Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимого тим, що з 2009 року він з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі. Вказує на те, що за час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає біля нього та знаходиться на його утриманні. Посилається на те, що відповідачка веде негативний спосіб життя і не займається вихованням дитини, не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, та інших непрацездатних утриманців в неї немає, тому просить стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно до його повноліття, тому просив задовольнити позов. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, посилаючись на те, що з нею проживає друга дитини на яку потрібні також гроші і вона сама часто лікується, оскільки являється інвалідом третьої групи, а тому не в змозі платити таку суму. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 21 січня 2014 року відповідачка являється матір'ю сина [PERSON], [INFO], який проживає та знаходиться на утриманні позивача. В судовому засіданні досліджено довідку виконкому Суховерхівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №379 від 06 травня 2014 року, згідно якої малолітній син [PERSON], [INFO], проживає та знаходиться на утриманні позивача. Судом також досліджено медичну довідку від 22 січня 2014, згідно якої вбачається, що відповідачка являється інвалідом третьої групи, загального захворювання. Суд виходячи виключно з інтересів малолітньої дитини, вважає, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 17 роз'яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, а оскільки відповідачка ніде не працює і являється інвалідом третьої групи, суд вважає, що аліменти на утримання дитини слід стягнути в сумі по 250 гривень щомісячно до повноліття дитини. Відповідно до ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають значення. Враховуючи викладені обставини та досліджені письмові докази у справі, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. На підставі ст. ст. 180, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial