Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, де просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в сумі 12 705,00 грн. та пеню за несвоєчасно сплачені аліменти в розмірі 3 858,17 грн., що складає загальну заборгованість в розмірі 16 563,17 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.11.1992 року між ними було зареєстровано шлюб, який розірвали в 2013 році. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/ 4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі чого їй було 12.03.2014 року видано виконавчий лист. Відповідач не працює і матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Частина 1 ст.198 СК України передбачає, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Зазначає, що з врахування правової позиції в постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року у справі №6-149цс14, за її розрахунком за період з 01.01.2014 р. по 01.11.2015 року сума пені за цей же період складає 3 858,17 грн.. В уточненій позовній заяві (а.с. 30 - 31) позивачка зазначає ті ж самі обставини, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в сумі 12 705,00грн. та пеню за несвоєчасно сплачені аліменти в розмірі 3 858,17 грн., що складає загальну заборгованість в розмірі 16 563,17 грн., а також розмір судових витрат понесених нею при подачі позову. Позивачка та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, примирення вважає неможливим та в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач на розгляд справи не явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про отримання судових повісток. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст., ст. 224-226 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 30.07.1997 року було зареєстровано шлюб, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 20.06.2013 року розірвано (а.с.5) Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с. 6). 26.02.2014 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 14 січня 2014 року і до повноліття дочки [PERSON], тобто до [INFO], але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі рішення суду 12.03.2014 року судом було видано виконавчий лист №398/174/14ц, який поданий позивачкою на примусове виконання до відділу ДВС Олександрійського МРУЮ. З довідки про розрахунок заборгованості, наданої Олександрійським відділом ДВС Олександрійського МРУЮ вбачається, що заборгованість відповідача по аліментах станом на 01.11.2015 року становить 12 397,82 грн. (а.с. 9) До часу розгляди справи у суді заборгованість по аліментах не сплачена, так як відповідач заперечення не подав та даний борг не спростовує. В своєму розрахунку позивач бере борг за місяць множить на 1 % та множить на кількість днів прострочення в кожному місяці (а.с. 2-3 - розрахунок). Цей спосіб розрахунок є вірний, але при розрахунку допущено математичну помилку. При розрахунку пені суд виходить з того, що згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.12.2015року у справі №6-2696цс15, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції. Розрахунок: за 2014 рік: - січень заборгованість 307,07 грн. х 1% = 3,07 грн. х 17 днів = 52,19 грн. - лютий заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 28 днів = 161,28 грн. - березень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - квітень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 30 днів = 172,80 грн. - травень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - червень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 30 днів = 172,80 грн.. - липень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - серпень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - вересень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 30 днів = 172,80 грн. - жовтень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - листопад заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 30 днів = 172,80 грн. - грудень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. за 2015 рік: - січень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - лютий заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 28 днів = 161,28 грн. - березень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - квітень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 30 днів = 172,80 грн. - травень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - червень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 30 днів = 172,80 грн.. - липень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - серпень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - вересень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 30 днів = 172,80 грн. - жовтень заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 31 днів = 178,56 грн. - листопад заборгованість 575,75 грн. х 1% = 5,76 грн. х 30 днів = 172,80 грн. Всього за період з 14 січня 2014 року по листопад 2015 року пеня становить 3738,59 грн. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з вини інших осіб, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення виплати аліментів. В ході розгляду справи відповідач на розгляд справи не з'явився та не надав жодного доказу щодо відсутності його вини у прострочці сплати аліментів, а також не довів наявність поважних причин, з яких він своєчасно не сплатив призначені судом аліменти. Таким чином, суд вважає, що він зобов'язаний сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на користь позивача в розмірі 3 738,59 грн., а не 3 858,17 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Щодо вимог позивачки про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 12 705,00грн., суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається, що Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 26.02.2014 року ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини. Відповідно до зазначеного рішення суду видано виконавчий лист № 398/174/14ц, 2/398/567/14 . За змістом позовної заяви, станом на день її подання, аліменти не сплачуються відповідачем в повному обсязі, а тому виникла заборгованість у розмірі 12 397,82 грн. (а.с.9) Таким чином, вимоги позовної заяви [PERSON] в частині стягнення заборгованості за аліментами випливають із неналежного виконання зобов'язання відповідачем. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Розмір заборгованості за аліментами, визначений державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржено, та на розгляд справи він не з'явився, письмових пояснень чи заперечень не подав. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» , а не на підставі нового рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме, а тому в позовних вимогах про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 12 705,00 грн. - необхідно відмовити. Згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у відшкодування сплаченого судового збору в сумі - 487,20 грн.

Outcome: partial