Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом та, уточнивши свої позовні вимоги, посилався на факт прийняття ним спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки протягом шести місяців після відкриття спадщини він фактично вступив в управління і володіння майном. Відтак просив визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті батька. Позовні вимоги обґрунтовував тим, [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями і спорудами. Однак в зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на зазначений будинок, які б підтверджували право власності померлого відсутні, а тому йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину спірного будинку. Зазначив, що 1/3 спірного будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами належить [PERSON] на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 20 січня 2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на № 35462902, а 1/6 спірного будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами належить [PERSON] на підставі вказаного рішення та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на № 34382934. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідачі подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Третя особа направила суду листа про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] належав житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Належність цього майна померлому стверджується даними з виписки з погосподарської книги № 12 за 1996-2000 р.р. та даними з копії будинкової книги на вказаний будинок, з якої встановлено, що власником (головою) домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] , який в ньому був зареєстрований та постійно проживав. Будинок побудовано в 1962 році. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть [NUMBER] від 24 березня 2000 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, зокрема на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Його спадкоємцем став син [PERSON] . З копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 16 квітня1950 року вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] по справі не має. Відповідно до довідки Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 1006 від 22 жовтня 2018 року [PERSON] , який помер [INFO] з 20 травня 1965 року був зареєстрований та проживав по день смерті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою на день смерті [PERSON] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 03 листопада 2019 року складеного депутатом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району, Київської області встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] поділений на дві частини, у кожній проживають дві окремі родини. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, виготовлений 04 квітня 2012 року та довідки Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 167 від 18 лютого 2019 року, власником 1/2 частини вказаного житлового будинку та головою домогосподарства був [PERSON] . Будинок має такі характеристики, загальна площа 160 кв.м, житлова площа 107,6 кв.м. Додатково встановлено, що [PERSON] проживав та вів спільне господарство за вищевказаною адресою з батьком [PERSON] , після смерті якого [PERSON] фактично вступив у володіння майном свого батька та постійно проживає у вказаному будинку зі своєю сім`єю та підтримує домогосподарство в належному стані. Приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Голуб Л.А. від 12 листопала 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлючих документів на належну спадкодавцю [PERSON] частину житлового будинку. Зазначене підтверджується копією спадкової справи № 31/2018. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, як установлено вимогами ст. 548 ЦК України 1963 року. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець, який протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що її прийняв. При цьому, згідно зі ст. 525 ЦК України 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до вимог ст. 531 ЦК України 1963 року до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка заклякається до спадкоємця. Згідно ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцем на той час став син (позивач) померлого [PERSON] , який у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України 1963 року протягом шести місяців після відкриття спадщини фактично вступив в управління і володіння згаданим будинком та господарськими будівлями і спорудами, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 03 листопада 2019 року складеного депутатом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району, Київської області. На час побудови у 1962 році житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами у сільській місцевості облік фактичних господарств у селі, сімейний стан громадян, поголів`я тварин та інше реєструвався в погосподарських книгах. На кожне господарство відкривався окремий особовий рахунок, в якому відображалися, крім інших відомостей, також відомості про жилий будинок, що має поштовий номер, рік його побудування. Зазначені погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, а тому записи у цих книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Лише з 1985 року, відповідно до Постанови РМ УРСР від 11.03.1985 року № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду», почалася робота по проведенню обов`язкової реєстрації й технічної інвентаризації житлового фонду в сільських населених пунктах після прийняття будинків в експлуатацію державною приймальною комісією. Як вбачається з будинкової книги спірний житловий будинок побудовано в 1962 році. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зважаючи на наведене, належна частина спірного будинку [PERSON] , перейшла у спадщину позивачу, яка належала [PERSON] , на праві власності і подальша зміна законодавства не позбавила його набутого та зареєстрованого в погосподарських книгах права власності на будинок, а спадкоємець має право на визнання за ним права власності саме на будинок як об`єкт спадкування після смерті свого батька. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що у позивача відсутні умови для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, із яким закон пов`язує здійснення права спадкування на нерухоме майно. Разом з тим обставини, що визначаються згаданими документами, встановлено в судовому засіданні, а тому прийнята позивачем спадщина, за правилами ст. 548 ЦК України 1963 року, вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини і з цих підстав за ними слід визнати право власності на успадковане майно, а саме 1/2 його частину. Що стосується визначення частки позивачка в спадковому майні, то суд зважає на наступне. Так, постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року, яка набрала законної сили, виділено у власність [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] : 2-ІІ тамбур вартістю 5 259 грн., 2-1 передпокій площею 16,6 кв.м., вартістю 36642 грн.; 2-6 кухню площею 8,1 кв.м., вартістю 17879 грн.; 2-7 ванну площею 1,9 кв.м., вартістю 4194 грн.; ак- козирок вартістю 1628 грн.; аг1- ганок вартістю 904 грн.; 2-2 41/100 частину житлової кімнати площею 5,9 кв.м., вартістю 7482 грн.,а всього по будинку 32,5 кв.м вартістю 73988 грн.; господарські будівлі та споруди; № 6-1/6 частину огорожі вартістю 100 грн.; № 5 1/3 частину воріт вартістю 802 грн.; № 21 1/3 частину огорожі вартістю 12324 грн.; № 22 1/3 частину хвіртки вартістю 512 грн.; № 15 1/3 частину огорожі вартістю 1239 грн.; № 18 1/6 частину огорожі вартістю 930 грн.; № 16 1/3 частину хвіртки вартістю 127 грн.; Г- сарай вартістю 19145 грн.; Е - сарай вартістю 5482 грн.; Ж- погріб з шийкою вартістю 5552 грн.; ІІІ колодязь інженерних мереж вартістю 1541 грн.,що складає 22/100 частки від оціночної вартості будівель та споруд та 21/100 частки від загальної площі будинку. Виділено у власність [PERSON] та [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] : 1-1 Кухню розміром 21,1 кв.м вартістю 54 039 грн., 1-2 Житлову кімнату - 13,5 кв.м - 17 120 грн., 1-3 Житлову кімнату - 9,1 кв.м - 11 540 грн., 1-4 Житлову кімнату 9,2 кв.м - 11 667 грн., 1-5 Житлову кімнату - 21,7 кв.м - 27 517 грн., 1 - І Тамбур - 2 335 грн., 2-2 59/100 59/100 частин житлової кімнати 8,6 к.м - 10 906 грн., 2-3 Житлову кімнату 21,8 кв.м - 27 645 грн., 2-4 Житлову кімнату 10 кв.м - 12 681 грн., 2-5 Житлову кімнату 7,8 кв.м - 9 891 грн., аіп погріб під частиною будівлі 3 870 грн.,аг - Ганок - 191 грн., всього по будинку 122,8 кв.м - 189 402 грн.; господарські будівлі та споруди: №6 5/6 5/6 частини огорожі вартістю 499 грн.,№5 5/32/3 частини воріт -1 604 грн., №21 1/3 2/3 частини огорожі -24 649 грн.,№22 2/3 2/3 частини хвіртки -1 023 грн., №15 2/3 2/3 частини огорожі - 2 479 грн., №18 5/6 5/6 частини огорожі - 4 650 грн., №16 -2/3 частину хвіртки -254 грн., Б - гараж - 17 730 грн., Бя - оглядову яму гаражу - 9564 грн., Д - убиральню - 1 486 грн., З - літню кухню - 33 946 грн., К - теплицю - 17550 грн., Л - сарай - 4366 грн., М- погріб з шийкою - 4317 грн., Н - сарай - 8 280 грн., О - убиральню - 1 241 грн., П - сарай - 22 575 грн., Р - сарай -17 452 грн., С - літню кухню - 5645 грн., Т - навіс - 4 970 грн., Тп - погріб з шийкою - 9793 грн.,VI - колодязь інженерних мереж - 1 671 грн., VIII - тротуар - 866 грн., II - колодязь питний - 6750 грн., IX - тротуар - 267 грн., X - тротуар - 1 056 грн.,XI - тротуар - 1 072 грн., XII - тротуар - 2 275 грн.,№11- огорожу - 4 186 грн., №12 - огорожу - 408 грн., № 17 - огорожу - 446 грн. ,№ 19-огорожу - 1 785 грн., №20- хвіртку - 468 грн., №23 - хвіртку - 729 грн., №24 - огорожу - 12 967 грн., №25 - огорожу - 985 грн., № 3 - хвіртку - 408 грн., №4 - хвіртку - 512 грн., №7 - ворота - 1 415 грн., №8 - хвіртку - 430 грн., №9 - огорожу - 446 грн., всього по будівлям та спорудам - 422 617 грн., що складає 78/100 від оціночної вартості будівель та споруд та 79/100 від загальної площі будинку. Стягнуто з [PERSON] на користь відповідача [PERSON] компенсацію в розмірі 79 829,00 грн. (які знаходяться на депозитному рахунку суду першої інстанції). Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З вищевикладених підстав вимоги позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] підлягають частковому задоволенню з урахуванням зазначеного рішення суду. Вказаним рішенням суду спірний житловий будинок поділено в натурі між співвласниками й у власність [PERSON] виділено його певну відокремлену частину, що складає 22/100 частки від оціночної вартості будівель та споруд та 21/100 частки від загальної площі будинку. Інша 78/100 від оціночної вартості будівель та споруд та 79/100 від загальної площі будинку залишилась й виділена в спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] . Отже під час вирішення цієї справи суд зобов`язаний врахувати зазначене і в порядку спадкування за законом визнати за [PERSON] право власності на вже виділене йому в натурі вказаним судовим рішенням в спільну сумісну власність із [PERSON] майно - 78/100 від оціночної вартості будівель та споруд та 79/100 від загальної площі будинку [ADDRESS] і тим самим позов задовольнити частково. На підставі викладеного і

Outcome: partial