Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що з 08.09.2007 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На даний час шлюб між ними розірвано. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. [PERSON] на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по досягненню дитиною 3-х років та потребує матеріальної допомоги відповідача, який є особою працездатного віку і здатен утримувати її та дітей, тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення її сином [PERSON] трьох років в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 07.08.2014 року вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі і пояснив, що він дійсно перебував з позивачем в зареєстрованому шлюбі і є батьком двох синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; запевнив, що надає дружині посильну матеріальну допомогу добровільно і заперечує проти задоволення вимог про стягнення з нього аліментів на її утримання. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до положень ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як було встановлено в судовому засіданні сторони з 08.09.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Бахмацького районного суду від 07.08.2014 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матір»ю в [ADDRESS]. Син [PERSON] наразі не досяг трирічного віку. Згідно чинного законодавства позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, наразі діти проживають з нею, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку, а тому має право на утримання відповідно до положень ст.84 СК України, оскільки право на утримання має дружина з якою проживають діти і в разі розірвання шлюбу. Рішенням Бахмацького районного суду від 18.08.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 22 липня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд вважає обґрунтованими, проте, враховуючи, ті обставини, що з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей, то вказана вимога позивача підлягає частковому задоволенню, тобто, розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на утримання дружини доцільно зменшити з 1/4 частини заробітку відповідача до 1/6. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у виді сплати 150.00 грн. витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки, виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. У зв»язку з тим, що в матеріалах справи наявні документи в підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 150 гривень, то дані витрати підлягають стягненню з відповідача, оскільки, вони належним чином підтверджені і їх розмір не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах. Окрім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243.60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі вищевикладеного і

Outcome: partial