Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" 09.11.2016 року звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву №б/н від 20.11.2012 р., згідно якої отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Тобто, Умови та Правила надання банківських послуг є публічною афертою, що містять умови та правила надання банківських послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якого укладений договір є договором приєднання, оскільки його умови встановлені позивачем у стандартних формах, та укладення його можливе лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому та не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю поінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Також свідченням визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунком та використання кредитних коштів. Позивач свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, на підставі яких відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Під борговими зобовязаннями сторони узгодили зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п. 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг. На підставі п. 2.1.1.12.2 Умов та Правил в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в [PERSON], що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання). В разі якщо, в дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобовязань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з урахуванням 365/366 календарних днів на рік, відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Одночасно п. 1.13.2.4 Умов та Правил передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невідємних частин договору. Тавким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, визначених п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. . 1.1.2.1.5 Умов та Правил до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та Правил не отримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків н звільняє клієнта від виконання його зобовязань за даним договором. Зазначає, що підвищення відсоткової ставки може здійснюватися тільки за тратами клієнта здійсненими після її підвищення, що дає можливість клієнту у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці. Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил зобовязався погашати заборгованість за кредитом, вісотками за його використання по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7. Умов та Правил, а у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплатити винагороди банку. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в [PERSON], що діють на дату нарахування. При непогашення суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених [PERSON]. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. + 5% від суми позову. [PERSON] п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Умов та Правил банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором. Відповідач порушує строки платежів по грошовим зобовязанням, передбаченим договором, а тому станом на 25.10.2016 року заборгованість становить 63113,05 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 22441,34 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 8048,08 грн., пеня за прострочене зобовязання в сумі 27992,06 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на сум від 100 грн. в сумі 1150,00 грн., а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2981,57 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач ухиляється від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. В звязку із зазначеним просить стягнути з відповідача всю заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутність. У разі неявки відповідачки не заперечував проти винесення заочного рішення. (а.с. 51) Надав суду додаткові пояснення (а.с. 127-131), згідно яких 02.09.2015 р. до банку надходили платіжні доручення клієнта про переказ коштів відповідача через Приват24, сайт PORTMONE.COM.UA, оплата на ігрових сайтах GGS NET PAYMENT, EASYPAY.INTERNET та оплата в інтеренет-магазині, що вбачається з виписки по рахунку. Ініціатором переказу є власник карткового рахунку, переказ ініційовано з використанням держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг, що не суперечить вимогам ст. 21 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Даний платіж ініційовано клієнтом через інтернет, а саме шляхом введення інформації про номер картки, термін її дії та CVV код та проходження успішної авторизації. Кожна транзакція забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження клієнтом авторизації, тобто, введення реквізитів картки, які дають можливість ідентифікувати клієнта та картковий рахунок, та додаткове підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю (коду авторизації), який надсилається банком на мобільний телефон клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі. Тобто, для підтвердження операції відповідачем отримано та введено одноразовий ОТП-пароль, який і завершив транзакцію. Дані умови захисту передбачені п. 1.1.3.2.9. Умов та Правил, за якими банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активації додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна Умов та Правил, інформування про розмір заборгованості за кредитом, проведення банком акції, дистанційне обслуговування, оформлення платіжних документів, тощо, у тому числі отримання згоди клієнта на вищезазначені дії) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали звязку: відправлення [PERSON] на мобільний телефон клієнта, авторизація за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля; поштовий лист; телеграма; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друк інформації на чатах в POS-терміналах; інші засоби комунікацій. Механізм отримання згоди від клієнта шляхом авторизації за допомогою мобільного телефону та ОТР-паролю такий: банк генерує ОТР-пароль і надсилає його клієнтові в тілі [PERSON] із зазначенням інформації, яка буде ним підтверджуватися. Для підтвердження згоди клієнт передає у відповіді отриманій ОТР-пароль або вводить цей пароль у відповідному рядку використовуваного сервісу. У разі збігу пароля з відправленим клієнту банк перевіряє номер мобільного телефону клієнта, а саме: чи зареєстрований він в системі Приват24 і/або Mobile Banking. Якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв умови публічного договору, розміщеного у відповідному розділі Умов та Правил, згідно з яким клієнту надаватимуться затребувані ним послуги. Сторони визнають ОТР-пароль, що збігся, електронним підписом клієнта. Відповідач в своєму письмовому клопотанні про проведення певних слідчих дій зазначає: «переказ коштів здійснювався шляхом підтвердження пароля, що надійшов на його мобільний телефон [PERSON]». Отже відповідач підтвердив, що йому направлялися смс-повідомлення із ОТП-паролями для підтвердження переказів. Відповідно до п. 1.5.5 Умов та Правил банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, карти, контрольної інформації клієнта, відправленої в SMS повідомленні ПІН коді, ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі (нике) Mobile Banking або проведених клієнтом операціях стане відомою третім особам в результаті недобросовісного виконання клієнтом умов зберігання та використання або/та прослуховування або перехват інформації в каналах звязку під час використання цих каналів. Оскільки відповідач не звертався до банку із заявами про блокування рахунку, зняття коштів із кредитної картки відповідача відбулося внаслідок розголошення відповідачем третім особам конфіденційної інформації, а саме: номеру картки, терміну її дії, CVV коду та ОТП-паролів, які надходили на мобільний телефон, то саме він несе відповідальність за вказані операції. Тобто, посилання відповідача на те, що коштами заволоділи шахраї є необґрунтованими, оскільки кожна операція забезпечена авторизацією та ОТР-паролі, для входу в комплекси та підтвердження платежів, надсилалися на його номер мобільного телефону та доступні лише відповідачу. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту зазначає наступне. Підписуючи Анкету-Заяву від 20.11.2012 р. відповідач приєднався до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, які є частиною укладеного мі сторонами договору. На підставі вказаної анкети-заяви відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом. [PERSON] п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та Правил клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг. Таким чином, встановлення та зміна кредитного ліміту здійснюється банком самостійно та згода позичальника на це не потрібна. Із довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти вбачається, що 20.11.2012 р. відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0,00 грн., в подальшому вказаний кредитний ліміт було збільшено до 25000,00 грн. На підставі викладеного просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON], [PERSON] позов не визнали. Підтримали надані заперечення (а.с. 72-76, 116-118), відповідно до яких вважає, що інформація позивача про надання йому кредиту в сумі 25000 грн. не відповідає дійсності. Оскільки його картковий ліміт було збільшено 02.09.2015 р. без його відома. До того часу на його рахунку було лише 300 грн., які нараховувались як відсотки з депозитного рахунку. 02.09.2015 р. на його рахунок в «ПриватБанк» було зараховано 25000 грн. В той же день шахрайським шляхом були здійснені перерахунки коштів з його картки №5211537301164880 в адресу: GGS NET PAYMENT. CYPRUS 27,54 USD (що в перерахунку на гривні становить 701, 16 грн.); PORTMONE.COM.UATELEKO. KYIV 6120 грн. двома платежами; EASYPAY.INTERNET. CHAYKA 10608 грн. трьома платежами; здійснено оплату в інтеренет-магазині 8160 грн. Крім того, було перераховано з іншого його рахунку №5168757200750075 на картку №5211537301164880 кошти в розмірі 650 грн. таким чином з його картки №5211537301164880 було викрадено 25589 грн. По фату вчинення шахрайства він звертався до органів поліції та до Жмеринського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» та до Головного Управління Банку. Переказ коштів здійснювався шляхом підтвердження пароля, що надійшов на його мобільний номер SMS-повідомленням. Під час телефонної розмови шахраї скористалися його довірою, так як представились співробітниками «ПриватБанк», повідомили йому номер його карки та вказали термін її дії, що є інформацією, яку дізнатися явно не представляється можливим або для кого, це свідчить про те, що особи були підготовлені і цілком ймовірно не вперше вчиняли аналогічні дії. Під час таких розмов (дзвінок був не один, так як він повідомляв, що йому не зручно розмовляти, а шахраї, представляючись працівниками «ПриватБанк» повторно наполегливо йому телефонували) він перебував за кермом автомобіля та не міг повною мірою оцінити, що особи які йому телефонували користуються його довірою, вводячи його оману, мають намір заволодіти коштами, що були зараховані на його картковий рахунок. Повідомляючи паролі, він в повній мірі був переконаний, що спілкується безпосередньо з працівниками банку, окрім того він був впевнений у тому, що жодних грошових махінацій з його карткою не може бути вчинено, оскільки на його картковому рахунку була незначна сума коштів (близько 300 грн.). також ніяких звернень з його боку до банку стосовно збільшення кредитного ліміту не надходило, він був переконаний в тому, що з його рахунку не представляється можливим викрасти кошти, оскільки їх там не було. Через місяць після цієї ситуації він звернувся до Жмеринського відділення «ПриватБанк» з метою поновити картку у звязку із закінченням строку дії попередньої. Саме тоді йому стало відомо про наявність заборгованості та про те, що 02.09.2015 р. йому було збільшено ліміт його картки на суму 25000 грн. і знято в той же день. Звернувшись до керівництва відділення банку він повідомив про ситуацію, що склалася. З цього ж приводу він 18.12.2015 р. звертався із заявою до керівництва банку. На яку йому повідомили про неможливість виконати його вимогу через неможливість ідентифікувати особу, яка звернулася із даною заявою поштовим звязком. Потім 18.12.2015 р. він звернувся до органів поліції із вимогою внести відомості про вчинення відносно нього злочину до ЄРДР. Однак провадження у справі відкрито не було. 04.01.2016 р. він надіслав заяву керівнику Жмеринського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» з проханням провести службове розслідування і надати письмову відповідь. Однак дана заява не принесла жодних результатів, службове розслідування проведено не було. Банк надав йому виписку по картці з якої вбачається коли і куди було здійснено перерахунок коштів з його карткового рахунку. 29.11.2016 р. він також надіслав заяву голові правління ПАТ КБ «ПриватБанк» з детальним описом ситуації що склалася та проханням провести службове розслідування. У відповідь на своє звернення отримав лист, де зазначено, що банк не має змоги виконати його прохання через те, що ним було порушено Умови та Правила надання банківських послуг, та рекомендували звернутися до правоохоронних органів. 21.12.2016 р. він звернувся до Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення за ст. 190 КК України. Його заяву прийнято та внесено до ЄРДР за №1201620130001021 від 21.12.2016 р. Досудове розслідування по справі розпочато, а його визнано потерпілим та допитано в якості потерпілого. Враховуючи, що кошти було перераховано на адресу різних інтернет-магазинів, вважає це підтвердженням того, що він не має жодного відношення до цих дій, оскільки постійно перебував в дорозі, в більшості за кермом автомобіля. Просить в задоволенні позову відмовити. В доповненнях до заперечень наданих представник відповідача [PERSON] зазначає, що зі боку відповідача [PERSON] перед позивачем не виникло жодних зобовязань, оскільки він банківськими коштами не користувався. Більше того не просив банк робити будь-які нарахування на його картковий рахунок чи збільшувати ліміт картки, він не бажав отримувати ці кошти, не використовував їх. Про факт викрадення коштів відповідач повідомив банк одразу після того, як дізнався про це. На дане звернення керівництво банку жодним чином не відреагувало, внутрішнє розслідування проведено не було. А от за період (з моменту викрадення коштів і до моменту подання позову) відсотки, штрафні санкції та інші нарахування здійснювались. Окрім того, відповідач по факту шахрайства звертався до органів поліції 18.12.2015 р. проте тоді не було відкрито кримінальне провадження, лише складено висновок про результати звернення. Таким чином відповідач невідкладно відреагував на викрадення коштів після того, як йому стало про це відомо. На даний час банк має на меті стягнути з відповідача кошти в сумі 63113,05 грн. Вважає недоцільним застосування до відповідача будь-яких штрафних санкцій, оскільки він не вступив в даному випадку в кредитні обовязки із банком, тому підстав сплачувати кошти і відсотки за їх користування не має. Нарахування позивачем пені та відсотків по кредитному договору є надзвичайно великими, враховуючи період за який вони були нараховані. Таким чином, оскільки відповідач не отримував у користування грошові кошти, які належали позивачу, не давав згоди третім особам на їх отримання, у нього не виникає обовязку по їх поверненню, а тому вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Також вважає, що позивачем не доведено заподіяння відповідачем шкоди позивачу , оскільки в якості доказів зі всіх документів кредитного договору банк посилається лише на підпис відповідача в анкеті-заяві від 20.11.2012 р. у звязку із тим, що відповідач не підписував із банком будь-які договори про отримання кредиту на своє імя, не просив встановити чи збільшити йому кредитний ліміт, тому нарахування йому заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором є неправомірним. Окрім того, на момент викрадення коштів у відповідача був відкритий у позивача депозитний рахунок, куди він поклав значну суму коштів. Таким чином у нього не було потреби брати у позивача кошти в кредит під значні відсотки, маючи в тому ж таки банку відкритий депозитний рахунок. Також вважає, що обставини, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, позивачем не доведено. Окрім того, на даний час по факту вчинення відносно відповідача шахрайських дій, відкрито кримінальне провадження та проводяться слідчі дії. На підставі викладеного просить в задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] 19.06.2017 року надав до суду клопотання в якому просив: стягнути з [PERSON] на користь позивача кошти в сумі 22441,34 грн. тіло кредиту та 4000 грн. відсотків за користування кредитом; зменшити розмір неустойки, заявленої позивачем, до 100 грн. у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України; залишити його клопотання щодо проведення судового засідання по даній справі в режимі відео конференції з Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська без задоволення; розгляд цивільної справи провести у його відсутність та позивача. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20.11.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % на місяць (30 % на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом, кредит повертається щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Даний договір укладений за анкетою-заявою відповідача, в якій він приєднався до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримав памятку клієнта, що містить в тому числі і [PERSON] і основні умови обслуговування та кредитування, просить оформити на своє імя картку «Універсальна» та надати банківські послуги, ознайомився із Умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на сайті ПриватБанку, зобовязався їх виконувати та регулярно ознайомлюватись із відповідними змінами, що підтверджується її особистим підписом (а.с. 9). Договір складають Анкета-заява, Памятка клієнта, [PERSON] (довідка про умови кредитування), затверджені Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 9, 10-11, 12-45). Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 1.1.3.2.4. Умов та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж з 7 днів до введення змін проінформувати клієнта. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитний ліміт) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за користування ним, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у випадку невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту, в т.ч. і простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.7. Умов та правил надання банківських послуг держатель зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою уникнення овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф розмір якого встановлено тарифами договору. Відповідно до п. 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасну оплату послуг, що передбачені договором, умовами і правилами, клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який платиться пеня, за кожен день прострочення. Також порядок нарахування пені вказаний у п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг за виникнення прострочених зобовязань. Відповідно до п. 2.1.1.12.7.3. Умов та правил надання банківських послуг відсотки за користування кредитом і/або овердрафтом нараховуються на дату їх сплати, при цьому відсотки нараховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично використані в рахунок кредиту і/або овердрафта кошти з дня списання суми з карткового рахунку до дня коли кредиті/або овердрафт стає простроченим кредитом. Відповідно до п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.1.1.7.3. картрахунки відкриті на невизначений термін за виключеннями, що встановлені правилами. Відповідно до п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення держателем або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у випадку виникнення овердрафта банк має право призупинити розрахунки по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком долі у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою своїх боргових зобовязань за даним договором. Відповідно до п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком долі у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою своїх боргових зобовязань за цим договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.1., 2.1.1.2.12., 2.1.1.2.13 Умов та Правил надання банківських послуг для надання послуг банк надає клієнту картку, її вид зазначений у Памятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві. Договір укладається терміном на пять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилася від договору, він продовжується на такий же термін. Після настання зазначеного на картці останнього місяця терміну її дії банком випускається картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів. Термін дії картки не підлягає продовженню банком в разі надання клієнтом до початку останнього місяця дії картки письмової заяви про закриття рахунку, за умови відсутності простроченої заборгованості клієнта перед банком за відповідним рахунком. Закінчення терміну дії картки, її втрата або пошкодження не спричиняє припинення договірних відносин між банком і клієнтом та/або закриття повязаного з нею поточного рахунка клієнта. Клієнт зобовязаний до закінчення останнього місяця терміну дії картки звернутися до обслуговуючого відділення банку для отримання платіжної картки з новим терміном дії. Невиконання цього обовязку не звільняє клієнта від виконання договірних зобовязань. Відповідно до п.п. 2.1.1.12.6, правил користування платіжною картою за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, що встановлені тарифами банку із розрахунку 365/366 календарних днів у році. Пунктом 2.1.1.12.8 Умов і Правил передбачено нарахування комісії за обслуговування. [PERSON] п.п. 1.1.2.1.2, 1.1.2.1.7, 1.1.2.1.8., 1.1.2.1.9., 1.1.2.1.21., 1.1.2.1.25. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний: не передавати картки «стікер PyaPass», ПІНи третім особам, не використовувати картки, стікер PyaPass або нанесені на них дані у шляхах, що не передбачені договором або суперечить чинному законодавству; погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту й овердрафту), оплатити винагороди банку; стежити за витратою коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту; негайно повідомляти банк шляхом дзвінка до Кол-центру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома клієнту, про втрату/викрадення картки стікера PyaPass, SIM-картки мобільного телефону, несанкціоновані транзакції за його рахунками (а також за рахунками 3-х осіб); дотримуватися вимоги банку щодо гарантування безпеки та належного обслуговування клієнтів, в тому числі під час отримання будь-якої банківської послуги, що погоджується з положеннями про фіксування інформації про клієнта, регламентованими у відповідно розділі Умов та правил. Пунктами 1.1.3.1.3, 1.1.3.1.8. Умов та правил надання банківських послуг банк зобовязаний: клієнт доручає банку списувати з картрахунків кошти у розмірі здійснених клієнтом операцій або його довіреними особами операцій відповідно до правил міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначену Тарифами банку, у разі настання термінів платежу; продовжити термін дії картки та усіх інших карток, випущених для довірених осіб, з новою датою закінчення терміну дії за наявності коштів у межах платіжного ліміту на відповідному картрахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій за картрахунком. Відповідно до п. 1.1.3.2.10. Умов та правил надання банківських послуг банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна Умов та правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості за кредитом, проведені банком акції, дистанційне обслуговування, оформлення платіжних документів тощо у тому числі отримання згоди клієнта на вищевказані дії) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали звязку: відправлення [PERSON] на мобільний телефон клієнта; відправлення повідомлення за допомогою мобільного додатка «Viber» (з номера +38067523137, у разі встановлення мобільного додатку «Viber» для телефону, номер якого клієнт передав банку під час його ідентифікації, і статус «online» в мобільному додатку «Viber» ), авторизація за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля; поштовий лист; телеграма, повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування, друк інформації на чеках в POS-терміналах; IVR-обдзвін; інші засоби комунікації. Механізм отримання згоди від клієнта шляхом авторизації за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля такий: банк генерує ОТР-пароль і надсилає його клієнтові в тілі [PERSON]/повідомлення мобільного додатка «Viber» із зазначенням інформації, яка буде ним підтверджуватися. Для підтвердження згоди клієнт передає у відповіді отриманий ОТР-пароль або вводить цей пароль у відповідному рядку використовуваного сервісу. У разі збігу пароля з відправленим клієнту банк перевіряє номер мобільного телефону клієнта, а саме: чи зареєстрований він в системі Приват24 і/або Mobile Banking. Якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв умови публічного договору, розміщеного у відповідному розділі Умов та правил, згідно з яким клієнту надаватимуться затребувані ним послуги. Сторони визнають ОТР-пароль, що збігся, електронним підписом клієнта. Під час здійснення платіжних операцій в системах дистанційного обслуговування: банкоматі, терміналі самообслуговування, на сайті http://www.privat24.ua виконання в програмних комплексах маніпуляцій, спрямованих на успішне завершення платежу, прирівнюється до електронного підпису клієнта. Відповідно до п. 1.1.5.13. Умов та правил надання банківських операцій клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, що супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки /рахунку/ на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг. Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах банку, через пристрої самообслуговування, систему Mobile Banking, систему Приват24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації (п. 1.1.5.14. Умво та правил надання банківських послуг). При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у відповідності до встановлених тарифів з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (п. 1.1.5.20. Умов та правил надання банківських послуг). За несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим договором, Умовами та правилами надання банківських послуг клієнт платить банку по кожному випадку порушення пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної ставки НБУ, що діяла на період, за який платиться пеня, за кожний день прострочення (п. 1.1.5.25. Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 1.1.5.26 Умов та правил держатель відповідає за операції з картками. У разі, якщо держатель дає згоду на проведення операцій з картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНу (п. 1.1.5.28 Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до п. 1.1.7.31. Умов та правил надання банківських послуг термін позовної давності щодо вимог банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат банку складає 50 років. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг). Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з карткового рахунку третіми особами (п. 2.1.1.2.20. Умов та правил надання банківських послуг). Пунктом 2.1.1.5. Умом та правил надання банківських послуг визначено, що клієнт зобовязаний не передавати карти, піни третім особам. Відповідно до п.п. 2.1.1.9.5., 2.1.3.5. Умов та правил надання банківських послуг держатель зобовязується: не повідомляти ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію, не передавати картку (її реквізити) для здійснення операцій іншим особам, вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, розкрадання карти, нести відповідальність за операціями, здійсненими з використанням ПІНа, постійного пароля, одноразових паролів, операціями по зміні ПІНу, не здійснювати операції з використанням реквізитів картки після її здачі до банку або після закінчення терміну її дії, а також картки, заявленої як втрачена. Пунктами 2.1.1.9.9., 2.1.1.9.10., 2.1.1.9.11., 2.1.3.7., 2.1.3.8., 2.1.3.9. Умов та правил надання банківських операцій визначено, що власник карти зобовязаний вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати карти/ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів. У випадку втрати карти/ПІНу/постійного пароля/ одоразових паролів або виникнення у держателя підозр, що карта/ПІН/постійни пароль/одноразові паролі могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання карти/ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів держатель повинен негайно виконати одну з таких дій: звернутися до банку за телефоном 3700 (безкоштовно по Україні), 092-000-00-02092-000-00-02 (для VIP-клієнтів), +38 056 716 11 31+38 056 716 11 31 (для дзвінків з-за кордону), звернутися в банк для блокування карти (у випадку втрати карти), якщо карту підключено до послуги Mobile Banking виконати дії необхідні для припинення дії карти відповідно до керівництва з використання системами Mobile Banking; якщо клієнт підключений до сервісу Internet Banking Приват24, виконати дії, необхідні для припинення дії карти відповідно до керівництва з використання сервісу. Держатель несе відповідальність за всі операції з картою вчинені по дату отримання банком повідомлення від клієнта про втрату карти включно (використовуючи телефон), по дату отримання банком повідомлення про втрату карти, відправленого у відповідності з керівництвом з використання системи Mobile Banking або Internet Banking Приват24 включно. Якщо інформація по ПІНу або реквізитах карти стала доступною третім особам, держатель повинен негайно повідомити про це банк за телефоном 3700 (безкоштовно по Україні). У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених із терміном прострочки понад 90 днів клієнт сплачує банку пеню в розмірах зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт на сплачує. У разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (п.п. 2.1.1.12.2.1., 2.1.1.12.2.2., 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг). Пунктами 2.1.3.1., 2.1.3.4. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що карткою має право користуватися тільки власник картки. Використання картки у торгівельній точці та у пункті видачі готівки повинне здійснюватися у присутності власника картки. Документи, що оформлюються при здійсненні операцій по картці, можуть бути підписані особистим підписом власника або складені з використанням аналога власноручного підпису власника: ПІНа, постійного пароля/одноразового пароля. За користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку з розрахунку 365 календарних днів на рік (п. 2.1.6.9. Умов та правил надання банківських послуг). За несвоєчасне погашення заборгованості за картрахунком стягується неустойка відповідно до [PERSON]. Сума неустойки нараховується на залишок простроченого основного боргу і розраховується з дати виникнення простроченої заборгованості (включаючи цю дату) до дати внесення платежу (не включаючи цю дату) (п. 2.1.6.10. Умов та правил надання банківських послуг). У разі виникнення просточених зобовязань клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, або штраф, розмір якого встановлюється в [PERSON] (п. 2.1.6.14. Умов та правил надання банківських послуг). У разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязання зі сплати відсотків за користування кредитом, в розмірі, вказаному в памятці клієнта/довідці про умови кредитування та [PERSON], позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків, встановлених у памятці клієнта/довідці про умови та [PERSON]. Сплата штрафу здійснюється позичальник за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього належного виконання позичальником зобовязання зі сплати відсотків за користування кредитом (п. 2.1.6.19. Умов та правил надання банківських послуг). Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 10-11) розмір щомісячних платежів складає 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, що вносяться до 25 числа місяця, що слідує за звітнім. Розмір комісії за отримання готівки складає у банкоматах «Приватбанку» 3% від суми операції. Тарифи на зняття готівки по елітних картах змінено з 01.07.2014 року (а.с. 135) Відповідно до даної довідки пільговий період (нарахування відсотків здійснюється за ставкою 0,01% річних) до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, слідуючого за датою виникнення заборгованості); базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році) 2,5%, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості пеня = пеня 1+пеня 2, де пеня 1 = (базова відсоткова ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочки по кредиту чи відсотках 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. Штраф за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більше ніж на 120 днів 500 грн. +5% від суми позову. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.6-7), виписки по кредитній карті [PERSON] (а.с. 132-134) та довідки про зміну кредитного ліміту (а.с. 8) відповідач [PERSON] вперше 27.02.2013 року зняв з карткового рахунку банку грошові кошти, при цьому кредитний ліміт відповідач 29.11.2012 року було встановлено у сумі 300,00 грн., 07.05.2013 р. зменшено до 5,00 грн., 02.09.2015 р. збільшено до 10000 грн., 02.09.2015 р. збільшено до 20000 грн., 02.09.2015 р. збільшено до 25000 грн. Останнє погашення заборгованості по кредиту відбулося 30.08.2016 р. в сумі 1087,03 грн. (а.с.7) В порушення умов договору відповідач належним чином не повертав кошти, не сплачував відсотки за користування кредитом, не слідкував за залишком коштів, у зв'язку з чим позивач станом на 25.10.2016 року нарахував його заборгованість загальний розмір якої становить 63113,05 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 22441,34 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 8048,08 грн., нараховано пені за прострочене зобовязання в сумі 27992,06 грн., нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 1150,00 грн., а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2981,57 грн. штраф (процентна складова) ( а.с. 6-7). ПАТ «КБ Приватбанк» є правонаступником ЗАТ «ПриватБанк», є юридичною особою та має право на надання банківських послуг (а.с.47540) За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між ПАТ «КБ Приватбанк» та [PERSON] є зобовязальними і регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.ст. 599, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. [PERSON] ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). [PERSON] ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, що належать відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. При задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені слід виходити із такого. [PERSON] розрахунку суми заборгованості за кредитним договором розмір нарахованої банком пені за прострочене зобовязання складає 27992,06 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення для справи. [PERSON] розяснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, положення ч. 3 статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання). Судом враховується те, що відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, має на утриманні малолітнього сина та непрацездатну матір. При цьому судом враховуються і такі обставини, які мають істотне значення для справи: відповідач вважає незаконним перерахування коштів з його карткового рахунку ( орієнтовно в жовтні 2015 року) і весь час до теперішнього часу відповідач намагається вияснити хто є зловмисником і на чию адресу було перераховано кошти через органи поліції, причому вперше відповідач звертався до поліції невідкладно після того, як йому стало відомо про вчинення шахрайських дій, адже у 2012 році відповідач кошти у сумі 22441,34 грн. на картковий рахунок не отримував. Такий ліміт був збільшений на картковому рахунку у вересні 2015 року працівниками банку, які на його думку у шахрайський спосіб виманили у [PERSON] інформацію, потрібну для здійснення банківських транзакцій. З урахуванням обставин справи, суд вважає що розмір пені може бути зменшений до розміру 1500 грн. Такий розмір пені відповідатиме вимогам справедливості, добросовісності та розумності і забезпечить баланс інтересів сторін, а також узгоджується із висновком Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 11.07.2013 року у справі №7-рп/2013, за яким вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементом загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума заборгованості за кредитом, з яких: тіло кредиту - 22441,34 грн., відсотки за користування кредитом - 8048,08 грн., пеня за прострочене зобовязання - 1500 грн. та пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму 100 грн. 1150 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача штрафів 500,00 грн. - фіксована частина), 2981,57 грн. - (процентна складова), суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. За змістом даної норми, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. [PERSON] банку пеня за несвоєчасне погашення заборгованості складається зі пені нарахованої за кожен день прострочення кредиту та пені нарахованої один раз на місяць в розмірі 1% від заборгованості. При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від ціни позову. Банком нараховано 29142,06 грн. пені та штрафи - 500 грн. яка складає 5% від 59631,48 грн. сума заборгованості разом із пенею, яка підлягає стягненню з відповідача. Тобто, аналізуючи дані умови та розрахунок заборгованості за кредитом судом встановлено, що за порушення позичальником строків виконання зобовязання за кредитним договором банком одночасно нараховано пеню та штраф. Крім того позивачем всупереч положенням ч.2 ст. 550 ЦК України при розрахунку відсоткової частини штрафу включено розмір пені (неустойки). Таким чином банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та нараховано відсотки на неустойку, а зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 33 139,42 грн. При цьому суд не погоджується із позицією відповідача та його представників, відповідно до якої вони не визнають позов, у звязку із тим, що відповідач не надавав згоди на збільшення банком йому кредитного ліміту до суми 25000 грн., не отримання відповідачем даної суми кредиту та наявності порушеного кримінального провадження за ч. 1 ст. 190 КК України, де відповідача визнано потерпілим, а тому у нього не виникло перед позивачем будь-яких зобовязань з повернення неотриманого ним кредиту та інших нарахувань. Оскільки підписуючи анкету-заяву від 20.11.2012 р. відповідач приєднався до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, які є частиною укладеного між сторонами кредитного договору. На підставі даної анкети-заяви відповідачу було банком видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом. Умовами та правилами надання банківських послуг визначено, що банк самостійно встановлює, зменшує або збільшує кредитний ліміт і згода на це клієнта банку не потрібна. Підписання даного кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Сума збільшеного кредитного ліміту банком була нарахована саме на кредитну картку відповідача. Відповідно до вимог ст.ст. 21, 25 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом: 1) подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; 2) подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі; 3) подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу; 4) використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі; 5) подання отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні; 6) надання клієнтом банку, що його обслуговує, належним чином оформленого доручення на договірне списання; 7) внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв. Для ініціювання переказу в межах України можуть застосовуватися електронні платіжні засоби як внутрішньодержавних, так і міжнародних платіжних систем у порядку, встановленому Національним банком України. Ініціювання переказу за допомогою електронних платіжних засобів має оформлюватися відповідними документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що визначаються правилами платіжних систем. Пунктом 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи. Відповідно до Розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» постанови Правління Національного Банку України №705 від 05.11.2014 р. «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається. Емітент зобов'язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Емітент під час видачі електронного платіжного засобу за наявності можливості змінити ПІН користувачем зобов'язаний проінформувати користувача про це право та запропонувати змінити ПІН. Користувач зобов'язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Отже як вбачається із умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору та вказаних нормативних актів клієнт банку при здійсненні операцій з використанням електронних платіжних засобів не має права передавати третім особам дані власної кредитної картки, ПІН, постійний пароль/одноразові паролі або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Однак відповідач своїми діями сприяв такій передачі даної інформації, що ним і не заперечується. Тобто, в даному випадку відповідач не звільняється від відповідальності за невиконання зобовязань за кредитним договором перед позивачем. Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. [PERSON] з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, враховуючи те, що кримінальне провадження порушено за зверненням відповідача за ч. 1 ст. 190 КК України та його визнано потерпілим, триває досудове розслідування, будь-якого рішення у даній справі не прийнято, суд не може при розгляді даного спору приймати до уваги наявність порушеної кримінальної справи, яка ще перебуває на стадії досудового розслідування та остаточне рішення у якій ще не прийнято, як доказ відсутності обовязку відповідача з повернення кредитних коштів позивачу наданих йому за кредитним договором. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.1), в розмірі 1378,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити відповідно до вказаних вище підстав. Відповідно до ч.1 ст. 61 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 207, 258, 264, 267, 526, 527, 530, 549, 550 ч.2, 599, 610, 612, 614, 625, 634, 1048, 1054, 1050, 1055 ЦК України, ст.ст. 14, 21, 25 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», постанови Правління Національного Банку України №705 від 05.11.2014 р. «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів»,

Outcome: partial