Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач - Русько-Лозівська сільська Рада Дергачівського району Харківської області - звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не вперше поширив недостовірну інформацію стосовно сільського голови [PERSON], його заступника [PERSON], депутатів, тобто взагалі стосовно Русько-Лозівської сільської Ради Дергачівського району Харківської області. Так, 30.07. 2014 року [PERSON] у своїй заяві, яка була направлена на адресу голови Дергачівської районної державної адміністрації [PERSON], (зареєстрована 30.07.2014 р. за № 339) зазначив дослівно наступне: 1.«...Дошло до абсурда, [PERSON] 1959 г.р. прописан в [ADDRESS], на земельном участке имеется дом, который ему остался в наследство, [PERSON] отправляет [PERSON] в психбольницу, и дает другим людям ( бывшая зав. клубом с. Русская Лозовая [PERSON]) решение на приватизацию этого земельного участка, и это не единичный случай...». 2. « ...Умерла [PERSON], проживавшая по [ADDRESS], у нее был земельный участок в селе Русская Лозовая по [ADDRESS], на котором расположен гараж, по решению суда участок и гараж принадлежали [PERSON] пока сын изготавливал документы для вступления в наследство, участок выделили [PERSON]-дочери зам. сельского головы [PERSON] ...». 3.«...[PERSON] с [PERSON] погрязли в судах и разборках…,гонениях на церковь...». 4.«... Бесхозяйственность и улучшение благосостояния сельского головы привели к тому, что село осталось без сберкассы. При активном участии [PERSON] было продано здание, в котором была расположена сберкасса по ул. Советская № 1, хотя сельский совет много лет арендовал здание, проводки, газификацию, вкладывал средства в ремонт здания, построил тамбур и котельную. Сельский совет имел первоочередное право на покупку зтого здания, но сельскому голове не нужны его жители и пенсионеры...» 5.« ...Неоднократные обращения к руководству Дергачевского района и Харьковской области не дали никакого результата, т.к. все коррумпированные...» Вказана відповідачем інформація є недостовірною з огляду на наступне. По-перше, [PERSON] жилий будинок в [ADDRESS], ніколи не належав, в психіатричну лікарню його [PERSON] не відправляв. Крім того, земельну ділянку по [ADDRESS] особисто [PERSON] та сільська рада VI скликання не надавали в приватну власність гр. [PERSON] По-друге, земельна ділянка в [ADDRESS] ніколи [PERSON] не належала. По-третє, не зрозуміло, про які переслідування церкви йдеться у заяві. По-четверте, ощадкаса постійно ( з моменту її відкриття в селі) працювала і працює в орендованому Ощадбанком приміщенні в [ADDRESS], приміщення належить приватній особі з 1994 р.- повернуто сім»ї репресованого, було в аренді під бібліотекою, але з 2012 р. бібліотека переміщена в нове приміщення, яке є власністю громади. По-п»яте, невідомо з яких міркувань відповідач звинувачує всю владу Дергачівського району та Харківської області в корупції. Наклепи з боку [PERSON] мають місце на протязі тривалого часу. Його діяльність розглядалась як на депутатській комісії з питань регламенту, депутатської діяльності, етики і законності сільської ради, так і на пленарному засіданні XXXI сесії сільської ради- рішення № 5 від 14.03.2014 р., яким визнано, що всі звернення [PERSON]мають наклепницький характер, ґрунтуються на особистих мотивах,ніякими документами не підтверджені, дискредитують більшість депутатів та своїми діями наносять велику шкоду сільській громаді. З огляду на вищевикладене інформація, що була поширена відповідачем, абсолютно не відповідає дійсності. Більш того, поширена відповідачем негативна недостовірна інформація порушує особисті немайнові права працівників позивача (сільської ради), зокрема, ганьбить їх честь, гідність, а також завдає шкоди їх діловій репутації. Враховуючи, що негативна інформація щодо позивача, висловлена відповідачем, має характер наклепу (тобто поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), то така інформація не є оціночним судженням, а отже, підлягає спростуванню. Вищевказана інформація порушує особисті немайнові права позивача, що виражається у негативному упередженому ставленні до нього з боку осіб, які отримали лист-звернення відповідача. Крім того, подібними діями відповідач охарактеризував працівників позивача (сільської ради), як злочинців, як осіб, що з легкістю порушують закон, як осіб, які не мають високих моральних цінностей. Така необгрунтована характеристика пригнічує честь та гідність всіх працівників сільської ради ( позивача). Пригнічення немайнових прав, відносно яких Конституцією України передбачено обов'язок ставитись з повагою, обґрунтовується тим, що жодній нормальній цивілізованій людині неприємно чути (дізнаватись) про себе безпідставні звинувачення у вчиненні злочинних діянь та інших ганебних вчинків з точки зору моралі. У зв'язку з неправомірним поширенням відповідачем широкому колу осіб недостовірної негативної інформації відносно позивача працівники останнього знаходяться у стані постійного нервового напруження та стресу, в результаті чого у них різко знизилась працездатність, що, в свою чергу, негативно впливає на виконання їх трудових (посадових) обов'язків та на повагу державних органів до них. Таким чином, позивач має намір спростувати недостовірну інформацію, неправомірно поширену відповідачем. Просить визнати недостовірною інформацію поширену [PERSON] в заяві від 30.07.2014 р., реєстраційний індекс Кол-339, на ім»я голови Дергачівської районної державної адміністрації [PERSON], в частині зазначення даних в заяві про: -постановлення рішення сесії про приватизацію [PERSON] земельної ділянки, яка знаходилась в користуванні [PERSON] ; -постановлення рішення сесії про виділення земельної ділянки [PERSON]; -переслідування сільським головою [PERSON], заступником сільського голови [PERSON] церкви; -корумпованість сільської Ради. Також просить зобов»язати [PERSON] не пізніше наступного дня від дня набрання рішення у даній справі законної сили спростувати інформацію, зазначену вище, шляхом направлення відповідного листа на ім»я голови Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про спростування інформації, визнаної недостовірною, а також направлення копії листа Русько-Лозівській сільській Раді Дергачівського району Харківської області , а також у відшкодування моральної шкоди стягнути 6000,00 грн., а також судові витрати. В судовому засідання представник позивача - сільський голова-[PERSON]. позов підтримав в повному обсязі. Пояснив, що в заяві від 30.07.2014 р. відповідач поширив недостовірну інформацію не тільки відносно нього та його заступника, хоча вони безпосередньо є представниками сільської Ради, а й відносно інших депутатів сільської Ради, поскільки рішення сесії , про які зазначає відповідач, сесією не приймались. В своїй заяві [PERSON] ганьбить взагалі сільську Раду. Представник відповідача - [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що [PERSON] є депутатом Русько-Лозівської сільської Ради Дергачівського району Харківської обл. Він має право звернутись з будь-яким листом, запитом, в тому числі на ім»я голови Дергачівської районної державної адміністрації. Будь-яка недостовірна інформація в вищевказаній заяві відповідача стосовно сільської Ради не значиться. Підстав для стягнення моральної шкоди немає внаслідок недоведеності позовних вимог. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку про наступне. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань - ст.34. Разом з тим, відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Згідно зі ст.1 ЗУ «Про інформацію» інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Відповідно до ст.5 ЗУ «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: • гарантованість права на інформацію; • відкритість, доступність інформації та свобода її обміну; • об'єктивність, вірогідність інформації; • повнота і точність інформації; • законність одержання, використання, поширення та зберігання інформації. Ст.27 вищевказаного Закону України передбачено, що за поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи, винна особа, яка поширювала таку інформацію, несе цивільно-правову відповідальність. При цьому ст.27 ЗУ «Про інформацію» визначено, що до відповідальності також притягається особа, яка надала інформацію, що не відповідає дійсності (недостовірну інформацію). Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). За ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Судом встановлено, що в своїй заяві від 30.07.2014 р. відповідач поширив недостовірну інформацію стосовно сільського голови Русько-Лозівської сільської Ради Дергачівського району Харківської обл. [PERSON], заступника голови [PERSON], які є, відповідно, представниками сільської Ради, взагалі інформацію стосовно сільської Ради, поскільки йдеться про винесення рішень сесії сільської Ради, які приймаються не особисто головою чи заступником, а депутатами сільської Ради. Так, встановлено, що Русько-Лозівська сільська Рада Дергачівського району Харківської обл. 6 скликання будь-які рішення про передачу земельних ділянок [PERSON], [PERSON] не приймала. Представником відповідача не доведено, що інформація, викладена відповідачем в заяві від 30.07.2014р., про переслідування сільською Радою церкви, корумпованість сільської Ради є достовірною, а отже, дана інформація є недостовірною, тому підлягає спростування у встановлений законом спосіб. Відповідно до п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р.«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», розглядаючи справи за позовами органів державної влади та місцевого самоврядування, суди мають враховувати положення частини другої статті 49 Закону України "Про інформацію", згідно з якою органи державної влади, органи місцевого самоврядування як позивачі у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати по суду лише спростування недостовірної інформації та не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Проте це не позбавляє посадову особу органу державної влади чи органу місцевого самоврядування права на захист честі, гідності та ділової репутації у суді, у зв»язку з чим позов в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню підлягає . Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial