Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

В квітні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно із дня звернення до суду до досягнення повноліття дитиною. В позовній заяві зазначала, що перебувала в фактичних шлюбних стосунках із відповідачем, мають зазначену позовом неповнолітню дитину, щодо якої відповідач визнав своє батьківство в добровільному порядку, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 жовтня 2010 року. Дитина проживає з позивачем, фактично перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте фінансову допомогу на утримання сина не надає жодної, участі в утриманні дитини відповідач не бере, домовленості щодо способу виконання ним своїх обов'язків не досягнуто. Відповідач повинен надавати кошти на утримання сина враховуючи реальні витрати, в тому числі на його навчання, фізичний, моральний та духовний розвиток. Отриманого нею доходу недостатньо для самостійного утримання дитни. Відповідач отримує нестабільний дохід, інших утриманців та стягнень за виконавчими документами не має. Письмових заперечень відповідача суду не надано. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в повному обсязі. Додатково позивачка пояснила, що проживає із двома малолітніми дітьми. На даний час вона не працює в ТзОВ "Експансія" на посаді касира торговельного залу, оскільки з 09 березня 2016 року перебуває лікарняному по вагітності і пологах, який ще неоплачений, не має інших джерел існування, матеріальне становище дитини скрутне. Відповідач ухиляється від утримання дитини із часу припинення сімейних стосунків, є працездатним за станом здоров'я і віком, інших утриманців або стягнень за виконавчими листами, прибутки відповідача, та інші поважні причини, які перешкоджали б йому забезпечити сплату аліментів у вказаній сумі, їй невідомі. Відсутні відомості, чи працює відповідач. Просить задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів в повному обсязі. Відповідач та в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Відповідач пояснив, що не погоджуються із вимогами в частині розміру щомісячних аліментів, вказуючи на реальну можливість сплати відповідачем аліментів в твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно. Таку свою позицію обґрунтовує тим, що на даний час проживає з батьком, який перебуває на його утриманні. Має намір на офіційне працевлаштування, підробляє і має заробітну платню в розмірі 1 600 грн. В решті доводи позовної заяви та пояснення позивачки відповідач не заперечує. У разі повного задоволення позовних вимог буде приймати міри до забезпечення сплати аліментів. Оцінюючи пояснення, досліджені надані в справі докази, в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували в фактичних шлюбних стосунках із відповідачем, мають зазначену позовом неповнолітню дитину, щодо якої відповідач визнав своє батьківство в добровільному порядку, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21 жовтня 2010 року. Син проживає з матір'ю, знаходиться на повному її утриманні та в скрутному матеріальному становищі внаслідок мінімальних прибутків позивачки. На утримання дитини відповідач, в порушення положень ст. 180 СК України, не надає достатню матеріальну допомогу в добровільному порядку. У відповідності до положень ст.ст. 181 ч. 3, 184 СК України, позивачкою правомірно заявлений позов про стягнення коштів на утримання дитини за рішенням суду у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач є працездатним по віку і стану здоров'я, відомості про офіційне працевлаштування та прибутки відповідача не встановлені, відсутні відомості про інших утриманців, борги чи стягнення по виконавчих листах або інші поважні причини, які унеможливлюють забезпечення відповідачем сплати аліментів на утримання сина. Враховуючи встановлені судом обставини, тяжкий матеріальний стан і потреби дитини в зв'язку з її зростанням, відповідно до положень ст.182 СК України, на підставі досліджених судом доказів, сімейного і матеріального стану дитини, стягувача аліментів, яка немає інших доходів, та платника аліментів, який зможе забезпечити стабільний дохід, суд прийшов до висновку, що із задоволенням позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі по 1000 грн. щомісячно не будуть порушені права та інтереси сторін. Такий розмір стягнення вважається обґрунтованим, відповідно до встановлених обставин і чинного законодавства. При цьому, суд враховує також відсутність доказів щодо прибутків і поважних причин та обставин, які б перешкоджали відповідачу забезпечити належні доходи для своєчасної сплати аліментів у вищенаведеному розмірі щомісячно з моменту звернення до суду до досягнення повноліття сином. Дану суму суд вважає розумною та достатньою за даних умов, для забезпечення потреб дитини і з урахуванням можливостей відповідача. Вимога позивача в частині застосування мінімального розміру аліментів, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в силу положень ст. 182 СК України не поширюється на стягнуті в твердій грошовій сумі аліменти. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.180,181,182,184,191 СК України,

Outcome: partial