Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

В листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому посилаючись на зміну сімейного стану - наявність на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], а також дружини [PERSON], яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв'язку з чим не працює, просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] до її повноліття рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.08.2008 року в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - до 1/6 частини, а також зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання неповнолітнього сина [PERSON] до його повноліття рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 21.10.2013 року в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - до 1/6 частини. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явились, надавши заяви з проханням розглянути справу без їх участі, в якій позивач зазначив, що просить позов задовольнити в повному обсязі, відповідач - не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на безпідставність та недоведеність позовних вимог, просили в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01.09.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали, про що 13.06.2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблений актовий запис за № 13. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка після припинення шлюбних стосунків між сторонами постійно проживає з матір'ю - [PERSON] Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.08.2008 року на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 16.07.2011 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження від 07.12.2011 року, виданого Октябрським відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 12.08.2012 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Полтавської виправної колнії (№ 64) УДПтС України в Полтавській області № 6 від 17.01.2014 року [PERSON] працює на посаді заступника начальника цієї установи, отримує заробіток, розмір якого після утримання обов'язкових платежів становить близько 3500 грн., й з нього щомісячно відраховуються аліменти в сумі, що становить 1/4 частину заробітку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Обґрунтовуючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач [PERSON] послався на те, що на його утриманні в даний час перебуває двоє неповнолітніх дітей, а також дружина [PERSON] яка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за малолітнім сином [PERSON], [INFO], до трьох років, крім того, він несе значні витрати з найму житла, де мешкає разом з сім'ю, вказує, що його матеріальне становище на даний час не покращилося, а відповідальність за утримання непрацездатних осіб - дітей та дружини - збільшилась, вважає, що ці обставини свідчать про зміну його сімейного та матеріального стану. Крім того, представник позивача в судовому засіданні послалась на те, що дитина [PERSON] від другого шлюбі [PERSON], [INFO], хворіє на ряд захворювань, у зв'язку з чим регулярно проходить курс лікування, й позивач несе витрати на придбання ліків, крім того, після смерті батька позивача на його утриманні знаходиться мати пенсійного віку. Той факт, що [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, , підтверджується копією Наказу № 10-о від 01.03.2012 року Державної інспекції сільського господарства в Полтавській області. Достовірним є те, що після постановлення судового рішення про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], у позивача [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] й в даний час він має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Доводи відповідача [PERSON] про наявність у нього значних витрат на оренду житла в розмірі 2000 грн. на місяць, де він проживає разом з сім'єю - дружиною [PERSON] та неповнолітнім сином, на думку суду, є непереконливими. Так, на підтвердження того факту, що позивач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], представником позивача надано суду Договір оренди квартири на період з 29.12.2012 року по 29.12.2013 року, укладений з [PERSON] як Орендодавцем. Разом з тим, вказаний договір в порушення вимог чинного житлового законодавства в органах місцевої влади не зареєстрований, доказів того, що [PERSON] є власником вказаної квартири, суду не надано, тоді як відповідно до даних довідки КП "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради № 477 від 16.01.2014 року у вказаній квартирі зареєстрована інша особа, яка на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2013 року є власником зазначеного нерухомого майна. А тому вказаний договір, на переконання суду, не може бути визнаний належним доказом факту оренди житла позивачем. За вказаних обставин та відсутності доказів понесення ним витрат на сплату коштів за оренду житла, відповідні доводи позивача суд вважає безпідставними й такими, що не можуть бути взяті до уваги. Непереконливими й такими, що не можуть бути враховані судом як обставини, що істотно впливають на розмір аліментів, на переконання суду, є також твердження представника позивача про те, що на утриманні позивача з 20.01.2014 року знаходиться його мати пенсійного віку, оскільки достовірних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано, як не доведено, що його мати в силу стану здоров'я чи інших обставин потребує надання їй матеріальної допомоги, не отримує пенсії та інших доходів або такі доходи є меншими за прожитковий мінімум, встановлений чинним законодавством, та не має інших дітей, які поряд з позивачем повинні надавати їй матеріальну допомогу. Посилання відповідача [PERSON] на те, що вона несе додаткові витрати у зв'язку з хворобою неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки відповідних доказів відповідачем суду не надано. З цих же підстав, на переконання суду, не заслуговують на увагу і доводи представника позивача про те, що [PERSON] несе додаткові витрати на лікування малолітнього сина [PERSON], [INFO], тоді як сам факт захворювання дитини, підтверджений відповідною медичною документацією, не може бути визнаний належним доказом вказаних обставин. Вирішуючи позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки рішенням від 12.08.2008 року, суд враховує той факт, що після постановлення вказаного судового рішення сімейний стан позивача дійсно змінився, в 2011 році у нього народився син, утримання якого вимагає від відповідача додаткових витрат. За вказаних обставин, суд вважає відповідні позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, та приходить до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття - до 1/6 частки доходів позивача. Разом з тим, при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільного сина [PERSON], суд виходить з наступного. Аліменти на утримання сина позивача [PERSON], [INFO], стягнуті згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.10.2013 року в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, зі змісту судового рішення вбачається, що позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі, відповідач [PERSON] був повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Не викликає сумніву той факт, що на час постановлення рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27.10.2013 року [PERSON] було достовірно відомо про існування у нього на утримання іншої дитини - доньки [PERSON], [INFO], він був обізнаний про існування у нього обов'язку зі сплати аліментів на її утримання, стягнутих за рішенням Київського районного суду в 2008 році в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які регулярно та в повному обсязі утримуються щомісячно з його заробітної плати. Відповідно, на час винесення вказаного судового рішення його дружина [PERSON] вже перебувала у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення трьох років. Про ці обставини [PERSON] було відомо, оскільки він проживає з нею однією сім'єю. Поряд з викладеним, суд враховує той факт, що відповідач [PERSON] в разі потреби в отриманні додаткових коштів на своє утримання та в разі понесення додаткових витрат на дитину у зв'язку з хворобою має право звернутись до суду з позовом про стягнення з чоловіка [PERSON] на її користь аліментів на період до досягнення сином трьох років у відповідності з вимогами ст. 85 СК України, та/або з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в порядку, встановленому ст. 185 СК України, проте цим правом не скористалась. Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність того факту, що після винесення рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27.10.2013 року відбулись якісь зміни в матеріальному та сімейному становищі позивача, які можуть вплинути на розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а тому приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, та, відповідно, для задоволення відповідних позовних вимог [PERSON] в цій частині. А тому позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial