Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 22.12.2007 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 02.10.2004 року сторони по справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], 22.12.2007 року. Крім того подружжя виховують дитину від першого шлюбу позивача. Спільне життя з відповідачем не склалось по причині втрати взаєморозуміння та любові. Останнім часом сварки та скандали відбувались в присутності дітей. Шлюбні відносини остаточно припинені, сім'я розпалась остаточно та її подальше збереження неможливе. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір'ю. На протязі останнього часу відповідач не підтримує з сім'єю ніяких відносин, тому позивач не має достовірних відомостей про місце праці відповідача та розмір його доходів. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн., але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала в судове засідання заяву про розгляд справи без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище "Севаст'янова". Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та частково не заперечував проти їх задоволення, а саме надав довідку про доходи з місця роботи та просив стягнути 1/4 від усіх видів заробітку щомісяця. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 02 жовтня 2004 року сторони по справі зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис № 551 /а.с.5/. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис №22 /а.с.6/. Відповідно довідки про доходи [PERSON] працює в ФОП [PERSON] на посаді охоронця з окладом 1250,00 грн. /а.с. 18/. Спільне життя з відповідачем в останні роки погіршилось, у подружжя зникли взаєморозуміння та любові. Син позивача від першого шлюбу так і не став для відповідача рідною людиною. Скандали та сварки постійно виникають в присутності дітей. Діти будуть проживати з матір'ю. Шлюбні відносини остаточно припинені, сім'я розпалась остаточно та її подальше збереження неможливе. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.111, ч. 2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам інших дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сімя сторін розпалась остаточно та відновлювати її сторони не мають наміру, подружжя втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше сумісне проживання як подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам дітей, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 Постанови Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України \~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про дитину, утримувати її, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягувати на користь позивача на утримання дитини щомісяця аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду, тобто з 20 травня 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 243,60 грн. та на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial