Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що за час перебування в шлюбі з відповідачем у них народилась дочка [PERSON] [INFO]. Шлюб розірвано 16 серпня 2007 року за рішенням суду. Дитина залишилися на проживання разом з нею. У відповідності до рішенням суду від 02 березня 2011 року відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Посилаючись на те, що змінилася економічна ситуація, законодавство яким визначено мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, просить постановити рішення, яким змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача з 500 грн. на 2000 грн. на утримання дочки щомісячно, а також стягнути з [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, додатково зазначивши, що відповідач проживає окремо від сім'ї та коштів на утримання неповнолітньої дочки не надає. Дочка хворіє потребує додаткових коштів на придбання лікарств, обстеження у лікарів. Не заперечує проти винесення заочного рішення.(а.с.30). Відповідач в судове засідання не з'явився хоча про час і місце судового розгляду був повідомленим завчасно та у встановленому законом порядку про, що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток.(а.с.21,25,27) Зі згоди позивачки суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази, давши їм належну правову оцінку приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття закріплений у ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язок щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.2 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], що підтверджує копією свідоцтва про народження (а.с.5). Шлюб між сторонами розірвано 16 серпня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4). Рішенням Болехівського міського суду від 2 березня 2011 року змінено розмір стягуваних з [PERSON] аліментів у користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 грн. щомісячно. Вказане рішення залишено в силі ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2011 року (а.с.6-7). Позивачка працює продавцем у фізичної особи-підприємця [PERSON] і її середньомісячна зарплата за 6 місяців 2017 року становить 3200 грн. (а.с.28). Дитина [PERSON] постійно перебуває на лікуванні з приводц складного міопічного астигматизму обох очей, що підтверджується виписками з історії хвороби лікувального закладу. (а.с.8-14) Відповідач проживає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. У відповідності до с.3 ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Частиною 1 ст.182 СК. України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Нормами ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить, до висновку, що з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів діти значно виросли і потребують більших витрат на забезпечення нормальних умов життя, на навчання та на лікування дітей. Призначені судом аліменти у розмірі по 500 грн., є недостатніми для задоволення необхідних потреб дитини, тобто є підстави для збільшення розміру аліментів. Суд виходить з принципу рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Виходячи із віку дитини, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць на час розгляду справи становить на дітей віком від 6 до 18 років - 1777 грн. При визначенні розміру аліментів суд з додержанням вимог ст.182 Сімейного Кодексу України, враховує стан здоров'я, загальний матеріальний стан дитини (постійно хворіє) та позивачки (отримує мінімальну заробітну плату), відсутність даних про наявність у [PERSON] інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати, і приходить до висновку, про зміну розміру встановлених аліментів у твердій грошовій сумі з 500 грн. на 1100 грн. (щомісячно на утримання дочки [PERSON] [INFO]. З огляду на вищевказане, принципу рівного обов'язку батьків по утриманню дітей незалежно від того з ким вони проживають, суд робить висновок, що позов підлягає до часткового задоволення, а стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі по 1100 грн. щомісячно на дитину не суперечить вимогам чинного законодавства, не буде надмірним для відповідача, забезпечуватиме створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст.88 ЦПК Україниз відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн. та на користь позивачки 400 грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом по складанню позовної заяви. На підставі наведеного, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.), ст.48,51 Конституції України, ст.180-184,191 Сімейного кодексу України, ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст. 104, 105, 110, 112, 150,180- 183,192 СК України,

Outcome: partial