Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах яких діє їх мати - [PERSON], [PERSON], треті особи у справі Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, Служба у справах дітей Ірпінської міської ради, Ірпінська міська рада Київської області\~ про звернення стягнення на предмет іпотеки чотирикімнатну квартиру № 1 загальною площею 197,80 кв.м., за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Лесі Українки, буд. 42/1б яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб,єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року для задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в загальному розмірі 23\~037\~435, 42 гривень, що складається з залишку заборгованості за кредитом в розмірі 207\~200, 58 доларів США, що еквівалентно 4\~464\~780, 84 гривень, суми несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 22\~665, 42 доларів США, що еквівалентно 488\~506, 35 гривень та пені за прострочення виконання зобов,язань в розмірі 18\~083\~148, 23 гривень. Також на період до реалізації предмета іпотеки позивач просив передати предмет іпотеки: чотирикімнатну квартиру № 1 загальною площею 197,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Лесі Українки, буд. 42/1б в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з метою його збереження. Крім того, позивач просив виселити з квартири, що є предметом іпотеки що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Лесі Українки, буд. 42/1б та належить на праві власності [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON]. А також стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.12.2012 року у цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг України» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено частково та стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року у розмірі 2\~268\~357, 69 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 1\~700 гривень, суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 120 гривень. В іншій частині позову відмовлено. На виконання зазначеного рішення суду 26.03.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» видані виконавчі листи у справі. Так, 10 жовтня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк було укладено кредитний договір № ML-001/117/2007. За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 199\~960,20 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотка в розмірі 3,99 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) на оплату комісії банку та придбання нерухомого майна строком до 10.10.2037 року. Кредитні кошти надавались банком на підставі кредитної заявки позичальника від 10 жовтня 2007 року шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у Банку. 20.02.2009 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк було укладено Додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року згідно з умовами якого сторони домовились внести зміни та доповнення до умов Кредитного договору. 10 червня 2009 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк було укладено Додатковий договір № 2 до кредитного договору № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року згідно з умовами якого сторони домовились внести зміни та доповнення до умов Кредитного договору, зокрема, сторони домовились, що на період з моменту підписання цього додаткового договору до 10.06.2009 року для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка розмір та вид якої визначено умовами Кредитного договору. На період з 10.06.2009 року до 09.11.2009 року (включно) для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 6,5% річних. На період з 10.11.2009 року до повного виконання боргових зобовязань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, що складається з фіксованого відсотка в розмірі 4,96% річних та FIDR. Також позичальнику надано транш в розмірі 8\~238, 13 доларів США з метою погашення прострочених процентів. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 10 жовтня 2007 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк, було укладено Договір іпотеки № PCL-001/117/2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 5464. Згідно з умовами Договору іпотеки для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем боргових зобовязань (вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобовязань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Кредитному договорі), іпотекодавець надав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме чотирикімнатну квартиру № 1 загальною площею 197,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Л.Українки, буд. 42/1б, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 10.10.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5457. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна», прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 07.06.2010 року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» у звязку з укладанням Договору купівлі-продажу Кредитного портфелю № б/н від 28.05.2010 року між Фактором та Клієнтом, до Позивача перейшли всі права Банку щодо права вимоги за договором іпотеки № ML-001/117/2007, посвідченим 10.10.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за реєстровим № 5464. У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором, станом на 12.03.2015 року у позичальника за Кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року існує заборгованість перед позивачем в розмірі 229\~866, 00 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 4\~954\~287, 19 гривень, а також 18\~083\~148, 23 гривень, що разом складає 23\~037\~435, 42 гривні, що складається з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 207\~200, 58 доларів США, що еквівалентно 4\~465\~780, 84 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; суми несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 22\~665,42 доларів США, що еквівалентно 488\~506,35 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; пені за прострочення виконання зобовязань в розмірі 18\~083\~148,23 гривень. 29.06.2011 року позичальником було повідомлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про зміну адреси реєстрації та проживання: Київська обл.., смт. Ворзель, вул. Ворзельська, буд. 10/23-Б, кв. 2. У звязку з тим, що позичальником не було дотримано умов Кредитного договору щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, Позивачем на підставі п. 1.9 ч. 2 Кредитного договору та п. 6.4.2 Договору іпотеки було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобовязань за Кредитним договором в повному обсязі. Так, 17.03.2015 року позичальникові за адресою місцезнаходження предмета іпотеки було відправлено засобами поштового звязку [PERSON] про усунення порушення за вих.. № 654 від 17.03.2015 року про погашення заборгованості за Кредитним договором. Також, 19.03.2015 року позичальникові за адресою реєстрації було відправлено засобами поштового звязку [PERSON] про усунення порушення за вих.. № 648 від 17.03.2015 року про погашення заборгованості за кредитним договором. Зазначені вимоги підлягали виконанню протягом 30 календарних днів з дати їх одержання позичальником. Станом на день подачі позову вимоги позичальником не були виконані та відповідні суми позивачу не сплачені. Таким чином, направленням вимог про усунення порушення за вих. № 645 від 17.03.2015 року та за вих. № 648 від 17.03.2015 року на адресу позичальника, який є також іпотекодавцем, позивач повідомив відповідача [PERSON] про настання іпотечного випадку та попередив про можливість застосування права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки. В порушення пп. h) п. 5.2 Договору іпотеки, згідно якого іпотекодавець зобовязаний не прописувати право проживання будь-яких третіх осіб на території предмета іпотеки, без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя, станом на сьогоднішній день у квартирі, що є предметом іпотеки та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Лесі Українки, буд. 42/1б, кв. 1, мешкають та зареєстровані чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради від 22.12.2014 року № 196. Позивач зазначив, що ні банк, ні позивач згоди іпотекодавцю на реєстрацію місця проживання третіх осіб у квартирі, яка є предметом іпотеки за договором не надавалося. 17.03.2015 року на адресу реєстрації [PERSON], що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON] та малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було направлено вимоги про добровільне звільнення квартири, що є предметом іпотеки, за вих.. №№ 646 та 647 від 17.03.2015 року, якими позивач вимагав добровільно звільнити квартиру, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Лесі Українки, буд. 42/1б, кв. 1, протягом одного місяця з дня отримання даних вимог. Станом на день подачі позову до суду зазначені вимоги відповідачами не виконані. Під час судового розгляду позивач неодноразово змінював та уточнював позовні вимоги, так в останній редакції уточнення позовних вимог, позивач просив: звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі Договору іпотеки № PCL-001/117/2007, посвідченого 10.10.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за реєстровим № 5464, а саме: чотирикімнатну квартиру № 1 загальною площею 197,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Лесі Українки, буд. 42/1б та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 10.10.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5457, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 1\~516\~171, 00 (один мільйон пятсот шістнадцять тисяч сто сімдесят одна гривня 00 копійок) гривень, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року для задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в загальному розмірі 2\~244\~378, 69 (два мільйони двісті сорок чотири тисячі триста сімдесят вісім гривень 69 копійок) гривень., що складається з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 1 655 387 (один мільйон шістсот п'ятдесят п'ять тисяч триста вісімдесят сім) гривень 59 копійок; - суми несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 488 991 (чотириста вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто одна) гривень 10 копійок; - пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок. Також на період до реалізації предмета іпотеки чотирикімнатної квартири № 1 загальною площею 197,80 кв.м., передати його в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з метою його збереження, а також виселити з квартири, що є предметом іпотеки та належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] та стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в інтересах, яких діє їх мати - [PERSON], [PERSON] суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. У судовому засіданні представник позивача ТОВ «ОТП Факторінг Україна» [PERSON] уточненні позовні вимоги в редакції від 27.12.2016р. підтримав у повному обсязі, просив їх задоволити. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовних заявах. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав ,просив відмовити у їх задоволенні. Пояснив, що дійсно ним було укладено кредитний договір із ПАТ «ОТП Банк» від 10.10.2007р.. Рішенням Ірпінського міського суду від 25.12.2012р. з нього та дружини [PERSON] було стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 2\~268\~357, 69 гривень. На даний час вказане судове рішення ними не виконано через скрутне матеріальне становище. Зазначив, що після постановлення рішення суду він вживав усіх заходів з метою врегулювання спору із позивачем мирним шляхом та розстрочки виплати стягнутої суми. Так ним було сплачено позивачу для врегулювання спору мирним шляхом 23\~979 гривень, однак будь яких додаткових угод позивач з ним так і не уклав. Крім того пояснив, що квартирі яка є предметом іпотеки проживають його дружина та троє неповнолітніх дітей, а отже звернення стягнення на майно призведе до позбавлення їх місця проживання. Так, відповідач пояснив суду, що доводи представника позивача про наявність у нього для проживання іншого нерухомого майна не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки належна йому на праві власності квартира, що розташована в смт. Ворзель, вул. Ворзельська, будинок 10/23-б кв. 2 є дуже маленькою, всього житловою площею 29,8 м.