Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

позивач 16 вересня 2016 року звернувся до суду з позовом, який 09 грудня 2016 року уточнив вказавши, що він на підставі ордеру № 1290 від 27 січня 1978 року виданого виконавчим комітетом [PERSON] ради народних депутатів отримав квартиру [ADDRESS] загальною площею 37,34 кв.м. та став проживати там разом з дружиною [PERSON] та синами [PERSON] та [PERSON]. 28 червня 1996 року його син [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], від шлюбу з якою у них народилися діти [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Всі вони проживали та зареєстровані у вказаній квартирі. 15 лютого 2012 року захворіла мати його дружини [PERSON], тому він з дружиною переїхав в с. Савро П'ятихатського району, де залишилися мешкати та були зареєстровані. У квартирі залишилися проживати син [PERSON] із сімєю. 01 травня 2011 року його син [PERSON] був притягнутий до кримінальної відповідальності та утримувався у слідчому ізоляторі з 05 травня 2011 року. Відповідачка [PERSON] залишилась проживати з дітьми в квартирі, комунальні послуги за квартиру не оплачувала, в звязку з чим квартиру неодноразово відключали від газо- та електропостачання, а рішенням суду від 03 грудня 2012 року за позовом [PERSON] їх шлюб з сином [PERSON] було розірвано. 21 грудня 2012 року він з дружиною переїхали та знову зареєструвалися в квартирі. Після розірвання шлюбу [PERSON] з дітьми виїхала за іншою адресою і більше в квартирі не проживала, син [PERSON] після звільнення з-під варти 03 квітня 2013 року повернувся жити в квартиру [ADDRESS]. Однак до теперішнього часу у зазначеній квартирі залишилися зареєстрованими відповідачі, які там не проживають, факт їх реєстрації в квартирі тягне за собою нарахування на них комунальних послуг, які вони не сплачують, що створює значних перешкод в користуванні власністю позивачу. Тому позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] (а.с. 54-56). В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи їх з позивачем відсутності, наполягає на задоволенні вимог (а.с. 64-65). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, фактичне місце ї проживання невідоме, тому про дату слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином шляхом оголошення про їх виклик в газеті «Вісті Придніпровя» від 17.01.2017р., про причини неявки в суд не повідомили (а.с.68). Представник виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не зявився, до суду надійшов відгук голови Довгинцівської районної в місті ради [PERSON] про слухання справи за відсутності представника, заперечень проти заявлених вимог не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 53). Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі ордеру № 1290 виданого виконавчим комітетом [PERSON] народних депутатів трудящих міста [PERSON] згідно рішення виконкому від 27.01.1978 р. № 61, [PERSON] як основний квартиронаймач та члени його сім'ї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] отримали квартиру [ADDRESS] (а.с.11 копія ордеру). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 19 копія рішення суду). Згідно довідки відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 29.08.2016 р., в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наймач [PERSON] та члени сім'ї наймача [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON], [PERSON] (онука) та [PERSON] (онук) (а.с. 13 копія довідки). Згідно акту завіреного майстром та головним інженером КП «Послуга», відповідачі [PERSON] разом з дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] з 04 квітня 2014 року по теперішній час не проживають за адресою: [INFO] (а.с. 14 копія акту). Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Згідно статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК України). У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що суд може у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, в наслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Суд вважає встановленим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у [INFO] більше шести місяців без поважних причин, тому вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вищевказаній квартирі. В частиніпозовних вимог щодо скасування реєстрації відповідачів суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову, так як суд не приймає рішення про реєстрацію чи скасування реєстрації фізичних осіб. Відповідно до с татті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції Закону України № 888-10 від 10.12.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг») орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації.

Outcome: partial