Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовними вимогами до [PERSON], в яких просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором від 12.03.2007 в розмірі 26975,06 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.03.2007 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав взяти на себе зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.07.2013 склала 26975,06 грн., що складається з: 9115,93 грн. - заборгованість за кредитом; 9744,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 6353,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штраф - 500 грн (фіксована частина, 1260,72 грн. (процентна складова). [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк», в якій просить визнати незаконними дії банку щодо збільшення в односторонньому порядку з 01.01.2013 процентної ставки з 22,8% річних до 30% річних та зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» здійснити перерахунок розміру заборгованості [PERSON] за поточною процентною ставкою 22,8% річних, починаючи з 01.01.2013. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відсоткова ставка була підвищена банком в односторонньому порядку, без його згоди. В судовому засіданні представник ПАТ КБ «Приватбанк» підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що укладаючи кредитний договір, сторони взяли на себе зобов'язання, які повинні виконуватись належним чином. Невиконання позичальником умов кредитного договору і стало підставою для звернення з відповідним позовом. Що стосується зустрічних позовних вимог, просив в задоволенні зустрічного позову відмовити, так як п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право Банку змінювати Тарифи та інші умови обслуговування рахунків. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом в особі представника проти позову ПАТ КБ «Приватбанк» заперечив та пояснив, що по-перше незгоден з підвищенням відсоткової ставки Банком в односторонньому порядку, по-друге - просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності, так як останній платіж був ним здійснений 26.09.2008. На задоволенні зустрічних позовних вимог наполягає з підстав, викладених в зустрічному позові. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 12.03.2007 між Приватбанк та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно виписки по картці за період з 01.01.2000 по 10.12.2013, спочатку позичальнику був встановлений кредитний ліміт в розмірі 500 грн.,в подальшому розмір кредитного ліміту був збільшений на підставі п. 3.2 Умов та правил надання банківських послуг. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань, станом на 321.07.2013 утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 9115,93 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, за умовами кредитування процентна ставка за кредитним лімітом встановлена в розмірі 1,9 % на місяць (1,9х12=22,8 % річних) на залишок заборгованості та 1% щомісячної комісії. Судом встановлено, що з 01.01.2013 згідно наданого Банком розрахунку, відсоткова ставка була збільшена з 22,80% на 30%. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на час укладення кредитного договору і зміни відсоткової ставки), у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною. Відповідно до "Правил надання банками України інформації споживачу щодо умов кредитування та сукупної вартості кредиту", затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 25 травня 2007 року № 541 13808, а саме пункту З.5: Банки мають право змінювати процентну ставу за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку). Згідно з положеннями ст. 654 ЦК України, зміна договору вчиняється у такій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом якщо це не випливає із звичаїв ділового обороту. Статтею 643 ЦК України визначено момент укладення договору за пропозицією, в якій вказано строк для відповіді. При цьому, Закон встановлює правило відповідно до якого, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку. Відповідно до приписів ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Отже, і самі договори, і відносини, що з них виникають, не можуть відокремлюватися від кредитної політики банку і не можуть спрямовуватися на забезпечення лише інтересів банку. Статтею1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення відсотків за користування кредиту із розрахунку встановленої за умовами договору відсоткової ставки 22,80% (з урахуванням перерахунку заборгованість за відсотками складає 9368,85 грн.) та обґрунтованість зустрічних позовних вимог щодо визнання незаконними дій Банку в частині збільшення в односторонньому порядку відсоткової ставки. Враховуючи, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог Банку про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі, встановленому умовами договору, відсутні підстави для задоволення зустрічних вимог в частині зобов'язання Банку здійснити перерахунок заборгованості з застосуванням діючої відсоткової ставки. Стосовно вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення штрафу відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, в ході розгляду справи було встановлено, що додані до позову Умови та правила надання банківських послуг за змістом відрізняються від Умов та правил надання банківських послуг, які діяли на момент укладення кредитного договору та з якими був ознайомлений [PERSON] Представником Банку до матеріалів справи був долучений наказ від 23.08.2006 №С-169 про внесення змін в Договір про надання банківських послуг с затвердженням Умов та правил надання банківських послуг, які є додатком №1 до цього наказу. Зазначені Умови та правила надання банківських послуг не передбачають стягнення штрафу, тому вимоги Банку в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Також, відповідачем [PERSON] було заявлено про застосування наслідків спливу строків позовної давності з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності, так як останній платіж був здійснений ним 26.09.2008. Це твердження відповідача не відповідає дійсності. Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, останній платіж був здійснений 06.05.2011 шляхом внесення коштів через термінал самообслуговування в розмірі 500 грн., з позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 13.09.2013, отже Банком строк позовної давності не пропущений.

Outcome: partial