Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який 29.07.2015 року уточнив, збільшивши позовні вимоги, посилаючись на те, що [PERSON] 20 грудня 2010 року за письмовою розпискою у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] передав [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 344150,00 доларів США, цільове призначення яких було ведення господарської діяльності. [PERSON] у розписці від 01 грудня 2010 року зазначив, що вищезазначені грошові кошти отримані під 4 % на місяць. Строк повернення грошових коштів було 20 грудня 2011 року. Фактична передача грошових коштів [PERSON] та отримання їх позичальником було 20.12.2010 року. 20 грудня 2011 року, коли наступив строк повернення грошових коштів, [PERSON] повідомив позивачу, що на вищевказану дату він не має змоги повернути взяті грошові кошти та попросив надати йому ще один рік на повернення коштів. [PERSON] погодився продовжити строк повернення, після чого написав ще одну розписку вже від 20 грудня 2011 року, в якій підтвердив, що отримав грошові кошти у розмірі 344150,00 доларів США та зобов'язувався повернути їх 20 грудня 2012 року. Зазначена розписка також була складена у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно останньої розписки від 20.12.2011 р. зазначено, що гроші отримані під 3 % на місяць для ведення господарської діяльності. Коли настало 20 грудня 2012 року, позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою про повернення грошей, але відповідач відповів, що не має змоги повернути грошові кошти. Після цього позивач неодноразово сам та разом зі свідками [PERSON] та [PERSON] звертався до відповідача, але відповідач не повертає взятих грошових коштів та не називає конкретних дат повернення цих коштів. До теперішнього часу, а саме станом на дату уточнення позовних вимог, тобто 27 липня 2015 року, відповідач зобов'язання не виконав та грошові кошти не повернув. За умовами договору встановлено, позичальник користувався отриманими коштами у період з 20.12.2010 р. по 20.12.2011 р. - під 4 % на місяць, тобто 48 % на рік, а з 20.12.2011 р. по 20.12.2012 р - під 3 % на місяць, тобто 36 % на рік. Таким чином: - сума позики складає 344 150.00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.07.2015 року становить - 8190 770,00 грн.; - сума 4% в місяць відповідно до розписки від 01.12.2010 року складає 3 931 569.60 грн.; - сума 3% в місяць відповідно до розписки від 20.12.2011 року складає 2 948 677.20 грн.; - сума заборгованості станом на 21.12.2012 року, з врахуванням 4 % в місяць відповідно до розписки від 01.12.2010 року та 3 % в місяць відповідно до розписки від 20.12.2011 року складає 15 071 016,80 грн.; - сума санкції 3% річних складає 452 130,50 грн.; - сума пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ за період з 20.12.2012 р. по 20.12.2013 р. становить 2 508 395,26 грн.; - сума інфляційних втрат становить 60 284,07 грн. та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму позики, яка складає - 8 190 770,00 грн., суму 4% на місяць відповідно до розписки від 01.12.2010 року, яка складає 3 931 569,60 грн., суму 3% на місяць відповідно до розписки від 20.12.2011 року, яка складає 2 948 677,20 грн., суму санкції 3% річних за прострочення, яка складає 452 130,50 грн., суму пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ за період з 20.12.2012 р. по 20.12.2013 р.,- яка складає 2 508 395,26 грн., суму інфляційних втрат становить 60 284,07 грн., судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 3 654,00 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав довіреність на представництво своїх інтересів в суді [PERSON] Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні від 04.08.2015 року підтримав уточнені позовні вимоги, до початку судового засіданні від 07.10.2015 року надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався в судове засідання, але до суду так і не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, своїх заперечень суду не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, за відсутності відповідача, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, а також за відсутності позивача, представника позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] 20 грудня 2010 року за письмовою розпискою передав [PERSON] суму грошових коштів у розмірі 344 150,00 доларів США, цільове призначення яких було ведення господарської діяльності. [PERSON] у розписці від 01 грудня 2010 року зазначив, що вищезазначені грошові кошти отримані під 4 % на місяць. Строком повернення грошових коштів було визначено 20 грудня 2011 року /а.с.8/. 20 грудня 2011 року, коли наступив строк повернення грошових коштів, [PERSON] повідомив позивачу, що на вищевказану дату він не має змоги повернути взяті грошові кошти та попросив надати йому ще один рік на повернення коштів. [PERSON] погодився продовжити строк повернення, після чого написав ще одну розписку вже від 20 грудня 2011 року, в якій підтвердив, що отримав грошові кошти у розмірі 344 150,00 доларів США та зобов'язувався повернути їх 20 грудня 2012 року. Зазначена розписка також була складена у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно останньої розписки від 20.12.2011 р. зазначив, що гроші отримані під 3 % на місяць для ведення господарської діяльності /а.с.9/. Судом встановлено, що в день повернення грошових коштів - 20 грудня 2012 року, позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою про повернення грошей, але відповідач гроші не повернув. Після цього позивач неодноразово звертався до відповідача, але відповідач взятих грошових коштів не повертає та не називає конкретних дат повернення цих коштів. До теперішнього часу, а саме станом на дату уточнення позовних вимог, тобто 27 липня 2015 року, відповідач зобов'язання не виконав та грошові кошти не повернув. Судом встановлено, що за умовами договору позичальник користувався отриманими коштами у період з 20.12.2010 р. по 20.12.2011 р. - під 4 % на місяць, тобто 48 % на рік, а з 20.12.2011 р. по 20.12.2012 р - під 3 % на місяць, тобто 36 % на рік. У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Як вбачається з приписів ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором. Крім цього, згідно ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, якщо ним несвоєчасно повернуто суму позики. Судом встановлено: - сума позики складає 344 150.00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.07.2015 року становить - 8 190 770,00 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" /а.с. 48/; - сума 4% на місяць відповідно до розписки від 01.12.2010 року складає 3 931 569.60 грн., відповідно до розрахунку - 8 190 770, 00 грн. (сума боргу) х 4 (4% на місяць) х 12 (кількість місяців) х 365 (кількість днів користування позикою - з 20.12.2010 року по 20.12.2011 року) / 365 / 100 = 3 931 569, 60 грн.; - сума 3% на місяць відповідно до розписки від 20.12.2011 року складає 2 948 677.20 грн. відповідно до розрахунку - 8 190 770, 00 грн. (сума боргу) х 3 (3% на місяць) х 12 (кількість місяців) х 365 (кількість днів користування позикою - з 20.12.2010 року по 20.12.2011 року) / 365 / 100 = 2 948 677,20 грн.; Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом. - сума санкції 3% річних складає 452 130,50 грн., відповідно до розрахунку - 15 071 016,80 грн. (сума боргу) х 3 (3% річних) х 365 (кількість днів в році) / 365 / 100 = 452 130,50 грн.; Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», вказує, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. - сума пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ за період з 20.12.2012 р. по 20.12.2013 р. становить 2 508 395,26 грн. - сума інфляційних втрат становить 60 284,07 грн., що підтверджується наданим розрахунком /а.с. 45-47/. При застосуванні ч. 2 ст. 625 ЦК, згідно з якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, суд враховує наступне: підлягає індексації лише грошова одиниця України (гривня), а іноземна валюта, яка була предметом позики, не підлягає. Індекс інфляції - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Ціни в Україні встановлюються у національній валюті, тому зазначена норма ЦК може бути застосована лише у випадку прострочення грошового зобов'язання у гривні. У зв'язку з чим вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми інфляційних втрат в розмірі 60 284,07 грн. не підлягає задоволенню. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки ніяких інших доказів виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором позики суду не надано. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що судовий збір позивачем було сплачено у максимальному розмірі, а саме в сумі 3654,00 грн., тому незначна зміна суми не впливає на розмір судового збору, позовні вимоги задоволено частково, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати.

Outcome: partial