Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] пред`явив у суд даний позов і просив визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на те, що встановлений законодавством шестимісячний строк прийняття спадщини за законом з часу смерті спадкодавця пропустив, оскільки перебував за межами України, що є поважною причиною і підставою для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини. В підготовчому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту позову. Представник Селищенської сільської ради в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, проти задоволення позову не заперечують, що є підставою для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені вчасно, причини неявки не повідомили. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що [INFO] в м.Черкаси помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданим 08.02.2019 року (а.с.15). Родинні відносини позивача з померлим пітверджуються копією свідоцтва про народження [NUMBER] , де в графі батько записаний [PERSON] (а.с.9). Померлий заповіт не залишив, позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі із земельної ділянки, розташованої на території Селищенської сільської ради. Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України. Позивачем було подано до Першої Черкаської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] , але позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлого батька у зв`язку з пропущенням строків для прийняття спадщини, визначених законом (а.с.26). Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України. Позивач заяву до нотаріуса для прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не подав по причині того, що перебував за межами України (а.с.10-11). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , позивач не проживав разом з померлим і тому повинен був протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини. Померлий заповіт не залишив, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса зі спливом шестимісячного терміну, тому нотаріусом відмовлено у прийнятті заяви позивача про прийняття спадщини. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, крім позивача із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Поважність пропуску шестимісячного терміну позивач обґрунтовує тим, що перебував за межами України. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. З наданих доказів вбачається, що у позивача [PERSON] дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини суд визнав поважними. Таким чином, суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважної причини і є всі підстави задовольнити позов, визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є один місяць, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили.

Outcome: partial