Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Комінтернівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (далі - Комінтернівський ВД РАЦС РСХМУЮ), та [PERSON] в якому просить визнати недійсним шлюб, зареєстрований 17.04.1993 р., укладений між нею та [PERSON] в Комінтернівському відділі РАЦС м. Харкова, анулювати актовий запис №285 від 17.04.1993 р. про укладення шлюбу між ними, що міститься в книзі державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського ВД РАЦС РСХМУЮ, а також визнати недійсним свідоцтво про укладення шлюбу. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначила, що в 1976 році зареєструвала шлюб з [PERSON] Сімейне життя не склалося, у зв'язку з чим 12.03.1986 році шлюб було розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON]. У 1986 р. позивач переїхала з України до Російської Федерації. З колишнім чоловіком жодних відносин вона не підтримувала, проте він інколи з'являвся задля спілкування з сином. У листопаді 2011 р. [PERSON] звернувся до Пресненського районного суду м. Москви з позовною заявою до [PERSON] в якій зазначав, що 02.02.1991 р. між ним та [PERSON] Комінтернівським відділом РАЦС м. Харкова був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблений актовий запис №132. Також [PERSON] повідомив суду, що Мєщанським відділом РАЦС м. Москви вищевказаний шлюб був розірваний, на підтвердження чого надав свідоцтво про розірвання шлюбу, зареєстроване 02.02.1991 р. Комінтернівським відділом РАЦС м. Харкова. Однак, як стверджувала [PERSON] вона повторно не укладала шлюб з [PERSON] Під час розгляду справи в Пресненському районному суді м. Москви [PERSON] змінив позовні вимоги, та повідомив, що раніше помилився, а насправді шлюб між ним та [PERSON] був укладений 17.04.1993 р. Комінтернівським відділом РАЦС м. Харкова, про що мається актовий запис №285. [PERSON] була вимушена звернутися до Комінтернівського відділу РАЦС м. Харкова, де вона дізналася про дійсну наявність в актовій книзі запису про реєстрацію шлюбу 17.04.1993 р. між нею та [PERSON] та вона встановила, що підпис їй не належить, з чого зробила висновок про фальсифікацію підпису від її імені. Після чого [PERSON] звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Комінтернівського ВД РАЦС РСХМУЮ, третя особа [PERSON] з вимогами зобов'язати Комінтернівський відділ РАЦС м. Харкова анулювати актовий запис №285 від 17.04.1993 року. В межах справи №2020/2а-13218/12 Комінтернівським районним судом м. Харкова була призначена судово-почеркознавча експертиза, згідно висновку якої від 23.05.2013 року №2695 встановлено, що підпис від імені [PERSON] у записі акта про укладення шлюбу №285 від 17.04.1993 р. у графі «вона» у рядку « 13» «підписи осіб, що укладають шлюб (дошлюбні прізвища)» виконаний не [PERSON] Виходячи з наведеного позивач просила задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації у газеті "Урядовий кур'єр" № 99 від 04 червня 2014 року, про причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача Комінтернівського ВД РАЦС РСХМУЮ в судове засідання не з'явився про день, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, у вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.03.1986 р. було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 12.03.1986 р., виданим Дзержинським відділом РАЦС м. Харкова, актовий запис №270 (а.с. 13). Згідно запису акту про укладення шлюбу №285 від 17.04.1993 р., 17.04.1993 р. був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 48-49). Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи Харківського науково- дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №2695 від 23.05.2013 р. у справі №2020/13218/2012 встановлено, що підпис від імені [PERSON] в «Записі акта про укладення шлюбу» №285 від 17.04.1993 р., в графі «Вона», в рядку « 13. Підписи осіб, що укладають шлюб (дошлюбні прізвища)», - виконаний не [PERSON] (а.с. 43-53). До матеріалів справи позивачем також надано постанову Комінтернівсього районного суду м. Харкова від 19.06.2013 року по справі №2020/13218/2012, якою позов [PERSON] було задоволено, зобов'язано Комінтернівський ВД РАЦС РСХМУЮ анулювати актовий запис цивільного стану за №285 від 17.04.1993 року про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 34-35). Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2013 р. по даній цивільній справі постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2013 року було скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON](а.с.36-39). Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до положень ст. 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Відповідно до загального правила дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, норми Сімейного кодексу України застосовуються до тих сімейних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 р., так як відповідно до п.1 розділу VII Сімейного кодексу України, цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. Таким чином, у зв'язку з тим, що недійсний шлюб та спірний актовий запис був виконаний в Комінтернівському відділі РАЦС м. Харкова 17.04.1993 р., до даних правовідносин підлягають застосовуванню норми Кодексу про шлюб та сім'ю України. Частиною 1 ст. 12 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України) встановлено, що шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Відповідно до ст. 15 цього Кодексу, для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються, і досягнення ними шлюбного віку. Згідно зі ст. 45 КпШС України, шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім'ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 47 цього Кодексу, позов про визнання шлюбу недійсним може бути пред'явлений одним з подружжя, прокурором і особами, права яких порушені. Стаття 48 КпШС України встановлює, що шлюб, визнаний судом недійсним, вважається таким з часу його укладення. Відповідно до ч. 1 ст. 49 КпШС України, визнання шлюбу недійсним тягне за собою припинення всіх прав і обов'язків, що виникли раніше і передбачені законом для осіб, які перебувають у шлюбі. Відповідно до ст. 161-1 КпШС України, анулювання первинних записів актів громадянського стану провадиться органами реєстрації актів громадянського стану на підставі рішення суду. Згідно п. 71 Інструкції «Про порядок реєстрації актів громадянського стану в Україні», затвердженої Міністром юстиції України від 29.12.1984 за №22/5, реєстрація шлюбу провадиться в органах реєстрації актів громадянського стану в присутності осіб, які укладають шлюб, а також за їх бажанням в присутності свідків, родичів, знайомих. Укладення шлюбу по довіреності або через представника, тобто заочно - не дозволяється. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що при укладенні шлюбу з [PERSON] 17 квітня 1993 року, актовий запис №285, в Комінтернівському відділі РАЦС м. Харкова, особистий підпис у записі акту про укладення шлюбу від 17 квітня 1993 року позивач не ставила. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що необхідна взаємна згода позивача на укладення шлюбу з [PERSON] була відсутня. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача про визнання недійсни м шлюбу, зареєстрованого 17.04.1993 року між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 285 та визнання недійсним виданого у зв'язку з реєстрацією вказаного шлюбу свідоцтва про шлюб між сторонами, підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про анулювання актового запису про шлюб № 285 від 17.04.1993 року необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: 1) рішення суду; 2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом. Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання. Заява про анулювання актового запису цивільного стану подається заінтересованою особою до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника або за місцем зберігання актового запису цивільного стану, який підлягає анулюванню. У відповідності до п. 4.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністрества юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року (далі - Правил), актовий запис цивільного стану може бути анульований на підставі рішення суду.У відповідності до положень п.4.6. Правил Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду про: анулювання актового запису цивільного стану; визнання шлюбу недійсним; визнання шлюбу неукладеним; визнання розірвання шлюбу фіктивним; скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою у випадках, передбачених статтею 118 Сімейного кодексу України. Актовий запис про розірвання шлюбу анулюється на підставі рішення суду про скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою у разі поновлення шлюбу за спільною заявою подружжя. Тобто рішення суду про визнання недійсним шлюбу є підставою для анулювання актового запису про шлюб, тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають обгрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial