Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

\~\~\~ Позивач звернулася до суду із позовом про припинення стягнення аліментів. У позові зазначила, що з неї стягуються аліменти на користь колишнього чоловіка [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у сумі 500 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. За рішенням суду позивача та відповідача було позбавлено батьківських прав відносно їхнього сина [PERSON] та стягнуто аліменти. Опікуном над дитиною було призначено [PERSON] На теперішній час дитина проживає разом з опікуном та повністю знаходиться на її утриманні, внаслідок чого позивач просить суд припинити стягнення аліментів з неї на користь відповідача та стягнути з останнього судові витрати. Позивач надала заяву, у якій позов підтримала; просила суд розглянути справу у її відсутності (а.с. 45). Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 40). Під час розгляду справи відповідач зазначив, що позов не визнає повністю. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не зявився; на адресу суду надіслав заяву, в якій просив суд справу розглянути без його участі, справу просив вирішити на розсуд суду (а.с. 36). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином (а.с. 39, 44). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 197 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах і мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3) Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14.05.2012 року з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 22.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 17.09.2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25.07.2013 року позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно їх малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO] та призначено опікуном його бабу [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 06.11.2013 року стягнуто аліменти з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 100 грн. з кожного, починаючи з 20.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). У відповідності зі\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З копії свідоцтва про зміну імені, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтверження дошлюбного прізвища та копію свідоцтва про шлюб ()(а.с. 46-48) вбачається, що [PERSON], тобто позивач [PERSON], є матірю [PERSON], у звязку з чим має нести обовязок з утримання дитини. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За змістом ст. ст. 179-181 СК України\~аліменти на утримання неповнолітньої дитини сплачуються тому з батьків, з яким мешкає дитина, та який виконує обов'язки із утримування дитини і повинні використовуватися за цільовим призначенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 2\~ст. 188 СК України\~батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Оскільки судом встановлено, що неповнолітній\~[PERSON], [INFO], перебуває під опікою бабусі [PERSON] та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, а тому відпали законні підстави для примусового стягнення з матері на користь батька дитини аліментів на утримання сина, тому суд вважає за необхідне припинити їх стягнення з позивача на користь відповідача. Одночасно суд вважає занеобхідне роз'яснити наступне. У відповідності до вимог діючого законодавства позбавлення особи батьківських прав не звільняє останню від обов'язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України). Опікун, на користь якого стягуються аліменти на утримання дитини, у відповідності до ст. 192 СК України має право звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів. За змістом статей\~10,\~11,\~60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до статті 79 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані із здійсненням інших дій, необхідних для розгляду справи. Частина перша статті 84 ЦПК передбачає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Що стосується витрат на правову допомогу у сумі 150 грн., то суд відмовляє в стягненні вказаних судових витрат, оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують понесені витрати на правову допомогу у відповідності до вимог п. п. 47, 48\~ Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого\~ суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах". Витрати на правову допомогу повинні бути підтверджені документально. Наявність у матеріалах справи лише квитанції до прибуткового касового ордеру №133 від 10.08.2016 року (а.с. 11а), виданого адвокатом [PERSON], не дає підстав суду задовольнити вказану вимогу. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу не обґрунтовані, не доказані і не підлягають задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial