Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту з відповідача в розмірі 39480,40 грн та 1762,00 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.08.2017 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір про надання кредиту №378463167 на суму 8890,00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника. 18.09.2017 строк платежу за договором закінчився, а відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув кредит, не сплатив проценти. Станом на 03.01.2018 заборгованість відповідача за договором кредиту склала: сума кредиту 8890,00 грн., проценти за користування кредитом - 3920,40 грн., пеня - 26670,00 грн. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 39480,40 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Ухвалою судді від 10.02.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 21.05.2018 відповідач направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки вважає, що позивачем було подано позов з порушення правил підсудності визначених ст. 27 ЦПК України. Посилаючись на те, що він є військовослужбовцем, а отже у відповідності до вимог п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сім`ї» має право на не нарахування з 17.03.2014 штрафних санкцій та пені за невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором. 29.05.2018 представник позивача направив на адресу суду відповідь на відзив, в якій просив задовольнити вимоги позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму тіла кредиту у розмірі 8890,00 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронній документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Судом установлено, що 19.08.2017 сторони уклали договір №378463167 про надання кредиту на суму 8890,00 грн. зі сплатою процентів строком на 30 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,47 % від суми кредиту за кожний день користування. У разі порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за цим договором, він зобов`язується сплатити на користь позивача пеню у розмірі 3 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення кредиту, починаючи з першого дня порушення позичальником умов договору до моменту повного виконання позичальником своїх зобов`язань. Виконання позивачем (кредитором) обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 8890,00 грн. відповідачу (позичальнику) підтверджується платіжним дорученням від 19.08.2017. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено статтею 526 Цивільного кодексу України. За приписами частин 1, 2 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. З матеріалів справи слідує, що відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті суми кредиту, процентів за користування ним та проценти за прострочення терміну повернення грошей. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим представником позивача, сума непогашеного відповідачем кредиту станом на 03.01.2018 заборгованість відповідача за договором кредиту склала: сума кредиту 8890,00 грн., проценти за користування кредитом - 3920,40 грн., пеня - 26670,00 грн. Суд погоджується з доводами представника позивача про стягнення з відповідача заборгованості в частині стягнення суми заборгованості за кредитом в розмірі 8890,00 грн. Разом з тим, вимоги позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості, що складається із процентів за користування кредитом в розмірі 3920,40 грн., та пені - 26670,00 грн., задоволенню не підлягають виходячи із наступного. Відповідно до службового посвідчення № [NUMBER] та копію довідки від 13.03.2018, що містяться в матеріалах справи, відповідач є військовослужбовцем. Згідно п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" особливий період почався з 17.03.2014. За таких обставин суд погоджується з доводами відповідача про звільнення його від сплати процентів за користування кредитом та пені. Враховуючи викладене, позов ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів повного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором. Розмір суми заборгованості наданий позивачем, відповідачем у встановленому законом порядку не спростований та й сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального України, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: partial