Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

В січні 2017 року позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], про виселення останніх. В позовній заяві зазначено, що позивач є власницею 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Власником іншої 1/2 частки є [PERSON], який на сьогоднішній день відбуває покарання у Ольшанській виправній колонії № 53. У вказаній квартирі без будь якої згоди співвласників проживають відповідачі та їх неповнолітні діти. Маючи намір проживати у квартирі позивачка звернулася до відповідачів з вимогою про виселення, однак останні відмовилися звільнити вказане житлове приміщення. Посилаючись на не те, що відповідачі вселилися у квартиру без її згоди, не є членами її сім'ї позивач просила виселити останніх без надання іншого житлового приміщення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Зазначала, що відповідачі та їх діти проживають у вищевказаній квартирі без будь - яких правових підстав, чим порушують право власності позивача. Правовою підставою для задоволення позовних вимог зазначила ст. 98 ЖК України . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що проживають у вказані квартирі зі згоди іншого співвласника [PERSON] Крім того не мають іншого придатного для житла житлового приміщення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що у вказані квартирі проживає за згодою свого батька [PERSON], який є співвласником іншої 1/2 частки квартири. Крім того має на утриманні дитину інваліда. Інше житло для проживання у нього відсутнє. Представник третьої особи без самостійних вимог - Орган опіки та піклування служби у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області - в судовому засіданні зазначав, що позовні вимоги не можуть бути задоволенні, оскільки виселення зазначених осіб приведете до порушення прав та інтересів неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд прийшов до наступного. Позивач [PERSON] є власницею 1/2 частки квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.11.2013 року. (а.с.7) Власником іншої 1/2 частки є третя особа по справі [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 05.11.2013 року. (а.с.7). Право власності зареєстровано за власниками в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.37). В даній квартирі проживають: відповідачі [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO] та [PERSON] на його неповнолітня донька [PERSON] [INFO]. Відповідачі разом з неповнолітніми дітьми зареєстровані за адресою [ADDRESS], що підтверджується адресними довідками та будинковою книгою. Вказаний будинок є власністю відповідача [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В судовому засіданні також було встановлено, що відповідачка [PERSON] є колишньою співмешканкою власника квартир [PERSON] Відповідач [PERSON] є сином власника квартири [PERSON] Зазначені обставини сторонами в судовому засіданні не оспорювалися. Власник 1/2 частки квартири та третя особа по справі [PERSON] відбуває покарання в державінй установі "Ольшанська виправна колонія" № 53 з 14 січня 2013 року. В своїй заяві від 02.02.2017 року (а.с.33) він не заперечував проти виселення зазначених осіб. Однак в заяві, що була направлена на адресу суду від 04.04.2017 року заперечував проти виселення свого сина - відповідача [PERSON] та онуки [PERSON] Отже враховуючи обставини, що були встановлені судом, суд приходить до висновку, що позивачем невірно визначено правовий статус відповідачів, а отже і правові підстави проживання в зазначеній квартирі, з огляду на таке. Власник майна має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним. При цьому ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні та в разі його порушення останній може вимагати усунення будь-яких порушень його права та відшкодування заподіяних цим збитків. Разом з тим, враховуючи, що об'єктом власності в даному випадку є квартира, не можна вважати обґрунтованими посилання позивачки [PERSON] в порядку захисту свого порушеного права на норми цивільного законодавства , оскільки режим проживання в квартирі регулюється нормами ЖК України. Житлові права охороняються законом, за виключенням випадків, коли вони здійснюються усупереч з призначенням цих прав або з порушенням прав інших громадян чи прав державних і громадських організацій. Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством. Як встановлено в судовому засіданні, між позивачкою [PERSON] та третьою особою [PERSON], як власниками квартири відсутня будь-яка домовленість та проживання у вказані квартирі відповідача [PERSON], договір найму між ними відсутній, доказів того, що відповідачка [PERSON] проживає у квартирі зі згоди власника, або є членом сім'ї власника житла в судовому засіданні надано не було. Таким чином, фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач [PERSON] по суті, є тимчасовим мешканцем квартири, такий же статус має і неповнолітня дитина [PERSON] Відповідно до ст. 98 ЖК України тимчасові мешканці не набувають самостійного права на житлове приміщення незалежно від терміну їх проживання та зобов'язані на вимогу власника негайно звільнити його, а у разі відмови - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Отже, враховуючи вищевикладене, пред'явлений позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог про виселення відповідача [PERSON] та його неповнолітню дитину [PERSON], то суд приходить до висновку, в цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ч.ч.1-2 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Отже правовий статус відповідачів [PERSON] та його неповнолітньої доньки [PERSON] слід вважати членами сім'ї власника житла. (син та онука). Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 317,383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише на підставах, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Члена сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. (ст.157 ЖК України). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та його неповнолітня дитина [PERSON] вселилися у частину квартири [ADDRESS] у 2014 році зі згоди власника цієї частини будинку - [PERSON] та є членами його сім'ї, а тому можуть бути виселені тільки з підстав визначених ст.116 ЖК України. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про виселення [PERSON] та його неповнолітньої дитини [PERSON] необхідно відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає, що оскільки позовні вимоги задоволенні частково, то судові витрати позивачу, а саме сплачений ним судовий збір - 640 грн. Та витрати по оплаті правової допомоги - 3000 грн., слід стягнути частково з відповідача тунаян А.В. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме в повернення судового збору - 320 грн., в повернення витрат по оплаті правової допомоги - 1500 грн.

Outcome: partial