Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Відповідно до позовної заяви від 15.12.2020 р., позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 20 000,00 грн щомісяця з подальшою індексацією, починаючи з 15.12.2020 по час продовження навчання у вищому навчальному закладі - Національному університеті біоресурсів і природокористування України, проте не пізніше досягнення ним 23 років (20.11.2025). Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 11.03.2011 по 24.05.2017 [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . Вказує, що за час перебування у шлюбі [PERSON] усиновив сина [PERSON] від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає разом з матір`ю та є студентом ОС «Бакалавр» 2 курсу економічного факультету денної форми навчання спеціальності «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» Національного університету біоресурсів і природокористування України. Вартість навчання становить 90 000,00 грн за чотири роки навчання. 18.12.2020 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву. Також відповідачем не подано заперечень з приводу розгляду справи впорядку спрощеного позовного провадження. На підставі положень ст.274-279 ЦПК України та відсутністю заперечень відповідача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11.03.2011 по 24.05.2017 [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який був зареєстрований у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 110 від 11.03.2011 р. На підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва даний шлюб був розірваний. Від даного шлюбу у сторін є син - [PERSON] , [INFO] . Син сторін у справі [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття. За даними довідки Національного університету біоресурсів і природокористування України [PERSON] є студентом ОС «Бакалавр» 2 курсу економічного факультету денної форми навчання спеціальності «Підприємництво, торгівля та біржова діяльність» Національного університету біоресурсів і природокористування України і навчається на 2 курсі. Закінчує навчання в коледжі 30 червня 2023 року. (а.с.22). Договором про надання освітніх послуг, укладеним між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та [PERSON] , визначено, що вартість навчання за 4 роки станови 90000 гривень (по22500 гривень за рік). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Як встановлено судом, син сторін проживає разом з матір`ю, після досягнення повноліття продовжує навчатися у навчальному закладі та відповідно потребує матеріальної допомоги. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 308/4214/18, сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до матеріалів справи, відповідач є працездатною особою, отримує стабільний дохід за місцем роботи, що за 2019 рік становить 536022 гривні, має дохід від оренди майна, а також заощадження, а тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Разом з тим, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що аліменти слід встановити в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн, починаючи з 15.12.2020 та до закінчення сином навчання ( [INFO] ). Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім та таким, що відповідає потребам повнолітнього сина сторін.. крім того обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, а тому суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку п. 3 ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 176, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за належне стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Оскільки витрати, заявлені до стягнення позивачем на отримання правничої допомоги не підтверджені належними доказами у справі, суд не вбачає підстав для їх стягнення з відповідача.

Outcome: partial