Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 1.1. 24.07.2019 [PERSON] звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до [PERSON] , в якому з урахування заяви про збільшення позовних вимог (а.с.80-81) просила: (1) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 50 % додаткових витрат на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 52 352 грн.; (2) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг по сплаті аліментів на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01.02.2018 по 01.01.2020 у розмірі 81 434 грн.; (3) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01.02.2018 по 01.01.2020 у розмірі 81 434 грн. 1.2. Поданий позов обґрунтовувався тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . 26.12.2011 рішенням суду шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] залишено проживати разом з матір`ю. За рішенням суду від 02.08.2018 з відповідача на її користь стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 1/3 частки всіх його видів заробітку (доходів) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2018 і до досягнення дітьми повноліття. З 2009 року відповідач проживає окремо та не бере участі у додаткових витратах на дитину, які полягають у проходженні дитиною навчання, відпочинку та витратах на лікування. Відповідач згідно рішення суду здійснював часткову сплату аліментів, тому станом на 01.01.2020 заборгованість зі сплати аліментів складає 81 434 грн. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 2.1. 07.08.2019 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №296/7065/19, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.51-52). 2.2. 21.11.2019 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відмовлено у прийнятті заяви позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог, яка подана в межах розгляду цивільної справи №296/7065/19 (а.с.67). 2.3. 07.02.2020 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог (а.с.80-81). 2.4. В судовому засіданні 14.07.2020 позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити та надала довідку-розрахунок заборгованості Печерського районного ВДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, від 09.08.2019 та рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02.11.2018 (а.с.133-135). 2.6. Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзив на позовну заяву не подав. 20.11.2019 та 05.05.2020 представник відповідача Трофімов А.В. на адресу електронної пошти суду подав заяву про відкладення розгляду справи (а.с.60,129). Відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями за адресою місця реєстрації та за місцем проживання відповідача (а.с.55-56,57-58, 69-70,72-73,74-75,77-78,103-104,105-106,120-121,123-124,126-127). 2.7. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність відзиву на позов, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 3.1. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). 3.2. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.11.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх його видів заробітку (доходів) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття. 14.11.2018 видано виконавчий лист за №296/934/18 (а.с.134-135, 10). 3.3. Постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області Поплавського Д.Ю. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 296/934/18, виданого 14.11.2018 (а.с.10). 3.4. Відповідно до довідки-розрахунку старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Криницької Т.О. від 09.08.2019 відповідач за виконавчим листом у справі № 296/934/18 має заборгованість по сплаті аліментів за період з січня 2019 по липень 2019 в сумі 52 789 грн. 19 коп. (а.с.133). VІ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ 4.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.2. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. 4.3. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.4. Згідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) 4.5. Відповідно до частини 2 статті 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. 4.6. Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. 4.7. Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. 4.8. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (постанова від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17). 4.9. Відповідно до роз`яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. 4.10. Відповідно до частини 3 статті 194 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. 4.11. Стаття 187 Сімейного кодексу України визначає такий спосіб відрахування аліментів на дитину, як за ініціативою платника або одержувача аліментів. Частиною першою цієї статті визначено, що один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. 4.12. Згідно положень частини 4 статті 195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. 4.13. Як передбачено положеннями частини 8 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом. 4.14. Згідно частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. 4.15. Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст.196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. 4.16. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. 4.17. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). 4.18. Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду при розгляді по цій категорії справ. VІ. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ 5.1. Між сторонами виникли правовідносини з приводу стягнення додаткових витрат на дитину, стягнення боргу по аліментам та пені за прострочення сплати аліментів. 5.2. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . 5.3. Так, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02.11.2018 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх його видів заробітку (доходів) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття. 5.4. Водночас, слід зазначити, що аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини, а в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові витрати, які не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Розмір таких додаткових витрат визначається залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. 5.5. Суд приймає до уваги докази, надані позивачем, як підтвердження особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, зокрема, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування: акти за наданими послугами ТОВ «Медібор», консультативні висновки спеціалістів та акти надання медичних послуг, які свідчать про те, що [PERSON] в період з 2009 року по 2019 рік проходить медичний огляд та отримує відповідне лікування (а.с.12-22, 33-36). 5.6. Доказами, що підтверджують витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких закладах, на додаткові заняття є: довідки Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу музична школа №2 ім. С. Ріхтера, про те, що [PERSON] навчається у вказаній школі на фортепіанному відділі з 01.09.2013 по 31.01.2019, за навчання було сплачено 6200 грн. (а.с.23), довідки Комунального початкового спеціалізованого мистецького навчального закладу музична школа №2 ім. С. Ріхтера, що вартість навчання у вказаній школі з 01.09.2018 становить 250 грн. (а.с.24), копії товарних накладних та чеків (а.с.37-47, 83-97), що підтверджують здійснення позивачем оплати канцелярського приладдя, спеціального взуття, медичних засобів та відпочинок та дублікати квитанцій, наявних в матеріалах справи, підтверджують сплату позивачем вартості навчання, комунальних послуг (а.с.25-30). 5.7. З огляду на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми грошових коштів в розмірі 52352 грн., що згідно розрахунку позивача складає 50% витрачених позивачем коштів на лікування та розвиток неповнолітнього сина. 5.8. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментам суд зазначає, що право визначати заборгованість по аліментам надано державному виконавцю і лише у разі незгоди з розміром заборгованості, обчисленим останнім, сторони виконавчого провадження в праві оскаржити його постанову до суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» та на підставі Закону України «Про виконавче провадження». 5.14. Між тим, як вбачається зі змісту позовних вимог, спір між сторонами виник щодо стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не з приводу обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. 5.15. Крім того, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, не може бути прийнятий судом в якості підстави для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду, оскільки права стягувача аліментів, в даному випадку є захищеними в силу закону, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні в Печерському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, по сплаті яких і виникла ця заборгованість. 5.16. Натомість, стягнення заборгованості по аліментам, які вже стягуються за рішенням суду на підставі виконавчого листа, призведе до подвійного стягнення, що суперечить положенням ст. 61 Конституції України. 5.17. За таких обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів відсутні. 5.18. Щодо стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів судом встановлено, що загальний розмір пені за весь період прострочення з 01.02.2018 по 01.02.2020 становить 81 434 грн., що відображено в детальному розрахунку, який додано позивачем до позовної заяви (а.с.11,82), який приймається судом. 5.19. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі 81 434 грн. 5.20. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 6.1. Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за вимоги про стягнення додаткових витрат та пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 1582 грн. 74 коп. (768,40+814,34). У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів судовий збір компенсується за рахунок держави, оскільки позивач була звільнена від його сплати за подання позову до суду.

Outcome: partial