Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дітей. Свої вимоги вона мотивує тим, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі у період із 1999 року до серпня 2007 року. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 23.11.2007 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти з відповідача на утримання двох дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. до їх повноліття, щомісячно, починаючи з 05.07.2007 року. На теперішній час вказана грошова сума значно знецінилася, позивачка не має можливості на вказані кошти забезпечити дітей всім необхідним. А тому позивачка, враховуючи матеріальне становище відповідача, який працює та отримує постійну заробітну плату, звернулася до суду із позовом про зміну розміру аліментів на утримання дітей та просила стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за дорученням Золотоніського місцевого ЦНБВПД підтримали позовні вимоги повністю та просили суд стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду до повноліття дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення, оскільки ст. 192 СК України передбачений перелік підстав для зміни розміру аліментів, однак жодна в даному випадку не підлягає до застосування. Він хоч і працевлаштований офіційно та має стабільний дохід, однак у разі стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини його заробітку, сума буде приблизно складати 2 500 грн., таким чином він самостійно буде забезпечувати прожитковий мінімум для двох дітей, що суперечить нормам Закону, оскільки обов'язок по утриманню дітей лежить на обох батьках в рівних частинах. Крім того, на його утриманні перебуває хворий батько та брат, а також на проїзд до місця роботи, що знаходиться в м. Києві та харчування він витрачає щомісячно значну суму коштів, а тому після всіх цих витрат йому на прожиття нічого не залишиться. Він вважає, що ці обставини мають істотне значення і суд має їх врахувати. Суд, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та її представника, заперечення відповідача, приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON], народилася [INFO], про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 84, та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Із свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON], народився [INFO], про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 260, та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до рішення апеляційного суду Черкаської області від 23.11.2007 року із [PERSON] із 05.07.2007 року стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в сумі 350 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до довідки Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області № 07-74-857 від 01.12.2016 року вбачається, що [PERSON] дійсно працює на посаді головного державного інспектора Управління державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області та його середній заробіток складає 6 265,71 грн. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] про зміну розміру аліментів підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач по справі [PERSON] має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей та на даний час він отримує стабільний дохід. При цьому суд враховує обставини, що передбачені ч.1 ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальний стан на даний час відповідача, а також матеріальне становище позивача, що в середньому становить 3 200 грн. Водночас, визначений позивачкою розмір аліментів у вигляді ? частини доходів відповідача - належить зменшити, враховуючи, що на час розгляду справи судом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" становить: з 01 січня 2017 року пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн., які в рівних частках мають надавати на утримання дітей обоє батьків, але при цьому суд, визначаючи розмір аліментів враховує й ту обставину, що відповідач має стабільний заробіток та має незадовільний стан здоров'я, що стверджується медичними документами. Суд не бере до уваги доводи відповідача про перебуванні на його утриманні та понесення ним додаткових витрат на лікування батька [PERSON] та брата [PERSON], оскільки відповідачем не надано суду доказів таких витрат. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від доходу відповідача буде достатнім. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial