Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про звернення стягнення мотивуючи свій позов тим, що відповідно до укладеного договору від 31.01.2008 року № KGMDAN08634027, укладеного між банком та [PERSON], банк надав відповідачу кредит у розмірі 47 248,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.01.2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором між позивачем та відповідачем 31.01.2008 року було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого відповідач передав у заставу банку предмет застави - майно , що належить на праві власності відповідачу, а саме: автомобіль DAEWOO; модель Nexia 1/5 GL, рік випуску: 2007; тип ТЗ: легковий автомобіль; № кузова/шасі: [NUMBER]; реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, в порушення умов кредитного договору відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконані, тому станом на 10.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 17 890,50 грн., з них: заборгованість за кредитом - 6 966,86 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 51,43 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 614,72 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 9 167,47 грн.; штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 840,02 грн. Посилаючись на норми діючого законодавства просить: в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором вилучити у відповідача та передати в заклад банку предмет застави - вищезазначений автомобіль, що належить відповідачу на праві власності; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також звернути стягнення на вказаний автомобіль шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнути з відповідача судові витрати по справі в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час та місце слухання справи повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити не заперечуючи проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації - газету «Народне слово», про причини неявки суду не повідомив. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача у судовому засіданні не заперечувала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору від 31.01.2008 року № KGMDAN08634027, укладеного між банком та відповідачем [PERSON], банк надав останньому кредит у розмірі 47 248,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.01.2012 року, а відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати відсотки та повернути кредит до вказаної дати. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором від 31.01.2008 року № KGMDAN08634027 станом на 10.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 17 890,50 грн., з них: заборгованість за кредитом - 6 966,86 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 51,43 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 614,72 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 9 167,47 грн.; штраф (фіксована частина) - 250,00 грн.; штраф (процентна складова) - 840,02 грн. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором [PERSON] передав у заставу банку предмет застави - майно , що належить йому на праві власності, а саме: автомобіль DAEWOO; модель Nexia 1/5 GL, рік випуску: 2007; тип ТЗ: легковий автомобіль; № кузова/шасі: [NUMBER]; реєстраційний номер [NUMBER]. Ст. 611 ЦК України передбачає, що в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені Договором або Законом. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має паво задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не виконано (ч.1 ст. 20 вказаного Закону). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором. Вказане кореспондується і розділом 13 договору застави від 12.04.2007 року, відповідно до якого звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Таким чином, судом встановлено, що позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в частині звернення стягнення на предмет застави доведений в судовому засіданні, вимоги підлягають задоволенню. В частині вилучення предмету застави позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не передбаченого договором або законом. Частиною 2 статті 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувала негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувала (заклад), а тому вимога про вилучення у відповідача предмета застави є передчасною. Стягненню з відповідача підлягають і судові витрати, понесені позивачем при розгляді даної справи в сумі 1 548,76 грн. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 554, 590, 611, 612, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про заставу»,

Outcome: partial