overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

В лютому 2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої дитини, [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з матірю та знаходиться повністю на утриманні позивачки. Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1 355 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з моменту подання позову та до повноліття доньки. Представник позивача, згідно заяви, позовні вимоги підтримав, просив про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Згідно Довідки БФ «Миколаївбуд-2» виданої за вих. № 28 від 02.02.2017 р. малолітня [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом з матірю [PERSON] Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, суд може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення". Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідач має нерегулярний дохід, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають задоволенню частково, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 15.02.2017 р. до досягнення нею повноліття, з урахуванням індексу інфляції. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на утримання яких відповідач щомісячно зобов'язаний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 гривень. Розмір аліментів, присуджених відповідачу на утримання дітей на сьогоднішній день недостатній для їх повноцінного утримання тому просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 3000 гривень, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що від шлюбу сторони по справі мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на утримання яких з відповідача стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, до досягнення [PERSON] повноліття, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження, про народження, рішення Бородянського районного суду від 28 липня 2015 року (а.с.4-8). Статтею 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року встановлений на рівні 1860 гривень. Оскільки суду не надані докази про те, що відповідач може сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі вказаному позивачкою, то суд, частково задовольняючи позов, вважає за необхідне змінити розмір аліментів, та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 2790 гривень (що відповідає 1/2 частині прожиткового мінімуму на кожну дитину), щомісячно, починаючи з 22 лютого 2018 року до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

В лютому 2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що являється власницею квартири [ADDRESS]. В січні 2018 року представники ТОВ «Восток фін експерт» прибули за її адресою з вимогою до [PERSON] погасити кредитну заборгованість, оскільки він при оформленні кредиту зазначив своє місце реєстрації: [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що [PERSON] з 28 грудня 2002 року за вказаною адресою не проживає та не є членом її сім'ї, просила позбавити його права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Бородянський районний відділ ДМС України у Київській області зняти його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, відповідно до заяви просила слухати справу без її участі, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач - Бородянський районний відділ ДМС України в Київській області в судове засідання представника не направив, просив слухати справу без його участі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копію договору купівлі-продажу квартири та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12,13). Відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з грудня 2002 року, що підтверджується копіями актів обстеження житлово-побутових умов (а.с.18-21). Оскільки відповідач відсутній, не користується і не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2002 року, то суд вважає за необхідне визнати його таким, який втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Враховуючи, що рішення суду про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до ч.1 ст.7 Закону України, "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, то вимоги про зобов'язання Бородянського РВ ДМС України у Київській області зняти особу з реєстрації місця проживання є передчасними, тому в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13 січня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 13339,42 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 26 березня 2014 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.9-25, 31-32). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8) станом на 13 січня 2019 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 13339,42 грн., з яких 572,01 грн. - тіло кредиту, 394,67 грн. заборгованість за відсотками, 11261,34 грн. - пеня, 1111,40 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 1933,36 грн., з яких: 572,01 грн. - тіло кредиту, 394,67 грн. заборгованість за відсотками, 966,68 грн. (572,01 грн. + 394,67 грн.) - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 24 січня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 11721,85 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 01 листопада 2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.10-26, 32-33). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9) станом на 24 січня 2019 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 11721,85 грн., з яких 491,29 грн. - заборгованість за відсотками, 10196,19 грн. - пеня, 1034,37 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 982,58 гривень, з яких 491,29 грн. - заборгованість за відсотками, 491,29 грн. - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 25 грудня 2018 року має заборгованість за кредитом в сумі 14750,33 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 12 липня 2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.11-27, 34-35). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-10) станом на 25 грудня 2018 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 14750,33 грн., з яких 450,00 грн. тіло кредиту, 7975,13 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5146,61 грн. пеня, 1178,59 грн. штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13571,74 грн., з яких 450,00 грн. тіло кредиту, 7975,13 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5146,61 грн. пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписав заяву, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 27 січня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 26991,06 грн. Тому просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 11 листопада 2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.15-31, 38-39). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.10-14) станом на 27 січня 2019 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідача становить 26991,06 грн., з яких 16435,25 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8794,33 грн. - пеня, 1761,48 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачем він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, а розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25229,58 гривень, з яких 16435,25 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8794,33 грн. - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 20 лютого 2013 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 17 січня 2019 року має заборгованість за кредитом в сумі 15313,84 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив слухати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 20 лютого 2013 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, витягу з тарифів, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.11-27, 33-34). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.8-10) станом на 17 січня 2019 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 15313,84 грн., з яких 6025,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8083,36 грн. - пеня, 1205,42 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 14108,42 гривень, з яких 6025,06 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 8083,36 грн. - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 1921,00 грн.

Outcome: partial