Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються із відповідача [PERSON] на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 25 серпня 2009 року. Зокрема, [PERSON] просить їх збільшити, врахувавши її матеріальний стан, який змінився після прийняття вказаного судового рішення. Просить стягувати із відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до досягнення дітьми повноліття у розмірі 1600 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі із мотивів, викладених у позові, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позову не визнав із мотивів, викладених у його письмових запереченнях на позов. Просить суд стягувати із нього в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 500 грн., тобто той розмір аліментів, який вже визначено судовим рішенням. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 25 серпня 2009 року із [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 16 вересня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 112. Зі змісту рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 червня 2013 року випливає, що відповідача позбавлено батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей. Відповідно до довідки Ласковецької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області від 10 вересня 2014 року позивач [PERSON] разом із неповнолітніми дітьми проживає у с.Ласківці Теребовлянського району. Позивач у суді пояснила, що на підставі судового рішення їй відповідачем сплачуються аліменти у розмірі 500 грн., який є недостатнім для повноцінного розвитку та належного виховання дітей. Крім того, пояснила, що вона, хоч і працює, однак одержує невеликий дохід. Відповідач 25 травня 2013 року зареєстрував шлюб із [PERSON], від якого у нього народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] не працює, однак має нерегулярні доходи від виконання будівельних робіт, про що він ствердив у судовому засіданні. Судом встановлено, що стан здоров»я сторін із часу винесення судом рішення 25 серпня 2009 року не змінився. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. Частиною другою ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік", випливає, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає 1286 грн. , 30 відсотків від цієї суми становитиме 385.80 грн. За таких обставин, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який періодично працює та має доходи, збільшення розміру матеріальних витрат для забезпечення повноцінного розвитку дітей і те, що визначений вказаним Законом прожитковий мінімум дитині повинні забезпечити обоє батьків у рівних частинах, суд вважає, позов слід задовольнити частково, присудивши відповідачу [PERSON] сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі, наближеному до долі з кожного з батьків для утримання дитини, тобто 800 грн. на двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Outcome: partial