Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в обґрунтування якого вказав, що 09.02.2012 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] був укладений договір № 07-004169-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки Visa, за умовами п. 2.1.1. якого Банк відкриває держателю картковий рахунок № 26258507942301 в гривнях та випускає кредитну картку типу Visa Classiс, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням пластикової картки, її реквізитів чи без використання картки. Відповідно до п. 2.1.2. Договору, Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Згідно п. 2.1.3. Договору позичальнику був відкритий кредитний ліміт в сумі 19000,00 грн. Банк протягом всього строку дії кредитного договору належним чином виконував взяті на себе зобовязання щодо надання кредитних коштів позичальнику. В свою чергу позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, допускає порушення зобовязань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, в результаті чого станом на 12.01.2017 р. виникла заборгованість в сумі 100053,74 грн, що складається з: 40437,27 грн. - заборгованість за кредитом; 23534,11 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 1262,20 грн. заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (пере ліміт); 5713,84 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 29106,32 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить додатково стягнути з відповідача витрати, понесені у звязку з розміщенням оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача у розмірі 420,00 грн.(а.с.67-68, 71-72.) Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області. Причини неявки суду не повідомив (а.с. 77-78). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимогст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно дост.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 2.1.2. Договору, Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. Згідно п. 2.1.3. Договору позичальнику був відкритий кредитний ліміт в сумі 19000,00 грн. Банк протягом всього строку дії кредитного договору належним чином виконував взяті на себе зобовязання щодо надання кредитних коштів позичальнику. В свою чергу позичальник зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, допускає порушення зобовязань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, в результаті чого станом на 12.01.2017 р. виникла заборгованість в сумі 100053,74 грн, що складається з: 40437,27 грн. - заборгованість за кредитом; 23534,11 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 1262,20 грн. заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт); 5713,84 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 29106,32 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти),визначені на розсуд сторін і погоджені ними,та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до п.5.1. кредитного договору за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки, розрахунок в торгівельно-сервісній мережі тощо. Згідно з п.6.2 кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобовязаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами. Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строкта в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається зі змісту п.5.6 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання держателем своїх боргових зобовязань за цим договором. При цьому виконання боргових зобовязань повинно бути проведено протягом 30 календарних днів з дня надіслання банком відповідної вимоги. Відповідачу були направлені повідомлення-вимоги № 10/3350/2 від 21.10.2013 р., № 10/3931/3 від 16.12.2013 р., в яких ПАТ "ЕНЕРГОБАНК" вимагав від нього негайно сплатити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, в яку входить: 40437,27 грн. - заборгованість за кредитом; 29106,32 грн. - заборгованість за нарахованими процентами., а всього 69543,59 грн. - є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований. В частині стягнення з відповідача штрафних санкцій: 23534,11 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 1262,20 грн. заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт); 5713,84 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа), суд дійшов наступного. Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання. Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені). Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області. Як вбачається зі справи, відповідач [PERSON] зареєстрований у м.Луганськ, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань. Крім того, комерційним банкам Національним Банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу. З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 12.01.2017 року вбачається, що позивачем нараховано відповідачу: 23534,11 грн. заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості, з якої: 19931,40 грн. нараховано з 27.02.2015 р., яка стягненню з відповідача не підлягає, оскільки з 14.04.2014 р. забороняється нарахування штрафів. До 14.04.2014 р. нараховано 5903,34 грн., з якої 2300,63 грн. відповідачем було погашено. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 3602,71 грн. заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості. Також позивачем нараховано відповідачу 1262,20 грн. заборгованості за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт), яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки її нараховано до 14.04.2014 р. Згідно вказаного розрахунку позивачем було нараховано відповідачу 5713,84 грн. заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа), з якої: 4950,00 грн. нараховано за період з 01.04.2014 р. по 30.04.2014 р., яка стягненню з відповідача не підлягає, оскільки з 14.04.2014 р. забороняється нарахування штрафів. До 14.04.2014 р. нараховано 1250,00 грн., з якої 486,16 грн. відповідачем було погашено. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 763,84 грн. заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа). За таких обставин, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволеню. Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного. Відповідно довимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при подачі позову була сплачена сума судового збору у розмірі 1600,00 грн, а також 420,00 грн. за публікацію оголошення в газеті «Урядовий курєр», що разом складає 2020,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені на 75,13 %, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1517,63 грн. (2020,00грн.*75,13%/100=1517,63 грн.). На підставі викладеного, ст. 509, 549, 610-612, 625, 628, 638, 1049, ЦК України,

Outcome: partial