Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Орган опіки та піклування Луцької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що відповідачі проживали у цивільному шлюбі з червня 2012 року. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 17.01.2015 року відповідачі зареєстрували шлюб. Вказує, що малолітні діти на даний час, проживають разом з бабусею [PERSON], яка створила їм належні умови для проживання. Батьки не цікавляться життям та здоров'ям своїх дітей, не надають коштів на їх утримання. Вважає, що внаслідок асоціального способу життя відповідачі не приділяють дітям належної уваги та піклування, не купують дитячий одяг, взуття, харчування, не виявляють бажання забрати дітей до себе на постійне проживання. Профілактичні роботи проведені працівниками служби у справах дітей із [PERSON] та [PERSON], щодо належного виконання ними батьківських обов'язків та наслідками ухилення від виховання та утримання дітей, результатів не дали. На підставі наведеного, просить суд, позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківський прав щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], передати малолітніх дітей органу опіки та піклування Луцької міської ради для подальшого влаштування дітей під опіку їх бабусі [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини, з усіх видів заробітку на утримання малолітніх дітей, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини, з усіх видів заробітку, на утримання малолітніх дітей, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 29 травня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у заявах. Просив позов задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.22-23). Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не беруть участі у вихованні малолітніх дітей. Із висновку служби у справах дітей Луцької міської ради № 56 від 01.03.2018 року, вбачається, що у спільному подружньому житті у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння в сім'ї та постійних переїздів, діти залишились проживати разом з бабусею [PERSON], яка створила належні умови для проживання онуків, забезпечила їх усім необхідним відповідно до вікових потреб. З моменту окремого проживання батьки самоусунулися від виховання та утримання [PERSON] та [PERSON]. Вони не цікавляться життям та здоров'ям сина та дочки, не надають бабусі коштів на їх утримання. Згідно інформації Луцького ВП ГУНП у Волинській області, [PERSON], [PERSON] зловживають спиртними напоями, мають тимчасові заробітки, участі у житті та матеріальному утриманні дітей не беруть. А тому, враховуючи інтереси дітей, служба у справах дітей вважає за доцільне просити суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей (а.с. 9). Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні, свідок [PERSON] суду пояснила, що являється матір'ю відповідача [PERSON], після досягнення дитиною двох років, її дочка перестала доглядати дітей, малолітні [PERSON] та [PERSON] повністю перебувають на її утриманні. Протягом останніх півроку взагалі ні разу до дітей не навідалася. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачі, свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками, а тому позовні вимоги, щодо позбавлення їх батьківських прав є підставними та підлягають до задоволення. Крім того, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З ч. 3 ст. 180 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджується у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників з ким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідачі працюють неофіційно, розмір їхнього доходу не відомий. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягувати аліменти у розмірі по 1/3 частки з усіх видів їх заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, на утримання малолітніх сина [PERSON] та [PERSON], починаючи з 08.05.2018 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Стосовно вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідачів на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей, суд зазначає про наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 63 ЦК України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Як встановлено судом, [PERSON] з заявою до органу опіки та піклування про призначення її піклувальником над малолітніми дітьми не зверталася, а тому не є офіційним представником дітей. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Оскільки, на сьогоднішній день, [PERSON] не являється піклувальником малолітніх [PERSON] та [PERSON], то аліменти на їх утримання, слід стягувати на рахунок дітей в ПАТ «Державний ощадний банк України», при цьому необхідно зобов'язати орган опіки та піклування або інших законних представників дітей відкрити особисті рахунки зазначених дітей в банківській установі у місячний строк з дня набрання законної сили даним рішенням суду. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути 2466,80 грн. судового збору, оскільки відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.150, 164, 166, 167, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: partial