Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

У квітні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], в якому просила встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши в [PERSON] кімнату, площею 17,5 кв.м. з балконом, площею 0,86 кв.м., а [PERSON] кімнату, площею 13,9 кв.м. Коридор, кухню, ванну кімнату та вбиральню залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги мотивувалися тим, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних долях, однак позивач [PERSON] з 2005 року у вказаній квартирі не проживає, оскільки відповідач чинить перешкоди в користуванні спірним житлом, у зв'язку з чим просила в судовому порядку встановити порядок спільного користування квартирою. Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2014 року позов задоволено, встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши в користування [PERSON] житлову кімнату 5 - площею 17,5 кв.м. та прилеглим балконом - площею 0,86 кв.м., а [PERSON] кімнату 6 - площею 13,9 кв.м. Коридор - площею 4,4 кв.м., кухню - площею 5,5 кв.м., ванну кімнату - площею 2,3 кв.м. та вбиральню - площею 1,2 кв.м. залишено у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] Вирішення питання розподілу судових витрат. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2014 р. заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2014 р. скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, пояснила, що на даний час позивач проживає разом з бабою [PERSON], однак як співвласник спірної квартири має намір в подальшому проживати в ній, вказуючи на можливість переобладнання більшої прохідної кімнати в ізольовану, шляхом встановлення перегородки, просила встановити порядок користування спірною квартирою у запропонованому нею варіанті. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що вона все життя проживає в більшій кімнаті з прилеглим балконом, а позивач, яка є її онукою, у спірній квартирі не мешкає, вказуючи на тяжкий стан свого здоров'я, а також та на те, що у меншій кімнати спірної квартири проживає інша онука, просила у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши документи, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне. З наявного в матеріалах справи свідоцтва про право власності №49876 від 05.10.2005 року вбачається, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 3). Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції Житомирської області №27909658 від 10.10.2014 квартира [ADDRESS], що складається з 2-х житлових кімнат та службових приміщень належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки власності в кожного (а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. З роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" вбачається, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. За положенням ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Виходячи з цих положень, порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі. Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], остання складається із двох кімнат загальною житловою площею 31,4 кв.м., а саме: жилої кімнати №5 - площею 17,5 кв.м. з прилеглим балконом - площею 0,86 кв.м., жилої кімнати №6 - площею 13,9 кв.м., коридору - площею 4,4 кв.м., кухні - площею 5,5 кв.м., ванної кімнати - площею 2,3 кв.м. та вбиральні - площею 1,2 кв.м. (а.с. 7-8). У даному випадку, на кожного співвласника квартири відповідно до його частки в ідеалі припадає по 15,7 кв.м. житлової площі (31,4 : 2 = 15,7 кв.м.). В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що тривалий час (понад 10 років) фактично користується більшою кімнатою, площею 17,5 кв.м. з прилеглим балконом та бажає користуватися нею в подальшому. Як вбачається з амбулаторної карти [PERSON], остання 1939 року народження страждає на первинний остеоартроз, локалізована форма з ураженням суглобів, стадія І-ІІ, ІХС, стеноз гирла аорти, кальциноз МК, надлишок випоту в перикарді (а.с. 58-67). З огляду на те, що на час розгляду справи спір між сторонами не врегульовано, суд вважає, що з урахуванням всіх обставин справи, справедливим буде встановлення порядку користування квартири з виділенням у користування позивачки [PERSON] житлової кімнати №6 - площею 13,9 кв.м., а відповідачки [PERSON], з урахуванням її похилого віку та стану здоров'я - кімнати № 5 - площею 17,5 кв.м. з прилеглим балконом - площею 0,86 кв.м., якою вона користується протягом тривалий час. Суд вважає, що такий порядок користування квартирою відповідає порядку, що фактично склався з боку відповідача та не буде порушувати права власності жодної зі сторін, оскільки відхід від належних сторонам ідеальних часток на житлову площу у спірній квартирі є незначним. При цьому, службові приміщення у спірній квартирі: коридор - площею 4,4 кв.м., кухню - площею 5,5 кв.м., ванну кімнату - площею 2,3 кв.м. та вбиральню - площею 1,2 кв.м. підлягають залишенню у спільному користуванні співвласників. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп. (243 грн. 60 коп. / 2).

Outcome: partial