Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить розірвати договір, укладений 01.10.2013 року між нею та відповідачем - фізичною особою-підприємцем [PERSON] та зобов»язати відповідача сплатити від її імені заборгованість по укладеному нею договору від 09.10.2013 року про надання споживчого кредиту з ПАТ «ОТП Банк», яким перераховано кошти відповідачу. Позов мотивує тим, що 01.10.2013 року вона уклала договір з відповідачем про виконання робіт, а саме: виготовлення та установку метало пластикових вікон. Для цього надала відповідачу замовлення на виготовлення вікон, можливість проведення відповідних замірів, які в подальшому потрібно було встановити за місцем її проживання. Акт прийому виконаних робіт між ними не виготовлявся, після виявлення невідповідності розмірів вікон, доставлених відповідачем, останній жодних дій для виконання умов договору не виконав. Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином через засоби масової інформації - газету «Народне слово», причини неявки суду не сповістив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач не заперечувала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2013 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого виконавець зобов»язався виконати для замовника роботи по виготовленню, доставці та установці (монтажу) металопластикових конструкцій із ПВХ профілю, компанії Шако М, а замовник зобов»язався надати виконавцю умови для належного виконання вказаних робіт, прийняти результати виконаних робіт та оплатити їх в повному обсязі. Сторони погодили термін виконання робіт 30 робочих днів. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що умови договору відповідачем не виконані, а саме п. 2.1.6 та не встановлено і укріплено вироби в існуючих чи підготовлених отворах, так як вироби не відповідають розмірам вікон і є значно більшими. Статтею 651 ЦК України, визначено, що зміна або розірвання кредитного договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Судом встановлено, що відповідачем не виконані умови договору у погоджений сторонами строк, а тому позовні вимоги в частині розірвання вищезазначеного договору підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підстав доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позовні вимоги в частині зобов»язання відповідача сплатити від імені позивачки заборгованість по укладеному нею договору від 09.10.2013 року про надання споживчого кредиту з ПАТ «ОТП Банк», яким перераховано кошти відповідачу, задоволенню не підлягають, так як позивачкою не надано доказів на підтвердження даної позовної вимоги та перерахування коштів на адресу відповідача, доказів на підтвердження боргових зобові"язань відповідача перед банком. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають понесені нею та підтверджені наданою суду квитанцією про сплату витрат на оголошення в газеті в сумі 120,00 грн., та на користь держави судових витрат по справі в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 638, 651 ЦК України,

Outcome: partial