Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідачів грошові кошти в розмірі 15646,48 грн. - по 5215,49 грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат на утримання житла - квартири [ADDRESS] ; заборгованість на кінець опалювального сезону 5838,09 грн. - 1946,03 грн. з кожного відповідача, в рахунок відшкодування витрат на утримання житла, а також судові витрати в розмірі 1704,80 грн. - судовий збір та витрати на правничу допомогу по 568,26 грн. з кожного. Позов мотивовано тим, що позивач є власником ј частини квартири [ADDRESS] . Іншими співвласниками вищевказаної квартири є відповідачі, яким належить по 1/4 частині квартири кожному. Протягом тривалого часу відповідачі ухиляються від виконання своїх зобов`язань по утриманню належної їм квартири відповідно до їх часток. Так позивач за період з 15.02.2016 р. по 31.03.2019 року за рахунок своїх особистих коштів здійснив оплату послуг з опалення вищевказаної квартири, наданих ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» на загальну суму 20861,97 грн., хоча виходячи з розміру своєї частки мав би сплатити 5215,49 грн. Окрім того в опалювальний період 2018-2019 років відповідачі ухилялись від сплати послуг за опалення вищевказаної квартири і тому на кінець опалювального сезону виникла заборгованість в сумі 5838,09 грн. з їх вини. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2019 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.05.2019 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , по ј частині кожному, що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло виданим 05.03.2000 року Відділом приватизації Херсонського відділу Одеської залізниці на підставі розпорядження №2996 від 08.02.2000 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №50438244 від 22.12.2015 року (арк. справи 6-7,8-11). Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 10.12.2013 року по справі №668/13440/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна (оплата послуг ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль) позовні вимоги задоволено стягнуто з відповідачів в рахунок відшкодування витрат на утримання нерухомого майна кошти в розмірі 3069,39 грн. по 1023,13 грн. з кожного. 25.01.2014 року на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист (арк. справи 12-13, 14). 28.12.2015 року Суворовським районним судом м. Херсона винесено заочне рішення по справі №668/10571/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідачів на користь позивача кошти в розмірі 4413,69 грн. по 1471,23 грн. з кожного в рахунок відшкодування витрат на утримання нерухомого майна (оплата послуг ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль). 03.02.2016 року на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист (арк. справи 15-16, 17). Із копій квитанцій, наданих позивачем, вбачається, що ним на користь Херсонської ТЕЦ були здійсненні наступні проплати: згідно платіжки №1005746127 від 15.02.2016 року на суму 275,75 грн.; №1005871375 від 01.03.2016 р. на суму 206,58 грн; №1006134779 від 01.04.2016 р на суму 339,28 грн; №1008058728 від 16.11.2016 року на суму 407,32 грн; №1008529371 від 11.01.2017 р. на суму 563,78 грн., №1008281633 від 12.12.2016 р. на суму 257,54 грн; №1008832406 від 13.02.2017 р. на суму 903,68 грн; №1009149403 від 20.03.2017 р. на суму 1110,26 грн; №1009325739 від 11.04.2017 р. на суму 1487,50 грн; квитанція №0.0.1142972546.1 від 25.09.2018 р. на суму 3979,93 грн; квитанція №0.0.934311361.1 від 09.01.2018 р. на суму 4502,00 грн; квитанція 0.0.1205349367.1 від 17.12.2018 р. на суму 186,97 грн; квитанція №0.0.1234000618.1 від 10.01.2019 р. на суму 444,78 грн; квитанція №0.0.1264512404.1 від 12.02.2019 р. на суму 490,68 грн; квитанція №0.0.1294411106.1 від 14.03.2019 р на суму 428,78 грн; квитанція №0.0.1318717398.1 від 08.04.2019 р. на суму 296,12 грн; квитанція №0.0.13404445685.1 від 30.04.2019 р. на суму 5838,09 грн. Отже за період з 15.02.2016 року по 31.03.2019 року позивачем сплачено на рахунок ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» за оплату послуг з опалення грошові кошти у сумі 21719,04 грн. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Як передбачено ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Законом не визначені безпосередньо порядок та межі участі співвласників в утриманні майна, що перебуває у їх спільній сумісній власності, втім виходячи з загальних засад добросовісності, розумності та справедливості немає підстав вважати, що це звільняє співвласника від обов`язку прийняти участь у спільних витратах. За викладених обставин суд вважає за необхідне згідност. 8 ЦК Україниза аналогією закону застосувати положенняст. 360 ЦК України, що регулюють подібні за змістом правовідносини утримання майна, що перебуває у спільній частковій власності. При цьому виходячи з визначеної ст. ст.370,372 ЦК України презумпції рівності прав співвласників у спільній сумісній власності відповідач зобов`язаний взяти участь у спільних витратах у розмірі 1/4 їх частини Статтею 360 ЦК України передбачено, що власник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями пов`язаними зі спільним майном. З наведеної норми вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у ньому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку. Таким чином матеріалами справи доведено, що позивач поніс витрати на утримання майна яке перебуває у його спільній сумісній власності з відповідачами. Позивач просить стягнути з відповідачів в рахунок відшкодування витрат на утримання житла грошові кошти у сумі 15646,48 грн. по 5215,49 грн. з кожного, мотивуючи тим, що ним було сплачено на рахунок ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" грошові кошти у сумі 20861,97 грн., проте з наданих позивачем квитанцій вбачається, що ним були здійсненні проплати на рахунок ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» на суму 15880,95 грн., а отже виходячи з розміру часток кожного зі співвласників, кожен мав би сплатити по 3970,23 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості на кінець опалювального сезону у сумі 5838,09 грн. по 1946,03 грн. з кожного без врахування його частки у спільній сумісній власності, то ця вимога підлягає частковому задоволенню оскільки з урахуванням рівності прав співвласників у спільній сумісній власності позивач зобов`язаний взяти участь у спільних витратах у розмірі 1/4 його частини. Отже суд не вбачає підстав для стягнення даної суми солідарно з відповідачів без врахування частки позивача. Сума яка підлягає стягненню з відповідачів становить (5838,09 : 4=1459,52) по 1459,52 грн. з кожного. У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування витрат на утримання житла, підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК У країни, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Тому, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 704,80 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн., які підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру від 26.12.2018 року. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 10 травня 2019 року.

Outcome: partial