Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Звернувшись до суду з вищевказаним позовом, позивачі [PERSON] та [PERSON] зазначають, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2015 року та договору про зміну розміру часток [PERSON] належить на праві власності 56/100 часток, а [PERSON] - 44/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному домоволодінні зареєстрована дочка позивача [PERSON] - відповідач [PERSON] . Фактично остання за вказаною адресою не проживає з березня 2012 року. Постійно мешкає в Ірландії, де має свою родину. Однак через дальність проживання та складність переїзду відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації у домоволодінні. За цих підстав позивачі просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] та зняти її з реєстрації місця проживання. На підтвердження своїх позовних вимог позивачі надали суду копію свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копію договору про зміну розміру часток у майні, що є у спільній сумісній власності, копію довідки про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні, акт про непроживання відповідача у будинку з березня 2012 року. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, надали заяви, в яких позов підтримали та просили розглянути справу в їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала на ім`я суду письмову заяву про те, що не проживає зв Україні з 15.02.2012 року та згодна із зняттям її з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Представник третьої\~особи -\~Департаменту адміністративних\~послуг та\~дозвільних процедур\~Дніпровської міської\~ради у\~судове засідання\~не з`явився, причина неявки суду невідома. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.07.2015 року та договору про зміну розміру часток у майні, що є у спільній сумісній власності, від 27.11.2015 року позивачі є співвласниками домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, в належному позивачам будинку з 05.09.2011 року зареєстрована відповідач [PERSON] , яка є дочкою позивача [PERSON] . Згідно з долученим до матеріалів справи актом від 22.07.2019 року, складеним мешканцями будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідач у будинку [ADDRESS] не проживає з березня 2012 року. З позовної заяви та довідки про склад осіб, які зареєстровані у домоволодінні, фактично в будинку [ADDRESS] проживає позивач [PERSON] (дядько відповідача) разом зі своєю сім`єю. Відповідно до частини 1\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає саме власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Крім того, відповідно до частини 1 статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що матеріалами справи доведено, що відповідач не проживає у будинку [ADDRESS] з 2012 року, відповідач у своїй заяві не заперечує проти позову, суд вважає можливим визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. Вимога щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання не підлягає, оскільки за змістом статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання та позивачам не відмовлено у знятті відповідача з реєстраційного обліку у зв`язку із втратою нею права користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Крім того, при звернені до суду позивачами був сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів у сумі 192 грн. 10 коп. на користь кожного. -

Outcome: partial