Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], у якому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 2/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відпрожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову. А також стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дочки переодично щомісячно в сумі 1000 грн, оскільки дитина відвідує навчальні заклади, репетитора, хворіє. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач самостійно виховує спільну з відповідачем доньку [PERSON]. Шлюб з відповідачем розірвано, що підтверджується рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 06.11.2014 року, згідно якого, визначено спільне з нею місце проживання дочки [PERSON], [INFO]. Окремих вимог по стягненню аліментів з відповідача нею не було заявлено. До певного періоду відповідач приймав участь у виховані їхніх спільних дітей. Однак, протягом останніх півтора року така участь, в тому числі матеріальна підтримка, стала меншою, а в останній рік майже припинилася. Це пояснюється тим, що відповідач має іншу родину, де виховуєще одну дитину. З часу винесення рішення про розірвання шлюбу доходи позивачки значно зменшилися і з такими доходами вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини, а відповідач отримує пенсію та інші доходи. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просилли суд їх задовольнити, де позивач додала, що вона хоча є інвалідом, однак працює продавцем. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково, пояснивши, що він згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), оскільки він на даний час ніде не працює, є інвалідом другої групи, має на утриманні неповнолітню дитину, де щодо позовних вимог про стягнення з нього додаткових витрат на утримання дочки, заперчив повністю за їх безпідставністю подання. Суд, заслухавши сторни , дослідивши обставини та письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першоїстатті 181 Сімейного Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли. У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу за рішенням суду кошти на утриманнядитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу їїматері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України інімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 06.11.2014 року розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-СР № 188614 від 20.06.2014 року), яка проживає разом з позивачем, щопідтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Чигиринської міської ради Черкаської областівід 20.06.2018 року № 689-02-33/5. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів даної справи, позивач є інвалідом другої групи, однак, як пояснила у судовому засіданні позивач, і даний факт жодною зі сторін не оспорювався, вона працює продавцем, тобто отримує ще додатковий дохід. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач створив нову сім"ю, зареструвавши шлюб 26.11.2014 року (а.с.33). Згідно довідки виконкому Чигириснької міської ради від 20.06.2018 року № 870-02-33/5, відповідач має склад сім"ї: дружину, та двоє неповнолітніх дітей, одна з яких є спільною дитиною подружжя, а саме [PERSON] [INFO] (а.с.34). У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач не працює, є пенсіонером по інвалідності другої групи - інвалід війни з 19.12.2016 року, безтерміново (а.с.31,39). Згідно довідки Головного управління ПФУ в Черкаській області, від 12.06.2018 року №30349/02-24, відповідач отримує пенсію по інвалідності у розмірі 11606,16 гривень щомісячно (а.с.77). Так, вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка є інвалом другої групи, працює та на утриманні якої знаходиться неповнолітня дочка, її потреби, та відповідача, який має на утримані неповнолітню дочку, наразі не працює, є пенсіонером\~по інвалідності\~другої групи\~-\~інвалід війни,\~розмір його\~пенсії,\~ а\~тому має достатні можливості сплачувати аліменти на утримання дитини - [PERSON]. Таким чином, з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дійсної участі батька в її утриманні, підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дитини саме у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, але має постійний дохід у виді пенсії, а тому має можливість їх сплачувати. Що стосується позовної вимоги про стягнення додавткових витрат на утримання дитини, то суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 09.10.1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 13.05.1980 року в справі Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05.2013 року в справі [PERSON] проти України (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. \~ \~ \~ \~Отже, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов'язковою. Позивач чи\~її представник,\~крім того,\~що дочка\~сторін є вихованкою гуртка сучасної хореографії та відвідувала гурток з волейболу з 07.11.2018 року по 31.05.2018 року, перебуває на диспансерному обліку у лікаря педіатра, не надали відповідних документів, розрахунків або довідок з медичного, навчального закладу тощо, про обґрунтування стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини наперед де, враховуючи також матеріальний та сімейний стан відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в сукупності, доходить висновку про часткове задоволення позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до сду з позовом 24 травня 2018 року, отже, аліменти слід стягувати саме з цієї дати. . Згідно п.9 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~інваліди І-ї та ІІ-ї груп звільняються від сплати судового збору. В силу ч.6\~ст. 141 ЦПК України\~якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому, беручи до уваги, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів та відповіач, як інвалід другої групи, звільняються від оплати судового збору, суд вважає за необхідне компенсувати судовий збір за рахунок держави.

Outcome: partial