Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до батька [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення учбового закладу, у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця. В обґрунтування позову із посиланням на ст.ст. 199, 200 СК України зазначає, що вона народилася [INFO] , її батьком є відповідач по справі. Позивач зазначає, що являється студенткою 3 курсу денної форми навчання факультету «Міжнародних економічних відносин» Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, в зв`язку з чим потребує навчання, фактично проживає у гуртожитку, навчається на денній формі навчання, не має можливості працювати, внаслідок чого знаходиться на утриманні своєї матері, а батько категорично відмовляється надавати їй допомогу. Крім того, позивач зазначає, що її матір зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дочки, що продовжує навчання, однак Дніпровський апеляційний суд своєю постановою від 14 липня 2020 року скасував рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року, і відмовив у задоволенні позову матері. Таким чином, позивач наполягає на тому, що потребує матеріальної допомоги батька на період свого навчання, оскільки матір взяла на себе всі витрати, пов`язані з її навчанням, хоча сама отримує досить невелику заробітну плату, а батько, маючи постійний та стабільний дохід, може також надавати їй допомогу на навчання. У відзиві на позов [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що до досягнення дочкою повноліття він сплачував аліменти на її утримання в повному обсязі. Крім того за доньку та свою колишню дружину він сплачував комунальні послуги, починаючи з 2005 року за місцем їх реєстрації. Відповідач наполягає на тому, що позивачем не підтверджено її місце проживання в м.Харкові, не підтверджено факт навчання на момент звернення до суду, нею не подано доказів, що вона потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням, не надано доказів про укладення контракту, його вартості. Відповідачеві відомо, що позивач має у власності автомобіль, що викликає у нього сумнів у самій потребі в допомозі батька. При винесенні рішення відповідач просив суд врахувати його майновий стан та наявність іншої сім`ї, де у нього народився син [PERSON] , який також потребує його допомоги. Його дружина у другому шлюбі являється інвалідом, за станом здоров`я не може працювати, потребує його допомоги. В свою чергу, відповідач посилається на те, що сам є військовослужбовцем, проходив службу в зоні АТО, має ряд захворювань, внаслідок чого витрачає кошти на лікування, а держава не забезпечує його повним переліком необхідних йому медикаментів. Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі (а.с. 9). Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність (а.с. 14) В судовому засіданні представник відповідача адвокат Скочко О.А. позов не визнала, з підстав, визначених у відзиві на позов. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, вислухавши пояснення сторін, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , остання народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Відповідно до довідки № 91102/26 від 05.12.2018 року [PERSON] навчається на факультету «Міжнародних економічних відносин» Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, на денній формі навчання, термін навчання до 30 червня 2022 року (а.с.5). Вирішуючи позов по суті суд виходить з наступних норм права. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. За змістом ст. 181, ч. 1 ст. 191\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову, а в окремих випадках можуть бути присуджені у твердій грошовій сумі. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що повнолітня [PERSON] , у зв`язку з навчанням, зареєстрована в м. Харкові, внаслідок чого проживає окремо від батьків, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги подані відповідачем докази щодо сімейного стану. Так, відповідач є батьком [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 18), зареєстрований разом з батьком в смт.Черкаське (а.с. 20). Суд бере до уваги подані відповідачем докази щодо майнового стану та стану здоров`я матері дитини [PERSON] [PERSON] (а.с. 21-22), однак ці докази не спростовують ту обставину, що відповідач, не дивлячись на наявність статусу учасника бойових дій (а.с. 23), за станом свого здоров`я чи за своїм майновим станом взагалі не має можливості надавати допомогу своїй дочці, що продовжує навчання. Зважаючи на\~те,\~що повнолітня\~ [PERSON] ,\~в зв`язку\~з продовженням\~навчання навчальному\~закладі потребує\~матеріальної допомоги,\~оцінюючи в\~сукупності всі\~подані докази,\~суд вважає\~необхідним задовольнити\~її частково,\~зобов`язавши\~сплачувати відповідача\~на користь\~дочки,\~у зв`язку\~з її\~навчанням,\~аліменти на\~період навчання\~у розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання, а за умови продовження навчання - не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрирічного віку. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення третьої особи, що заявила самостійні вимоги на предмет позову до суду, а саме - з 27 липня 2020 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст.199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач відповідно до п. 13 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а позивач відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"\~звільнені від сплати судового збору, тому судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial