Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача, який в процесі розгляду справи уточнювала, відповідно до якого просить стягнути з відповідача на її користь пеню у зв'язку із несвоєчасною сплатою аліментів за період з 23.07.2013 року по 01.05.2014 року у розмірі 25 142,63 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 09.08.2013 року Приморським райсудом м. Маріуполя було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку щомісячно. На підставі виконавчого листа, виданого Приморським райсудом м. Маріуполя на виконання вказаного рішення суду, Жовтневим ВДВС ММУЮ було відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, починаючи з 23.07.2013 року. Не дивлячись на викладене, відповідач не виконує рішення суду, згідно із довідкою державного виконавця станом на 01.05.2014 року заборгованість по сплаті аліментів становить 19 108,50 грн. Відповідно до розрахунків позивачки пеня за вказаний період часу, у зв'язку із несвоєчасною сплатою відповідачем аліментів, становить 25 142,63 грн. та підлягає стягненню з відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги з підстав, вказаних у позові та наполягала на його задоволенні. Відповідач та його представник - [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги [PERSON] не визнали. Відповідно до письмових заперечень відповідача останній зазначає, що на його переконання при розрахунку заборгованості по аліментам державним виконавцем не вірно були нараховані аліменти за період липня - вересня 2013 року, а саме з матеріалів виконавчого провадження не вбачається за якою методикою державним виконавцем здійснювався розрахунок належних до сплати аліментів, не враховано того факту, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, його дохід залежить від підприємницької діяльності. Крім того вважає, що у розрахунку пені позивачка базою для нарахування пені використовувала суму 16 724,05 грн. за весь період 2013 року, що не є вірним, оскільки відповідно до позиції Верховного суду, викладеної у рішенні від 11.09.2013 року, пеня повинна розраховуватись за кожен місяць окремо, починаючи з місяця в якому було порушено зобов'язання по сплаті аліментів. Враховуючи той факт, що відповідачем періодично сплачувались аліменти, із загальною суми пені повинно вираховувати суму, яку [PERSON] сплатив. Так, відповідачем станом на 28.08.2014 року було сплачено заборгованість по аліментам у розмірі 7 564 грн. за період жовтня 2013 року - серпня 2014 року. Крім того, зважаючи на матеріальний стан відповідача, вважає за можливе зменшити розмір пені. Допитана в судовому засіданні державний виконавець Жовтневого ВДВС ММУЮ - [PERSON] пояснила, що на виконанні Жовтневого ВДВС ММУЮ знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Дійсно, відповідно до матеріалів оглянутого виконавчого провадження та, зокрема, довідки про розмір заборгованості із сплати аліментів, вбачається, що за період з 23.07.2013 року по 01.05.2014 року відповідач має заборгованість із сплати аліментів у розмірі 19 108,50 грн. Вказаний розмір заборгованості був розрахований державним виконавцем згідно із Законом України «Про виконавче провадження» та Бюджетного кодексу за 2013, 2014 роки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження та надані сторонами докази, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного Судом встановлені наступні дані та відповідні їм відносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] - його матір'ю. Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 09.08.2013 року на користь [PERSON] з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 23.07.2013 року та до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2013 року, на підставі виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Маріуполя, державним виконавцем Жовтневого ВДВС ММУЮ було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно із довідкою державного виконавця від 07.05.2014 року за період з 23.07.2013 року по 01.05.2014 року заборгованість [PERSON] із сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини складає 19 108 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність у виді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Згідно положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Верховного суду України від 11.09.2013 року, яка є обов'язковою для всіх судів України, згідно із ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 22 постанови від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді судом даної цивільної справи в обґрунтування своїх заперечень відповідач посилався не неправомірність нарахування державним виконавцем аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у розмірах, визначених у довідці державного виконавця, а отже необгрунтованість використання вказаних у довідці державного виконавця сум для розрахунку розміру пені. Суд не може погодитись з наведеними посиланнями відповідача з наступних підстав. Так, згідно із позиції статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На теперішній час відомості щодо розмір заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів, викладені у довідці державного виконавця, розцінюються судом в якості об'єктивного доказу, який підтверджує розмір щомісячних нарахувань аліментів, підлягаючих сплаті за виконавчим провадженням. Зокрема, розмір заборгованості, нарахований державним виконавцем, відповідачем не оскаржено шляхом звернення до суду із заявою про оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому ЦПК. Відповідно до роз'яснень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки(пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При розгляді судом даної справи відповідачем та його представником не наведено суду жодних підстав, які б свідчили про відсутність вини платника аліментів - [PERSON] у несвоєчасній їх сплаті. Зокрема, суд не бере до уваги посилання відповідача на здійснення ним підприємницької діяльності та мінливість його заробітку у зв'язку з цим, як на підставу, що підтверджує поважність причини несвоєчасної сплати [PERSON] аліментів. Не звільняє відповідача від відповідальності у зв'язку із несвоєчасною сплатою аліментів й той факт, що на час розгляду справи ним було сплачено на користь [PERSON] заборгованість із сплати аліментів у розмірі 9 736 грн., оскільки фактично наведену заборгованість відповідачем було сплачено після звернення позивачки до суду. Перевіряючи розрахунок розміру пені, здійснений [PERSON], суд керується роз'ясненнями, викладеними у постанові Верховного суду, посилання на які містяться вище. