Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 06.08.2018 Ковпаківським райсудом м. Суми було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня звернення із заявою до суду - 25.07.2018 року на користь матері дитини - [PERSON] . 18.02.2020 року рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми у справі № 592/16897/19 було в повному обсязі задоволено позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком. У справі встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з червня 2019 року, тобто більше пів року на час розгляду справи судом, проживає з батьком. Позивач постійно проявляє любов та турботу про сина, приймає участь у його вихованні, утриманні та навчанні. Створені позивачем умови для проживання дитини в повній мірі можуть забезпечити його повноцінний розвиток, навчання та виховання. Внаслідок істотної зміни обставини в обов`язку сплати аліментів , покладеного на нього рішенням суду, а саме - повного перебування на його утриманні дітини з червня 2019 року, настають наслідки звільнення його, від їх сплати матері сина, яка його не утримує, проте за судовим наказом отримує аліменти. Тому просить суд звільнити його від сплати аліментів на утримання сина, які стягуються згідно судового наказу; звільнити позивача від заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилася станом після червня 2019; стягувати з відповідача та користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду та досягнення повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судові засідання не з`явилася, надала суду відзив на позовну заяву. Згідно відзиву Відповідач визнає частково позовні вимоги. Визнає вимоги щодо звільнення [PERSON] від сплати аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , які стягуються згідно судового наказу від 06.08.2018 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; звільнення [PERSON] від заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилася станом після 01.07.2019; стягнення з [PERSON] щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини її доходу. Заперечувала щодо стягнення аліментів в частині - але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також, заперечувала щодо стягнення з неї на користь позивача судового збору. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.08.2018 стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення від дня звернення з заявою до суду - 25.07.2018 року та аліменти сплачувати на користь матері дитини - [PERSON] ( [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області 19.01.2008 р., РНОКПП [NUMBER] ). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.02.2020 визнано місце проживання - [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Наявність обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини на користь [PERSON] , тоді як неповнолітня дитина проживала разом із матір`ю, стала підставою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога встановлюється положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Тож, враховуючи, що на даний час малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] з матір`ю не проживає, а з червня 2019 року проживає із батьком, що підтверджується рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.02.2020, фактично перебуває на утриманні батька, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення від сплати аліментів на користь матері, які стягуються на підставі судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми (справа №592/9545/18), та звільнити позивача від сплати аліментів з 1 липня 2019 року. Позовні вимоги в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментам, які стягуються на підставі судового наказу Ковпаківського районного суду м. Суми (справа №592/9545/18), підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Вирішуючи вимоги позивача про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, суд виходить з положень ч.2 ст.197 СК України, згідно яких за позовом платника аліментів, суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Тобто, в розумінні цих положень закону, підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами - можуть бути лише ті істотні обставини, які вплинули та пов`язані із самим фактом виникнення такої заборгованості. Інших підстав для звільнення від сплати заборгованості за аліментами діюче законодавство не передбачає. Дійсно, вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбаченихст.197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах на утримання дитини, починаючи з 1 липня 2019 року, оскільки судом встановлено, що дитина з червня 2019 року постійно проживає з батьком, знаходиться на його утриманні, тому дана обставина є такою, що має істотне значення. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи той факт, що дитина проживає з батьком, мати не надає матеріальної допомоги на його утримання, з відповідачки підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову і до повноліття дітей. Відповідно зі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1681 грн.60 коп., та на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., від сплати якого позивач звільнений.

Outcome: partial