Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Представник [PERSON]-[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ „Приватбанк" про стягнення на користь [PERSON] коштів в сумі 788045, 49 грн. та 49674, 02 доларів США, включаючи: · банківський вклад в сумі 32481, 96 грн. та відсотки по вкладу в сумі 711, 93 грн. за договором №SAMDN26000724217170 від 12.03.2012 р. (Вклад Копилка пенсіонерам); · банківський вклад в сумі 264875 грн. та відсотки по вкладу в сумі 10580, 48 грн. за договором №SAMDN25000712277140 від 11.10.2010 р. (Вклад Стандарт); · банківський вклад в сумі 295578, 85 грн. та відсотки по вкладу в сумі 126334, 27 грн. за договором №SAMDN25000738873007 від 29.10.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.); · банківський вклад в сумі 5060, 40 доларів США та відсотки по вкладу в сумі 1056, 39 доларів США згідно договору №SAMDN80000731909341 від 03.01.2013 р. (Вклад Універсальний); · банківський вклад в сумі 43427,68 доларів США та відсотки по вкладу в сумі 1056, 39 доларів США згідно договору №SAMDN25000731909379 від 03.01.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.); · 171184 грн. залишок коштів на рахунку [NUMBER]; компенсації завданої моральної шкоди в сумі 15 грн. При цьому, посилається на те, що між [PERSON] з однієї сторони та ПАТ КБ «Приватбанк» були укладені наступні договори банківського вкладу: - договір №SAMDN26000724217170 від 12.03.2012 р. (Вклад Копилка пенсіонерам); · договір №SAMDN25000712277140 від 11.10.2010 р. (Вклад Стандарт); · договірм №SAMDN25000738873007 від 29.10.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.); · договір №SAMDN80000731909341 від 03.01.2013 р. (Вклад Універсальний); · договір №SAMDN25000731909379 від 03.01.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.). Відповідно до умов договору №SAMDN26000724217170 від 12.03.2012 р. (Вклад Копилка пенсіонерам) позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 17500 грн. на строк 366 днів по 12 березня 2013 р. включно, з виплатою 17 % річних. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується квитанцією №7 від 12.03.2010 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 32481, 95 грн., з врахуванням поповнень, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Починаючи з 13.03.2013 р. розмір відсоткової ставки за банківським депозитом було змінено на 16 % річних. Відповідно до п.3 договору у випадку, якщо по закінченні строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим на строк, вказаний в заяві. Строк вкладу подовжується без заявки клієнта в банк. Тому, договір був подовжений до 12.03.2014 р. та до 12.03.2015 р. відповідно, оскільки заяву про відмову від подовження строку вкладу позивач не подавав. В порушення вказаних умов відповідач не сплатив відсотки по вкладу за квітень та травень місяць. Відповідно до умов договору №SAMDN25000712277140 від 11.10.2010 р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 234875 грн. на строк 12 місяців по 11 жовтня 2011 р. включно, із щомісячною виплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 16, 5 % річних. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується квитанцією №14 від 11.10.2010 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 264875 грн., з врахуванням поповнень, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Починаючи з 11.10.2013 р. розмір відсоткової ставки за банківським депозитом було змінено на 18 % річних. Відповідно до п.6 договору у випадку, якщо по завершенні строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається подовженим ще на один строк, вказаний в п.1 даного договору. Строк вкладу подовжується неодноразово без заяви клієнта в банк. Тому, договір банківського вкладу був подовжений до 11.10.2014 р., оскільки заяву про відмову від подовження строку вкладу позивач протягом строку дії договору не подавав. Відповідно п.3 договору банківського вкладу виплата відсотків здійснюється банком протягом строку, передбаченого періодом нарахування відсотків. Період нарахування відсотків по вкладу становить 1 місяць. В порушення вказаних умов відповідач не сплатив відсотки по вкладу за березень, квітень та травень місяць. Відповідно до п.7 договору сторони мають право достроково розірвати договір відповідно до законодавства України шляхом повідомлення іншої сторони за два банківських дня до дати розірвання. Відповідно до умов договору №SAMDN25000738873007 від 29.10.2013 р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 278450, 72 грн. на строк 366 днів, по 29 жовтня 2014 р. включно, із щомісячною виплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 18 % річних. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується платіжним дорученням №2905039404 від 29.10.2013 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 295578, 85 грн., з врахуванням нарахованих відсотків, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Відповідно до п.3 договору банківського вкладу нараховані відсотки по вкладу зараховуються на рахунок позивача [NUMBER] по закінченню кожного цілого місяця, що сплив з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступний за датою оформлення договору. В порушення умов договору відповідач не сплатив відсотки за користування коштами по вкладу за березень, квітень та травень місяць. Відповідно до п.9 договору позивач має право достроково розірвати депозитний договір шляхом повідомлення відповідача за два банківських дня до дати розірвання. Відповідно до умов договору №SAMDN80000731909341 від 03.01.2013 р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 448 доларів США на строк 366 днів, по 03 січня 2014 р. включно, із щомісячною виплатою відсотків із розрахунку 9, 5 % річних. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується квитанцією №13 від 31.12.2012 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 5060, 40 доларів США, з врахуванням нарахованих відсотків та поповнень, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Починаючи з 04.01.2014 р. розмір відсоткової ставки за банківським депозитом було змінено на 10, 5 % річних. Відповідно до п.6 договору у випадку, якщо по закінченні строку вкладу клієнт не заявив банку про бажання забрати власні кошти, вклад автоматично подовжується ще на один строк. Строк вкладу подовжується неодноразово без явки клієнта до банку. Договір банківського вкладу було подовжено до 03.01.2015 р., оскільки заяву про розірвання договору позивача не подавав. Відповідно п.3 договору банківського вкладу нараховані відсотки по вкладу зараховуються на рахунок позивача [NUMBER] по закінченню кожного цілого місяця, що сплив з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступний за датою оформлення договору. В порушення умов договору відповідач не сплатив відсотки за користування коштами по вкладу за березень та квітень місяць. Відповідно до п.9 договору сторони мають право достроково розірвати договір шляхом повідомлення іншої сторони за два банківських дня до дати розірвання. Відповідно до умов договору №SAMDN25000731909379 від 03.01.2013 р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 42700 доларів США на строк 366 днів, по 03 січня 2014 р. включно, із виплатою 10 % річних наприкінці строку. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується квитанцією №14 від 31.12.2012 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 43427, 62 доларів США, з врахуванням нарахованих відсотків, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Починаючи з 04.01.2014 р. розмір відсоткової ставки за банківським депозитом було змінено на 10, 5 % річних. Відповідно до п.7 договору подовження вкладу проводиться без оформлення додаткових угод до договору, тому строк дії договору було автоматично подовжено до 03 січня 2015 р. Відповідно до п.3 договору банківського вкладу нараховані відсотки зараховуються на рахунок позивача [NUMBER] по закінченню кожного цілого місяця, що сплив з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступний за датою оформлення договору. В порушення умов договору відповідач не сплатив відсотки за користування коштами по вкладу за березень та квітень місяць. Відповідно до п.9 договору сторони мають право достроково розірвати договір шляхом повідомлення іншої сторони за два банківських дня до дати розірвання. 19.03.2014 р. відповідачем в односторонньому порядку без попередження позивача, як вкладника, й на невизначений термін були заблоковані всі вищеперелічені депозитні рахунки, а також всі поточні та пенсійні карткові рахунки позивача, включаючи поточний картковий рахунок [NUMBER], на якому станом на 14.03.20014 р. залишок коштів складав 171184 грн., що підтверджується чеком №12731897650 від 31.05.2014 р. Право позивача розпоряджатися своїми коштами та заощадженнями, які зберігаються у ПАТ КБ «Приватбанк», було незаконно обмежено відповідачем без будь-яких законних підстав та обгрунтованих пояснень. Такими діями відповідач фактично позбавив позивача всіх засобів на прожиття. Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогою розблокувати банківські рахунки і пропонував відкрити нові рахунки у інших відділеннях ПАТ КБ «Приватбанк», проте завжди отримував відмову із посиланням на нібито технічні складності, пов'язані із тим, що рахунки обліковуються у відділеннях ПАТ КБ «Приватбанк», яке розташоване в Автономній Республіці Крим. Оскільки позивач залишився без жодних коштів на існування, це йому спричинило емоційний зрив та тяжкі моральні страждання, і він був вимушений покинути власне житло та переїхати жити до квартири своєї доньки у м. Київ. Дії відповідача грубо порушують права позивача як громадянина України та є незаконними. Станом на 31.05.2014 р. загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 790371, 67 грн. та 49674, 02 доларів США, включаючи: · банківський вклад в сумі 32481, 96 грн. та відсотки по вкладу в сумі 711, 93 грн. за договором №SAMDN26000724217170 від 12.03.2012 р. (Вклад Копилка пенсіонерам); · банківський вклад в сумі 264875 грн. та відсотки по вкладу в сумі 10580, 48 грн. за договором №SAMDN25000712277140 від 11.10.2010 р. (Вклад Стандарт); · банківський вклад в сумі 295578, 85 грн. та відсотки по вкладу в сумі 126334, 27 грн. за договором №SAMDN25000738873007 від 29.10.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.); · банківський вклад в сумі 5060, 40 доларів США та відсотки по вкладу в сумі 1056, 39 доларів США згідно договору №SAMDN80000731909341 від 03.01.2013 р. (Вклад Універсальний); · банківський вклад в сумі 43427,68 доларів США та відсотки по вкладу в сумі 1056, 39 доларів США згідно договору №SAMDN25000731909379 від 03.01.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.); · 171184 грн. залишок коштів на рахунку [NUMBER]. В ході розгляду справи представник позивача неодноразово уточнював позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь позивача: · банківський вклад в сумі 32481, 96 грн. та відсотки по вкладу в сумі 3275, 93 грн. за договором №SAMDN26000724217170 від 12.03.2012 р. (Вклад Копилка пенсіонерам); · банківський вклад в сумі 264875 грн. та відсотки по вкладу в сумі 17048, 52 грн. за договором №SAMDN25000712277140 від 11.10.2010 р. (Вклад Стандарт); · банківський вклад в сумі 295578, 85 грн. та відсотки по вкладу в сумі 19826, 08 грн. за договором №SAMDN25000738873007 від 29.10.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.); · банківський вклад в сумі 5060, 40 доларів США, що є еквівалентом 79794 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 30.12.2014 р., та відсотки по вкладу в сумі 196, 37 доларів США, що є еквівалентом 3096, 40 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 30.12.2014 р., згідно договору №SAMDN80000731909341 від 03.01.2013 р. (Вклад Універсальний); · банківський вклад в сумі 43427,68 доларів США, що є еквівалентом 684789, 38 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 30.12.2014 р., та відсотки по вкладу в сумі 1635, 90 доларів США, що є еквівалентом 25795, 69 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 30.12.2014 р., згідно договору №SAMDN25000731909379 від 03.01.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.); · 171184 грн. залишок коштів на рахунку [NUMBER]; компенсацію завданої моральної шкоди в сумі 115 грн. При цьому, мотивує свої вимоги тим, що відповідно до умов договору №SAMDN80000731909341 від 03.01.2013 р. (Вклад Універсальний); договору №SAMDN25000731909379 від 03.01.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.) вклади були розміщені у доларах США, тому і стягнення з відповідача заборгованості за такими договорами банківського вкладу повинно відбуватися в іноземній валюті, виходячи з діючого законодавства України та наданої відповідачу банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 р. та дозволу на право здійснювати банківські та валютні операції. Тому, вказані вклади мають бути повернуті у валюті, в якій вони були розміщені позивачем на вкладні рахунки. Станом на 30.12.2014 р. Національним банком України встановлено такий офіційний курс гривні до долара США: 100 доларів США=1576,8556 грн. Представники відповідача позов не визнали, пояснивши, що позивач в обгрунтування своїх позовних вимог посилається лише на довідку про рахунки, відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 14.03.2014 р., однак дана довідка не підтверджує факту знаходження спірної суми на день розгляду справи судом. Відокремлений підрозділ ПАТ КБ «Приватбанк» на території АРК та міста Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність після окупації АРК та міста Севастополя. З цих причин відповідач також не мав можливості здійснювати банківську діяльність на окупованій території. Зобов'язання за договорами депозитного вкладу, укладеними працівниками Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк», виконує автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників», яка придбала права (вимоги) по вкладам і здійснює компенсаційні виплати у порядку, встановленому статтями 7 та 9 Федерального Закону РФ від 2 квітня 2014 року №39-Ф3. В діях ПАТ КБ «Приватбанк» не було жодного порушення законодавства відносно позивача по справі, тому банк не заподіював моральну шкоду позивачу. Крім того, нічим не доведено нанесення моральної шкоди позивача у причинному зв'язку з діями чи бездіяльністю банку. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] з однієї сторони та ПАТ КБ «Приватбанк» були укладені наступні договори банківського вкладу: - договір №SAMDN26000724217170 від 12.03.2012 р. (Вклад Копилка пенсіонерам); · договір №SAMDN25000712277140 від 11.10.2010 р. (Вклад Стандарт); · договірм №SAMDN25000738873007 від 29.10.