Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач 23.10.2018 року звернулася в суд з позовом, в якому просила стягувати з відповідача а свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 4 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дітей. На обґрунтування позову послалася на те, що 25.02.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя мають трьох дітей, які проживають з нею. Шлюб з відповідачем розірвано 29.11.2016 року. Вказує, що відповідач працює неофіційно, аліменти нікому не платить, інших дітей, непрацездатних батьків немає. Позивачка подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, стосовно заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судові засідання 05.12.2018 року, 21.12.2018 року та 26.02.2019 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень, заяв, клопотань не подав. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Як передбачено ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Судом установлено, що шлюб між сторонами бувло зареєстровано 25.02.2002 року. Від подружнього життя у сторін є троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29.11.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Діти сторін зареєстровані та проживають з матір'ю (довідка про склад сім'ї №2100 від 17.10.2018 року). Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ураховуючи відсутність відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, з урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності (ч.9 ст.7 СК України), рівності обов'язку обох батьків брати участь в утриманні дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, присудивши стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000, 00 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2018 року до їх повноліття. Вимога про сплату аліментів на дітей у сумі 4 000,00 грн. є завищеною, тому в цілому задоволенню не підлягає. Твердження позивача про те, що відповідач отримує неофіційний дохід не підтверджене жодними доказами, тому на увагу не заслуговує. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог у спосіб, зазначений вище. Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial