Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду, мотивуючи це тим, що позивач з відповідачкою перебував у шлюбі, який був зареєстрований 13 серпня 2004 року Богданівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 2. Від сумісного проживання та шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . 19 червня 2017 року рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області з позивача почали стягувати аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21 грудня 2017 року заочним рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. На початку 2020 року відносини між сторонами остаточно припинились, відповідачка вирішила створити іншу сім`ю. 07 лютого 2020 року забравши сина [PERSON] , певні побутові речі відповідачка виїхала до с. Центральне Снігурівського району Миколаївської області. Представник позивача зазначає, що після від`їзду відповідачки, донька [PERSON] частково проживає із позивачем, у зв`язку з її навчанням та працею позивача вахтовим методом, та знаходиться повністю на його утриманні, відповідачка фінансової допомоги не надає, а тому він звернувся з позовом про припинення стягнення аліментів в частині стягнення з позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, але подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду відзив на позовну заяву, яким прохала розглядати справу без її участі, позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на її користь на 2-х дітей, до ј частини заробітку (доходу) позивача, тобто тільки на утримання сина, який проживає разом з нею визнала, позовні вимоги в частині стягнення з неї аліментів на утримання доньки визнала частково, а саме в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 13 серпня 2004 року Богданівською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 2 (а.с.6). Від сумісного проживання та шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . 19 червня 2017 року рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області з позивача на користь відповідачки на утримання спільних дітей почали стягувати аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9). 21 грудня 2017 року заочним рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано (а.с.10). На початку 2020 року відносини між сторонами були остаточно припинені. Відповідно до довідки Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 22 червня 2020 року за № 698, відповідачка разом зі своїм сином [PERSON] , проживають в [ADDRESS] , з лютого 2020 року без реєстрації (а.с.46). З довідки № 1031 від 28 квітня 2020 року, виданої Новостародубською сільською радою, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , з березня 2020 року на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області не проживають (а.с.21). Згідно довідки Центральної загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 23.06.2020 року № 17, [PERSON] навчається в даній школі у 8 класі з 10.02.2020 року (а.с.48). З довідки № 01-12/15/1 від 11 березня 2020 року, виданої Новостародубською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Петрівської районної ради Кіровоградської області вбачається, що син сторін по справі - [PERSON] , з 03 березня 2020 року не навчається в Новостародубській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів (а.с.18). Донька сторін навчається в 11 класі комунального закладу "Центральноукраїнський ліцей-інтернат спортивного профілю Кіровоградської обласної ради", що підтверджуються довідкою № 52 від 16 квітня 2020 року, виданою вказаним навчальним закладом (а.с.19). З акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 83 від 17 квітня 2020 року, що виданий комісією Новостародубської сільської ради, вбачається, що на момент складання акту, до складу сім`ї входять: батько [PERSON] та донька [PERSON] . Згідно вказаного акту, донька [PERSON] забезпечена всім необхідним та створені необхідні умови проживання та виховання дитини. Основний дохід родини - заробітна плата батька (а.с.20). Позивач працює у ТОВ «Бетон Комплекс», має позитивну характеристику з місця роботи, з січня 2020 року по березень 2020 року нараховано 71422,82 грн. заробітної плати, з яких сплачено аліменти у розмірі 19579,18 грн. (а.с.14,22). Відповідачка з 06.02.2020 року працює в ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)», з 07 лютого 2020 року по 30 червня 2020 року нараховано 36599,47 грн. заробітної плати (а.с.47,49). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їx тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи зміну обставин та матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів підлягають задоволенню, а в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину - частковому задоволенню, а саме в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), а тому позов слід задовольнити частково, також у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати у справі: судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Крім того в зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору при пред`явлені позову про стягнення аліментів, то згідно ст.141 ЦПК України з відповідачки у дохід держави повинні бути стягнені відповідні судові витрати. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.182,183,191,198,199,201 СК України.

Outcome: partial