Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 09.04.2019року близько 15:00 год., при перевірці дотримання вимог природоохоронного законодавства України в Білоцерківському районі, в адміністративних межах Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району Київської області, був затриманий гр. [PERSON] , який скоїв самовільну рубку дерева породи клен гостролистий в кількості 1шт., в кварталі 156, виділ 10 Томилівського лісництва Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство». Державним підприємством „Білоцерківське лісове господарство" в особі майстра лісу [PERSON] відносно [PERSON] був складений протокол № 000025 від 09.04.2019 року за ст.65 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та винесено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП, накладено адміністративне стягнення, штраф в розмірі 85,00 грн. Згідно Додатку № 1 та Додатку №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665 «Такса для обчислення розміру шкоди», внаслідок порушення вимог лісового законодавства, відповідачем заподіяна шкода державі в розмірі 8226,64 грн. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на рахунок Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району Київської області кошти в сумі 8226,64грн. за шкоду, заподіяну лісу внаслідок порушення лісового законодавства, а також, стягнути з відповідача на користь позивача - 1921,00 грн. судових витрат. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов. Відповідач позов не визнав. Третя особа - Биковогребельська сільська рада, в судове засідання не направила свого представника, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подали. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2019року в адміністративних межах Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району Київської області, був затриманий [PERSON] , який скоїв самовільну рубку дерева породи клен гостролистий в кількості 1 шт., в кварталі 156, виділ 10 Томилівського лісництва Державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство». Державним підприємством „Білоцерківське лісове господарство" в особі майстра лісу Томилівського лісництва [PERSON] , відносно [PERSON] був складений протокол № 000025 від 09.04.2019 року за ст.65 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та 09.04.2019року винесено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП, накладено адміністративне стягненім у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн. Порядок розрахунку суми завданої шкоди визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Так, згідно Додатку № 1 та Додатку №2 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №665 «Такса для обчислення розміру шкоди», позивачем було розраховано розмір шкоди внаслідок порушення вимог лісового законодавства, та визначено, що відповідач своїми діями заподіяв державі шкоду в сумі 8226,64 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, зазначила що відповідач не оскаржував постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення по ст.65 КУпАП України. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що зрубав дерево, але діяв у межах крайньої необхідності, з метою опалювання власної домівки. Крім того, він зрубав дерево акацію а не клен, як зазначено в протоколі та постанові від 09.04.2019року, при цьому відповідач не заперечив свою вину та вказав, що буде сплачувати штраф по можливості, проте на даний час відмовляється відшкодовувати завдані збитки 8226,64 грн., які є завеликі для його родини. Задовольняючи позов частково суд виходить з наступного. Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Як вбачається з положень ст.40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою цивільно-праву відповідальність згідно з законами України. Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» ( ст.ст.68, 69 Закону) передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст.1, 3 Лісового кодексу України встановлено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно природоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Лісовим кодексом України, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. За змістом ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні, зокрема, у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідно до ст. 107 Лісового Кодексу України громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно із ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Встановлені судом обставини свідчать про порушення відповідачем природоохоронного законодавства, та про його обов`язок відшкодувати заподіяні такими неправомірними діями збитки. Як вказано вище, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП, яка передбачає відповідальність за незаконну порубку, пошкодження та знищення лісових культур і молодняка, та піддано за це адміністративному стягненню. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За приписами ст.40 КУпАП відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.4 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад -50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача до відповідача про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок незаконного вирубування дерева. Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1921грн.

Outcome: partial