Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 16 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 345446 (вклад «Цікавий»): розмір вкладу - 1000 доларів США, процентна ставка - 12,25 % річних, дата повернення вкладу - 15 грудня 2014 року (у випадку пролонгації - 15 березня 2015 року). За додатковими договорами від 17 вересня, 18 вересня, 19 вересня, 23 вересня, 25 вересня, 29 вересня, 30 вересня, 01 жовтня, 02 жовтня 2014 року позивач здійснювала поповнення вкладу. Відтак, сума вкладу складає - 10020 доларів США. За результатами звернення позивачки до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» щодо повернення суми вкладу та виплати відсотків, банк відмовив у видачі коштів. Позивач просить суд: 1) розірвати договір № 18-в/20-1884 про відкриття поточного рахунку та обслуговування електронного платіжного засобу від 16 вересня 2014 року; 2) стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 10135,21 доларів США; 3) стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 грн. Представники позивача за довіреністю (а.с.86) [PERSON] та ордером ЛВ № 060965 (а.с.52) [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити, посилаючись на обставини та доводи, викладені у позовній заяві. У судове засідання 14 травня 2015 року представники позивача не з'явилися. У письмовій заяві просили справу слухати без їх участі (а.с.132). Відповідач ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» свого представника до суду не направив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи (а.с.93,94,131). На адресу суду 07 квітня 2015 року надійшло письмове заперечення представника відповідача ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» [PERSON], в якому він зазначає, що проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на наступне. 16 вересня 2014 року між банком та позивачем був укладений договір банківського вкладу. Позивач внесла на депозитний рахунок суму 10000 доларів США. 16 березня 2015 року банк припинив дію договору і перерахував суму вкладу з відсотками на поточний рахунок [PERSON] № [NUMBER]. Відтак, представник відповідача вважає, що сума вкладу повернена позивачу (а.с.104-106). Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 16 вересня 2014 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством КБ «Фінансова ініціатива» було укладено договір банківського вкладу № 345466 (вклад «Цікавий»), предметом якого стало розміщення [PERSON] у банку строкового вкладу у сумі 1000 доларів США на умовах депозитного рахунку строком 90 календарних днів, до 15 грудня 2014 року (дата повернення вкладу) з щомісячною та в дату повернення вкладу виплатою процентів. Ставка процентів становить 12,25 % річних. При цьому банком відкриваються рахунки № [NUMBER] (депозитний) та № [NUMBER] (для виплати процентів та повернення суми вкладу). Відповідно до п. 3.1.4 договору, банк зобов'язався повернути повністю вклад та нараховані проценти у дату повернення (а.с.7-9). 16 вересня 2014 року між сторонами був укладений договір № 18-в/20-1884 про відкриття поточного рахунку та обслуговування електронного платіжного засобу, відповідно до якого банк відкрив для [PERSON] рахунок № [NUMBER]. 16 вересня 2014 року позивач внесла на депозитний рахунок банку 1000 доларів США (а.с.10). Додатковим договорами до договору банківського вкладу № 345466 від 16 вересня 2014 року: - від 17 вересня 2014 року (а.с.11); - від 18 вересня 2014 року (а.с.13); - від 19 вересня 2014 року (а.с.15); - від 23 вересня 2014 року (а.с.17); - від 25 вересня 2014 року (а.с.19); - від 29 вересня 2014 року (а.с.21); - від 30 вересня 2014 року (а.с.23); - від 01 жовтня 2014 року (а.с.25); - від 02 жовтня 2014 року (а.с.27) сума вкладу за договором була поступово збільшена до 10020 доларів США. У дні укладання додаткових договорів [PERSON] на депозитний рахунок вносилися грошові кошти вкладу, загальна сума якого з урахуванням внесення за первісним договором склала 10020 доларів США (а.с.12,14,16,18,20,22,24,26,28). 26 лютого 2015 року позивач звернулася до ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» з заявою - вимогою про здійснення у строк до 15 березня 2015 року перерахування на поточний рахунок суми вкладу з відсотками та розірвання договору про відкриття рахунку № [NUMBER] та виплату суми владу та відсотків готівкою через касу банку (а.с.39-40). Відповідно до виписки за рахунком станом на 16 березня 2015 року 15 березня 2015 року на рахунок [PERSON] № [NUMBER] відповідачем були зараховані суми відсотків за договором та сума депозиту (вкладу) у загальній сумі 10135,21 доларів США (а.с.38). 16 березня 2015 року [PERSON] звернулася до відповідача з листом про виплату їй вкладу та нарахованих відсотків готівкою через касу банку (а.с.42), проте, такої виплати здійснено не було. Даний факт підтверджується також поясненнями представника відповідача, викладеними у письмовому запереченні проти позову (а.с.104-106), випискою по особовому рахунку від 31 березня 2015 року, доданою представником ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» до заперечення (а.с.107-108) та листом банку № 1162 від 17 березня 2015 року (а.с.57). Розглядаючи спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних приписів законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з частиною 2 статті 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» як джерело права при розгляді справ у суді застосовується Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини. Відмовляючись видати грошові кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж Протоколу є додатковою статтею Конвенції. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У порушення цих норм позивач позбавлений права користуватися своїм майном, де у даному випадку майном є грошові кошти, які відповідач до цього моменту так і не повернув. Зокрема, ст. 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Відповідно до ч. 2 ст. 192 та ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, в тому числі при здійснені розрахунків на території України за зобов'язаннями, допускається у випадках, в порядку та на умовах, встановлених законом. Законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Кошти - це гроші у національній або іноземній валюті (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Згідно до пп.1.1, 1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою НБУ №516 від 03.12.2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2003 року за №1256/8577, вклад (депозит) - це грошові кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті або банківські метали, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних засадах на визначений строк зберігання чи без зазначення такого строку (під процент або дохід в іншій формі) і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти: у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок у національній валюті; у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті; Аналіз положень ст.ст.192, 533 ЦК України, статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» та статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дозволяє стверджувати, що при укладенні депозитного договору в доларах чи іншій валюті, а також при наявності у банку ліцензії, яка дозволяє йому здійснення операцій з валютними цінностями, заборгованість банку перед клієнтом за депозитним договором має бути повернута останньому добровільно чи в судовому порядку саме в іноземній валюті вкладу, а не у національній валюті гривні. Відповідно до договору банківського вкладу, позивач передала, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № [NUMBER] грошові кошти у загальній сумі 10020 доларів США. Даний вклад був перерахований відповідачем на вимогу відповідача після закінчення строку вкладу на поточний рахунок [PERSON] № [NUMBER] включно з сумою нарахованих відсотків за вкладом. Відтак, з ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на користь [PERSON] підлягає стягненню сума вкладу з урахуванням процентів у розмірі 10135,21 доларів США. Дана сума вказана, як доступна до використання на поточному рахунку № [NUMBER] (кінцевий залишок), відповідно до виписки з рахунку (а.с.34-38). Договір № 18-в/20-1884 від 16 вересня 2014 року про відкриття поточного рахунку та обслуговування електронного платіжного засобу № [NUMBER] підлягає розірванню, що узгоджується з положенням п. 7.1 договору, згідно з яким, клієнт має право безперешкодно розпоряджатися коштами на рахунку. Відповідно до квитанції від 17 березня 2015 року, [PERSON] сплатила на рахунок Адвокатського об'єднання «Адвокатська фірма «Цікало, Домашовець, Оприско» 6000,00 грн. за послуги правової допомоги за договором № 15ц-08 від 16 березня 2015 року (а.с.46,47). Судові витрати понесені позивачем у вигляді оплати послуг адвоката підлягають відшкодуванню в розмірі 5602,80 грн., відповідно до Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", за витрачені 11 годин 30 хв. (01 год. написання та подання позовної заяви, 02 год. - написання та подання двох заяв про забезпечення позову, 01 год. написання та подання письмових пояснень, 03 год. ознайомлення з матеріалами справи (розрахунок - а.с.103), 04 год. 30 хв. участі представників у судовому засідання) робочого часу. Виходячи з розрахунку: 1218 грн. х 0,4 х 11,5 години = 5602,80 грн., де 1218 грн. - розмір мінімальної заробітної плати, 0,4 - граничний розмір компенсації витрат, 11,5 - 11 год. 30 хв. - робочий час адвокатів витрачений на правову допомогу. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути суму 2084,81 грн. судового збору, виходячи з наступного розрахунку: 208481,27 грн. (сума стягнення у гривневому еквіваленті станом на 14 травня 2015 року за офіційний курсом НБУ) х 1 % / 100 % = 2084,81 грн.

Outcome: partial