кв. та також є предметом іпотеки. В судовому засіданні представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] заперечували щодо задоволення вимог позивача в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Пояснили, що відповідачі позовні вимоги не визнають та вважають їх безпідставними. Так, 28.12.2012 року Ірпінський міський суд Київської області ухвалив рішення по справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено, частково стягнуто з [PERSON], [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року у розмірі 2\~268\~357,69 грн.. Вважали, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором та вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, що забезпечує виконання того ж самого кредитного договору, є подвійним стягненням, а тому задоволенню не підлягають. Зазначили, що відповідно до розяснень ВСУ, одночасне звернення стягнення заборгованості зі зверненням стягнення на предмет іпотеки в будь-якому випадку є неправильним. ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було предявлено дві позовні вимоги в різних позовах, а саме про стягнення заборгованості за кредитним договором та судом було задоволено цей позов частково, а також подано окремо позов про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.12.2012 року стягнуто суму у розмірі 2\~268\~357,69 грн. і саме ця сума є сумою заборгованості, яка встановлена судом, що набрало законної сили. За вказаним вище рішенням було видано виконавчий лист та предявлено до виконання до ВДВС Ірпінського міського управління юстиції. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.03.2015 року у ВП № 46992619 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-275/2012, виданий 26.03.2013 року Ірпінським міським судом Київської області. Постановою від 31.08.2015 року у ВП № 46992619 повернуто стягувачу вказаний виконавчий лист № 2-275/1012 від 26.03.2013 року, оскільки стягувач ТОВ «ОТП Факторинг» не здійснив авансування витрат на проведення виконавчих дій та розяснено стягувачу, що виконавчий документ може бути предявлений до виконання в строк до 31.08.2016 року. За таких підстав просили застосувати строки позовної давності. Зазначили, що з моменту набрання рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.12.2012 року законної сили, право позивача на отримання відсотків, пені за кредитним договором припинилось. Внаслідок дострокового стягнення всієї кредитної заборгованості строк кредитного договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобовязальні правовідносини. Наголошували на тому, що квартира, яка є предметом іпотеки була придбана як за власні кошти [PERSON], так і частково за кредитні кошти, а тому вимоги позивача про виселення з квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири, що розташована в смт. Ворзель, вул. Лесі Українки 42/1б, без надання іншого житлового приміщення не ґрунтується на вимогах закону та відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення. Також, зазначили, що неправомірною є вимога про стягнення на користь позивача судового збору з неповнолітніх дітей. Просили суд відмовити в позові ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Крім того, під час судового розгляду, представники надали заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до якої, просили застосувати строки позовної давності, оскільки вважали, що початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином вважали, що позивачу було відомо про порушення його прав ще в жовтні 2011р. коли він вперше звернувся до суду із позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, однак із позовом про звернення стягнення на майно він звернувся лише у 17.04.2015р., тобто пропустив строк позовної давності у три роки. Відповідачі по справі [PERSON], що діє також і в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з,явились, були повідомлені належним чином причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи по справі Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради в судове засідання не з,явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечували щодо задоволення позову, в частині виселення неповнолітніх дітей вважали позов таким, що суперечить законодавству України та інтересам дітей та надали висновок про недоцільність виселення неповнолітніх дітей з квартири, що є предметом іпотеки. Представник третьої особи по справі Ірпінська міська рада Київської області в судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Так, судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 10.10.2007 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк було укладено кредитний договір № ML-001/117/2007 за умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 199\~960,20 доларів США зі сплатою плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотка в розмірі 3,99 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) на оплату комісії банку та придбання нерухомого майна строком до 10.10.2037 року Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 25.12.2012 року у цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг України» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено частково та стягнуто солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року у розмірі 2\~268\~357, 69 грн., що складається з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 1 655 387 (один мільйон шістсот п'ятдесят п'ять тисяч триста вісімдесят сім) гривень 59 копійок; - суми несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 488 991 (чотириста вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто одна) гривень 10 копійок; - пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок. На виконання зазначеного рішення суду 26.03.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» видані виконавчі листи у справі. Станом на 27.12.2016 року вищевказане рішення суду виконано відповідачами [PERSON], [PERSON] в повному обсязі не було, та заборгованість за кредитним договором на час розгляду судом справи складає 2\~244\~378,69 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 1\~655\~387,59 гривень; - суми несплачених відсотків за користування кредитом в розмірі 488\~991,10 гривень; пені за прострочення виконання зобовязань в розмірі 100\~000,00 гривень. Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 10.10.2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк та відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки № PCL-001/117/2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 5464. Згідно з умовами Договору іпотеки для забезпечення повного і своєчасного виконання Іпотекодавцем боргових зобовязань (вимоги Іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобовязань за Кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Кредитному договорі), Іпотекодавець надав Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме чотирикімнатну квартиру № 1 загальною площею 197,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Л.Українки, буд. 42/1б, що належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 10.10.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5457. Відповідно до договору іпотеки позивач у разі порушення відповідачами умов кредитного договору набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі п 6.1 Договору іпотеки за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: (а) всі боргові зобовязання, не сплачені боржником і (б) вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням Іпотекодавцями його зобовязань за цим договором а також всіх фактичних витрат, понесених Іпотекодержателем у звязку із реалізацією його прав за цим договором. Згідно п 6.2 Договору іпотеки передбачені іпотечні випадки, у разі настання яких Іпотекодержатель має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги, зокрема, в разі несплати Іпотекодавцем Іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в Кредитному договорі, а саме: (а) несплати Іпотекодавцем Іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі; (б) порушення Іпотекодавцем будь-якого із його зобовязань за ст. 5 цього договору; (в) інших обставин, передбачених чинним законодавством України, кредитним договором та цим договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з умовами Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 року та у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна», прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON]. Відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 07.06.2010 року, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» у звязку з укладанням Договору купівлі-продажу Кредитного портфелю № б/н від 28.05.2010 року між Фактором та Клієнтом, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за Кредитним договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до даного Договору, укладеним між Клієнтом та позичальниками Клієнта, перелік яких міститься в Додатку № 1 до даного договору, що забезпечений іпотекою/заставою за Договорами іпотеки/Договорами застави, перелік яких міститься в Додатку № 1 до даного Договору, укладеними між Клієнтом та Боржниками/Третіми особами, Сторони домовились про наступне: - клієнт передає та відступає Фактору сукупність прав, належних Клієнту за Договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно; - за цим договором до Фактора переходять всі права клієнта як сторони, що іменується «Іпотекодержатель» чи «Заставодержатель» у зобовязаннях, які виникли на підставі договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором. Таким чином, до Позивача перейшли всі права Банку щодо права вимоги за договором іпотеки № ML-001/117/2007, посвідченим 10.10.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за реєстровим № 5464. У звязку з тим, що Позичальником не було дотримано умов Кредитного договору щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, Позивачем на підставі п. 1.9 ч. 2 Кредитного договору та п. 6.4.2 Договору іпотеки було здійснено вимогу дострокового виконання Позичальником його зобовязань за Кредитним договором в повному обсязі. Позивач листами від 17.03.2015 року та 19.03.2015 року направив відповідачу [PERSON] про усунення порушення за вих.. № № 645 та 648 про погашення заборгованості за Кредитним договором. Тим самим попередив відповідача [PERSON] про настання іпотечного випадку та попередив про можливість застосування права Іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] неналежним чином виконували умови кредитного договору та до теперішнього часу мають заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 2\~244\~378, 69 (два мільйони двісті сорок чотири тисячі триста сімдесят вісім гривень 69 копійок) гривень, а отже позивач набув право звернення на предмет іпотеки, а саме - чотирикімнатну квартиру № 1, загальною площею 197,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, селище міського типу Ворзель, вулиця Лесі Українки, будинок 42/1б, передану в іпотеку на підставі договору іпотеки № PCL-001/117/2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за реєстровим № 5464. Відповідно до звіту про незалежну оцінку квартири від 25.04.2016р. ринкова вартість предмета іпотеки - чотирикімнатної квартири № 1, загальною площею 197,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, селище міського типу Ворзель, вулиця Лесі Українки, будинок 42/1б, становить 1\~516\~171 гривень. За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - чотирикімнатну квартиру № 1, загальною площею 197,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, селище міського типу Ворзель, вулиця Лесі Українки, будинок 42/1б, передану в іпотеку на підставі договору іпотеки № PCL-001/117/2007, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 1\~516\~171, 00 (один мільйон пятсот шістнадцять тисяч сто сімдесят одна гривня 00 копійок) гривень, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007 року для задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в загальному розмірі 2\~244\~378, 69 (два мільйони двісті сорок чотири тисячі триста сімдесят вісім гривень 69 копійок) гривень, підлягають задоволенню. Крім того, суд не вбачає підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності у даних правовідносинах, згідно поданої представником відповідачів заяви, зважаючи на наступне. Згідно з матеріалами справи, рішення Ірпінського міського суду Київської області про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів [PERSON] та [PERSON] було ухвалено 25.12.2012 року. Як вбачається з довідки від 27.12.2016р. наданої представником позивача в судовому засіданні відповідачем [PERSON] 29.10.2013р. було здійснено часткове погашення заборгованості за кредитним договором № ML-001/117/2007 від 10.10.2007р. у сумі 23\~979 гривень. Згідно положень статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Постанови ВСУ від 06.11.2013 р. (№ 6-116цс13), 19.03.2014 р. (№ 6-20цс14,), 18.06.2014 р. (№ 6-61цс14), від 03.06.2015 р. (№ 6-31цс15). Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тобто, після настання строку погашення чергового платежу почався перебіг строку позовної давності. Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу. Строк, як часова категорія, характеризується не тільки початковим, а й кінцевим моментом. Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давностіпереривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Останній платіж за кредитним договором позичальником внесено 29.10.2013 року в розмірі 23\~979,00 гривень, тим самим [PERSON] вчинив дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед позивачем. З позовною заявою позивач звернувся 17.04.2015 року, що підтверджується штампом канцелярії Ірпінського міського суду Київської області. Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Договору іпотеки №PCL-001/117/2007 від 10.10.2007р. даний договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до виконання Боргових зобов,язань в повному обсязі та зобов,язань Іпотекодаця за цим договором. Відповідно до ст. 1 Закону України від 5 червня 2003 р. N 898-IV "Про іпотеку"(далі - Закон N 898-IV) іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні й користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно зі ст. 599 ЦК Українизобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 17 цього Законувстановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. \~ Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт звернення до суду із вимогами про дострокове стягнення суми боргу за договором кредиту, забезпеченого договором іпотеки, не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником. За таких підстав, суд прийшов до висновку, що строк позовної давності у спорі, що виник між сторонами, станом на день звернення до суду пропущений не був. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Таким чином, ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення, як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення. Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 06.07.2016 у справі за № 6-3173цс15 та є обовязковою для суду згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України. Судом встановлено, що спірна квартира чотирикімнатна квартира № 1 загальною площею 197,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., смт. Ворзель, вул. Лесі Українки, буд. 42/1б, яка є предметом іпотеки придбана була відповідачем [PERSON] зокрема й за рахунок кредитних коштів наданих йому згідно кредитного договору № ML-001/117/2007 від 10.10.2007р. та в подальшому передана в іпотеку для забезпечення виконання зобов,язання за вказаним договором. Також, в судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду даного спору в чотирикімнатної квартири № 1 загальною площею 197,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., смт. Ворзель, вул. Лесі Українки, буд. 42/1б, що є предметом іпотеки зареєстровані як проживаючі особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується й довідкою №196 від грудня 2014р. селищного голови. Так, судом встановлено, що засобами поштового звязку відповідачам було направлено вимоги за вих. № 646 та 647 від 17.03.2015 року про добровільне звільнення квартири, однак на сьогоднішній день дані вимоги не виконані. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований у квартирі 2, будинку 10/23-Б по вул. Ворзельська в смт. Ворзель Київської області, яка відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно є його власністю, на підставі Свідоцтва про право власності САЕ №077169, 03.03.2011р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ворзельської селищної ради №85 від 28.04.2010р.. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] та його родина мають й інше житлове приміщення. На підставі вищевикладеного суд не приймає до уваги висновок Органу опіки та піклування наданий на виконання ухвали суду за №01-20/2627 від 31.08.2015р. щодо недоцільності виселення з квартири, що є предметом даного спору неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON]., оскільки при його наданні не було враховано наявність іншого житла у батька неповнолітніх. Отже, суд, вважає за можливе задовольнити позов і в частині виселення відповідачів з квартири, що є предметом іпотеки. Разом із тим, суд вважає за необхідне відмовити у частині позовних вимог, щодо передачі в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до реалізації предмету іпотеки: чотирикімнатної квартири № 1 загальною площею 197,80 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., смт. Ворзель, вул. Лесі Українки, буд. 42/1б, з наступних підстав. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про іпотеку» передбачає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Застосування такого способу захисту прав іпотекодержателем має наслідком належне збереження і використання іпотечного майна для отримання доходів, які можуть бути спрямовані на задоволення забезпечених іпотекою вимог. Оскільки цільове призначення даного предмету іпотеки, житлової чотирикімнатної квартири, не є господарським, та не може використовуватись з метою отримання продукції, плодів та доходів, суд, вважає, що передача його в управління позивачу на період до його реалізації у порядку визначеному даним рішенням суду є недоцільним. Позивачем не надано доказів для підтвердження необхідності передачі предмету іпотеки в управління Банку у звязку із загрозою свідомого пошкодження, знищення або зменшення вартості самого предмету іпотеки. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь позивача в солідарному порядку витрати по оплаті судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі ст. 109 ЖК УРСР, ст.ст. 192, 526, 530, 553, 554, 611, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: partial