Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

в позові вказано, що з 2007 року по 2017 рік сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу [INFO] в сторін народився син [PERSON] . З вересня 2014 року сторони проживають окремо. 17/10/2019 позивач уклала шлюб з [PERSON] , син проживає з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому позивач просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 3500 гривень щомісячно. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, з підстав, що в ньому зазначені. Після оголошеної перерви в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення судового розгляду, в зв`язку з хворобою позивача, до матеріалів клопотання не долучено належних та допустимих доказів, щодо поважності причин неявки в судове засідання позивача та уповноваженого представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомлено, клопотань щодо реалізації прав не подано. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого позов визнано частково, в розмірі 1198 гривень, вказав, що немає матеріальної можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі, в нього на утриманні перебуває мати пенсіонер, яка хворіє та потребує догляду, відповідач не працевлаштований, в населеному пункті де він проживає відсутні робочі місця працівників за його кваліфікацією. Відповідно до ч.1 ст. 41 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Таким чином, клопотання про відкладення судового розгляду не обґрунтовано належними правовими підставами, оскільки учасників справи повідомлено про судовий розгляд у спосіб, що визначений законом, тому правові наслідки за їх відсутність в судовому засіданні процесуальним законом повністю покладено на сторін. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] зареєстровано сторін спору. 28/03/2017 рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сина [PERSON] [INFO] залишено на проживання з матір`ю. В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В п. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так само в п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже позивач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Оскільки позивач не надала суду доказів в обгрунтування заявленного розміру аліментів, нею не вчинено процесуальних дій, щодо встановлення розміру доходу відповідача, не обґрунтовано витрати на утримання дитини в заявленому розмірі, відповідачем визнано позовні вимоги, в частині стягнення мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину відповідного віку, тому стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок на користь держави. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial