Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з даним позовом та просили суд з урахуванням уточнених та збільшених позовних вимог постановити рішення, яким визнати: - за [PERSON] право власності на 1\\6 частину спадкового майна після смерті [PERSON] яка померла [INFO] яке складається з 2\\3 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та 2\\3 частин земельної ділянки по [ADDRESS], - за [PERSON] право власності на 1\\6 частину спадкового майна після смерті [PERSON] яка померла [INFO] яке складається з 2\\3 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та 2\\3 частин земельної ділянки по [ADDRESS], - за [PERSON] право власності на 1\\6 частину земельної ділянки частину після смерті батька [PERSON] який помер [INFO] та 1/6 частину спадкового майна яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та на 1/6 частину земельної ділянки після смерті [PERSON] яка померла [INFO] по [ADDRESS], - за [PERSON] право власності на 1\\6 частину земельної ділянки після смерті батька [PERSON] який помер [INFO] та на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та 1/6 частину земельної ділянки після смерті матері [PERSON] яка померла [INFO] по [ADDRESS], - поділити житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0550 га [ADDRESS], в натурі з урахуванням порядку користування, який вже склався, виділивши [PERSON], [PERSON], [PERSON] приміщення на першому поверсі : тамбур під №1 площею 4,3 кв.м., веранду №1-1 площею 9,9 кв.м., кухню №1-2 площею 8,0 кв.м., житлову кімнату № 1-3 площею 13,8 кв.м., житлову кімнату №1-4 площею 11,1 кв.м., житлову кімнату №1-5 площею 18,3 кв.м., житлову кімнату №1-6, площею 6,3 кв.м., коридор №1-7 площею 4,4 кв.м., вбиральню №1-8 площею 2,2 кв.м., вбиральню №1-9 площею 1,0 кв.м. і відповідні 2/3 частин земельної ділянки, а [PERSON] виділити наступні приміщення: веранду №2-1 площею 7,1 кв.м., кухню №2-2 площею 8,3 кв.м., санвузол №2-3 площею 5,3 кв.м., житлову кімнату №2-4 площею 17,8 кв.м., коридор №2-5 площею 5,6 квм. І відповідну 1\\3 частину земельної ділянки, - визнати за [PERSON] право власності на самочинно побудований гараж під літерою «Ж» загальною площею 80,2 кв.м., вбиральню під літерою «Г» площею 1,2 кв.м., - визнати за [PERSON] право власності на самочинно побудований гараж під літерою «Д» площею 18,9 кв.м., веранду «а-3» на плані будинку №1-І площею 4, 1 кв.м., котельну «а-4» на плані будинку №1-ІІ площею 2,7 кв.м., житлову мансарду «а-2» площею 22,2 кв.м., - визнати право власності на самочинно побудований сарай «З-ІІ» площею 27,7 кв.м. розділивши його в натурі відповідно до часток спадкоємців з урахуванням склавшогося порядку користування: 1\\3 частину [PERSON], [PERSON], та по 2\\3 частині [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що [INFO] помер [PERSON] після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,0550 га які розташовані по [ADDRESS]. У встановлений законом термін дружина [PERSON] - [PERSON] та його діти [PERSON], [PERSON] звернулись до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. В подальшому [INFO] [PERSON] померла, ще за життя вона склала заповіт за яким належну їй частину житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями та відповідну частину земельної ділянку що розташовані по [ADDRESS] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Крім того обов»язкову частку у спадщині померлого мають діти померлої [PERSON] та [PERSON] як непрацездатні особи пенсійного віку, які також звернулись у встановлений законом термін до нотаріальної контори. 06.08.2012 р. Дванадцятою київською нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] який помер [INFO] його дітям [PERSON], [PERSON] по 1/6 частині кожному житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, свідоцтво про право на спадщину на ім.»я дружини померлого [PERSON] видане не було в зв»язку з тим, що на момент видачі свідоцтва остання померла. [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] видане не було відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім.»я померлої на спадкове майно. Згідно до державного акту на право приватної власності на землю І-КВ №137191 виданого на підставі рішення Київської міської Ради від 28 березня 2002 р. № 394/ 1828 [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,0550 га по [ADDRESS], однак і на земельну ділянку свідоцтва про право на спадщину видане не було спадкоємцям оскільки відповідні документи про реєстрацію в державному реєстрі відсутні. Враховуючи те, що без відповідних документів спадкоємці не можуть оформити право власності на спадкове майно тому вони вимушені звернутись до суду з даним позовом. Крім того позивачі вказують що на даній земельній ділянці знаходиться і самочинно побудоване майно, яке вони просять поділити наступним чином визнати за [PERSON] право власності на самочинно побудований гараж під літерою «Ж» загальною площею 80,2 кв.м., вбиральню під літерою «Г» площею 1,2 кв.м., визнати за [PERSON] право власності на самочинно побудований гараж під літерою «Д» площею 18,9 кв.м., веранду «а-3» на плані будинку №1-І площею 4, 1 кв.м., котельну «а-4» на плані будинку №1-ІІ площею 2,7 кв.м., житлову мансарду «а-2» площею 22,2 кв.м., визнати право власності на самочинно побудований сарай «З-ІІ» площею 27,7 кв.м. розділивши його в натурі відповідно до часток спадкоємців з урахуванням склавшогося порядку користування: 1\\3 частину [PERSON], [PERSON], та по 2\\3 частині [PERSON] та [PERSON] Враховуючи вищенаведене та посилаючись на ст..ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1233, 1235, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України просили заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачі та представник позивачів в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та уточненнях до неї, вказували що просять провести поділ житлового будинку і земельної ділянки відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 29.09.2014 р. № 14468/13-43/12476/14-43 за варіантом №1. Представник відповідача Київської міської Ради в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву з проханням розгляду справи в відсутності представника, що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе. ( а.с. 57-60). Представник третьої особи Головного управління юстиції в м.Києві, в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву з проханням розгляду справи в відсутності представника, що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе. ( а.с. 47-48). Представник третьої особи Головного управління держкомзему у м.Києві в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника позивачів, допитавши експерта [PERSON], повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи між [PERSON] та [PERSON] 12 вересня 1953 р. було зареєстровано шлюб про що зроблено актовий запис №24 ( а.с. 10). Від вказаного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась [PERSON] ( а.с. 24). та [INFO] [PERSON] ( а.с. 25). В подальшому між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який відповідно до рішення Ленінградського районного народного суду м.Києва від 08.05.1981 р. було розірвано ( а.с. 23), від даного шлюбу [INFO] народилась донька [PERSON], яка після реєстрації шлюбу 10 червня 2000 р. змінила прізвище на [PERSON] ( а.с. 11). Крім того [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] ( а.с. 20). [INFO] помер [PERSON] ( а.с. 8). Після його смерті Дванадцятою київською державною нотаріальною контрою відкрито спадкову справу № 2210/06 з заявами про прийняття спадщини після померлого звернулись 07.12.2006 р. [PERSON], 07.12.2006 р. [PERSON], 07.12.2006 р. [PERSON] ( а.с. 79-81). [INFO] померла [PERSON] ( а.с. 87), після смерті останньої Дванадцятою київською державною нотаріальною контрою відкрито спадкову справу №697/12 з заявами про прийняття спадщини після померлого звернулись 02 липня 2012 р. [PERSON], 10 серпня 2012 р. [PERSON], 10 серпня 2012 р. [PERSON], 10 серпня 2012 р. [PERSON], ( а.с. 130-133). Як вбачається з матеріалів справи 12.01.2011 р. від імені [PERSON] посвідчено заповіт відповідно до якого остання на випадок смерті зробила відповідне розпорядження яким належну на праві власності частину житлового будинку з відповідними надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному ( а.с. 108). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю І-КВ №137191 [PERSON] на підставі рішення Київської міської Ради від 28 березня 2002 р. №394/1828 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,055 га в Святошинському районі по [ADDRESS] ( а.с. 149-150). Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 06.08.2012 р. ? частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] яка належала [PERSON] який помер [INFO] розділена між спадкоємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/6 частині за кожним, свідоцтва видані [PERSON], [PERSON], свідоцтво [PERSON] не видано в зв»язку з смертю останньої ( а.с. 116, 117). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2012 р. [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та споруди та земельну ділянку по [ADDRESS] в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку на ім.»я [PERSON] ( а.с. 166). Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Крім того відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту може бути такий спосіб як визнання права. У відповідності до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 Цивільного кодексу України) За приписами ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1258 ЦК України встановлена черговість спадкування за законом, а саме: спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. При цьому, статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. (стаття 1297 Цивільного кодексу України). Як вбачається з матеріалів справи, всі позивачі своєчасно звернулись до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва останнім було відмовлено в зв»язку з відсутністю документів про право власності спадкодавця [PERSON] на ? частину вказаного будинку. Враховуючи наведене, суд вважає доведеними позовні вимоги позивачів про визнання за [PERSON] права власності на 1\\6 частину спадкового майна після смерті [PERSON] яка померла [INFO] яке складається з 2\\3 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та 2\\3 частин земельної ділянки по [ADDRESS], за [PERSON] права власності на 1\\6 частину спадкового майна після смерті [PERSON] яка померла [INFO] яке складається з 2\\3 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та 2\\3 частин земельної ділянки по [ADDRESS], за [PERSON] права власності на 1\\6 частину земельної ділянки частину після смерті батька [PERSON] який помер [INFO] та 1/6 частину спадкового майна яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та на 1/6 частину земельної ділянки після смерті [PERSON] яка померла [INFO] по [ADDRESS], за [PERSON] права власності на 1\\6 частину земельної ділянки після смерті батька [PERSON] який помер [INFO] та на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та 1/6 частину земельної ділянки після смерті матері [PERSON] яка померла [INFO] по [ADDRESS]. Щодо вимог про поділ житлового будинку та земельної ділянки між співвласниками слід зазначити наступне. Відповідно до висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №144468/13-43/12476/14-43 від 29.09.2014 р. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи складено можливі варіанти поділу як домоволодіння так і земельної ділянки по [ADDRESS], відповідно до варіанту №1 який погоджено між позивачами за варіантом №1 пропонується надати в користування співвласникам 2/3 частини земельну ділянку площею 366,67 кв.м. яка знаходиться в таких межах: - від точки «1», яка розташована в куті сполучення тильної та лівої межі земельної ділянки на відстані 12,32 м в точку «2»; - від точки «2» перпендикулярно тильній межі земельної ділянки на відстані 7,36 м в точку «3»; - від точки «3» паралельно тильній межі земельної ділянки на відстані 3,13 м в точку «4»; - від точки «4» перпендикулярно тильній межі земельної ділянки на відстані 4,95 м в точку «5»; - від точки «5» під кутом 135 градусів на відстані 1,41 м в точку «6»; - від точки «6» в точку «7», які розташовані по лінії розподілу земельної ділянки в житловому будинку; - від точки «7» паралельно правій межі земельної ділянки на відстані 5,49 м. в точку «8»; - від точки «8» паралельно правій межі земельної ділянки на відстані 4,04 м в точку «9»; - від точки «9» по передній межі земельної ділянки на відстані 15,52 м в точку «10»; - від точки «10» по лівій межі земельної ділянки на відстані 28,13 м в точку «1», Співвласнику 1/3 частини земельну ділянку загальною площею 183,33 м.кв. яка знаходиться в таких межах: - від точки «2» по тильній межі земельної ділянки на відстані 6,93 м. в точку «11»; - від точки «11» по правій межі земельної ділянки на відстані 28,34 м в точку «12»; - від точки «12» по передній межі земельної ділянки на відстані 4,28 м в точку «9»; - від точки «9» паралельно правій межі земельної ділянки на відстані 4,04 м в точку «8»; - від точки «8» паралельно правій межі земельної ділянки на відстані 5,49 м в точку «7»; - від точки «7» в точку «6» які розташовані по лінії розподілу земельної ділянки в житловому будинку; - від точки «6» під кутом 135 градусів на відстані 1,41 м в точку «5»; - від точки «5» перпендикулярно тильній межі земельної ділянки на відстані 4,95 м в точку «4»; - від точки «4» паралельно тильній межі земельної ділянки на відстані 3,13 м в точку «3»; - від точки «3» перпендикулярно тильній межі земельної ділянки на відстані 7,36 м в точку «2». Земельну ділянку площею 5,40 кв.м. співвласника 1/3 часток у житловому будинку пропонується надати сервітут в інтересах співвласників 2/3 часток у житловому будинку, яка знаходиться в таких межах: - від точки «7» перпендикулярно правій межі земельної ділянки на відстані 0,98 м в точку «13»; - від точки «13» паралельно правій межі земельної ділянки на відстані 5,49 м в точку «14»; - від точки «14» паралельно передній межі земельної ділянки на відстані 0,98 м. в точку «8»; - від точки «8» паралельно правій межі земельної ділянки на відстані 5,49 м. в точку «7»; Варіант №1 у порядку користування земельними ділянками між співвласниками 2/3 та 1/3 площами ( співвласники - 366,67 кв.м.) та ( співвласник 183,33 кв.м.), а також земельною ділянкою площею 5,40 кв.м. співвласника 1/3 частини у житловому будинку, на яку пропонується надати сервітут в інтересах співвласника 2/3 частки у житловому будинку по [ADDRESS] зображений на схемі в додатку 2 до даного висновку. Щодо поділу домоволодіння варіант 1 експертом виготовлено з урахуванням фактичного порядку користування, що вже склався між співвласниками домоволодіння, таким чином за варіантом №1 поділу домоволодіння по площі в житловому будинку і по вартості господарських будівель та споруд з урахуванням фактичного порядку користування, о вже склався, проводиться наступним чином: співвласникам 2/3 частини будинку пропонується до виділу приміщення 1-1 веранда площею 9,9 кв.м., 1-2 кухня площею 8,0 кв.м., 1-8 вмивальня площею 2,2 кв.м., 1-9 вбиральня площею 1,0 кв.м., 1-3 житлова кімната площею 13,8 кв.м., 1-4 житлова кімната площею 11.1 кв.м., 1-5 житлова кімната площею 18.3 кв.м., 1-6 житлова кімната площею 6,3 кв.м., 1-7 коридор площею 4,4 кв.м., а всього по будинку 75,0 кв.м., 1 тамбур «а1», по господарським будівлям та спорудам погріб «під а», споруди «№1-5,І» ( 2/3 частини). Співвласнику 1/3 частини будинку приміщення по житловому будинку : 2-1 веранда площею 7,1 кв.м., 2-2 кухня площею 8,3 кв.м., 2-3 санвузол площею 5,3 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 17,8 кв.м., 2-5 коридор площею 5,6 кв.м., всього по будинку площею 44,1 кв.м., І веранда «а3», ІІ котельня «а4», по господарським будівлям і спорудам споруди «№1-5,І» ( 1/3 частина). Допитаний судом експерт [PERSON] вказував суду на те. що інших варіантів крім запропонованих ним в висновку від 29.09.2014 р. надати сторонам не є можливим оскільки порядок користування який склався між співвласниками та розмір часток якими володіють співвласник унеможливлюють складання інших варіантів поділу як земельної ділянки так і житлового будинку. Таким, чином суд вважає можливим здійснити відповідний поділ між співвласниками за 1 варіантом висновку експертизи. Щодо вимог позивачів про визнання за [PERSON] права власності на самочинно побудований гараж під літерою «Ж» загальною площею 80,2 кв.м., вбиральню під літерою «Г» площею 1,2 кв.м., за [PERSON] права власності на самочинно побудований гараж під літерою «Д» площею 18,9 кв.м., веранду «а-3» на плані будинку №1-І площею 4, 1 кв.м., котельну «а-4» на плані будинку №1-ІІ площею 2,7 кв.м., житлову мансарду «а-2» площею 22,2 кв.м., визнання права власності на самочинно побудований сарай «З-ІІ» площею 27,7 кв.м. розділивши його в натурі відповідно до часток спадкоємців з урахуванням склавшогося порядку користування: 1\\3 частину [PERSON], [PERSON], та по 2\\3 частині [PERSON] та [PERSON] суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Положеннями ч.2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1-2 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 5 ст.376 ЦК України визначено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до вимог ст.ст.125-126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Положеннями п.1-2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. за №466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» встановлено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником за формою згідно з додатком 1 повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу (далі - Інспекція) за місцезнаходженням об'єкта будівництва - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (далі - декларація) або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації відповідною Інспекцією декларації - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорії складності; видачі замовнику Інспекцією дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорії складності. Статтею 375 ЦК України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Згідно із вимогами ч.1, 2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У відповідності до п.а ст.9 ЗК України розпорядження землями територіальної громади міста відноситься до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території. Положеннями п.3 Указу Президента України від 08 квітня 2011 р. за №439/2011 «Про Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» встановлено, що виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури відноситься до основних завдань Держбудінспекції України. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. за №549 «Про утворення територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» постановлено утворити Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві. Відповідно до керівних роз'яснень, які містяться у п.9,10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. за №6 «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право… Враховуючи наведене суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в даній частині слід відмовити.

Outcome: partial