Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа - Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та зміну (зменшення) розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі судового наказу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2018 з нього стягуються на користь відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини по (1/6 частин на кожну дитину) від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 19.03.2018 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу по справі №199/1738/18. 08.11.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника. Згідно розрахунку станом на 01.11.2020 за позивачем виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 40734,42 грн. На сьогоднішній день позивач не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, оскільки заробітна плата та страхові виплати останнього значно менші ніж прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до18 років, а тому просив суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, яка станом на 01.11.2020 становить 40734,42 грн., а також зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 24.04.2018, на користь [PERSON] на утримання неповнолітінх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини по (1/6 частин на кожну дитину) від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 19.03.2018 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.36). Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року закрито підготовче провадження по справ та призначеного до судового розгляду (а.с.57). 28 січня 2021 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити даний спір відповідно до норм чинного законодавства (а.с.51). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління в судове зхасідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ, за яким з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини (по 1/6 частини на кожну дитину) від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 19 березня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 8). Державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу по справі №199/1738/18 (а.с.28). 08 листопада 2018 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника (а.с.27). Судом встановлено, що [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності з 18 серпня 2004 року з причини трудового каліцтва безстроково, що підтверджується Довідкою до акта МСЕК №418256 та відповідно отримує пенсію по інвалідності (а.с.21,22). Згідно довідки від 27 лютого 2019 року [PERSON] перебуває на обліку в Дніпровському приміському об`єднанні управління ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності з серпня 2004 року по теперішній час (а.с.17,18). Як вбачається з листа Управління з питань виплати пенсій відділу з питань виплати пенсій №19 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15 жовтня 2020 року у зв`язку з тим, що стягнутої суми недостатньо для задоволення вимоги Постанови про звернення стягнення на пенсію виконавчого провадження №56759466 від 24 липня 2018 року, винесена на підставі судового наказу №199/1738/18, за [PERSON] накопичується заборгованість по аліментам за еріод з 19 березня 2018 року. Станом на 01 листопада 2020 року заборгованість по аліментам складає 40734,42 грн. (а.с.43). Згідно ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника визначений ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". Абзацом 4 ч. 2 даної статті визначено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Як визначено ст. 197 СК України, підставами для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, є тяжка хвороба або інша обставина, що має істотне значення. Судом встановлено, що позивач є інвалідом 3 групи, отримує пенсію в невеликому розмірі. Мінімальний розмір аліментів, встановлений законом значно перевищує відрахування 50 % пенсії позивача, внаслідок чого виникає заборгованість. Суд вважає зазначену обставину такою, що має істотне значення та вбачає підстави для звільнення від сплати заборгованості за аліментами в сумі 40734,42 грн., яка виникла станом на 01 листопада 2020 року. Що стосується позовних вимог про зменшення розміру аліментів, то суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки саме в такому розмірі, як зазначає позивач і стягуються аліменти з нього за судовим наказом видним 24 квітня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська. За таких обставин, враховуючи встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial