Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що [PERSON] (далі відповідач) є батьком її дочки [PERSON] ([INFO]), яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність, у разі неявки відповідача, дала свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, будучи оповіщеним у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд вказаної справи, що не перешкоджає її розгляду. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд дійшов наступного висновку. 09.06.2011 року народилася [PERSON] ([INFO]), батьками якої в Свідоцтві про народження (а.с. 4) записані сторони спору. Дитина проживає разом з матірю, яка є позивачем по справі, що підтверджується даними, які вказані в довідці № 140, виданій 10.06.2016 року Липовецькою міською радою Вінницької області (а.с. 2). Частиною першою статті 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст. 181 ч.2 СК України). Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати (ст. 182 ч.1 СК України): стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини. Визначаючись з розміром аліментів, суд враховує, що обовязок утримувати дітей покладається на обох батьків, в тому числі і на позивача. З 1 травня 2016 року прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років в розрахунку на місяць, згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" становить 1\~228 гривень. З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що із відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини слід стягнути аліменти у розмірі 614 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 06.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, що відповідає його обов'язку, як батька дитини, забезпечувати її потреби. В решті позову слід відмовити з огляду на необґрунтованість. На підставі викладеного,

Outcome: partial