Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі хоча б прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, згідно з сумою, яка діє з 01.01.2016 року - 1167,00 грн., з 01.05.2016 року - 1228,00 грн., з 01.12.2016 року - 1313,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, під час якого в них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач з позивачем та сином не проживає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач на даний час не працює, оскільки доглядає за малолітньою дитиною. Відповідач є працездатним, має автомобіль, на який витрачає останні кошти, має матеріальну можливість надавати допомогу позивачу на утримання сина, проте в добровільному порядку вказаної допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Зазначила, що на ім'я відповідача зареєстровано автомобіль, який він може продати та надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання їх малолітнього сина. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що на даний час не працює, автомобіль придбано ним до укладення шлюбу з позивачем. Крім того, Московським районним судом м. Харкова ухвалено рішення щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача в розмірі 800,00 грн. Враховуючи наведене, він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 400,00 грн. щомісяця або у процентному відношенні до заробітної плати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 25.07.2014 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.10.2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис за №1807, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], позивач є його матір'ю. Вказана обставина відповідачем не заперечувалась. Відповідно до ст. 180, 181, 182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 184 СК Кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач має дохід, розмір якого дозволяє йому сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем, останнім суду не надано. Враховуючи наведене вище, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітнього сина в розмірі 700,00 грн. щомісячно. При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача відносно того, що відповідач може продати належний йому автомобіль та виплачувати за рахунок вказаного доходу аліменти в сумі, визначеній позивачем, оскільки вказані доводи не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову, тобто з 02.02.2016 року. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленою частини вимог. Враховуючи, що розмір судового збору по вказаній справі складає 551,20 грн., вказаний судовий збір підлягає стягненню с відповідача. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Outcome: partial