Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованності по сплаті аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області та виконавчого листа виданого на підставі даного рішення з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист зі стягнення аліментів знаходиться на виконанні відділу державної виконавчої служби Фастівського МРУЮ. Відповідач аліменти сплачував не регулярно. Внаслідок неналежної сплати відповідачем аліментів, за період з 07.04.2010 року по 23.07.2014 року утворилась заборгованість в сумі 23667,26 грн. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованність по сплаті аліментів та неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 7328,72 грн. Позивач надала до суду письмову заяву де позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Справу просить слухати у її відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав та зазначив, що він не мав можливості сплачувати аліменти так, як не мав доходів і в нього народилася дитина в іншому шлюбі. На даний час він не відмовляється від сплати аліментів і по можливості буде їх сплачувати. Представник третьої особи вирішення спору послався на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2012 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитини повноліття. Рішення набрало законної сили та видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на виконанні у відділі ДВС Фастівського МРУЮ. Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах виданого Фастівським МРУЮ [PERSON] має заборгованність по сплаті аліментів яка станом на 01.10.2014 року становить 23667,26 грн. Відповідно до ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості по аліментах лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме. Оскільки стягнення заборгованості по аліментах, як самостійний предмет позову при наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, не передбачений нормами матеріального права, а порядок стягнення аліментів та заборгованості за ними проводиться в порядку ст.ст. 194-195 СК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментах задоволенню не підлягають. Відповідачем не заперечується про існування заборгованності по сплаті аліментів і згідний її сплачувати. Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Разм зтим, відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п.22 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки ( пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Виходячі із матеріалів справи, позивачка просила суд стягнути із відповідача неустойку у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення заборгованості по аліментах за період з 07.04.2010 року по 23.07.2014 року. Враховуючи викладене та вирішуючи спір відповідно до ст.11 ЦПК України у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що до стягнення належить лише пеня за зазначений вище період. Аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом наведеної норми права пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається на наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Тому наданий позивачкою розрахунок нарахованої пені є правильним. Згідно розрахунку пені по несплаті аліментів з 07.04.2010 року по 23.07.2014 року загальна сума неустойки за несвоєчасну сплату аліментів складає 7328,72 грн. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial