Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

В вересні 2015 року КС «Хмельницьке кредитне товариство» звернулось до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказала, що 11.03.2013р. між КС «Хмельницьке кредитне товариство» та [PERSON] укладено кредитний договір № 25/13, відповідно до умов якого КС надала відповідачу кредит в розмірі 8000грн. на строк 24 місяці з 11.03.2013 по 11.03.2015 з виплатою процентів з розрахунку 48% річних. [PERSON] в свою чергу зобовязалась погашати кредит та процента за користування кредитом згідно графіка розрахунків, що зазначається в додатку № 1 до кредитного договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між КС «Хмельницьке кредитне товариство» та [PERSON] укладено договір поруки № 25/13А від 11.03.2013р., відповідно до умов якого поручитель зобовязалась солідарно відповідача з боржником перед кредитором за належне виконання боржником в повному обсязі зобовязань боржника, що виникають з кредитного договору № 25/13. Відповідачі належним чином зобовязань за кредтним договором не виконують, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 18143,65грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день та час судового розгляду повідомлені в установленому законом порядку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав. 11.03.2013 року між КС «Хмельницьке кредитне товариство» та [PERSON] укладено кредитний договір № 25/13, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 8 000 грн. при умові сплати 48% річних, строком до 11.03.2015 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору КС «Хмельницьке кредитне товариство» 11.03.2015 року уклало договір поруки №25/13-А з [PERSON] Відповідно до договору поруки поручитель відповідає за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитом в повному обсязі. [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором щодо сплати суми кредиту не виконує. Як вбачається із розрахунку заборгованості [PERSON], погашення кредиту здійснювалося з порушенням встановленого кредитним договором строку, а з листопада 2013 року кредит не погашається взагалі. Станом на 28 серпня 2015 року заборгованість відповідача [PERSON] перед кредитною спілкою за кредитним договором №25/13 від 11.03.2013 р. складає 18043,65грн., з яких 6698грн.20коп. заборгованість по основній сумі кредиту, 11345грн.45коп. заборгованість по нарахованих процентах. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором №25/13 від 11.03.2013 року; графіком розрахунків; видатковим касовим ордером від 11.03.2015 року; договором поруки №25/13-А від 11.03.2013 року; довідкою-розрахунком заборгованості. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобов'язання перед кредитною спілкою за договором кредиту позичальник виконує неналежним чином, що є підставою для стягнення з нього суми несплаченого кредиту. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Постановою Верховного Суду України від 17.09.2014 року в справі №6-53цс/14 визначено, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, прострочення сплати кредиту виникло у позичальника в листопаді 2013 року, як по тілу кредиту так і по процентах. Графіком погашення кредиту передбачено черговість платежів за договором кредиту. При цьому, судом враховано те, що зобов'язанням боржника, а відтак і поручителів є повернення суми кредиту та процентів за кредитом, сплачуючи його частинами (внесення щомісячних платежів), згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. З вищезазначеної постанови Верховного Суду України, а також постанови Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі 6-20цс/14, слідує, що терміном виконання зобов'язань в такому випадку є дата внесення чергового щомісячного платежу у відповідності до графіку погашення. Тобто недотримання графіку повернення кредиту та сплати відсотків, слід вважати невиконанням зобов'язання за договором. У разі пред'явлення кредитодавцем вимог до поручителя більше ніж через шість місяців, після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Таким чином, зобов'язання поручителя [PERSON] понад шестимісячний строк звернення до суду є припиненими, тому позов до них підлягає частковому задоволенню в межах цього строку, а саме на суму 3282,77грн. солідарно [PERSON] тобто за березня по серпень 2015 року. Залишок заборгованості за кредитом в розмірі 14760,88грн. підлягає стягненню особисто з [PERSON] Судові витрати становлять 243,60 грн. і підлягають стягненню на користь позивача з [PERSON]

Outcome: partial