Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

В березні 2018 року позивач звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилалася на те, що вона є користувачем квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У цій квартирі вона зареєстрована та фактично проживає з 19 червня 1996 року. На підставі ордеру № 1797 від 06 жовтня 1987 р. цю квартиру одержала її мати - [PERSON], і вона була основним наймачем квартири. Після її смерті на підставі рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради № 75 від 21 лютого 2017 р. основним наймачем квартири став її батько - [PERSON]. [INFO] її батько [PERSON] помер. За життя ані її мати, ані її батько не зареєстрували право власності на квартиру (не приватизували її), а тому вона є користувачем квартири. В даній квартирі також зареєстрована відповідач [PERSON], яка є її сестрою та в квартирі не проживає з 1995 року, її речей в квартирі немає. Просила суд: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] та зняти її з реєстрації місця проживання. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні з наведених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв'язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 1797 серія 01 від 06.10.1987 року, [PERSON] на склад сім'ї з чотирьох чоловік ([PERSON] - основний квартиронаймач, [PERSON] - чоловік, [PERSON]- донька, [PERSON] - донька) отримала в користування квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Рішенням Індустріальної районної у місті Дніпрі ради № 75 від 21.02.2017 року основним наймачем квартири за адресою: [ADDRESS], став [PERSON], у зв'язку зі смертю головного квартиронаймача - [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.06.2017 року, виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10). Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14325 від 15 грудня 2017 року, за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Відповідно до актів про не проживання за місцем прописки від 19 квітня 2017 р., 25 липня 2017 р. та 30 жовтня 2017 р., складених комісією з мешканців будинку № 4 - [PERSON] (кв. № 155), [PERSON] (кв. № 160) та [PERSON] (кв. № 160), завірених виконавчим директором КП ЖРЕП Індустріального району, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з липня 1995 року та її власні речі у квартирі відсутні (а.с. 12-14). Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається приміщення протягом шести місяців. Ст. 72 ЖК України дозволяє визнати особу, яка відсутня понад 6 місяців такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Виходячи із вищевикладеного, та беручи до уваги, що відповідач [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі, але фактично не користується нею протягом більше двадцяти років, без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання її такою, що втратила право користування спірною квартирою за адресою: [ADDRESS]. Щодо заявлених вимог зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою: [ADDRESS], то вони не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду щодо втрати права користування житловим приміщенням відповідача спірної житлової площі є відповідною правовою підставою для зняття їх з реєстраційного обліку та додаткового застереження не потребує. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Отже, зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом та залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового чи цивільного законодавства. Однак спору між позивачем та третьою особою з приводу зняття відповідача з реєстраційного обліку немає. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії немає потреби. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial