Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

В серпні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн., щомісячно з індексацією, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з липня 2018 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. З часу припинення спільного проживання дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач працює, має регулярний дохід у розмірі понад 20 000 грн. щомісяця. Позивачка вказує, що відповідач працездатний, інших утриманців у нього не має, у власності відповідача є нерухомість, автомобіль, придбаний на спільні кошти подружжя у 2017 році, грошові збереження, також він має додатковий дохід від здачі в оренду апаратів для перемелювання та приготування кави магазинам і приватним особам в м.Ізмаїлі та с.Приморське Кілійського району Одеської області. Позивачка не працює, доходів не має. Дитина хворіє, її лікування потребує постійних витрат. У зв`язку із зазначеним, позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та у відповіді на відзив. Вказували, що плата за дитячий садок, який відвідує дитина складає щомісяця 879 грн. Крім того, позивачка купує для дитини одяг для гімнастики та для фізкультури, капці домашні, канцелярські приладдя, приймає участь та робить внески у благоустрій місць для прогулянок дітей. Також, позивачка постійно купує медикаменти та дієтичне харчування, спеціальні ігри та іграшки, спеціальні окуляри для дитини. Крім того, позивачка у холодну пору року несе додаткові витрати, оскільки орендує житло у м. Ізмаїлі, де проживає разом із донькою, що також потребує значних витрат. Вказує, що не відповідають дійсності твердження відповідача, про те, що він матеріально допомагає позивачці та донці, а також те, що він є єдиним утриманцем своєї матері та що він хворіє тривалий час. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, погодились щодо стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись при цьому на обставини, викладені у відзиві від 28.09.2018 року, поясненнях від 05.11.2018 року та від 27.06.2019 року. Відповідач пояснив, що він допомагає матеріально та надає кошти [PERSON] на утримання їх доньки, купує іграшки та одяг, займається вихованням дитини, не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тому твердження [PERSON] про те, що їх донька знаходиться лише на її утриманні та вихованні не відповідають дійсності. Крім того, на його утриманні перебуває його мати [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка, яка постійно хворіє, що підтверджується довідкою про склад сім`ї №1371, виданою Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області 27.09.2018 року. Також вказав, що він ніколи не працював та не працює в фірмі «Рафаелян», додаткового доходу не має, його заробіток складає 4173 грн., оскільки він працює продавцем в ФОП [PERSON] Вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 5000 грн. щомісячно не обґрунтованими, оскільки вона не надала жодних доказів на підтвердження того, що витрати на утримання дитини щомісяця складають 10 000 грн. Вказує, що позивачка має можливість працевлаштуватися та отримувати заробіток, проте не має бажання цього робити. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Вислухавши позивачку, її представника, відповідача, його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частини 1,2 ст. 183 СК України передбачають, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №112 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 29.04.2015 року (а.с.6). Згідно довідки Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 23.08.2018 року №1233 дитина [PERSON] , [INFO] мешкає разом із матір`ю (а.с.8). Відповідно довідки Державного центру зайнятості Ізмаїльського МРЦЗ від 10.09.2018 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Ізмаїльському МРЦЗ з 22.08.2018 року (а.с.34). Згідно трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 24 квітня 2019 року [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів в ФОП [PERSON] з заробітною платою 4173, 00 грн. на місяць.(а.с. 137) Як вбачається із листа Ізмаїльського управління ГУ ДФС в Одеській області від 22.05.2019 року [PERSON] у Болградській ДПІ Ізмаїльського управління ГУ ДФС в Одеській області як фізична особа - підприємець або як фізична особа, яка займається незалежно професійною діяльність, протягом 2018 року та 1 кварталу 2019 року на обліку не знаходився. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Докази того, що крім основного заробітку відповідач має ще додатковий заробіток та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн., оскільки щомісячно отримує дохід до 20 000 грн, суду не надано. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Таким чином, виходячи з положень ст.180 СК України, згідно якої батьки несуть рівні права щодо утримання дитини та виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає встановлення аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно справедливим та обґрунтованим, оскільки стягнення аліментів в такому розмірі відповідає діючому законодавству. При визначені розміру аліментів, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що на його утриманні перебуває його мати та вагітна дружина, оскільки належних та допустимих доказів цього надано не було. Крім того, мати є власницею земельних ділянок та має можливість отримувати від них доходи (а.с. 31-32). Враховуючи вищевикладене, а також матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати у розмірі 704,80 грн. Також, суд роз`яснює положення частини 1 ст. 185 СК України, якою передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. В даній статті йдеться про «особливі» обставини, які можуть бути зумовлені не лише хворобою (причому не обов`язково важкою), а й фактами позитивними. Так, якщо у дитини є схильність до музики, додаткові витрати можуть бути викликані необхідністю купівлі для неї музичного інструмента, або дитина потребує оздоровлення і додаткові витрати зумовлені необхідністю її відпочинку біля моря. З огляду на зазначене, позивачка не позбавлена права звернутися до суду із окремими вимогами щодо стягнення додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами.

Outcome: partial