Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з неї заборгованості за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, вказуючи, що у період з травня 2009 року по травень 2014 року відповідачці були надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Не виконуючи своїх обов'язків по оплаті за поставлену теплову енергію у повному обсязі, боржник здійснювала часткову оплату наданих послуг на сумі 2776,73 грн., при загальній сумі заборгованості 7700,21 грн., у зв'язку з чим, сума заборгованості складає 3460,21 грн., яку позивач просить стягнути, а також просить стягнути судові витрати, понесені на оплату судового збору у сумі 243,60 грн. . В ході судового розгляду, а саме 26.11.2014 року, позивач уточнив позовні вимоги і з урахуванням додатково здійснених платежів просив стягнути заборгованість у сумі 2809,48 грн., а також судові витрати, понесені на оплату судового збору у сумі 243,60 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала частково, і пояснила суду, що дійсно певний період часу не сплачувала за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, з тих підстав, що мала матеріальні труднощі, але частково оплати здійснювала. При вирішенні питання щодо суми стягнення заборгованості просить врахувати здійснену 24.11.2014 року оплату на суму 300 грн. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позов частково, виходячи з наступного. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія може споживатися лише на підставі договору. Відповідачі договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з позивачем не укладали, тому між Концерном "Міські теплові мережі" та відповідачем існують фактичні правовідносини з приводу надання вказаних послуг до житлового приміщення, яке розташоване за адресою [ADDRESS], оскільки позивач такі послуги надав, а відповідач не відмовилась від їх споживання. Позивач відпустив теплову енергію відповідачу за період з травня 2009 року по вересень 2014 року на загальну суму 7799,48 грн. Відповідач на протязі спірного періоду свої обов'язки по сплаті спожитої теплової енергії викликувала у неповному обсязі, і сплатила 4990,00 грн., у зв'язку з чим, загальна сума заборгованості складає 2809,48 грн. Крім того. 24.11.2014 року відповідачем на користь позивача сплачено ще 300 грн., а тому сума стягнення має бути зменшена до 2509,48 грн. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. №630 плата за надані послуги вноситься щомісячно. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі аналізу доказів у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» ґрунтуються на законі, доведені належними і допустимими доказами. Згідно ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогами про захист свого цивільного права або інтересу. Строк загальної позовної давності тривалістю у три роки У суду відсутні підстави застосовувати строки позовної давності щодо заявлених позовних вимог з тих підстав, що відповідач протягом періоду з травня 2009 року по вересень 2014 року здійснювала часткові оплати спожитих послуг, тим самим перервала перебіг строку позовної давності. Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що стягненню підлягає заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яка утворилася за період з травня 2009 року по вересень 2014 року на загальну суму 2509,48 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України на користь позивача мають бути стягнуті понесені ним судові витрати на оплату судового збору у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial