Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за Договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/1634-АП від 24.09.2007 року в сумі 27986,25 доларів США, що в еквіваленті складає 599623 грн. 55 коп. та 288502 грн. 46 коп., що в еквіваленті складає 13465,25 дол. США, а саме: - заборгованість за сумою кредиту (у тому числі прострочена) - 13934,23 дол. США, що в еквіваленті складає 298550 грн. 66 коп.; - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) - 14051,95 дол. США, що в еквіваленті складає 301072 грн. 89 коп.; - пеня за прострочення сплати кредиту - 255147 грн. 33 коп., що в еквіваленті складає 11908,47 дол. США; - штраф за порушення умов кредитного договору - 33355 грн. 13 коп., що в еквіваленті становить 1556,78 дол. США. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача та надав суду письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову представника позивача за необґрунтованістю його позовних вимог. Пояснив, що вказаний позов відносно нього не відповідає вимогам ст.ст. 10,60 ЦПК України. Вважає, що ніяких належних та допустимих доказів по справі, передбачених ст.ст. 57,59 ЦПК України, позивачем на обґрунтування його позовних вимог не було надано. Позов не визнає з наступних підстав. Договір поруки від 02.04.2007 року був укладений ним з банком «Надра» для забезпечення виконання іншого кредитного договору від 02.04.2007 року, укладеного між банком та [PERSON], по якому [PERSON] вже виконав усі свої зобов'язання перед банком. В зв'язку з чим договір поруки від 02.04.2007 року, на який посилається позивач і по якому він був поручителем вже припинений в зв'язку з виконанням боржником зобов'язань за кредитним договором від 02.04.2007 року. Зазначений договір поруки від 02.04.2007 року не був і не може бути ніяким чином укладений як засіб забезпечення кредитного договору від 24.09.2007 року, тобто договору з майбутнього, якого ще не існувало на час укладення договору поруки. Тому договір поруки від 02.04.2007 року в його окремій частині в п.1.1. договору, де зазначено що Поручитель поручається перед Кредитором за належне виконання [PERSON] зобов'язань, що витікають з договору «Автопакет» від 24.09.2007 року є сфальсифікований заінтересованими особами. По-перше відповідно до позовних вимог позивача та її представника він нібито 02 квітня 2007 року уклав договір поруки з ПАТ КБ «Надра» в якості належного виконання [PERSON] його зобов'язань перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором від 24 вересня 2007 року. Тобто 02.04.2007 року позивач нібито уклав з ПАТ КБ «Надра» договір поруки з метою забезпечення виконання ще неіснуючого кредитного договору з майбутнього. Такого фактично не було і не могло бути і позивач фактично здійснив підробку документів, а саме вказаного договору поруки, на якій він посилається. Справа у тому, що 02.04.2007 року вказаний договір поруки був укладений ним з банком для забезпечення іншого кредитного договору від 02.04.2007 року, укладеного теж між [PERSON] та ПАТ КБ «Надра», по якому [PERSON] повністю виконав усі свої зобов'язання перед банком. Внаслідок чого є вже припиненим і вказаний договір поруки від 02.04.2007 року в зв'язку з виконанням боржником зобов'язань за кредитним договором від 02.04.2007 року. Крім того, є абсурдним саме посилання позивача на те, що 02.04.2007 року він нібито укладав договір поруки для забезпечення кредитного договору, якого не було взагалі і не могло бути на час укладення договору поруки. Після того, як [PERSON] виконав свої зобов'язання перед банком за кредитним договором від 02.04.2007 року, він більше ніяких договорів поруки з банком не укладав. По-друге, позивачем пропущений строк позовної давності, якщо виходити з того, що він нібито укладав договір поруки від 02.04.2007 року для забезпечення виконання кредитного договору від 24.09.2007 року. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Установивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку чергового виконання основного зобов'язання не пред'явив до поручителя позов про виконання зобов'язання, слід зазначити, що зобов'язання за договором поруки припиняється. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 лютого 2013 року в справі №6-3цс13, та в інших аналогічних постановах. Вважає, що ніяких належних та допустимих доказів по справі, передбачених ст. 57,59 ЦПК України, позивачем на обґрунтування його позовних вимог суду не було надано. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ст. 59 ЦПК України). Ті докази, які були надані позивачем на підтвердження його позовних вимог неможливо визнати належними та допустимими відповідно з вимогами, передбаченими ст. 57,59 ЦПК України. Інших доказів, які б відповідали вимогам закону позивачем надано не було. Представник відповідача - адвокат Шаврова Н.М. заперечувала проти позовних вимог представника позивача в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2007 року між ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» назву змінено на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та [PERSON] був укладений Договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/1634-АП, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 15567,81 доларів США в порядку та на умовах встановлених договором. Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки № 78 від 24.09.2007 року. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник зобов'язався належним чином виконувати умови Кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Попри взяті на себе зобов'язання Позичальник не виконує умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором терміни. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Ст.625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають такі правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня (ст. 549 ЦК України). При цьому ст. 550 ЦК України наголошує, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Станом на 27.08.2015 року заборгованість Позичальника перед Банком складає 27986,25 дол. США, що в еквіваленті складає 599623,55 грн. та 288502,46 грн., що в еквіваленті складає 13465,25 дол. США, а саме: - заборгованість за сумою кредиту (у тому числі прострочена) - 13934,23 дол. США, що в еквіваленті складає 298550,66 грн.; - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) - 14051,95 дол. США, що в еквіваленті складає 301072,89 грн.; - пеня за прострочення сплати кредиту - 255147,33 грн., що в еквіваленті складає 11908,47 дол. США; - штраф за порушення умов кредитного договору - 33355,13 грн., що в еквіваленті становить 1556,78 дол. США. В якості забезпечення належного виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором 02 квітня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір Поруки, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Банком відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов'язань перед Кредитором в повному обсязі. Оскільки дані зобов'язання не виконані, відповідно до п. 1.2. Договору Поруки Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає необумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобов'язань, вказаних у цьому Договорі, повністю (чи у будь-якій частині) як від Позичальника та і Поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно п. 1.4 вказаного Договору Поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Проте слід переконатись, що у банку наявна генеральна ліцензія та письмовий дозвіл на здійснення валютних операцій, отримані у встановленому порядку. Суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині солідарного стягнення з урахуванням наданих позивачем доказів, заперечень відповідача задоволенню не підлягають. Договір поруки нібито був укладений 2 квітня 2007 року, тобто заздалегідь до укладення кредитного договору - 24 вересня 2007 року. 5 жовтня 2015 року та 15 лютого 2016 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу, згідно яких необхідно було витребувати в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» [PERSON] оригінали договору поруки від 02.04.2007 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «КБ Надра», а також кредитний договір між ПАТ «КБ Надра» та [PERSON] від 02.04.2007 року, однак договір поруки від 24.09.2007 року банк так і не надав, що свідчить про те, що вказаний оригінал договору поруки відсутній, що виключає можливість солідарного стягнення. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ НАДРА» [PERSON] до [PERSON], [PERSON] «про стягнення заборгованості» задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ Надра» заборгованість за Договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/1634-АП від 24.09.2007 року в сумі 27986,25 доларів США, що в еквіваленті складає 599623 грн. 55 коп. та 288502 грн. 46 коп., що в еквіваленті складає 13465,25 дол. США. В іншій частині позову відмовити.

Outcome: partial