Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася з даним позовом до суду до відповідача посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки і проживає разом з нею. В даний час між сторонами шлюб розірвано. До досягнення повноліття сином [PERSON] відповідач сплачував аліменти на його утримання. Однак, в даний час, син [PERSON] навчається в Новоукраїнському ПТУ № 40. Своїх доходів син не має, позивачка не може повністю забезпечити матеріальні потреби сина. Відповідач матеріально забезпечений, має постійне місце роботи, стягнення по виконавчих листах з нього не проводиться, але добровільно відповідач по справі матеріальної допомоги синові не надає, тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на час навчання сина [PERSON]. Позивачка подала уточнення позовних вимог, із яких вбачається, що на час розгляду справи син навчається в Новоукраїнському ПТУ № 40, термін закінчення навчання 01 лютого 2011 року та просить стягнути в розмірі 300 грн., щомісячно, підтримавши вимоги в судовому засіданні в повному обсязі. Відповідач по справі направив суду заперечення на позов, мотивуючи своє заперечення тим, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки у нього на утриманні знаходяться неповнолітня донька [PERSON], [INFO], він часто хворіє, тому просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON] на час навчання в розмірі ? частки від його доходу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково та повідомив суду, що згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частки відусіх видів його заробутку (доходу). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини. Сторони перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки і проживає разом з нею. 02 грудня 1992 шлюб між стороами було розірвано. До досягнення повноліття сином [PERSON] відповідач сплачував аліменти на його утримання. В даний час, син [PERSON] навчається в ПТУ № 40 м. Новоукраїнки, згідно довідки виданої ПТУ № 40 від 15 січня 2010 року № 45. Термін навчання становить 3 18 грудня 2009 року по 01 лютого 2011 року. Відповідач працює сторожем в ПТУ № 40 м. Новоукраїнка, його сума доходу за винятком аліментів за період з 01 червня 2009 року по 30 листопада 2009 року становить 4520 грн., але добровільно відповідач матеріальної допомоги синові не надає. Позивачка надає матеріальну допомогу, проте її коштів на утримання сина на час навчання недостатньо. Відповідач має доходи у вигляді заробітної плати, має на утриманні малолітню доньку і може надавати матеріальну допомогу на навчання, тому враховуючи ці обставини, суд вважає за можливе стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина на час навчання, що передбачено ст.199 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей в разі продовження ними навчання до досягнення ними 23-х років до припинення навчання. Відповідно до ст. 200, 201 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований частково і з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON] на час його навчання в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до закінчення сином навчання 01 лютого 2011 року. Крім того, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір від сплати якого позивачка звільнена на підставі ст. 4 п. 5) Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року "Про державне мито" 51 грн. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120 гривень.

Outcome: partial