Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 03.11.2015 року було розірвано. Від даного шлюбу мають спільну дитину : сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, виїхав до себе на батьківщину, від покладеного на нього обов»язку як на батька ухиляється та не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. Тому просила суд стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, в якій просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову та заяви про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.02.2014 року, який рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2015 року було розірвано. ( а.с. 10). Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.(а.с. 5). Дитина проживає разом з матір»ю за адресою: вул..Гоголя,3, с.Дударків, Бориспільський район, Київська область, та знаходиться на її утриманні.( а.с. 6). Відповідач [PERSON] проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та не виконує обов»язку щодо її утримання. Домовленості між батьками щодо утримання дитини визначено не було. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоров»я та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів неповнолітніх дітей, інші обставини які мають істотне значення. Суд враховує, що позивач не надала достатньо доказів на обгрунтування розміру аліментів, саме в 1/3 частці від доходу відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial