Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивач за первісним позовом, уточнивши свої позовні вимоги, звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати припиненим договір про надання кредиту № 1692368 від 05.04.2018 року, укладений між нею та ТОВ «АІА Фінанс Груп» у зв`язку з належним виконанням зобов`язань та стягнути з ТОВ «АІА Фінанс Груп» на її користь суму переплачених грошових коштів у розмірі 26379 грн. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що 05.04.2018 року вона з ТОВ «АІА Фінанс Груп» уклала в письмовій електронній формі договір про надання кредиту № 1692368, відповідно до якого отримала кредит у розмірі 7000 грн. строком на 30 днів, тобто до 04.05.2018 року, зі сплатою процентів за користування кредиту у розмірі 2216 грн. Ніяких інших додаткових угод і документів вона не підписувала. Зазначає, що вона повністю погасила заборгованість по кредиту, сплативши відповідачу кошти на загальну суму 35595 грн.: 03.05.2018 року - 1238+127=1365,00 грн.; 19.05.2018 року - 700,00 грн.; 27.05.2018 року - 700,00 грн.; 04.06.2018 року - 700,00 грн.; 12.06.2018 року - 700,00 грн.; 18.06.2018 року - 700,00 грн.; 27.06.2018 року - 700,00 грн.; 05.07.2018 року - 700,00 грн.; 12.07.2018 року - 700,00 грн.; 17.07.2018 року - 700,00 грн.; 26.07.2018 року - 700,00 грн.; 01.08.2018 року - 700,00 грн.; 08.08.2018 року - 700,00 грн.; 14.08.2018 року - 700,00 грн.; 24.08.2018 року - 1365,00 грн.; 01.09.2018 року - 700,00 грн.; 13.09.2018 року - 700,00 грн.; 18.09.2018 року - 700,00 грн.; 26.09.2018 року - 700,00 грн.; 03.10.2018 року - 700,00 грн.; 08.10.2018 року - 700,00 грн.; 19.10.2018 року - 700,00 грн.; 23.10.2018 року - 700,00 грн.; 30.10.2018 року - 700,00 грн.; 07.11.2018 року - 700,00 грн.; 14.11.2018 року - 700,00 грн.; 22.11.2018 року - 700,00 грн.; 27.11.2018 року - 700,00 грн.; 05.12.2018 року - 700,00 грн.; 12.12.2018 року - 700,00 грн.; 19.12.2018 року - 700,00 грн.; 25.12.2018 року - 700,00 грн.; 01.01.2019 року - 700,00 грн.; 07.01.2019 року - 700,00 грн.; 16.01.2019 року - 100+600 = 700,00 грн.; 18.01.2019 року - 700,00 грн.; 31.01.2019 року - 700,00 грн.; 06.02.2019 року - 700,00 грн.; 13.02.2019 року - 700,00 грн.; 22.02.2019 року - 700,00 грн.; 26.02.2019 року - 700,00 грн.; 07.03.2019 року - 700,00 грн.; 14.03.2019 року - 700,00 грн.; 26.03.2019 року - 750+615=1365,00 грн.; 04.04.2019 року - 700,00 грн.; 11.04.2019 року - 700,00 грн.; 17.04.2019 року - 700,00 грн.; 26.04.2019 року - 700,00 грн. Зазначає, що кошти, які вона сплачувала на рахунок відповідача були погашенням заборгованості за договором про надання кредиту, а не відтермінуванням строку повернення кредиту. Тому вважає, що вона виконала умови договору в повному обсязі, а саме сплатила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7000 грн. та проценти за користування кредитом у розмірі 2216 грн. та здійснила переплату грошових коштів у сумі 26378 грн. (35595-9216=26378 грн.), які просить стягнути з відповідача. 12.08.2019 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. На обґрунтування відзиву зазначив, що 05.04.2018 року між ними було укладено Договір про надання кредиту № 3023503327 на умовах заявки № 1692368 від 05.04.2018 року. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті credit.365.ua, підписана електронним цифровим підписом відповідача за первісним позовом 20.03.2018 року та акцептована позивачем за первісним позовом 05.04.2018 року, шляхом підписання електронним підписом позивача (вчиненим одноразовим ідентифікатором) заявки № 1692368 від 05.04.2018 року про укладення договору кредиту на обраних позивачем умовах. Відповідачем були перераховані грошові кошти з відповідним призначенням платежу на банківський рахунок клієнта. При цьому, повідомлення про укладення договору та копію заявки з погодженими умовами договору було надіслано позивачу на електронну пошту, вказану у підписаній нею заявці - nata_prix@ukr.net. В період користування кредитом позивач неодноразово сплачувала суми комісії за відтермінування строку користування кредитом з відповідним призначенням платежу. Відповідач, у свою чергу, за кожним таким платежем надсилав позивачу підтвердження відтермінування строку повернення кредиту і жодних процентів та неустойки за весь період відтермінування позивачу не нараховувалось, що визначено у п. 3 Угоди. Таким чином, вказані позивачем суми погашення кредиту, не могли бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за договором позики, бо мали призначення платежу - «плата за відтермінування строку повернення кредиту». 28.11.2019 року відповідач за первісним позовом подав зустрічну позовну заяву, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість у розмірі 31098 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. На обґрунтування зустрічного позову зазначено, що 05.04.2018 року між сторонами в електронній формі було укладено Договір про надання кредиту № 3023503327 на умовах заявки № 1692368 від 05.04.2018 року у розмірі 7000 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредиту у розмірі 2216 грн. До 05.05.2018 року [PERSON] повинна була повернути кредит та нараховані проценти, але [PERSON] у вказаний термін кредит не повернула, процентів не сплатила. Натомість, вона скористалась послугою щодо продовження строку користування кредитом. Для зручності позичальника, в особистому кабінеті міститься калькулятор розрахунку комісії, який відтворює необхідну суму комісії за весь строк відтермінування. Прострочення відповідача на дату складання позову - 22.11.2019 року складає 202 дні. Відповідно до п. 4.2 Договору, позичальник сплачує за кожен день неповернення кредиту пеню від суми кредиту у розмірі облікової ставки Нацбанку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15% суми простроченого платежу. Таким чином, пеня за період прострочення становить 525 грн. (127 + 398 = 525 грн.) та розраховується за формулою: Пеня за період прострочення=Сума кредиту*облікова ставка НБУ/100*кількість днів прострочення/365. В період з 30.04.2019 року по 19.07.2019 року (80 днів) пеня за період прострочення становить: 7000*17,5/100*38/365 = 127 грн. В період з 19.07.2019 року по 18.11.2019 року (122 дні) пеня за період прострочення становить: 7000*17/100*122/365 = 398 грн. Крім того, враховуючи позицію ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач також має сплатити інфляційні витрати у розмірі 147 грн. (49+0+0+0+49+49 = 147 грн.), що розраховуються за формулою: Індекс інфляції за період прострочення= Сума кредиту * індекс інфляції /100 - сума кредиту. Травень 2019 = 7000*100,7/100 - 7000 = 49 грн. Червень 2019 = 7000*99,5/100 - 7000 = 0 грн. Липень 2019 = 7000*99,4/100 - 7000 = 0 грн. Серпень 2019 = 7000*99,7/100 - 7000 = 0 грн. Вересень 2019 = 7000*100,7/100 - 7000 = 49 грн. Жовтень 2019 =7000*100,7/100 - 7000 = 49 грн. Таким чином, станом на 18.11.2019 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 31098 грн., яка складається з наступного: 7000 грн. - сума кредиту, 2216 грн. - проценти (згідно п.п. 2.9, 2.11 договору), 21210 грн. - проценти (згідно п. 2.11 Договору та ст. 625 ЦК України), 147 грн. - інфляційні витрати (згідно ст. 625 ЦК України), 525 грн. - пеня (згідно п. 4.2 договору). 02.10.2020 року представник відповідача за первісним позовом подав до суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні первісного позову. На обґрунтування відзиву посилались на обставини, викладені у відзиві від 12.08.2019 року. Також зазначили, що в момент укладення договору чинною була редакція оферти від 20.03.2018 року. Зазначають, що укладений між сторонами договір про надання кредиту від 05.04.2018 року повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Позивачка для погашення заборгованості по кредиту не вносила грошові кошти. Підставами надання позивачці послуги з відтермінування строку повернення кредиту було внесення нею платежів на відповідну суму з одночасним зазначенням призначення платежів. При цьому, кошти спрямовані на відтермінування строку не входять в рахунок погашення заборгованості. 09.07.2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. 02.11.2020 року закрили підготовче провадження у справі та призначили справу до слухання по суті. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - [PERSON] подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила первісний позов задовольнити повністю, у задоволенні зустрічного позову - відмовити. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності. Просив відмовити у задоволенні первісного позову повністю, а зустрічну позовну заяву - задовольнити. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає первісний позов таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.2018 року між сторонами було укладено в електронній формі кредитний договір № 3023503327 на умовах заявки № 1692368, відповідно до якого [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 7000 грн. строком на 30 днів з процентною ставкою - 1,06 % від суми кредиту в день та повинна була сплатити 9216 грн., що підтверджується заявкою, реєстром дій клієнта, листом щодо схвалення заявки, копією платіжного доручення (т. 1 а.с. 72, 73, 76, 80, 162, 163, 164) та визнано сторонами. Договір укладений в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (т. 1 а.с.60-70, 148-158), що опублікована на веб-сайті credit.365.ua, підписана електронним цифровим підписом відповідача за первісним позовом 20.03.2018 року та акцептована позивачем за первісним позовом 05.04.2018 року. [PERSON] , з метою подовження строку дії кредитного договору, уклала угоди про відтермінування строку повернення кредиту, сплативши грошові кошти на загальну суму 35595 грн., а саме: 03.05.2018 року - 1365 грн.; 19.05.2018 року - 700,00 грн.; 27.05.2018 року - 700,00 грн.; 04.06.2018 року - 700,00 грн.; 12.06.2018 року - 700,00 грн.; 18.06.2018 року - 700,00 грн.; 27.06.2018 року - 700,00 грн.; 05.07.2018 року - 700,00 грн.; 12.07.2018 року - 700,00 грн.; 17.07.2018 року - 700,00 грн.; 26.07.2018 року - 700,00 грн.; 01.08.2018 року - 700,00 грн.; 08.08.2018 року - 700,00 грн.; 14.08.2018 року - 700,00 грн.; 24.08.2018 року - 1365,00 грн.; 01.09.2018 року - 700,00 грн.; 13.09.2018 року - 700,00 грн.; 18.09.2018 року - 700,00 грн.; 26.09.2018 року - 700,00 грн.; 03.10.2018 року - 700,00 грн.; 08.10.2018 року - 700,00 грн.; 19.10.2018 року - 700,00 грн.; 23.10.2018 року - 700,00 грн.; 30.10.2018 року - 700,00 грн.; 07.11.2018 року - 700,00 грн.; 14.11.2018 року - 700,00 грн.; 22.11.2018 року - 700,00 грн.; 27.11.2018 року - 700,00 грн.; 05.12.2018 року - 700,00 грн.; 12.12.2018 року - 700,00 грн.; 19.12.2018 року - 700,00 грн.; 25.12.2018 року - 700,00 грн.; 01.01.2019 року - 700,00 грн.; 07.01.2019 року - 700,00 грн.; 16.01.2019 року - 100+600 = 700,00 грн.; 18.01.2019 року - 700,00 грн.; 31.01.2019 року - 700,00 грн.; 06.02.2019 року - 700,00 грн.; 13.02.2019 року - 700,00 грн.; 22.02.2019 року - 700,00 грн.; 26.02.2019 року - 700,00 грн.; 07.03.2019 року - 700,00 грн.; 14.03.2019 року - 700,00 грн.; 26.03.2019 року - 750+615=1365,00 грн.; 04.04.2019 року - 700,00 грн.; 11.04.2019 року - 700,00 грн.; 17.04.2019 року - 700,00 грн.; 26.04.2019 року - 700,00 грн., що підтверджується повідомленнями про укладення Угоди про відтермінування строку повернення кредиту (т. 1 а.с. 182-229), реєстром платежів клієнта (т.1 а.с. 81-82, 178-179). [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кошти сплачувала з метою пролонгації дії кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 18.11.2019 року утворилась заборгованість у сумі 31098 грн., яка складається з: 7000 грн. - тіло кредиту, 23426 грн. - проценти, згідно п.п. 2.9, 2.11 Договору, 147 грн. - інфляційні витрати, 525 грн. - пеня, згідно п. 4.2 Договору, що підтверджується наданим відповідачем за первісним позовом розрахунком заборгованості (т. 1 а.с. 145-147). Нарахування процентів за кредитним договором та строк відтермінування зазначені у Розділах ІІІ та IV Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (т. 1 а.с. 60-70). Відповідно до п. 2.11 Розділу ІІІ Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, починаючи з другого дня за останнім днем строку користування кредитом, плата за користування кредитом збільшується наступним чином: процентна ставка за користування кредитом нараховується щоденно і становить 1,5% від суми отриманого позичальником кредиту за кожен день з моменту закінчення строку користування, до моменту фактичного повернення кредиту. Обов`язок сплати процентів згідно даного пункту договору виникає у позичальника в день, наступний за днем їх нарахування. Відповідно до п. 3 Розділу IV Угоди про відтермінування повернення кредиту Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту(т. 1 а.с. 67 оберт-68), в період з моменту отримання кредитодавцем сплаченої позичальником комісії за весь строк відтермінування і до закінчення строку відтермінування, нарахування процентів за користування кредитом, згідно п. 2.8 або п. 2.11 Договору не здійснюється, неустойка не нараховується. Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Пунктом 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання». Враховуючи, що [PERSON] сплачувала грошові кошти на відтермінування строку погашення кредиту з 03.05.2018 року по 26.04.2019 року, подовживши строк дії кредитного договору до 30.04.2019 року, тому нарахування процентів та неустойки за користування кредитом не відбувається. Таким чином, період на який нараховуються проценти та неустойка за користування кредитом, відповідно до умов договору, становить з 30.04.2019 року по 18.11.2019 року. Втім, як видно з наданого позивачем розрахунку заборгованості, крім пені, згідно п. 4.2 Розділу ІІІ Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, також нараховані проценти - 2216 грн. - згідно п. 2.9, 2.11 договору; 21210 грн. - проценти, згідно п. 2.11 договору і ст. 625 ЦК України. Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення постановою у справі № 6-2003цс 15 від 21 жовтня 2015 року. Таким чином, враховуючи, що строк прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором почався 30.04.2019 року, а позивач за зустрічним позовом просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитом станом на 18.11.2019 року, то строк прострочення складає 202 дні, на які, відповідно до п. 2.11 Розділу ІІІ Умов договору, мають нараховуватись 1,5% за кожен день прострочення від основної суми заборгованості - 7000 грн., що становить 21210 грн. (1,5% від 7000 грн. = 105 грн.; 105грн.*202 дні=21210 грн.). Враховуючи, що плата за користування кредитом вже визначена у п. 2.11 Розділу ІІІ Умов договору Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, тому проценти у розмірі 2216 грн. стягненню не підлягають. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Таким чином, з відповідача за зустрічним позовом слід стягнути інфляційні нарахування від простроченої суми, відповідно до ст. 625 ЦК України, на заборгованість у розмірі 7000 грн., що виникла у останньої за період з 30.04.2019 року по 18.11.2019 року враховуючи, що сукупний індекс інфляції за вказаний період становить 100,79. Інфляційні нарахування розраховуються за формулою: [Індекс інфляції] - добуток щомісячних індексів за відповідний період [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Отже, розмір інфляційних нарахувань становить 55,30 грн. (7000*100,79/100-7000=55,30 грн.) Крім того, відповідно до п. 4.2 Договору, стягненню також підлягає пеня за період прострочення, що становить 525 грн. (127 + 398 = 525 грн.) та розраховується за формулою: Пеня за період прострочення=Сума кредиту*облікова ставка НБУ/100*кількість днів прострочення/365. В період з 30.04.2019 року по 19.07.2019 року (80 днів) пеня за період прострочення становить: 7000*17,5/100*38/365 = 127 грн. В період з 19.07.2019 року по 18.11.2019 року (122 дні) пеня за період прострочення становить: 7000*17/100*122/365 = 398 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 28790,30 грн., яка складається з наступного: 7000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21210 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит, згідно вимог п. 2.11 договору, 55,30 грн. - розмір інфляційних нарахувань, відповідно ст. 625 ЦК України, 525 грн. - пеня за період прострочення. Отже, проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору позивачем за первісним позовом у встановлений строк не виконані, сума заборгованості по тілу, процентам і пені підтверджена документально і підлягає частковому стягненню на користь позивача за зустрічним позовом. Твердження позивача за первісним позовом про те, що вона погасила заборгованість за кредитним договором, суд не приймає, оскільки платежі були здійснені з метою відтермінування строку повернення кредиту, тобто подовження його дії, та не зараховувались на рахунок погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову та часткове задоволення зустрічної позовної заяви у зв`язку з тим, що зобов`язання за кредитним договором належним чином [PERSON] не виконані, сума коштів, які вона просила стягнути як переплачені, були здійснені нею з метою відтермінування строку повернення кредиту. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ "АІА ФІНАНС ГРУП" необхідно також стягнути судові витрати у справі, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial