Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він надає послуги з утримання будинку № 16/1 по вул. Харківська в м. Суми, в тому числі й відповідачам. З яких, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а [PERSON] зареєстрована та фактично мешкає у вказаній квартирі. Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачує за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в звязку з чим мають заборгованість в сумі 2471,71 грн.. Тому просять стягнути з відповідачів в солідарному порядку 2471,71 грн. боргу за період з 01.01.2007 року по 31.12.2013 року, а також понесені по справі судові витрати В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи відповідачі повідомлялися. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 11), але проживає у [INFO] (а.с. 35). Відповідач [PERSON] проживає в [INFO] (а.с. 36, 10) . Обслуговування житлового будинку, в якому знаходиться вказана квартира № 90 здійснює позивач. Відповідач [PERSON] будучі власником квартири та користуючись послугами позивача, своєчасно та в повному обсязі не сплачує позивачу експлуатаційні витрати. В звязку з чим, за період з 01.01.2007 року по 31.12.2013 року має заборгованість перед позивачем в сумі 2471,71 грн.., що підтверджується оборотними відомостями. Посилання [PERSON] у заяві, яка стала підставою для скасування судового наказу повязаного зі стягненням даної заборгованості, про відсутність договору не заслуговує на увагу. Відсутність укладеного договору між споживачем та надавачем послуг не звільняє споживача від оплати наданих йому фактично послуг. Більш того, Верховним судом України зроблений обовязковий до застосування правовий висновок від 10.10.2012 року у спорі про зобовязання споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, який полягає в наступному: Відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобовязана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Встановивши, що виконавцем такі послуги надаються, а споживач їх отримує, однак ухиляється від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, який підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, суд за позовом виконавця ухвалює рішення про визнання зазначеного договору укладеним. Відповідно до ст. ст. 67, 68, 156 ЖК України та Закону України «Про житлово комунальні послуги» споживач зобовязаний вносити плату за комунальні послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до ст. 319 ЦК України 1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 3. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. 4. Власність зобов'язує. Статтею 322 ЦК України передбачається, що 1. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З змістом послуг, що надаються відповідачем (а.с. 14) вони повязані з утриманням майна, не повязані з кількістю мешканців квартири та їх вартість розраховуються за відповідним тарифом виходячи з загальної площі квартири. Приймаючи до уваги наведені вище обставини та норми матеріального суд вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості з [PERSON], оскільки вона не повинна нести тягар по утриманню квартири, яка не є її власністю. Виходячи з викладеного порушене право позивача підлягає захисту, а тому з власника квартири ([PERSON]В.) необхідно стягнути заборгованість в сумі 2471,71 грн.. В задоволенні позову до [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити з наведених вище підстав. Крім того, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача 229,40 грн. в рахунок відшкодування понесених у справі судових витрат.

Outcome: partial