Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом та зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 10.06.1995 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. 22 грудня 1999 року шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. Син [PERSON] проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні сина і добровільно матеріальної допомоги не надає, про що свідчить рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.07.2014 року, яким з відповідача [PERSON] було стягнуто на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 11 квітня 2014 року, і до досягнення сином 23 років або до припинення навчання. 26 червня 2015 року син [PERSON] закінчив навчання в Тальнівському аграрному коледжі Уманського національного університету садівництва. З 01.09.2015 року її з відповідачем син [PERSON] знову почав навчатися і вступив до Уманського національного університету садівництва на денну форму навчання, строк закінчення навчання - 30.06.2017 року, що підтверджується довідкою № 15-09/675 від 10.09.2015 року. Навчання платне, за договором, вартість якого становить 5 530 гривень на рік, 11 060 гривень за термін навчання. [PERSON] являється інвалідом третьої групи загального захворювання безтерміново. ЇЇ пенсії на прожиття, проїзд та на навчання сина не вистачає. Оскільки син навчається на денній формі навчання, то можливості заробляти кошти в нього немає. А відповідач має можливість надавати сину фінансову допомогу, оскільки працює водієм в СТОВ «Іскрине» в с. Іскрине Шполянського району Черкаської області, інших дітей в нього на утриманні немає, знаходиться у працездатному віці, він зобов'язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчатися в університеті та якому ще не виповнилося 23 років. Позивачка [PERSON] просить змінити розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.07.2014 року на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі ? частини з усих його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, на аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця з дня предявлення позову до суду і до моменту закінчення сином навчання, але не більше, як до досягненням його 23 років, а також просить стягнути понесені нею судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 200 грн. Просить допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць. В судовому\~засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти в сумі 420 грн. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі та розірвали його 22 грудня 1999 року в відділі РАГС Шполянського РУЮ Черкаської області, актовий запис № 166 (а.с. 5). Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Згідно довідки Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 11.09.2015 року № 1435 вбачається, що позивачка [PERSON] має такий склад сім»ї: [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.07.2014 року з відповідача [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, а саме з 11 квітня 2014 року, і до досягнення сином 23 років або до припинення навчання. Позивачка [PERSON] являється інвалідом третьої групи загального захворювання безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК № 190962 серія 12 ААА (а.с.12). Відповідно до довідки Уманського національного університету садівництва № 15-09/675 від 10.09.2015 року [PERSON] є студентом 3 курсу Інженерно технологічного факультету Уманського національного університету садівництва 4 рівня акредитації, денної форми навчання. Термін його навчання становить з 01.09.2015 року до 30.06.2017 року (а.с.11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Стаття 184 СК України\~передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Частина друга\~статті 184 СК України\~передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених обставин\~статей 182-184 Сімейного кодексу України\~не може обмежуватися разовим її здійсненням. Тому з врахуванням викладених обставин та враховуючи визнання відповідачем позову у сумі 420грн., суд приходить до висновку про необхідність зміни розміру аліментів з частки (доходу) відповідача на тверду грошову суму в розмірі 420 грн. щомісяця на утримання дитини. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Стосовно витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 84 ЦПК України\~витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, які беруть участь у справі. Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. п. 47-48 Постанови № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Судові витрати підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Позивачка не надала суду документально підтверджених доказів про сплату витрат на правову допомогу, а наявні в матеріалах справи договір та акт приймання-передачі послуг не є належними доказами сплати таких коштів, оскільки не являються фінансовими документами, що підтверджують здійснення оплати за надані послуги, тому понесені витрати на правову допомогу стягненню не підлягають. На підставі ст.ст. 10.60,212,215 ЦПК України, ст.\~182,192,194,191 Сімейного кодексу України, суд,

Outcome: partial