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.); · договір №SAMDN80000731909341 від 03.01.2013 р. (Вклад Універсальний); · договір №SAMDN25000731909379 від 03.01.2013 р. (Вклад Стандарт на 12 міс.). Відповідно до умов договору №SAMDN26000724217170 від 12.03.2012 р. (Вклад Копилка пенсіонерам) позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 17500 грн. на строк 366 днів по 12 березня 2013 р. включно, з виплатою 17 % річних. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується квитанцією №7 від 12.03.2010 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 32481, 95 грн., з врахуванням поповнень, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Починаючи з 13.03.2013 р. розмір відсоткової ставки за банківським депозитом було змінено на 16 % річних. Відповідно до п.3 договору у випадку, якщо по закінченні строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим на строк, вказаний в заяві. Строк вкладу подовжується без заявки клієнта в банк. Тому, договір був подовжений до 12.03.2014 р. та до 12.03.2015 р. відповідно, оскільки заяву про відмову від подовження строку вкладу позивач не подавав. В порушення вказаних умов відповідач не сплатив відсотки по вкладу за квітень та травень місяць. Відповідно до умов договору №SAMDN25000712277140 від 11.10.2010 р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 234875 грн. на строк 12 місяців по 11 жовтня 2011 р. включно, із щомісячною виплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 16, 5 % річних. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується квитанцією №14 від 11.10.2010 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 264875 грн., з врахуванням поповнень, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Починаючи з 11.10.2013 р. розмір відсоткової ставки за банківським депозитом було змінено на 18 % річних. Відповідно до п.6 договору у випадку, якщо по завершенні строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично вважається подовженим ще на один строк, вказаний в п.1 даного договору. Строк вкладу подовжується неодноразово без заяви клієнта в банк. Тому, договір банківського вкладу був подовжений до 11.10.2014 р., оскільки заяву про відмову від подовження строку вкладу позивач протягом строку дії договору не подавав. Відповідно п.3 договору банківського вкладу виплата відсотків здійснюється банком протягом строку, передбаченого періодом нарахування відсотків. Період нарахування відсотків по вкладу становить 1 місяць. В порушення вказаних умов відповідач не сплатив відсотки по вкладу за березень, квітень та травень місяць. Відповідно до п.7 договору сторони мають право достроково розірвати договір відповідно до законодавства України шляхом повідомлення іншої сторони за два банківських дня до дати розірвання. Відповідно до умов договору №SAMDN25000738873007 від 29.10.2013 р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 278450, 72 грн. на строк 366 днів, по 29 жовтня 2014 р. включно, із щомісячною виплатою відсотків за користування коштами із розрахунку 18 % річних. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується платіжним дорученням №2905039404 від 29.10.2013 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 295578, 85 грн., з врахуванням нарахованих відсотків, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Відповідно до п.3 договору банківського вкладу нараховані відсотки по вкладу зараховуються на рахунок позивача [NUMBER] по закінченню кожного цілого місяця, що сплив з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступний за датою оформлення договору. В порушення умов договору відповідач не сплатив відсотки за користування коштами по вкладу за березень, квітень та травень місяць. Відповідно до п.9 договору позивач має право достроково розірвати депозитний договір шляхом повідомлення відповідача за два банківських дня до дати розірвання. Відповідно до умов договору №SAMDN80000731909341 від 03.01.2013 р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 448 доларів США на строк 366 днів, по 03 січня 2014 р. включно, із щомісячною виплатою відсотків із розрахунку 9, 5 % річних. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується квитанцією №13 від 31.12.2012 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 5060, 40 доларів США, з врахуванням нарахованих відсотків та поповнень, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Починаючи з 04.01.2014 р. розмір відсоткової ставки за банківським депозитом було змінено на 10, 5 % річних. Відповідно до п.6 договору у випадку, якщо по закінченні строку вкладу клієнт не заявив банку про бажання забрати власні кошти, вклад автоматично подовжується ще на один строк. Строк вкладу подовжується неодноразово без явки клієнта до банку. Договір банківського вкладу було подовжено до 03.01.2015 р., оскільки заяву про розірвання договору позивача не подавав. Відповідно п.3 договору банківського вкладу нараховані відсотки по вкладу зараховуються на рахунок позивача [NUMBER] по закінченню кожного цілого місяця, що сплив з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступний за датою оформлення договору. В порушення умов договору відповідач не сплатив відсотки за користування коштами по вкладу за березень та квітень місяць. Відповідно до п.9 договору сторони мають право достроково розірвати договір шляхом повідомлення іншої сторони за два банківських дня до дати розірвання. Відповідно до умов договору №SAMDN25000731909379 від 03.01.2013 р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 42700 доларів США на строк 366 днів, по 03 січня 2014 р. включно, із виплатою 10 % річних наприкінці строку. Внесення суми банківського вкладу на депозитний рахунок у повному обсязі підтверджується квитанцією №14 від 31.12.2012 р. Станом на 14.03.2014 р. сума коштів на депозитному рахунку становить 43427, 62 доларів США, з врахуванням нарахованих відсотків, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» №1302786 від 14.03.2014 р. Починаючи з 04.01.2014 р. розмір відсоткової ставки за банківським депозитом було змінено на 10, 5 % річних. Відповідно до п.7 договору подовження вкладу проводиться без оформлення додаткових угод до договору, тому строк дії договору було автоматично подовжено до 03 січня 2015 р. Відповідно до п.3 договору банківського вкладу нараховані відсотки зараховуються на рахунок позивача [NUMBER] по закінченню кожного цілого місяця, що сплив з моменту укладення договору, в перший робочий день, наступний за датою оформлення договору. В порушення умов договору відповідач не сплатив відсотки за користування коштами по вкладу за березень та квітень місяць. Відповідно до п.9 договору сторони мають право достроково розірвати договір шляхом повідомлення іншої сторони за два банківських дня до дати розірвання. 19.03.2014 р. відповідачем в односторонньому порядку без попередження позивача, як вкладника, й на невизначений термін були заблоковані всі вищеперелічені депозитні рахунки, а також всі поточні та пенсійні карткові рахунки позивача, включаючи поточний картковий рахунок [NUMBER], на якому станом на 14.03.20014 р. залишок коштів складав 171184 грн., що підтверджується чеком №12731897650 від 31.05.2014 р. (а.с.25-46). [PERSON] подала 12.05.2014р. заяву ПАТ комерційний банк «Приватбанк» про розірвання депозитних договорів та перерахування сум всіх вкладів за депозитними договорами та нарахованих на них відсотків за весь час користування коштами на її картковий рахунок [NUMBER], що з боку відповідача по справі було залишено без реагування, суми всіх вкладів за депозитними договорами та нарахованих на них відсотків за весь час користування коштами на суми вкладу повернуті не були (а.с.47-49). Згідно ст. 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно ст. 47 даного Закону депозитні операції є банківськими операціями. В силу вимог ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За змістом ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Частиною 1 статті 1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). У відповідності до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Згідно ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди по всіх істотних умовах договору. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Зі змісту договорів, укладених між сторонами по справі, вбачається, що в них встановлені всі істотні умови для таких видів договорів, відповідно до вимог чинного законодавства та інших нормативно-правових актів. Укладаючи договори, сторони дійшли згоди щодо укладання договорів на зазначених у них умовах, а відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено , що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом з тим, згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Так, за умовами договорів сторони мають право на розірвання договорів, письмово попередивши про це другу сторону. Судом достовірно встановлено, що 12.05.2014 року позивачем на адресу відповідача було надіслано заяву про розірвання депозитних договорів та повернення сум всіх вкладів з нарахованими відсотками, яка відповідачем по справі була отримана 21.05.2014 р. На вимогу вкладника виплатити грошові кошти банк свої зобов'язання за договорами не виконав та не повернув позивачу суми депозитів, відсотки за період дії договорів, тому суд приходить до висновку, що з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь [PERSON] за вищевказаними договорами необхідно стягнути суми депозитів та невиплачені відсотки. Суд критично відноситься до тверджень представника відповідача про недоведеність внесення стягуваних сум на депозитні рахунки і наявність коштів на таких рахунках. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини-якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст. 219, ч.1 ст. 220, ч.1 ст. 224, ч.2 ст. 1059 тощо) та оспорювані-якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст. 222, ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Сторона відповідача під час вирішення цієї справи не заявляла ні про нікчемність, ні про недійсність договорів банківського вкладу, укладених між сторонами. Більше того, відповідач 14.03.2014 р. видав довідку за №1302786 про наявність у [PERSON] рахунків з залишками коштів на них, у тому числі у доларах США (а.с.24). [PERSON] є клієнтом ПАТ комерційний банк «Приватбанк», яка укладала з Філією «Кримське регіональне управління Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» договори, надавши банку свої грошові кошти, які були розміщені на депозитних рахунках. Отже у даних правовідносинах є відповідальність саме ПАТ комерційний банк «Приватбанк» за фінансові дії та операції, які банк вчиняє в сфері банківської діяльності, акумулюючи грошові кошти клієнтів та розпоряджаючись ними на свій розсуд. Тому, посилання представника відповідача на винні дії інших осіб у зв'язку з тимчасовою окупацією Автономної республіки Крим, що унеможливлює доступ до майна банку та договорів, укладених відділеннями банку з фізичними та юридичними особами в АР Крим, не знімає обов'язку банку щодо виконання своїх зобов'язань по укладеним договорам з його клієнтами, в тому числі й з позивачем по справі. ПАТ комерційний банк «Приватбанк» не зупиняв свою банківську діяльність і продовжує й зараз свою банківську діяльність, маючи на те відповідні грошові кошти, а тому може відповідати по своїх зобов'язаннях, що стосується і повернення грошових коштів, належних до виплати [PERSON], які тимчасово були розміщені на рахунках банку, з відповідними відсотками. Банк не позбавлений права захищати свої порушені права, пов'язані з тимчасовою окупацією Автономної республіки Крим, всіма доступними засобами, що в ніякому разі не знімає його обов'язок виплатити грошові кошти позивачу по справі, в даному випадку, коли вирішення спору перебуває в судовому порядку і є вина відповідача у невиконанні договірних відносин з [PERSON] Представник позивача пояснював в судовому засіданні, що [PERSON] не отримувала грошові кошти за договорами банківського вкладу через фонд захисту вкладників Російської Федерації і туди не зверталась, й доказів отримання таких коштів позивачем по справі не представлено з боку відповідача й вони в матеріалах справи також відсутні. Позивач по справі в силу діючого законодавства України та виходячи із умов договорів депозитного вкладу, укладених між сторонами по справі, не зобов'язана звертатись з вимогами про повернення грошових коштів до державних чи недержавних установ Російської Федерації, використовуючи свої права громадянки України (а.с.121-145). Згідно ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ч.2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч.1 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача сум неповернутих вкладів обгрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. Згідно ст.ст. 625, 631, 1058, 1061 ЦК України підлягають задоволенню і вимоги про стягнення сум невиплачених процентів за договорами. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини випливають із встановлених обставин. Виходячи з вищевказаного, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] грошових коштів за договорами банківського вкладу. Згідно ст.611 ЦК України встановлено що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення умов договорів, що були укладені між сторонами, встановлені цими договорами та нормами цивільного законодавства, які регламентують банківську діяльність. Умови договорів та вказані норми закону не передбачають відшкодування моральної шкоди у правовідносинах, що виникли між сторонами. Крім того, з боку позивача по справі залишилось недоведеним заподіяння їй моральної шкоди відповідачем по справі. Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] позивача щодо стягнення моральної шкоди не мають законних підстав для їх задоволення. В силу ст.88 ЦПК України на користь держави з відповідача по справі підлягають стягненню витрати по справі, понесені судом, в розмірі 3654 грн. відповідно до Закону України «Про судовий збір», бо позивач по закону при подачі позову до суду була звільнена від сплати судового збору. Так, пунктом 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Таким чином, спори щодо повернення депозиту є спорами про захист прав споживачів, адже, з таким позовом звертається фізична особа споживач у розумінні ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі викладеного,

Outcome: partial