 1/3 частину - до досягнення повноліття іншими дітьми. До початку судового засіданні сторони надали суду письмові заяви, якими просять розглянути справу без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, Відповідач не заперечувує проти задоволення позовних вимог. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про одруження, з якої вбачається, що 07 серпня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивачки - «[PERSON]». Факт наявності у сторін трьох малолітніх дітей підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не має, суд вважає доведеним факт розпаду сім'ї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Понесені позивачкою судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору в розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки згідно ч.1 ст.88 ЦПК України. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів підлягають частковому задоволенню. Так, у відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Факт проживання дитини разом з позивачкою сторонами не оспорювався і вважається судом доведеним. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Отже, вирішуючи справу по суті, суд, враховуючи, що відповідач проти стягненню з нього аліментів в розмірі ? частини його доходів не заперечує, а також враховуючи, що на утриманні позивачки знаходиться троє малолітніх дітей, знаходить, що відповідач повинен надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання дітей, і, з урахуванням вищенаведених обставин, розмір цієї допомоги повинен складати 1/2 частина всіх видів його заробітку (доходу). Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу після досягнення повноліття найстаршої дитини не підлягають задоволенню, оскільки перерахунок розміру аліментів після досягнення дитини повноліття належить до компетенції державного виконавця, а не суду. Оскільки позивачка від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial