Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідача [PERSON], відповідно до якого просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27 666 гривень 27 копійок, посилаючись на те, що відповідно до договору № НАXRRX14250323 від 22 березня 2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1380 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором і таким чином порушив умови кредитного договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідача станом на 25 березня 2014 року має заборгованість - 27 666 гривень 27 копійок. В судове засідання позивач та його представник не з'явився, надав до суду заяву у якій повністю підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, просить позов розглянути у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 74 ч. 5 ЦПК України, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. За таких обставин, оскільки представник позивача не заперечує щодо розгляду справи у відсутність відповідача, то за таких обставин суд визнав за можливе у відповідності до ст.ст. 224, 226 ЦПК України провести заочний розгляд справи, тобто розглянути справу у відсутність відповідача, так як в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: 22 березня 2007 року між ПАТ Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № НАXRRX14250323, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1380,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у його заяві про надання кредиту . За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого Акціонерного Товариства змінено на Публічне Акціонерне Товариство. У зв'язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», якій є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ Комерційний Банк «ПриватБанк». Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі , встановленому договором. [PERSON] не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками за користування кредитом , а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Таким чином у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 25 березня 2014 року має заборгованість в сумі 27 666 гривень 27 копійок, яка складається з наступного: - 994,76 грн. - заборгованість за кредитом; - 10 258,58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 401,21 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом; - 14 218,90 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно п.27 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, про зменшення розміру неустойки може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, які мають іншу правову природу; проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями ст. 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність з розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Щодо нарахування пені, то суд вважає, що згідно п. 3.2.3 договору Банк має право нараховувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. За прострочення виконання зобов'язань Банком нарахована пеня, яка складається з: пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14 218,09 гривень. Враховуючи розмір невиконаного відповідачем грошового зобов'язання, суд вважає, що нарахована позивачем пеня є надмірно високою і такою, що значно перевищує розмір завданих збитків, що згідно ч. 3 ст. 551 ЦК дає суду підстави для зменшення розміру неустойки . Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Суд також враховує, що кредитор тривалий час не реагував на допущене боржником прострочення у виконанні грошових зобов'язань за договором кредиту, і маючи право і всі підстави для вжиття заходів по захисту своїх прав шляхом направлення вимоги боржнику, шляхом звернення до суду з відповідним позовом, як протягом строку дії договору в частині прострочених платежів, так і після настання кінцевої дати повернення кредиту - 21 березня 2008 року, своїми правами не скористався, допустивши збільшення збитків і розмір прострочення. Оскільки позивач наявність інших поважних причин не довів, то суд дійшов висновку, що не направлення вимоги боржнику, не звернення до суду з позовом кредитор допустив навмисно, з метою збільшення розміру пені, або принаймні через свою недобросовісність (тобто необережність). А дана обставина є підставою для зменшення розміру неустойки згідно ч. 2 ст. 616 ЦК України. Тому, враховуючи розмір кредиту, строки невиконання грошових зобов'язань позичальником, конкретні умови, що сприяли збільшенню збитків, а також враховуючи принцип справедливості і розумності, співмірності відповідальності допущеному порушенню, суд згідно ч. 2 ст. 616 і ч. 3 ст. 551 ЦК- України вважає можливим зменшити розмір нарахованої неустойки (пені) до 1500,00 грн. Відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг з відповідача також підлягають стягненню штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1 293,63 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума до стягнення становить 14 948 гривень 23 копійки. За викладених обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача - ПАТ Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» зазначену суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в сумі 276 грн. 66 коп. (а. с. 1). На підставі викладеного та ст.ст. 525, 526, 549, 550, ч.3 ст. 551, 610, 611, 615, 616, 617, 627, 638, 639, 1054, 1056, 1048, ч. 1 ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, п. 27 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд, -

Outcome: partial