Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів», в якому просить стягнути з відповідача 14053 грн. 91 коп. невиплаченої компенсації (доплати) за роботу в умовах режимних обмежень за період з 01.07.2007 року по 31.08.2013 року, а також середній заробіток за час затримки виплати цієї компенсації при звільненні. Обгрунтував позивач свій позов тим, що з 1977 року по березень 2015 року включно працював у відповідача, при цьому з 01.06.1997 року займав посаду провідного інженера контрольно вимірювальної станції, а наказом №91/к від 25.03.2015 року був звільнений із займаної посади у звязку зі скороченням штату. Починаючи з червня 1997 року по квітень 2005 року відповідач щомісячно виплачував доплату за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу, виплату якої було поновлено лише з 01.10.2013 року після звернення працівників до профспілкового комітету підприємства. Позивач зазначає, що оскільки він за своїми функціональними обовязками постійно виконував роботу, повязану з доступом до державної таємниці, а тому відповідач повинен був нараховувати і виплачувати таку доплату у період, що зазначний у позовній заяві. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що позивач хоча й має допуск до державної таємниці за формою «два» з 1977 року, проте, у зазначений в позові період він не працював постійно з державною таємницею. Посада провідного інженера контрольно вимірювальної станції -433, на якій працював позивач, включена до номенклатури посад, перебування на яких потребує допуску та надання доступу до державної таємниці, оскільки робота могла бути повязана з апаратурою, керівною та експлуатаційною документацією, що містить державну таємницю. Однак, сам по собі факт наявності допуску до державної таємниці не є підставою для виплати компенсації, оскільки вона виплачується лише тим особам, які одночасно з наявністю такого допуску за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що з 01.06.1997 року позивач працював провідним інженером контрольно-вимірювальної станції -433 ПАТ «ЧеЗаРа» та був звільнений з роботи з 31.03.2015 року у звязку зі скороченням штату наказом №91/к від 25.03.2015 року (а.с.6,7) Після звільнення позивач письмово звернувся до відповідача із заявою 07.04.2015 року, в якій просив провести з ним повний розрахунок, виплативши компенсацію (доплату) за роботу в умовах режимних обмежень за період до 01.10.2013 року, оскільки після цієї дати виплата вказаної вище доплати була поновлена наказом по підприємству №313 від 24.09.2013 року після звернення працівників КВС -433 до первинної профспілкової організації ПАТ «ЧеЗаРа» (а.с.8,9, 140-141) З письмового пояснення представника відповідача від 29.09.2015 року вбачається, що допуск до державної таємниці за формою «два» [PERSON] отримав з 16 травня 1977 року. Відповідач не заперечує того факту, що до березня 2005 року включно позивачу щомісяця виплачувалася надбавка за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% посадового окладу, що підтверджується також розрахунковими листами на а.с. 93-98. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які працювали у контрольно-вимірювальній станції -433 ПАТ «ЧеЗаРа» під керівництвом [PERSON] суду показали, що вони всі разом працювали із секретними документами, які міг отримувати хтось один з них чи керівник, бо всі мали допуск до державної таємниці. Регламентні роботи секретної апаратури здійснював лише позивач, бо у нього був ступінь допуску вищий. Вся робота у КВС -433 була повязана із секретними виробами чи окремими секретними частинами у виробах, що не мали таємного грифу та секретною документацією. Свідки також зазначили, що вони також до березня 2005 року включно щомісяця отримували надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, проте в розмірі 10%, а [PERSON] така надбавка виплачувалася у розмірі 15% посадового окладу. У жовтні 2013 року виплату надбавки було відновлено у тих же розмірах, хоча в роботі нічого не змінилося, а навпаки у 2013 році її стало менше у порівнянні з тими роками, коли ця надбавка не виплачувалася. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що упродовж останніх пятнадцяти років працював у Чернігівському представництві Національного космічного агентства України і його завданням було здійснення контролю за забезпеченням режиму секретності та якості секретної продукції, що вироблялася на ВАТ «ЧеЗаРа», бо завод мав прибуток за рахунок ракетно космічної техніки. У [PERSON] були ключі від приміщення, в якому зберігалися секретні документи. Контрольно вимірювальна станція -433 на чолі з позивачем займалася в основному секретною апаратурою, проте перевіряли і не таємну апаратуру, в якій були таємні блоки. Цими питаннями займався [PERSON] У 2007 році Указом Президента України [PERSON] був нагороджений нагрудним знаком "Почесний працівник космічної галузі України" З графіків регламентних робіт на 2007-2009, 2013 роки на а.с.16-18 вбачається, що позивач щомісяця обслуговував апаратуру 11Н845, яка як пояснив свідок [PERSON] та не заперечували в судовому засіданні представники відповідача, потребувала допуску до державної таємниці та мала гриф «цілком таємно». Відповідно до ст.30 Закону України «Про державну таємницю» у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 року №414 «Про види, розміри і порядок надання\~компенсації громадянам у звязку з роботою,\~яка передбачає доступ до державної таємниці» такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять\~ державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними\~ обовязками або на час виконання робіт згідно з укладеними\~ договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком,\~ зберіганням, використанням документів, виробів та інших\~ матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих\~ питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту\~ державної таємниці. З Положення про контрольно вимірювальну станцію -433 (п.3.1, 4.8), посадової інструкції провідного інженера КВС -433 (п.2.8, 4.8) вбачається, що робота позивача відповідно до його професійної діяльності була повязана з розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, що окрім показань свідків та інших письмових доказів у справі, підтверджується також графіками регламентних робіт, які свідчать про обслуговування позивачем апаратури з грифом «цілком таємно». Доводи відповідача щодо того, що [PERSON] не брав постійно секретну документацію, навівши в графіку на а.с.74-76 кількість днів, протягом яких позивач працював з секретною документацією, не заслуговують на увагу, оскільки, як показали в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], таку документацію брали вони за вказівкою керівника і всі разом працювали над секретною документацією при виробленні чи випробуванні продукції. Крім того, відповідачем з 1 жовтня 2013 року відновлено позивачу та іншим працівниками КВС -433 виплату надбавки до посадових окладів, зокрема [PERSON] в розмірі 15% посадового окладу, яку з того часу позивач отримував щомісяця до свого звільнення, хоча в режимі його роботи та функціональних обовязках нічого не змінилося. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. За таких обставин, суд вбачає підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 14053грн. 91 коп. невиплаченої надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за заявлений позивачем період, оскільки виплата цієї надбавки передбачена Законом України «Про державну таємницю» і відсутність наказу керівника не повинна обмежувати право працівника на оплату праці у повному обсязі. Розрахований позивачем розмір надбавки за період з липня 2007 року по серпнень 2013 року включно відповідає сумам виплаченого позивачу посадового окладу за відповідні місяці, що підтверджується розрахунковими листами на 20-35. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача в частині стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати, оскільки Законом «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено виплату компенсації у разі несвоєчасної виплати вже нарахованих сум, а оскільки позивач звернувся про стягнення надбавки, тобто оспорюваних сум, які не були нараховані, а тому підстав для стягнення компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати суд не знаходить.

Outcome: partial