Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитом вказуючи на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №MR14AN12490193 ( далі Кредитного договору) від 21.11.2007 року [PERSON] ( далі Відповідач) отримав кредит у розмірі 31627,65 доларів США строком до 20.11.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання за кредитним договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит. В зв'язку з невиконанням Відповідачем умов Кредитного договору щодо сплати кредиту, відсотків, за користування кредитом, має заборгованість станом на 29.11.2016 року в розмірі 110176,81 доларів США, яка складається з наступного 20284,16 доларів США- заборгованість за кредитом; 8913,53 доларів США - заборгованість за процентами; 80979,12 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.09.2012 року в розмірі 42521,24 доларів США з яких 20153,84 доларів США заборгованість за кредитом, 7297,18 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 15270,22 доларів США заборгованість по пені, залишок становить 67455,57 доларів США. Просив стягнути з Відповідача заборгованість в розмірі 4116,56 доларів США, яка складається з наступного 130,31 доларів США- заборгованість за кредитом; 1616,35 доларів США - заборгованість за процентами; 2369,90 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, та судові витрати в розмірі 1600,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що згідно Кредитного договору № MR14AN12490193 від 21.11.20067року, який був укладений між Позивачем та [PERSON], останньому було надано кредит в сумі 31627,65 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком остаточного повернення 20.11.2014 року. Своїм власним підписом в Договорі кредиту Відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а. с. 10-11). Позивач свої обовязки за Договором виконав надавши Відповідачу споживчий кредит в розмірі 31627,65 доларів США. Згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.09.2012 р. №0541/3127/2012 р. з [PERSON] на користь позивача стягнута заборгованість за кредитним договором № MR14AN12490193 від 21 листопада 2007 р. у розмірі 42521,24 доларів США з яких 20153,84 доларів США заборгованість за кредитом, 7297,18 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 15070,22 доларів США заборгованість по пені ( а.с. 4-5). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов Кредитного договору свої обовязки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 29.11.2016р. має заборгованість за кредитом сумі 130,31 доларів США, за процентами 16616,35 доларів США. За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобовязання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобовязання, щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача повернення частини кредиту. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідач станом на 29.11.2016 року має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 130,31 доларів США (а.с.6-8). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з Кредитного договору відсоткова ставка на момент підписання Кредитного договору складає 10,08 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом 1616,35 доларів США. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею у розмірі 2369,90 доларів США. Згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України\~охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12. 2015 року № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська Рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалась антитерористична операція. Національний банк України своїми листами\~ від 13 жовтня 2014 року №47-411/58939 від 05 листопада 2014 року та №18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог\~ Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час проведення антитерористичної операції. Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р була зупинена, в подальшому було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12. 2015 року за № 1275-р, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, в тому числі стаття 2, яка забороняє нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами, підлягає застосуванню, оскільки цей закон не скасований, а також у звязку із тим, що прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені, яка нарахована після 14.04.2014 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 р. у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533\~ЦК. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем по кредиту станом на 29.11.2016 р. становить 1746,66 доларів США, яка складається з наступного: 130,31 доларів США - заборгованість за кредитом; 1616,35 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом. Задовольняючи позов частково, суд стягує з Відповідачів відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь Позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1600,00 гривень.

Outcome: partial