Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому вказала, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.04.2021 (справа №690/64/21) було розірвано. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка з моменту народження проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] . В даний час позивач тимчасово не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач, не дивлячись на те, що вона доглядає спільну дитину і позбавлена можливості працювати, матеріальну допомогу в добровільному порядку не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трьохрічного віку. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: Ухвалою суду від 27.10.2021 у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 18.11.2021. 18.11.2021 відповідачем надано відзив на позовну заяву,судове засідання відкладено у зв`язку з клопотанням позивача про ознайомлення з відзивом. 22.11.2021 позивачем надано відповідь на відзив. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кутова Є.Е. у судовому засіданні позов визнали частково у розмірі 1/6 частини від його заробітку та пояснили, що на даний час [PERSON] проходить військову службу в Управлінні державної охорони України, з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), у зв`язку з несвоєчасним пред`явленням позивачем до виконання виконавчого листа про стягнення аліментів утворилася заборгованість, а тому з нього стягуються 50 % його заробітку (доходів), тому сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходів) у нього немає можливості. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Згідно з рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.04.2021 (справа №690/64/21) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2019 (а.с.8-9). Відповідач є батьком дитини доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26.11.2019 (а.с.10). Як вбачається із довідки виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області № 43 від 21.10.2021, дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Як вбачається із довідки ТОВ «Колекторське агенство Фактор» №20/10/1 від 20.10.2021. [PERSON] згідно наказу №95К від 23.08.2021 знаходиться у декретній відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.12). Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і у випадку розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить їй незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. Доказів, які б вказували на неможливість працювати в судове засідання не надано. Також не надано відомостей, чи наявна у відповідача інвалідність, чи є у нього на утриманні інші особи. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка об`єктивно обмежена у можливості працювати і утримувати себе. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), надав довідку про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та утримання 50% з його заробітку (доходів) (а.с.43), а тому позов підлягає до часткового задоволення в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку відповідача. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 908,00 грн. на користь держави.

Outcome: partial