Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

До суду звернувся Позивач [PERSON] з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працював електрозварником на [PERSON] «Криворізька будівельна компанія». 25.04.2012 року з ним на підприємстві відповідача під час виконання службових обовязків стався нещасний випадок. Актом Н-1, Н-5 розслідування нещасного випадку підтверджена вина відповідача в частині неналежного виконання своїх обовязків особами, які не здійснювали належний контроль, не забезпечили дотримання робітником в зміні правил і норм з охорони праці. Довідкою МСЕК встановлена 2 група інвалідності та 65% втрати професійної працездатності, на даний час довідкою МСЕК встановлена 3 група інвалідності 40% втрати професійної працездатності. Внаслідок вищезазначеного позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування. Зазначені обставини позбавляють [PERSON] можливості вести звичний спосіб життя, у нього порушено душевну рівновагу. Моральну шкоду Позивач оцінює в 213360,00 грн. На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду 213360,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Криворізька будівельна компанія» - [PERSON] надала до суду письмові заперечення та просила суд відмовити у задоволені позовних вимог Позивача у повному обсязі, оскільки позивачу компенсується частка втраченого заробітку, та позивачем не доведено наявність моральних страждань. Вислухавши думку сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що Позивач працював на підприємстві Відповідача на посаді електрозварника з 03.03.2009 року та звільнений 22.08.2012 року у звязку з невідповідністю робітника виконуваній роботі (а.с. 25). Відповідно до виписок-епікризів, та виписок з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON], йому поставлений діагноз: «травматична невропатія правого лучового та ліктьового нервів (травма на виробництві 25.04.2012 року) на фоні консолідованого перелому правої лучової кістки, п/травматичний деф. Артроз правого лучоліктьового суглобу ІІ ступеню» (а.с.26-29). Відповідно до акту № 1 про нещасний випадок повязаний з виробництвом від 25.04.2012 року, згідно з наказом від 12.04.2012 року № 49 електрозварник [PERSON] та інші працівники були відряджені у м. Кіровоград на [PERSON] акціонерне товариство з Іноземними інвестиціями «Протеїн-Продакшн» для виконання монтажних робіт в період з 15.04.2012 року по 30.04.2012 року. 25 квітня 2012 року, по узгодженому напередодні з начальником дільниці плану робіт, бригада повинна виконувати огородження сходів, технологічних прорізів металевими перилами, оформлення приєднання балок до опор, закріплення просічного листа до балок, встановлення опори під обладнанням. Після обідньої перерви з 12.00 бригада приступила до монтажу опор під технологічне обладнання. Закінчивши зварку [PERSON] узяв електроди і почав обходити дільницю під монолітне перекриття, направившись до другої опори, щоб її заварити. Проходячи біля неогородженого прорізу під повітропровід розміром 1100х1000 мм, впав з висоти 5,4 м. Причиною падіння стала відсутність огородження технологічних прорізів. В наслідку чого отримав закритий перілунарний вивих лівої кисті. Закритий перелом ладєвидної кістки лівої кисті. Закритий перелом головеи правої променевої кістки з задовільним стоянням відламків (а.с.12-16). [PERSON] проведення розслідування нещасного випадку, що стався 25 квітня 2012 року о 18 годині 00 хвилин на [PERSON] акціонерному товаристві «Криворізька будівельна компанія» від 09 серпня 2012 року - причиною настання нещасного випадку відсутність огородження технологічних прорізів. Порушення п. 3.10 «Правил охорони праці під час виконання робіт на висоті» (а.с. 17-22). Як вбачається з виписки із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 23.08.2012 року серії 10 ААА № 074455 позивачу [PERSON] первинно встановлено втрату професійної працездатності 65 %, та другу групу інвалідності з переоглядом у серпні 2013 року (а.с.10). Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 23.09.2015 року серії 12 ААА № 412726 позивачу [PERSON] повторно встановлено втрату професійної працездатності 40 %, та третю групу інвалідності з 01 вересня 2015 року, з переоглядом 01.08.2016 року, та рекомендовано лікування у травматолога, невропатолога (а.с.11). Ураховуючи наведене, суд вважає, що самим фактом втрати Позивачем професійної працездатності у зв'язку з нещасним випадком, який стався через незадовільний технічний стан території, йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 237-1 КЗпП України \~має бути відшкодована за рахунок відповідача. За таких обставин, вимоги Позивача до [PERSON] акціонерного товариства «Криворізька будівельна компанія» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Криворізька будівельна компанія», з урахуванням ст.ст. 57-61 ЦПК України, не надав суду доказів на спростування тверджень Позивача та на обґрунтування своїх заперечень проти позову. З урахуванням встановлених судом обставин та наданих в порядку ст. 60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди. Наявність професійного захворювання у Позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписними епікризами та виписками з медичних карток стаціонарного хворого, з яких убачається, що Позивач з приводу отриманих професійних захворювань неодноразово проходив стаціонарне та амбулаторне лікування в закладах охорони здоровя. Відповідно медичних документів Позивачу рекомендовано: спостереження у невролога, травматолога (а.с.26-29). Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають \~він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, \~пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки \~статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану Позивачу, покладено саме на роботодавців. Позивачем втрачена професійна працездатність в результаті нещасного випадку на підприємстві відповідача, йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України Про охорону праці обов'язок створити безпечні умови праці покладено на роботодавця. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої нещасним випадком на виробництві, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачу моральної шкоди, яку йому повинен відшкодувати Відповідач [PERSON] акціонерне товариство «Криворізька будівельна компанія», як власник підприємства, яке не створило працівнику безпечні умови праці, що підтверджується актом форми Н-1 від 25.04.2012 року, що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві, та моральних страждань потерпілого. У судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю Позивача була заподіяна шкода, він отримав травму, втратив працездатність в розмірі 65%, а в подальшому (станом на момент подання позову) відсоток втрати працездатності зменьшився до 40%. Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками нещасного випадку на виробництві, Позивачеві порушено звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки, у звязку з чим останній переносить моральні страждання та переживання. Крім того, внаслідок нещасного випадку на виробництві позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, а в подальшому - ІІІ групу інвалідності. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне \~підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна \~моральна \~шкода підлягає часткової \~компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення Відповідачем [PERSON] акціонерним товариством «Криворізька будівельна компанія» Позивачеві шкоди здоровю, провину відповідача в її спричиненні та причинно-наслідковий звязок між винною поведінкою відповідача та настанням у Позивача негативних наслідків, а звідси й завдання йому моральної шкоди. Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням встановлених судом обставин характеру спричиненої шкоди, ступеню втрати працездатності, його зміни в подальшому в бік зменьшення, наявність інваліності, вік позивача, наявність його вини в отриманні травми, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь з [PERSON] акціонерного товариства «Криворізька будівельна компанія» - 30000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які Позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Суд виходить із того, що вина Відповідача у спричинені моральної шкоди доведена, а відсутність висновку експерта про наявність моральної шкоди, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. Суд також відхиляє доводи Відповідача про те, що позивач отримав відповідні страхові виплати, оскільки вказані обставини не стосуються предмету позову, а виконання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України своїх обов"язків, не звільняє роботодавця від обов"язку відшкодувати моральну шкоду за нестворення безпечних умов на виробництві.. [PERSON] ст. 5 Закону \~України «Про \~судовий \~збір» Позивач \~звільнений \~від \~сплати \~судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial