Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

У жовтні 2015 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці від його заробітку (доходу) та коштів на її (позивачки) утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, посилаючись на те, що з червня 2012 року сторони перебувають у шлюбі. У шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON]. На даний час сторони проживають окремо, дитина знаходяться на утриманні позивачки, однак відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає, хоча зобов'язаний це робити згідно закону. Відповідач матеріально забезпечений і має таку змогу. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття. Також просить стягувати аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Позивачка [PERSON] надіслала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує із наведених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON], його представник, адвокат Близнюк В.В. позов визнали частково, а саме, відповідач не заперечує в задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі, однак заперечує у задоволенні позовних вимог щодо стягнення коштів на утриманні позивачки у визначеному нею розмірі в сумі по 400 грн. щомісячно, згоден сплачувати ці кошти в сумі по 100 грн. щомісячно, так як на момент розгляду справи по суті він працює лише на 0,5 ставки і його середньомісячний заробіток складає 689 грн., інші види заробітку (доходу) у нього відсутні. На підтвердження своїх доводів відповідач надав суду довідки за №№27 та 01-19/1803 від 16.10.2015 року видані Піщанською райдержадміністрацією Вінницької області з яких вбачається, що з 09.10.2015 року [PERSON] працює на посаді коменданта апарату райдержадміністрації на 0,5 ставки і його нарахована заробітна плата за місяць становить 689 грн. Заслухавши пояснення відповідача та його представника, розглянувши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У позовній заяві ставиться питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) і відповідач у цій частині заявлених вимог позов визнав, не заперечує в його задоволенні. Враховуючи надані відповідачем докази щодо характеру його доходів, а саме, що з 09.10.2015 року він працює на 0,5 ставки посадового окладу і розмір місячного заробітку складає 689 грн., інші види доходів відсутні, а відтак суд дійшов висновку про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів на утримання позивачки, яка зайнята по догляду за дитиною до досягнення трьох років, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог частин 2 та 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, право на аліменти у дружини-матері дитини може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Згідно ч.3, 6 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ч.2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а також роз»яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Враховуючи те, що середньомісячний заробіток відповідача на момент розгляду справи становить 689 грн., частка стягнення аліментів на утримання дитини, а саме, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку складає 392,50 грн. (1309,50х30%=392,50), що буде становити більше 50% заробітку відповідача (689-392,50=296,50). Разом з тим, враховуючи те, що відповідач погоджується сплачувати кошти на утримання дружини у розмірі 100 грн. щомісячно, суд уважає, що з відповідача на користь позивачки належить до стягнення аліменти у розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 06.10.2015 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до 22.06.2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial