Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 31.10.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент зменшити або збільшити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Посилаючись на ч.1 ст. 634 ЦК України банк наголошує, що мав місце договір приєднання. Він повідомляє, що [PERSON] своєчасно не погасила борг за кредитом та відсотками, що підтверджено розрахунком, а тому порушила вимоги ст. 509, 525, 526, 537, 1046, 1054 ЦК України, пункти 1.1.2.7, 2.1.1.7.6 інші пункти Умов та правил надання банківських послуг. У звязку із порушеннями умов договору станом на 31.10.2017 року вона має заборгованість 94360,52 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом 2794,13 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 81646,59 грн., заборгованості за пенею 4950,25 грн. Окрім цього нарахований штраф 500,00 грн. (фіксована частина) і штраф 4469,55 грн. (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Повідомила, що вона взагалі не отримувала ні кредитної картки, ні суми кредиту і не укладала договір з Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", хоча погодилась, що підпис у заяві-анкеті про отримання кредиту схожий на її підпис. Зазначила, що не отримувала кошти і не сплачувала поточну заборгованість перед банком, а взнала про кредит із змісту позовної заяви. ЇЇ представник звернула увагу суду на те, що не існує договірних відносин з банком, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг не підписані відповідачкою, зазначає про вимоги ст. 267 ЦК України - позовну давність як на підставу відмову у задоволенні позову за спливом строків позовної давності. В судове засідання 31.05.2018 року учасники справи не зявились. Ч. 2\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши позицію сторони відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] своїм підписом у заяві-анкеті про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у публічному акціонерному товаристві комерційному банку «Приватбанк» від 31 жовтня 2012 року погодила, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також тарифами становить договір між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та нею - [PERSON] кредиту. Вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Отже, договір між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] кредиту від 16 травня 2012 року складається з заяви кредитора, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, тарифів. На підставі\~ст. 526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із Умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна» [PERSON] зобовязана повернути кредит, сплачувати проценти у розмірі 3,0% на місяць (а.с. 14-15). За змістом Умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна»\~\~розмір обовязкового щомісячного платежу становить 7% від заборгованості (але не менше 50,00 грн. і не більше залишку заборгованості). Встановлено порушення [PERSON] умов договору між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та нею [PERSON] кредиту від 31 жовтня 2012 року, не виконання зобовязання із здійснення обовязкового щомісячного платежу, починаючи з 26 червня 2013 року. Зокрема, відповідно до розрахунку заборгованості за договором між публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] кредиту від 31.10.2012 року боржник зобовязання з повернення кредиту в сумі 94360,52 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом 2794,13 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 81646,59 грн., заборгованості за пенею 4950,25 грн., штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) і штрафу 4469,55 грн. (процентна складова) не виконав (а.с. 9-10). Не можна погодитися з доводами позивачки про те, що вона не отримувала зазначений кредит і підпис в анкеті-заяві здійснювала не вона, оскільки [PERSON] відмовилась від проведення почеркознавчої експертизи. Тобто не спростувала доводи Банку вказані у розрахунку заборгованості. Розрахунок заборгованості є належним доказом, оскільки банківська виписка відноситься до первинних документів згідно наказу Мінюсту України № 578/5 від 12.04.2012 року. Відповідачем розрахунок не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-бухгалтерської експертизи не проводилось, тому він належний. Відповідач станом на 31.10.2017 року не повернула банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Тому у [PERSON] утворилась заборгованість на загальну суму 94360,52 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом 2794,13 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 81646,59 грн., заборгованості за пенею 4950,25 грн. Окрім цього, нарахований штраф 500,00 грн. (фіксована частина) і штраф 4469,55 грн. (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним банком 31.10.2017 року. Проте, на думку суду, не підлягають задоволенню стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 4469,55 грн., виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). За положенням\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України,\~штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена Верховним судом України у справі № 6-2003цс15. Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» застосована до [PERSON] цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафу за одне й те саме правопорушення, а саме: не своєчасне виконання зобов'язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, вимоги банку про стягнення штрафу не підлягають задоволенню. Відповідно до\~статей 256-257 ЦК України: позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.1\~ст.261 ЦК України: перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про пропущення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. У відповідності до правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2\~ст.\~1050\~ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами\~(ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Також, у правовій позиції Верхового Суду України, викладеній у постанові № 6-14цс14 від 19 березня 2014 року зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Отже, кінцевим терміном повернення кредиту є термін закінчення строку дії кредитної картки, а саме жовтень 2016 року, банк звернувся з позовом до суду 07.12.2017 року (а.с. 3), тобто в межах трьохрічного строку позовної давності. У ПАТ КБ «Приватбанк» стандартний період дії картки чотири роки, що є загальновідомою інформацією, яку в силу ст. 82 ч. 3 ЦПК України використовує суд. Відтак вимога про стягнення 2794,13 грн. тіла кредиту підлягає до задоволення у повному обсязі. Розмір заборгованості за тілом кредиту відповідачем заперечувався. Однак, сума процентів за користування кредитом в розмірі 81646,59 грн. за період з 26.06.2013 року по 31.10.2017 року заявлена позивачем з пропуском трьохрічного строку позовної давності. Таким чином, суд приходить до висновку, що з врахуванням заяви про застосування строків позовної давності, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5029,2 грн. процентів за користування кредитом в межах строку позовної давності за період з 07.12.2014 року по 07.12.2017 року (дата звернення до суду) = 5029,2 грн. (тіло кредиту)*5%* 3 роки. При цьому, для розрахунку відсотку за користування кредитними коштами, суд бере саме 5 % місячних, які визначені у витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які погоджені сторонами та скріплені підписом відповідача 31.10.2012 року ( а.с. 7). Матеріали справи не містять достовірних доказів, які б свідчили, що до кредитних зобов'язань, що виникли у [PERSON] перед позивачем, може за певних умов бути застосована інша відсоткова ставка, ніж 5 % місячних. Крім того, позовна заява також містить посилання на встановлення банком відсоткової ставки саме 7% місячних, а з 01.04.2014 року 5% місячних від заборгованості, але не менше 100,00 грн. місячних на суму залишку заборгованості за кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму пені в розмірі 4950,25 грн. за період, починаючи з 26.06.2013 року по 31.10.2017 року. Частина 1 та пункт 1 частини 2\~статті 258 ЦК України\~передбачають, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому, до вимог позивача про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік, а з врахуванням того, що відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності, з позичальника в користь кредитора підлягає стягненню пеня за один рік в розмірі 1200,00 грн. (розмір пені за один місяць 30 грн. х 12 місяців = 360,00 грн.). Згідно умов, які визначені у витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» розмір пені не може бути меншим від 30,00 грн. місяць (виходячи із договору, що пеня рахується в розмірі 1 % від заборгованості - 29,94 грн., але не менше 30 грн. на місяць). ПАТ КБ «Приватбанк» було заявлено позов про стягнення 94360,52 грн. заборгованості за кредитним договором, судом постановлено стягнути 8183,33 грн. = (2794,13 + 5029,20 + 360,00) грн., отже в даному випадку задоволено позовні вимоги на 8,67% = 8183,33 гривень*100% /94360,52 грн. У відповідності з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 138,72 грн. (1600 гривень судовий збір за подання позовної заяви 8,67%). На підставі наведеного та

Outcome: partial