Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 09.09.2008. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 13.12.2020 року має заборгованість 14814,60 грн, яка складається з наступного: 4443,43 грн заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 4443,43 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10371,17 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 14814,60 грн за кредитним договором б/н від 09.09.2008 року, а також судові витрати у розмірі 2270,00 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до\~ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 23 лютого 2021 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до суду не з`явився, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Жодних заяв, відзиву проти позову чи клопотань відповідач не надавала, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи , що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши\~ в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4450,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Так, 09.09.2008 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк. (а.с.28-29). До заяви позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, затверджених наказом від 31.03.2014 року № СП-2014-6633715 ( а.с. 30-39). За розрахунком банку, заборгованість до стягнення станом на\~13.12.2020\~року становить\~ \~14814,60\~грн,\~яка складається\~з наступного:\~4443,43\~грн \~заборгованість за\~тілом кредиту;\~в т.ч.:\~4443,43\~грн.\~ заборгованість\~за простроченим\~тілом кредиту;\~10371,17\~грн.\~ заборгованість\~за \~простроченими відсотками(а.с.9-18). З довідки наданої банком (а.с.14) вбачається, що у зв`язку із тим, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підсипаний кредитний договір, за яким надано кредитні карти, термін дії останньою закінчується 10/15. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У пунктах 34-35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у\~статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1060 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з вимогами\~ст. 12 ЦПК України\~розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, на які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи та оцінки доказів, що мають важливе значення для правильного вирішення справи. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично-значущих обставин та надання доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення. Термін дії картки згідно наданої довідки встановлено, що на підставі укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 09.09.2008 року, який відповідачем не оскаржувався, [PERSON] були отримані кредитні картки, остання 22.03.2012 року з терміном дії до 10/15. Отже, за умовами укладеного сторонами договору кінцевий строк повернення кредиту визначено жовтень 2015 (строк дії картки). Враховуючи викладене суд вважає, що зі спливом строку кредитування після 31.10.2015 року припинилося право позивача нараховувати заборгованість як за простроченим тілом кредиту так і за відсотками та позивач не мав права нараховувати відповідачу заборгованість . Із наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку заборгованості (а.с.15) вбачається, що позивачем заборгованість за користування кредитом за період з 09.09.2008 по 31.10.2015 становить 4228,460 гривень та 5681,27 гривень нарахованих відсотків. Після 31.10.2015 року відповідачем кредитні кошти не знімалися, натомість нею з 31.10.2015 року на погашення заборгованості було сплачено 2580,66 грн Отже, як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем з 31.10.2015 року по 30.09.2020 року було сплачено банку суму 2580,66 грн., отже: 9909,73 (сума, заборгованості за кредитом станом на 31.10.2015 року) за мінусом 2580,66 ( сплаченої суми заборгованості відповідачем за період з 31.10.2015 по 13.12.2020) дорівнює 7329, 07 грн. Таким чином з [PERSON] потрібно стягнути залишок суми заборгованості за укладеним договором в сумі 7329,07. Таким чином, оскільки право позивача нараховувати заборгованість за тілом кредиту припинилося з 31.10.2015 року, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованість за кредитом за період з 01.11.2015 року по 13.12.2020 не підлягає задоволенню за необґрунтованістю. Судовий збір, відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача слід також стягнути 1123 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial