Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 09 лютого 2017 року, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO]. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, вона- позивач оскільки знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років не може працювати. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною трьох років, стягнути аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] [INFO] р. у розмірі 4000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розгляд справи в її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечували, вказували що розмір аліментів які позивач просить стягнути на утримання дитини є завищеним, щодо аліментів на утримання дружини просили в задоволенні вимог в даній частині відмовити посилаючись на те, що позивач чинить відповідачу перешкоди в спілкуванні з дитиною, тривалий час не живе з відповідачем. Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. Сторони зареєстрували шлюб 09 лютого 2017 року у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області актовий запис № 50 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач просила про стягнення аліментів у розмірі 4 000,00 грн. вказуючи на те, що саме даної суми достатньо для утримання дитини відповідного віку. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 грудня 2017 року у сумі 1492,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини 12 липня 2017 року. Оскільки позивачем не доведено, що у той чи інший спосіб відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов'язків по утриманню дитини, та що аліменти слід стягнути саме в розмірі 4000 грн. щомісячно, що є її обов'язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконала вимоги ст.12 ЦПК України, аліменти підлягають стягненню, починаючи з 12 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача слід стягнути аліменти не в твердій грошовій сумі оскільки судом не встановлено обставин які передують стягненню аліментів в твердій грошовій сумі в передбачені ч.1 ст.184 СК України а в частці від заробітку ( доходу) батька дитини, в розмірі 1/3 частини. Позивач також просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з встановлених фактичних обставин, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково: стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial