Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини з дня звернення до суду з 18.02.19 року до досягнення повноліття [INFO] , стягнення додаткових витрат на її користь на утримання сина в розмірі 3600 грн. та доповнила вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання згідно довідки 27.06.19 р., але не більше 23 років. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, який є батьком [PERSON] , [INFO] , не надає матеріальну допомогу на його утримання . Після закінчення школи син є студентом 1 курсу Полтавського коледжу Відкритого міжнародного університету розвитку людини Україна», денної державної форми навчання, термін навчання з 01.08.2018 року по 27.06.2019 року . До судового засідання позивач надала заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі (а. с. 42) . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами (а. с. 25,31 ), направленими за адресою реєстрації особи та повернулися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання, що розцінюється судом як небажання особи отримувати судові виклики. \~ \~ \~ \~Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Позивач згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Позов подано до суду 18.02.19 року , тобто до досягнення повноліття сином. [PERSON] , є студентом 1 курсу Полтавського коледжу Відкритого міжнародного університету розвитку людини Україна», денної державної форми навчання, термін навчання з 01.08.2018 року по 27.06.2019 року, що підтверджується довідкою ( а.с.33). Позов в частині стягнення аліментів як на повнолітню дитину на час навчання подано 10.07.19 року. На підтвердження додаткових витрат на дитину надано договір про навчання з визначеною вартістю послуги 3600грн. (а.с. 8) та квитанцій про оплату ( а.с.39). Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовну та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості,що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування,що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Стаття 3 Конвенції OOH про права дитини передбачає, що усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що обов`язок із утримання дітей покладається на обох батьків. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вказаних обставин підлягає задовленню позов про стягнення аліментів на дитинк до досягнення повноліття. Статтею 199\~СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини\~\~батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ч. 1 ст.\~200\~Сімейного кодексу\~України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку,сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснення у пункті 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. \~\~\~\~\~\~ Частина друга статті 129\~Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Повнолітній син згідно довідки проживає у кооперативному житлі належному батькам за адресою [ADDRESS] , з матір`ю, але без реєстрації, що підтверджується довідкою ОСББ «Мрія 2006» ( а.с. 5). Згідно позову позивач стверджує, що відповідач допомогу на утримання неповнолітнього на час подачі позову сина та повнолітнього на час винесення рішення суду не надає. Суд виносить рішення згідно ст.\~13\~ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. За встановлених судом обставин, вбачається , що повнолітній син навчається на денній формі навчання , проживає з матір`ю, яка надала довідку про свої доходи , несе витрати по оплаті за навчання згідно укладеного договору на навчання. Виходячи з принципів , закладених в законодавстві , а саме ч.1 ст 179 СК України, аліменти - це власність дитини, як основоположна ідея щодо посилення захисту прав дитини на належний рівень утримання згідно Закону України\~№ 2037-VIII\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів щодо\~посилення захисту\~права дитини\~на належне\~утримання шляхом\~вдосконалення порядку\~стягнення аліментів» . Згідно ч. 3 ст.\~199\~СК України право на звернення до суду має той з батьків, з ким проживає, дочка, син, а також самі дочка , син, які продовжують навчання. Відповідно до положень ст.185 СК Українитой з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У пункті 18 Постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на те, що до передбаченоїст.185 СК Україниучасті в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Сімейний кодекс\~України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. За змістом норми ст.185\~СК України витрати є додатковими, якщо вони понесені понад витрат, що здійснюютьсяу звичайному житті дитини,та викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей (як то: схильність дитини до музики, малювання, певного виду спору,вивчення іноземних мов, що вимагає додаткових матеріальних витрат)чи то страждає на хворобу. Наявність таких особливих обставин та розмір додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення . За вказаних обставин , з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, , щомісячно , починаючи з 18.02.2019 року по 28.04.2019 року та додаткові витрати в сумі 1800 грн. , що є Ѕ частиною коштів сплачених відповідно до умов договору на навчання. В частині позову , щодо стягнення аліментів на утримання сина як повнолітнього в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання тобто до 27. 06. 2019 року , суд відмовляє в задоволенні позову, оскільки , позов з даною вимогою подано 10.07.19 року, а єдина довідка про навчання надана з зазначенням про навчання до 27.06.19 року (без дати її видачі). Тобто жодного документу на підтвердження факту продовження навчання після 27.06.19 року суду не надано. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 768,40 грн. судового збору. На підставі ст. ст..179, 185, 199-201 СК України,

Outcome: partial