Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що 04.06.2015 року з відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 818. Від шлюбу у сторін народилось дитина - син, який є малолітнім та проживає разом з позивачем. На протязі року сімейне життя між сторонами погіршувалося, часто виникали сварки та суперечки, сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, спільне життя не склалось через несумісність характерів, відсутністю взаєморозуміння та різницю поглядів на подружнє життя. Примирення між ними не можливе. Фактично сім`я розпалась, подальше перебування у шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини. Сторони проживають окремо. Посилається на те, що відповідач з моменту фактичного припинення шлюбних відносин взагалі не приймає будь-якої участі у вихованні дитини, в добровільному порядку не надає кошти на утримання малолітнього сина, а позивач не здатна самостійно створити умови які забезпечать належний та достатній рівень життя дитини, відповідач який є батьком дитини, зобов`язаний за законом утримувати свою дитину до повноліття. Окрім цього відповідач є здоровою працездатною особою, має стабільний дохід, рухоме та нерухоме майно, власний прибутковий бізнес. На підставі вище викладеного позивач просить суд шлюб між сторонами розірвати та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти для утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 25.09.2020 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. 04.11.2020 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визначає частково з наступних обставин. Твердження позивача вважає надуманими та таким , що вводять суд в оману з метою створення видимості в нього значних статків та доходів. Зазначає, що він піклувався про свого сина, приймав участь у його вихованні та матеріальному забезпеченні, однак позивач нічого не пояснюючи забрала ключі від квартири, в якій вони спільно проживали та позбавила його бачитись із сином. Він готовий і надалі піклуватись про свого сина та не відмовляється від виконання своїх батьківський обов`язків. Стверджує, що власного житла у нього немає, на разі змушений проживати у батьків, за 50 кілометрів від міста, земельні ділянки які він отримав на сьогоднішній день є у занедбаному стані, транспортний засіб про який зазначає позивач на іноземній реєстрації та не перебуває у його власності, без української реєстрації його використання є незаконним. Окрім цього він перебуває на обліку в Обласному клінічному кардіологічному диспансері, за своїм станом здоров`я не є цілком здоров`ю людиною, наявність хронічних хвороб серця та очей позбавляє його можливості працювати на шкідливих виробництвах та виконувати роботу пов`язану із фізичними навантаженнями. На даний час не працевлаштований. Вказує, що на його утриманні крім сина, перебувають також батьки пенсійного віку, про яких він піклується та які потребують стороннього догляду. Стосовно його доходів та розвитку власної справи з виготовленням східної їжі, зазначає, що вони з позивачкою дійсно розпочали власну справу, але після фактичного припинення шлюбних відносин він перестав займатись цією діяльністю, та в подальшому позивачка зосередила в своїх руках їх бізнес одноособово. Таким чином на даний момент у нього мінливий дохід, а тому вважає, що необхідно визначити аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно. На підставі вище викладеного просить суд при винесені рішення по справі врахувати вказані обставини. 18.11.2020 року позивач [PERSON] подала відповідь на відзив, у якому зазначили, що твердження відповідача викладені у відзиві не відповідають дійсності та не підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді від 07.12.2020 року підготовче провадження по справі закрито, призначений розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала викладені у позовні заяві обставини, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В подальшому у судові засідання не з`являлась. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що в літку та осінню декілька разів замовляла у відповідача суші. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснила, що декілька разів замовляла у сторін суші, коли вони були разом та коли не були разом. До початку судового засідання представник позивача, подала до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. До початку судового засідання представники відповідача, подали до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу не заперечують, позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнають частково. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 818. Під час шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис №2504 від 23.10.2015 року. Батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений відповідач. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені протягом року. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується відповідною довідкою. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу на праві власності належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с. Жилівка, Новоселицький район, Чернівецька область. Відомості про матеріальне становище відповідача до суду не надходили. Малолітній [PERSON] перебуває на обліку у Міські дитячі поліклініці, що підтверджується відповідними виписками. [PERSON] фактично проживає, [ADDRESS] в господарстві [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Жилівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 30.10.2020 року та складеним актом від 29.10.2020 року. Відповідач [PERSON] хворіє із встановленим діагнозом вегето-судинна дистонія по змішаному типу, синусова тахікардія, та потребує нагляду кардіолога по місцю проживання із веденням амбулаторної картки, що підтверджується відповідними довідками та витягами із історії хвороб різних медичних закладів. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачка зазначає, що при розрахунку суми аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача на дитину вона виходила як від загальних потреб дитини так і враховувала стан здоров`я дитини її потребу в додаткових витратах. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). З цих підстав позов не заявлявся. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. За таких обставин, враховуючи, матеріальний стан відповідача, його стан здоров`я, проживання із батьками та мінливий дохід, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку підлягають задоволенню частково, оскільки стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку є необґрунтованими, призначення аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача на дитину щомісячно буде достатньою в даному випадку. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Позивач у зв`язку із захистом свої прав понесла судові витрати які складають із наступного: витрат на сплату судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання позову дорівнює 840,80 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача у справі подані документально підтверджені докази понесених витрат на професійно правничу допомогу у строк визначений ст. 141 ЦПК України (договір, попередній (орієнтований) розрахунок, квитанцію до прибуткового касового ордеру). Позовна вимога [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенюв повному обсязі (100%). Позовна вимога [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволеню (76%). Враховуючи, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, то з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 639 грн. 16 коп., на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір за вимогою про розірвання шлюбу в сумі 840 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму - 3520 грн.

Outcome: partial