Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду 10.04.2014 року і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій одиниці в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття або зміни матеріального положення сторін. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.01.2008 року, який було зареєстровано Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, актовий запис № 6. В період шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. З червня 2012 року відповідач з сім'єю не проживає, проживає окремо, син проживає разом нею і знаходиться на її утриманні, їй самостійно важко матеріально забезпечувати сина, тому вимушена була звернутись до суду. Просить стягнути аліменти на утримання сина. /а.с.1/. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та пояснила, що з відповідачем не проживає разом з червня 2012 року. До березня 2014 року вона отримувала від відповідача матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 400-500 гривень, відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий дохід, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на своєму утриманні не має, тому наполягає на стягненні аліментів на утримання їх спільної дитини у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідач проти задоволення позову в повному обсязі не заперечує, з дружиною не проживає більше року, в наступний час в нього фактично утворилась сім'я, проте шлюбні відносини з [PERSON] офіційно ще неоформлені. Разом з цією жінкою він проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з ними проживає дитина [PERSON] Він офіційно не працевлаштований, має нерегулярний мінливий дохід, заробляє випадковими заробітками, отримуючи щомісячно 1200-1300 гривень на картковий рахунок. Будь-якого іншого доходу немає. З 2012 року надає позивачу посильну матеріальну допомогу щомісячно по 500 гривень, крім цього, допомагає одягати сина, витрачає кошти на придбання ліків для дитини. Заявлений розмір аліментів в 1000 гривень для нього дуже великий. Представник відповідача в судовому засіданні також заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, відповідач має надавати матеріальну допомогу, проте в меншому обсязі. З того часу, як сторони спільно не проживають, відповідач надає добровільну матеріальну допомогу на утримання сина, придбає одяг, ліки. Просить зменшити розмір аліментів, врахувати, що періодично син знаходиться з батьком, в цей час відповідач також витрачає кошти на його утримання. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.01.2008 року, шлюб було зареєстровано Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, актовий запис № 6 /а.с.5/. В період шлюбу народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.07.2008 року. В свідоцтві в графі «батьки» батьком зазначений відповідач /а.с.4/. Позивач, на утримання якої знаходиться неповнолітня дитина, проживає разом з сином за адресою: [ADDRESS]. Також разом з позивачем проживає її мати [PERSON] та бабуся [PERSON]. /а.с.18, 21/ Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Позивач [PERSON] в наступний час працює в ПАТ «ОП «Шахта «Жданівська», отримує заробітну платню у розмірі 1588.83 гривень /а.с.20/. Мати позивача [PERSON], що проживає разом з останньою також працює в ПАТ «ОП «Шахта «Жданівська», отримує заробітну платню у розмірі 1331.96 гривень /а.с.19/. Інших доходів сім'я позивача не отримує. Зазначений факт визнаний сторонами, тому у відповідності вимог ст. 61 ЦПК України не потребує доведенню. Відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, отримує мінливий дохід у розмірі 1200-1300 гривень щомісячно, що підтверджує картковий рахунок відповідача /а.с.29-30/. За поясненнями відповідача проживає за адресою: [ADDRESS], - разом з [PERSON]. Надана стороною відповідача довідка ОСББ «Гвардійська» від 28.04.2014 року, не підтверджує факту проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], - тому не приймається судом як належний доказ по праві /а.с.27/. Стороною відповідача надані квитанції про поштові переведення грошової допомоги протягом 2012-2013 років /а.с.25-26/, проте позивачем не ставиться питання про стягнення аліментів за попередні роки. Зазначений доказ суд не приймає до уваги при постановленні рішення. Будь-яких документів, які б підтверджували перебування на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків, - останнім судові не надано. Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При цьому в ч. 4 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV «Про виконавче провадження» зазначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, на обліку в лікувальних закладах не перебуває, група інвалідності останньому не встановлена, ніяких офіційних доходів не отримує, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків і обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів у відповідача немає і, отже, він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Грошова сума, що буде стягуватися як аліменти повинна скласти 800 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття або зміни матеріального положення сторін, що складає 65% від отриманого заробітку відповідача. Крім цього, з відповідача в силу ст.88 ЦПК України підлягає до стягнення сума судового збору на користь держави.

Outcome: partial