Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.09.2016 року звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що крім того 26.08.2016 року вона звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, укладений 20.07.2014 року між нею та відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Вона повністю утримує доньку. Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2015 року. Відповідач немає утриманців, має можливість надавати допомогу на утримання доньки. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та розгляд справи був попереджений належним чином, заперечень суду не надав, у звязку з чим у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача за згодою позивача, постановляючи заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони підтримували фактичні подружні стосунки, від сумісного життя мають доньку [PERSON], [INFO], реєстрація народження [PERSON] була проведена відповідно до ст.126 СК України. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає разом з позивачем за адресою м. Львів, вул. Авіаційна,93. Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач, посилаючись на те, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно по 2000 грн. на утримання доньки, на підставу своїх вимог не надала суду відомостей про розмір доходу відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Виходячи з того, що за правилами ст. 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а суд фактично не має таких відомостей про відповідача, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на підставі ст.183 СК України.

Outcome: partial