Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

В листопаді 2017 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], дружина [PERSON], доньки [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2008 року народження, син [PERSON], 2011 року народження, а також зареєстрований племінник позивача [PERSON] - [PERSON]. З 2001 року по теперішній час відповідач жодного разу не з»являвся у вищезазначеній квартирі, вже багато проживає в Російській Федерації, житлом не цікавиться, не сплачує за комунальні послуги тощо. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився. Про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву проти позову не подав. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судовому засіданні протии задоволення позовних вимог не заперечувала. Представник третьої особи Відділу реєстрації місця проживання у Слобідському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, письмових пояснень до позову не подали. Враховуючи положення ч. 1 ст. 280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], показання допитаної в судовому засіданні свідка [PERSON], дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, проте з 2001 року, там не проживає. Зазначене підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] Свідок також пояснила, що відповідач за власною волею не проживає у квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] будь-яких перешкод йому у проживанні та користуванні квартирою не чинить. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2001 року. З врахуванням вищезазначеного позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, який втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Порядок реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації громадян, які на законних підставах, перебувають в України визначено Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003р. Відповідно до ст. 3 цього Закону реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місця перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З огляду на вищезазначене, рішення суду є достатньою підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а тому позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial