Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно, у зв'язку з продовженням навчання їх спільної дитини, адже, як вказує, відповідач коштів на навчання дитини не надає, хоча в змозі це робити. У судовому засіданні позивач заяву підтримала та просила її задовольнити з наведених вище підстав. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, однак вказав, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 200 гривень, адже заявлена позивачем до стягнення сума аліментів буде для нього непосильною. Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду, суд встановив наступні факти та відповідно ним правовідносини. Сторони з 1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 28 грудня 2006 року (а.с7). Від даного шлюбу останні мають спільну повнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Згідно довідки, виданої Житомирським державним технологічним університетом 24 грудня 2015 року (а.с.3), [PERSON] є студентом другого курсу, денної форми навчання, факультету інженерної механіки вищевказаного ВИШу. Термін навчання останнього - з 1 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року. Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі регулюються та відповідають наступним нормам матеріального закону. Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 1 ст. 200 СК України). Враховуючи досліджені судом обставини справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду з правовідносин, що склались між ними, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно названих вище норм матеріального права, зокрема, батько дитини та відповідач у справі зобов'язаний утримувати сина, у зв'язку з його навчанням. Разом з тим, заявлений до стягнення позивачем розмір аліментів у сумі 400 гривень, на переконання суду, для відповідача буде непосильним, зважаючи на його матеріальний стан, що було встановлено в ході розгляду справи. Відтак, враховуючи баланс між потребами дитини у зв'язку з навчанням та можливістю їх задоволення відповідачем, судом вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 300 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до закінчення навчання сина або досягнення ним 23-х років. Водночас, беручи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, та з огляду на те, що позивач у даній категорії справ має пільги щодо сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 551,20 гривня. Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial