Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до державного підприємства "Каховське лісове господарство" про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та відшкодування моральної шкоди, В обґрунтування своїх вимог посилався на ту обставину, що на день звільнення з ДП «Каховське лісове господарство», де він працював з 12.08.2014 року по 29.04.2016 року, відповідачем заборгованість по заробітній платі не виплачена. Тому, просив стягнути заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з інфляцією та індексацією заробітної плати, відшкодувати моральну шкоду та розглянути справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Надав заперечення, згідно яких, зважаючи на ту обставину, що несвоєчасна виплата коштів відбулася не з вини відповідача, про що надав відповідні докази, просив щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди врахувати відсутності вини відповідача. Повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з ДП «Каховське лісове господарство» з 12.08.2014 року (наказ №220 від 11.08.2014 року) по 29.04.2016 року (наказ №211 від 29.04.2016 року) на посаді майстра лісу, що підтверджується записами в трудовій книжкі серії АФ №002334. Звільнення відбулося на підставі ч.6 ст.36 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з матеріалів справи у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, всі суми, що належать позивачу, не виплачені. Згідно довідки № 157 від 05.05.2016 року, наданої відповідачем, розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] складає 10119,78 грн. На час розгляду справи заборгованість погашена у розмірі 8021,59 грн. Тому, за вказаних обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та в силу ст. 116 КЗпП України підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 2098,19 грн. Також, підлягають задоволенню вимоги позивача, щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зважаючи на таке. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до п.1 ст.117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Відповідно до проведених позивачем розрахунків середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні які не оспорені відповідачем, заборгованість становить 4471,46 грн. Разом з тим, суд задовольняє вимогу, щодо стягнення вихідної допомоги у розмірі 4471,46 грн., оскільки відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 ст.36 цього кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Щодо стягнення моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що дана вимога не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до положень\~статті 1167 ЦК України\~компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Яквбачається із матеріалів справи, своєчасна невиплата заробітної плати при звільненні відбулося не з вини відповідача, що підтверджується відповіддю Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України від 03.03.2016 року №05-10/8, Управління державної казначейської служби України у Каховському районі Херсонської області від 12.05.2016 року №30-03-25/271, з яких вбачається, що фінансування на рахунок відповідача за вказаний період не здійснювалося. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 551 грн. 70 коп. на користь держави.

Outcome: partial