Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

КП «Чернігівводоканал» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за послуги у сфері водопостачання та водовідведення в сумі 1483 грн. 93 коп. за період з 01.01.2011 року по 01.06.2014 року та судового збору в сумі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що вимога до нього про стягнення заборгованості є безпідставною, оскільки він користується 100-відсотковою пільгою з оплати комунальних послуг на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила мотивуючи тим, що у вказаний позивачем період, за який утворилась заборгованість, вона не проживала у квартирі, до якої надавались послуги з водопостачання. В судове засідання 16.07.2014 року відповідач [PERSON] не з»явилась. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що у спірний період з 01.01.2011 року по 01.06.2014 року відповідачі були власниками квартири [ADDRESS] по 1/2 частині і в цей період були споживачами послуг по водопостачанню, які надає позивач. Відповідно до статей 64, 68, 160, 162 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідачі зобов'язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Проте, відповідач [PERSON] є інвалідом війни 3 групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] За час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] оплата за водопостачання та водовідведення позивачем не нараховувалась з врахуванням положень п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якими передбачено 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.02.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Отже, з моменту розірвання шлюбу [PERSON] перестала мати статус члена сім'ї [PERSON], який є пільговиком. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.09.2013 року відповідач [PERSON] продала відповідачу [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS], в зв'язку з чим 19.09.2013 року знялася з реєстрації. При з'ясуванні цієї обставини, позивачем було зроблено відповідний перерахунок, у зв'язку з чим за період з 19.01.2011 року по 13.09.2013 року було донараховано 1437 грн. 49 коп. боргу за надані послуги. Однак, суд вважає вимогу позивача про солідарне стягнення вищевказаного боргу з обох відповідачів необгрунтованою. Так як, [PERSON] має 100-процентну пільгу по оплаті комунальних послуг, яка відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється для нього на ? частину квартири, то в такому випадку частина квартири, яка на лежить йому на праві власності, повністю перекривається пільгою. За таких обставин, в частині позовних вимог до [PERSON] слід відмовити. Що стосується пояснень [PERSON] з приводу її непроживання в квартирі, до якої надавались послуги з водопостачання, то суд їх не бере до уваги, оскільки вона до вересня 2013 року була власником 1/2 частини квартири, а в силу ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення суми боргу за водопостачання та водовідведення в сумі 1437,49 грн. з відповідача [PERSON], а також про необхідність покладення на неї відшкодування судових витрат.

Outcome: partial