Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 1-9). Позивач прохає стягнути з ПАТ «Харківський підшипниковий завод» на її користь борг по заробітній платі у сумі 5127 грн. 65 коп., а також компенсацію за порушення строків її виплати і середній заробіток за затримку розрахунку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона працювала на посаді прибиральниці службових приміщень ділянки гарячого штампування і цеху ковальсько-пресового виробництва , 23.06.2015 року була звільнена з роботи за власним бажанням. На день звільнення не отримала повний розрахунок, а тому вимушена звернутися до суду за захистом. 11.12.2015 року позивачем до канцелярії була надана уточнена позовна заява, в якій позивач прохала стягнути з ПАТ «Харківський підшипниковий завод» на її користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи у сумі 5245 грн. 42 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі - 700 грн. 00 коп. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, які наведені у позовній заяві. На запитання суду додатково пояснила, що на день звільнення заробітна плата їй не була виплачена, фактично сплачено - 30.09.2015 року через 3 місяці 17 днів. Робочий тиждень на підприємстві 4 дні. Відповідач, ПАТ «Харківський підшипниковий завод» в особі представника [PERSON], позовні вимоги не визнала, надала заперечення. Пояснила, що Позивач - [PERSON], була звільнена 23.06.2015 року за власним бажанням. На момент звільнення остаточний розрахунок складав - 5328 грн. 36 коп. який складаються з: -лютий 2015 року - 988 грн. 71 коп., в тому числі 200 грн. 71 коп. виплачені - 25.06.2015 року, 491 грн. 39 коп. виплачені - 09.07.2015 року; -березень 2015 року 324 грн. 84 коп. в тому числі 81 грн. 21 коп. виплачені - 27.07.2015 року, 80 грн. 40 коп. виплачені 30.07.2015 року; 163грн. 23 коп. виплачені 31.07.2015 року; -червень 2015 року 4311 грн. 42 коп. в тому числі 812 грн. 11 коп. виплачено - 20.07.2015 року 349 грн. 33 коп., виплачено 25.09.2015 року ; суму - 3149 грн. 38 коп. виплачено 30.09.2015 року; Таким чином станом на 30.09.2015 року заборгованість Відповідача перед позивачем повністю погашена. В судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини: 03 серпня 1976 року згідно наказу № 142 від 03 серпня 1976 року прийнята на ділянку відновлення підшипників, шліфовальщіцею 2-го розряду (а.с.24). 02 червня 2015 року наказом № 227/19 -270086, звільнена з посади прибиральниці службових приміщень ділянки гарячого штампування і відпалу горячого цеху ковальсь-пресового виробництва за власним бажання (а.с.25). Установлено, що відповідно до довідки, виданої 04.11.2015 року № 809/83-6-22 на момент звільнення 23.06.2015 року заборгованість - 5328 грн. 36 коп. які складаються з: -лютий 2015 року - 988 грн. 71 коп., в тому числі 200 грн. 71 коп. виплачені - 25.06.2015 року, 491 грн. 39 коп. виплачені - 09.07.2015 року; -березень 2015 року 324 грн. 84 коп. в тому числі 81 грн. 21 коп. виплачені - 27.07.2015 року, 80 грн. 40 коп. виплачені 30.07.2015 року; 163грн. 23 коп. виплачені 31.07.2015 року; -червень 2015 року 4311 грн. 42 коп. в тому числі 812 грн. 11 коп. виплачено - 20.07.2015 року 349 грн. 33 коп., виплачено 25.09.2015 року ; суму - 3149 грн. 38 коп. виплачено 30.09.2015 року; Спору про розподіл нарахувань і виплат на день звільнення між сторонами немає. Відповідно до довідки № 234/19 від 16.11.2015 року [PERSON] трудову книжку отримала своєчасно в день звільнення -23.06.2015 року. Установлено, що розмір середньомісячної заробітної плати складає 1580 грн. Затримка розрахунку по заробітній платі склала 55 днів, а саме: 03.06.2015 року по 30.09.2015 року. Відповідно до ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до положень ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно вимог ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) У відповідності до п. 21 Постанови Пленуму № 13 при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Положенням п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, встановлено, що у всіх інших випадках, не пов'язаних з обчисленням середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки, збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні було установлено, що середньомісячна заробітна плата Позивача складала 1580 грн., середньоденна 98 грн. 75 коп. = 1580 грн. 81 коп. / 16 ( на підприємстві була чотириденна робоча неділя); Згідно з розрахунку 98 грн. 75 коп. х 55 днів затримки = 5\~431 грн. 25 коп. середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні. Суд задовольняє у вказаній частині позовні, виходячи за межі позовних вимог, відповідно до статті 19 Конституції України статті 1 ЦПК та з урахуванням положення ч. 4 статті 10 ЦПК України. Вимоги частині стягнення витрат на правову допомогу, суд залишає без розгляду, оскільки Позивачем всупереч вимогам ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не було надано документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи наявна квитанція, видана на імя [PERSON] Юридичною консультацією Харківської обласної колегії адвокатів, за підготовку і складання позову, проте суд критично оцінює вказаний доказ, оскільки відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Будь-яких інших доказів про проведення сплати не надано. На підставі викладеного та

Outcome: partial