Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

в Острозький районний суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей звернулася [PERSON] . Позовну заяву позивач аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 21.11.2012 виконавчим відділом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області. Від даного шлюбу вони мають неповнолітній дітей: синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що діти знаходиться на її матеріальному утриманні, однак, вона самостійно немає можливості надати для них належне утримання, достатнє для їх віку. Вказує, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має для цього всі можливості, так як за віком та станом здоров`я є працездатною особою, має фізичну можливість працювати. Окрім того, вказує, що [PERSON] має періодичний мінливий дохід, оскільки він періодично займається підсобними та господарським роботами у приватних осіб та отримує заробіток. У зв`язку із вищевказаним просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей, у розмірі 5000 грн. щомісячного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 12.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін, та роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу - триденний строк з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення встановлено, що відповідач отримав особисто копію ухвали суду від 12.10.2020 та позовну заяву з додатками 20.10.2020. Окрім того, він повторно був повідомлений про дату судового засідання та повідомлений про права передбачені ст.279 ЦПК України, особисто 14.11.2020. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до норм ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно ч.8 ст.83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Судом встановлено, що відповідач особисто отримав копію ухвали суду та позовну заяву з додатками 20.10.2020, таким чином, строк для подання відзиву закінчився 05.11.2020. Водночас, від відповідача, по даній справі, на адресу суду не надходило жодних документів, тому суд вважає, що відповідач своїм правом на подання відзиву та доказів по справі не скористався. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , встановлено, що 21.11.2012 виконавчим відділом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, актовий запис №37, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , які після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище - [PERSON] . (а.с.9) Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] встановлено, що сторони по справі зазначені батьками неповнолітній дітей: синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с.10,11) З довідки №3127 від 28.09.2020 встановлено склад сім`ї позивача, в яку окрім неї входять її чоловік - [PERSON] , двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] і її брат - [PERSON] (а.с.12) З довідки №1562 виданої 28.09.2020 встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 08.05.2020, що також підтверджується записом №9 в її трудовій книжці серії [NUMBER] . (а.с.13,14-15) Будь-яких заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Суд, розглянувши справу, відповідно до ст.274-279 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, вивчивши матеріали справи, рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітні діти: сини - [PERSON] та [PERSON] . Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час, позивачка та відповідач разом не проживають, їхні діти проживають з позивачкою і відповідач грошових коштів на утримання дітей не надає. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. Згідно норм ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. З позовної заяви та в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час розгляду справи, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, за змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення, зокрема дані про придбання та утримання боржником майна при відсутності офіційного доходу чи відсутність роботи у боржника тощо. Згідно ч. 2 ст. Сімейного кодексу України, у редакції Закону в редакції Закону № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною 1 ст.81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, не має на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб. Разом з тим малолітні сини, батьками якого є позивач та відповідач, на час розгляду справи, проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача на утримання дітей слід визначити у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 грн., з 1 липня - 1859 грн., з 1 грудня - 1921 грн., та для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 грн., з 1 липня - 2318 грн., з 1 грудня - 2395 грн. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З даного слідує, що 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2020 року 889,50 грн., з 1 липня 929,50 грн., з 1 грудня 960,50 грн., та віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 1198 грн., з 1 липня - 1159 грн., з 1 грудня - 1197,50 грн. Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Відповідачем не надано суду доказів, що підтверджують його неможливість працювати, поганий стан здоров`я, який унеможливлює його можливість працевлаштуватися, неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, наявність інших утриманців. Відповідач є працездатною особою, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів. Він не позбавлений можливості працевлаштуватися. При визначенні розміру вказаних аліментів, враховуючи матеріальне становище платника аліментів [PERSON] , приймаючи до уваги матеріальне становище позивача, яка може мати власний дохід і зобов`язана у рівній частині з чоловіком займатися утриманням неповнолітніх дітей, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи стані здоров`я платника аліментів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому судом береться до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей та сторін. Крім того, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 30.09.2020, а тому за правилами ст. 191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Також, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене, та

Outcome: partial