Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.03.2012 року Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 77. Залишити спільну доньку [PERSON], [INFO], на вихованні [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі з 30.03.2012 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. З лютого 2015 року сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з причин психологічного характеру, що призвело до розпаду їх родини. З моменту припинення шлюбних відносин вони спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету, дитина проживає з нею. Вважає, що подальше збереження їх родини є неможливим. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить розглядати справу за її відсутності, судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч. 2\~ст. 158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, зясувавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 30.03.2012 року зареєстрованого Заводським відділом державної РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 77 (а.с. 8). Від шлюбних відносин сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 539 від 26.06.2012 року (а.с. 9). Судом встановлено, що на теперішній час сторони\~\~проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, що підтверджується їх заявами. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України,\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним\~\~з подружжя. Відповідно до\~\~ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини\~\~та\~\~інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 61 ЦПК України,\~обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ\~\~про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",\~шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи\~\~інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права та інтереси їх дитини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного,

Outcome: partial