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість перед позивачкою виникла у результаті несвоєчасної виплати відповідачем присуджених за рішенням суду аліментів. Як вбачається з розрахунку позивачки вона розраховує пеню з 01 серпня 2013 року по травень 2014 року включно. Аліменти за липень 2013 року відповідач зобов'язаний був сплатити в сумі 1 660,95 грн. у серпні 2013, отже з 01 серпня 2013 р. на них нараховується неустойка (пеня). Неустойка (пеня) вираховується з 01 серпня 2013 року по 01 травня 2014 року (день звернення позивачки до суду із даним позовом): ( 1 660,95 грн. х 1 % х 273 дні) = 4 531 грн. 80 коп. Аліменти за серпень 2013р. відповідач зобов'язаний був сплатити в сумі 5 721,05 грн. у вересні 2013 р., з 01 вересня 2013 р. на них нараховується неустойка (пеня). Неустойка (пеня) вираховується з 01 вересня 2013 року по 01 травня 2014 р.: ( 5 721,05 грн. х 1 % х 242 дні) = 13 844 грн. 94 коп. Аліменти за вересень 2013р. відповідач зобов'язаний був сплатити в сумі 5 536,50 грн. у жовтні 2013 р., з 01 жовтня 2013 р. на них нараховується неустойка (пеня). Неустойка (пеня) вираховується з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2014 р.: ( 5 536,05 грн. х 1 % х 212 дні) = 11 736 грн. 43 коп. Аліменти за жовтень 2013р. відповідач зобов'язаний був сплатити в сумі 862 грн. у листопаді 2013 р., з 01 листопада 2013 р. на них нараховується неустойка (пеня). Неустойка (пеня) вираховується з 01 листопада 2013 року по 01 травня 2014 р.: ( 862 грн. х 1 % х 181 дні) = 1 560 грн. 22 коп. Аліменти за листопад 2013р. відповідач зобов'язаний був сплатити в сумі 862 грн. у грудні 2013 р., з 01 грудня 2013 р. на них нараховується неустойка (пеня). Неустойка (пеня) вираховується з 01 грудня 2013 року по 01 травня 2014 р.: ( 862 грн. х 1 % х 151 дні) = 1 301 грн. 62 коп. Аліменти за грудень 2013р. відповідач зобов'язаний був сплатити в сумі 862 грн. у січні 2014 р., з 01 січня 2014 р. на них нараховується неустойка (пеня). Неустойка (пеня) вираховується з 01 січня 2014 року по 01 травня 2014 р.: ( 862 грн. х 1 % х 120 дні) = 1 034 грн. 40 коп. Аліменти за січень 2014р. відповідач зобов'язаний був сплатити в сумі 862 грн. у лютому 2014 р., з 01 лютого 2014 р. на них нараховується неустойка (пеня). Неустойка (пеня) вираховується з 01 лютого 2014 року по 01 травня 2014 р.: ( 862 грн. х 1 % х 89 дні) = 767 грн. 18 коп. Аліменти за лютий 2014р. відповідач зобов'язаний був сплатити в сумі 914 грн. у березні 2014 р., з 01 березня 2014 р. на них нараховується неустойка (пеня). Неустойка (пеня) вираховується з 01 березня 2014 року по 01 травня 2014 р.: ( 914 грн. х 1 % х 61 дні) = 557 грн. 54 коп. Аліменти за березень 2014р. відповідач зобов'язаний був сплатити в сумі 914 грн. у квітні 2014 р., з 01 квітня 2014 р. на них нараховується неустойка (пеня). Неустойка (пеня) вираховується з 01 квітня 2014 року по 01 травня 2014 р.: ( 914 грн. х 1 % х 30 дні) = 274 грн. 20 коп. Загальний розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01 серпня 2013 року по 01 травня 2014 складає 35 608,33 грн., однак враховуючи, що позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 25 142,63 грн., суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки за весь час прострочення сплати аліментів з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Проаналізувавши вказані норми діючого законодавства та конкретні обставини даної справи суд вважає за можливе зменшити розмір пені із сплати аліментів, яка підлягає стягненню на користь позивачки з [PERSON] до 3 000 грн., враховуючи наступне. Так, при розгляді даної справи встановлено, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, його дохід не має постійного та стабільного характеру та є невеликим. Крім того при розгляді судом даної справи відповідачем було вжито заходів щодо погашення утворившоїся заборгованості із сплати аліментів перед [PERSON], за період червня 2014 року - серпня 2014 року відповідачем здійснено платежі на загальну суму 9 736 грн. Ця обставини не може звільнити [PERSON] від відповідальності у зв'язку із несвоєчасною сплатою аліментів, проте враховується судом при розгляді питання щодо можливості зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог. Враховуючи наведене, вирішуючи питання про стягнення з відповідача судового збору суд використовує наступну пропорцію: процент задоволених позовних вимог [PERSON] становить 12 % від загальної суми позовних вимог, заявленої позивачкою (розрахунок: 3 000 (сума пені, стягнута судом з [PERSON]) поділити на 25 142,63 грн. (загальна сума заявлених позовних вимог) помножити на 100 %). Відповідно до викладеного, з урахуванням проценту задоволених позовних вимог [PERSON], з [PERSON] на її користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 30 грн. (розрахунок: 251,43 грн. помножити на 12 %.) На підставі ст.194, ст.195 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial