Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що в неї та відповідача народилися діти, а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 березня 2006 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, стягнуто з відповідача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. На даний час дочка сторін [PERSON] досягла повноліття, а тому на її утримання відповідач аліменти не сплачує. Аліменти на утримання сина [PERSON] відповідачем сплачуються в розмірі 1/3 частки заробітку. Син [PERSON], [INFO] навчається на денній формі навчання Аерокосмічного інституту факультету літальних апаратів Національного авіаційного університету, тому позивачка просить суд збільшити розмір стягуваних аліментів та призначити їх в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень. Крім того просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 605 гривень та 3000 гривень на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, просить суд винести рішення яким стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак направив на адресу суду заперечення на позовну заяву в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, справу просить розглянути без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення змінених позовних з таких підстав. Відповідно до чч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров»я когось із них. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Судом установлено, що у сторін є дитина [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Томашпільського районного суду від 29 березня 2006 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку (а.с.3). Так, дочка сторін [PERSON] на даний час досягла повноліття, тому аліменти на її утримання з відповідача не стягуються. Відповідач [PERSON], має постійний дохід, працює в МПП фірмі «Ерідон» на посаді старшого менеджера, дохід за період з 1 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року становить 27 843,21 грн, що підтверджується довідкою з вказаного місця роботи. Крім того, як вказав відповідач він отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, інвалід 3-ї і отримує пенсію в розмірі 1296,63 грн. Суд вважає змінити визначений судовим рішенням розмір аліментів, що будуть стягуватись із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх дитини [PERSON] в розмірі ? частки від заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та таким чином змінені позовні вимоги задовольнити. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», установлена на 2014 рік мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1218 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн, тобто 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня 2014 року. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, позивачкою документально не підтвердженні судові витрати на які вказує остання, тому в даній частині позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial