Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

У липні 2018 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 29 червня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який рішеням суду від 11 серпня 2014 року розірвано. Від шлюбу народилася донька, [PERSON], [INFO]. В 2012 році вона припинила шлюбні стосунки з відповідачем, перестала вести спільне господарство та спільний сімейний бюджет. З моменту припинення шлюбних стосунків з відповідачем донька мешкає з нею та відповідач не бере участі у її вихованні та матеріальному утриманні. На теперішній час вона з донькою мешкають у її батьків. Всі витрати, повязані з навчанням, розвитком доньки, придбанням одежі, їжі, лікуванням та інше, вона здійснює за власні кошти, без допомоги відповідача, який ухиляється від матеріального утримання дочки і не приймає участі у її вихованні, у звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду. Зазначила також, що для забезпечення належного рівня життя доньки з урахуванням витрат на її лікування, фізичний, духовний, соціальний розвиток щомісячно потрібно не менше як 5000 гривень. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти на утримання своєї дитини у розмірі 2 500 гривень щомісячно. Їй не відома інформацію стосовно того, де саме працює відповідач та його розмір заробітку. Але, відповідач має нормальний стан здоровя, не є інвалідом, не має хронічних захворювань, є працездатним, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних дружин. Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~500 грн. щомісячно, починаючи з 24 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. У листопаді 2018 року представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просив скасувати вищевказане рішення. Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року заяву представника відповідача - [PERSON] \~про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2018 року по справі № 642/3716/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено та скасовано зазначене рішення. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного\~\~провадження\~\~з викликом сторін. Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Відповідач позов визнав частково та погоджується платити аліменти у розмірі 1000 гривень, посилаючись на те, що розмір аліментів 2500 гривень, який просить стягнути позивач на свою користь на утримання неповнолітньої дитини не відповідає його матеріальному становищу, який протягом декількох останніх років не має постійної роботи. Зазначив також, що на його утриманні є непрацездатні батьки-пенсіонери. \~Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2002 року, який рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 11 серпня 2014 року розірвано (а.с. 8). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії 1-ВЛ № 233256, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції від 17.12.2002 року, актовий запис № 3834 (а.с. 7). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] і знаходиться на повному забезпеченні позивача (а.с. 11). Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином зобовязання по забезпеченню дитини мають обидва батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається\~зі ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3.1)\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти визначається судом. За ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, те, що позивач не працює та не отримує дохід. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно не працевлаштований, однак має тимчасові заробітки та нерегулярний дохід, аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Крім того, відповідач має задовільний стан здоровя, не є\~інвалідом,\~не має\~хронічних захворювань,\~є працездатним, може надавати матеріальну допомогу. Посилання відповідача, що на його утриманні знаходяться батьки-пенсіонери суд не приймає до уваги, оскільки вони отримують пенсію за віком та дана обставина не є підставою для несплати відповідачем аліментів на дитину. Відповідно до\~вимог\~Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено те, що в 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком\~від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року\~становить 2027 грн. Відповідно до ч.2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з тим, визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом, та того, що кожен із батьків повинен у рівних частках забезпечувати потреби дитини, які не можуть бути меншими ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. З врахуванням вищенаведених обставин, розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання дитини, суд вважає аліменти у розмірі 1013 грн. 50 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Суд вважає, що з відповідача в порядку ст.141 ЦПК України, та Закону України Про судовий збір, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial