Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача 20 травня 2021 року [PERSON] звернулась із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що відносини між нею та відповідачем зайшли в глухий кут, виходу з цієї ситуації знайти не можуть. Подружнє життя стало для них тяжким тягарем, вони втратили будь які почуття один до одного, постійні сварки призвели до втрати поваги у подружжя. Шлюбні відносини між ними припинені. Подальше існування шлюбу згубно впливає як на неї і відповідача, так і на їхніх дітей, та суперечить істотним інтересам всіх вказаних осіб. Просить суд: 1.Розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 04.09.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №72. 2.Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 25% усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття. 3.Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 25% усіх доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяви (клопотання) учасників справи В судовому засіданні 13.07.2017 позивачка [PERSON] подала суду письмову заяву про зменшення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей, а саме: просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 40 % усіх видів доходу відповідача щомісячно. Пояснення сторін в судовому засіданні Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Щодо зменшеної позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей пояснила, що вона офіційно не працює, її щомісячний дохід є мінливим, становить від 8 тис. до 10 тис. гривень. Потреба в утриманні дітей постійно зростає, так діти відвідують індивідуальні заняття з математики, іноземної англійської мови, молодша донька потребує лікування лікаря ортодонта, на що позивачка витрачає приблизно 10 тис. гривень щомісячно. Окрім того, позивачка за свій рахунок оплачує витрати з утримання житла, харчування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Проти позовної вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 40 % усіх видів його доходів щомісячно заперечив, послався на ст. 183 Сімейного кодексу України, відповідно до якої, на думку відповідача, визначено розмір аліментів на утримання двох дітей одна третина заробітку (доходу) платника аліментів. Також пояснив, що працює офіційно, його дохід після вирахування податків становить 24\~000 грн. щомісячно, тобто аліменти в розмірі 1/3 його доходів становитимуть 8\~000 грн., що буде достатнім для утримання дітей. Нерухоме майно, що є у власності це дві земельні ділянки, є спільним майном подружжя. Транспортного засобу у власності немає. Інших неповнолітніх дітей на утриманні немає. Фактичні обставини, встановлені судом 04.09.2004 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області Україна, про що зроблено запис №72 /оригінал свідоцтва про одруження серії [NUMBER] /. В шлюбі у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] /копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 28.01.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області/, та [PERSON] , [INFO] /свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20.10.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області/. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Оцінка Суду Щодо розірвання шлюбу. Згідно із частиною першою\~статті 110 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою\~статті 112 СК\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу відповідно до\~статті 51 Конституції України, частини першої\~статті 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи із змісту\~статті 181 СК\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя). Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття і відповідач зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню дітей нарівні з позивачкою. \~Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до\~статті 182\~СК враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дітей; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є особою молодого віку, працездатним, офіційно працевлаштований; - відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у відповідача інших неповнолітніх дітей, батьків; - відсутність в матеріалах справи доказів про наявність особистого рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує також пояснення позивачки стосовно того, що на утримання дітей остання витрачає 10\~000 гривень щомісячно, не рахуючи витрати на утримання житла, і визначає розмір аліментів у розмірі 35% усіх доходів відповідача щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки\~відповідачем жодним чином не спростована\~можливість надання утримання дітей в такому розмірі. Такий\~розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дітей, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 35 % усіх видів доходів відповідача відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Суд не приймає посилання відповідача на те, що відповідно до ч.3 ст. 183 СК України розмір аліментів у на двох дітей повинен становити одну третини заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки дана правова норма стосується визначення розміру аліментів у наказному провадженні, а дана справа розглядається у позовному провадженні з дотриманням принципу змагальності сторін. Необхідно також враховувати, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т. ін., а також вирішувати питання про аліменти на дітей відповідно до положень ст.ст. 189, 190 СК України. Нормами ч. 1ст.\~191\~СК\~України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду\~на викладене,\~виходячи зі\~встановленого законодавством\~обов`язку\~обох батьків\~утримувати їх\~дітей,\~суд прийшов\~до переконання\~про наявність\~законних підстав\~для задоволення\~вимог позивачки\~та стягнення\~з відповідача\~на її\~користь аліментів\~на утримання\~малолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~35%\~усіх доходів\~щомісячно,\~починаючи з\~20.05.2021\~року і\~до досягнення\~найстаршою дитиною\~повноліття. Розподіл судових витрат між сторонами. За змістом\~статті 141 ЦПК\~судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, згідно квитанції АТ «А-БАНК» від 20.05.2021 року позивачем було сплачено 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок) судового збору, який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно з п.3 ч.1ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. За вимогами ч. 6ст.\~141\~ЦПК\~України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, передбачений пп.1п.1 ч.2ст.4\~Закону\~України\~"Про\~судовий\~збір" в мінімальному розмірі в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. За правилами п. 1 ч. 1ст.\~430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial