Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

В жовтні 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її дочка [PERSON] , не перебуваючи в шлюбі, [INFO] народила дочку [PERSON] , батьком якої є [PERSON] 18 квітня 2003 року прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». [INFO] її дочка [PERSON] померла. Онука [PERSON] з народження мешкає разом із нею та перебуває на повному її утриманні. [PERSON] коштів на потреби дитини їй не надає, участі в утриманні дитини не приймає. На підставі наведеного позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання онуки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 500 грн. У встановлений судом строк відповідач подав відзив, в якому зазначив, що він не оспорює того факту, що він є батьком неповнолітньої [PERSON] , та той факт, що позивач [PERSON] є бабою неповнолітньої [PERSON] . Вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, як такі, що не ґрунтуються на вимогах законодавства та є безпідставними з огляду на наступне. Позивач, посилаючись на положення ч.2 ст.258 СК України, вважає, що є законним представником своєї онуки [PERSON] та має право звертатися до суду з таким позовом. Позивач до позову надала копію свідоцтва про народження онуки, але цей документ підтверджує, що він є батьком [PERSON] , та що саме він є її законним представником в розумінні норм ЦПК України. Відповідно до ст.242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа. Діюче цивільне процесуальне законодавство України не передбачає, що баба чи дід є автоматично законними представниками неповнолітньої особи лише на підставі факту самих родинних відносин з такою особою. Вважав, що [PERSON] могла бути законним представником лише при встановленні її піклування над неповнолітньою [PERSON] . Позивач не надала суду рішення органу опіки чи рішення суду про встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] , та йому відомо, що таких рішень немає. Позивач надала до суду довідку КУ ПККСН від 13.10.2020 p., яка начебто підтверджує спільне проживання її та [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] . Але в матеріалах справи є також довідка Відділу реєстрації Бахмутської міської ради від 30.09.2020 р. № 4024, з якої вбачається, що неповнолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Просив критично віднестись до Довідки КУ ПККСН від 13.10.2020 p., яка начебто підтверджує факт спільного проживання її та онуки, та не вважати цей факт доведеним. Стверджував, що з дочкою [PERSON] у нього нормальні стосунки, вони спілкуються, в матеріальному забезпеченні він дочці не відмовляв та матеріально її забезпечує. На підставі наведеного, просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В судовому засіданні позивач підтримала позові вимоги, просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача [PERSON] просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заслухавши учасників прави, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин. [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області, Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00018736913, сформованого 22.09.2017р., наданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, копією свідоцтва про встановлення батьківства, виданого 18 квітня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції в Донецькій області (а.с.7, 9-10). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 18 грудня 2017 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1071, [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження, виданого 25 жовтня 1976 року міським відділом ЗАГС м. Красноармійська Донецької області, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , а отже, бабою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд на підставі ч.1 ст.182 СК України враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно копії довідки Відділу реєстрації Бахмутської міської ради № 4024 від 30.09.2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а згідно довідки КУ «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» № 5582 від 10.13.2020 року проживає разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.4, 11). З 19 липня 2008 року відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що слідує з копії свідоцтва про шлюб, виданого 19 липня 2008 року Красноармійським міськрайонним управлінням юстиції по місту Красноармійську. 26 грудня 2009 року у відповідача в шлюбі зі [PERSON] народилась дочка [PERSON] , що випливає з копії свідоцтва про її народження, виданого 12 січня 2010 року виконкомом Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області, на утримання якої з відповідача стягуються аліменти за судовим наказом, виданим 25 листопада 2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 24 листопада 2020 року (а.с.31). Згідно копії довідки ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» № 84 від 20.01.2021 року [PERSON] із заробітку [PERSON] з грудня 2020 року стягуються аліменти в розмірі 6923,18 грн. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов`язку утримувати дитини відповідачем, який проживає окремо, у зв`язку з чим кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню з нього за рішенням суду. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - має на утриманні малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , дитина здорова, самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку матері, щомісячно, з 16 жовтня 2020 року - дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Посилання представника відповідача на наявність у нього на утриманні хворої дружини як на підставу для відмови у позові суд знаходить безпідставним, так як доказів того, що вона є непрацездатним за станом здоров`я внаслідок того, що є інвалідом і у зв`язку з цим потребує матеріального утримання, суду надано не було. Згідно копії квитанції від 10.12.2020р. АТ КБ ПриватБанк платником за послуги навчання у КЗ Бахмутський медичний фаховий коледж є [PERSON] , що спростовує позицію представника відповідача щодо надання дитині допомоги у навчанні. Надані суду копії квитанцій про перерахування відповідачем грошових коштів у вересні та у грудні 2020 року в сумі 260 грн, 400 грн, а також про оплату [PERSON] послуг за мобільний зв`язок у липні 2019 року 160 грн, у серпні 2019 року 160 грн, листопаді 2019 року 160 грн, грудні 2019 року 60 грн та виписка по надходженням по картці/рахунку, що їй належить, не дозволяють ідентифікувати їх одержувача і також не беруться судом до уваги в якості належного доказу підтвердження матеріальної допомоги дитині. До того ж, суд зазначає, що у дружини відповідача відсутній обов`язок щодо матеріального утримання дитини її чоловіка. Суд критично ставиться до посилання представника відповідача на необхідність утримування відповідачем пасинка [PERSON] як на підставу для відмови у позові, так як відповідно до ч.1 ст.268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Неповнолітній пасинок [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] , але у відповідача відсутній передбачений законом обов`язок щодо його утримання, оскільки пасинок має мати, відносно якої докази неможливості з поважних причин надавати йому належного утримання суду надані не були. В судовому засіданні позивач визнала той факт, що відповідач подарував її онуці смартфон, який вона використовує також для дистанційного навчання у медичному коледжі, однак це, а також наявність у нього зобов`язань з кредитного договору та договору добровільного страхування майна не звільнює відповідача від обов`язку з утримання дитини. Заперечення відповідача проти позову в частині того, що позивач не є законним представником дитини, а тому не наділена процесуальним правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як знаходяться у протиріччі зі змістом ст.258 СК України, згідно якої баба і дід мають право на самозахист внуків, а також мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Отже, бабі та дідові надано право процесуального представництва внука, правнука на підставі самого факту близького кровного споріднення, без необхідності встановлення опіки, піклування та призначення їх опікуном чи піклувальником. У зв`язку з цим баба, з якою проживає внучка, може подати позов до її батька про стягнення аліментів без призначення її піклувальником. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв`язку із тим, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду надані наступні документи: договір про надання правничої допомоги, укладений 13 жовтня 2020 року між Варцабою О.Д. , який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, та [PERSON] , актом виконаних робіт № 05-ц/п-20 від 13.10.2020 року, згідно якого вартість послуги складає 500 грн (а.с.2, 3). Процесуальним законодавством передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати, понесені стороною у зв`язку з наданням йому правної допомоги адвокатом. З урахуванням вказаних вимог закону, процент задоволених судом вимог про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою становить 65,73%, з розрахунку 5 366,02 грн (21 164,04 грн (сума доходу відповідача на момент подачі позову*1/4) - 100%, 3 527,35 грн (21 164,04 грн (сума доходу відповідача на момент подачі позову*1/6 грн) - х%, х = 3 527,35 грн. х 100% : 5 366,02 грн. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним витрати, пов`язані з правничою допомогою пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 328,65 грн, з розрахунку 65,73% х 500 грн : 100%. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: partial