Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якому просять стягнути па користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № [NUMBER] в AT «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження - м.Харків, просп. Московський,60) заборгованість за кредитним договором №11196201000 від 09.08.2007 року (в системі обліку договір №11448257000) у розмірі 13 542 грн. 91 коп. з: [PERSON] солідарно з [PERSON] , та [PERSON] в солідарно у з [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями по договору про надання споживчого кредиту №11196201000 від 09 серпня 2007 року (в системі обліку договір №11448257000, надалі - Кредитний договір), укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «УкрСиббанк» ) та [PERSON] , з наступними змінами, внесеними додатковими угодами №1 від 05.01.2012 року та №3 від 17.01.2012 року. Відповідно до умов кредитного договору, Банк надав [PERSON] , кредит (грошові кошти) у сумі 2 322,00 дол. США, а остання зобов`язалася щомісяця повертати наданий кредит в терміни та розмірах, встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 08.08.2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2. кредитного договору) та сплатити проценти у розмірі 9,5 % річних. Відповідно до додаткової угоди №3 від 17.01.2012 року з метою зміни валюти кредитування на гривню та погашення заборгованості у доларах США [PERSON] було надано транш у розмірі 15142.84 грн. в межах ліміту кредитної лінії, що дорівнює 30 144.49 грн., встановлено новий розмір процентної ставки у розмірі 12,00% річних з 18.01.2017 року. Сторони домовилися, що за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк встановлюється процентна ставки у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення, зміни. Сторони домовилися, що [PERSON] здійснює погашення заборгованості за траншем в іноземній валюті в повному обсязі в день підписання цієї угоди, та зобов`язується повернути транш в національній валюті в терміни, встановлені договором. (п.п. 1-7 додаткової угоди №3). Всупереч умов кредитного договору, [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по процентах та кредиту протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 18.01.2017 року заборгованість за кредитним договором №11196201000 від 09.08.2007 року (в системі обліку договір №11448257000), складає 13 542 грн. 91 коп., з яких: 11 561.23 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 910.06 грн. за період з 25.02.2016 року по 18.01.2017 року, 1 649,71 грн. - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 1 516.15 грн. за період із 01.01.2016 року по 31.12.2016 року; 125,18 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період із 26.02.2016 року по 18.01.2017 року, 206,79 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період із 26.02.2016 року по 18.01.2017 року. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав суду заперечення, в подальшому відзив на позовну заяву, у яких вказує на те, що за договором про надання споживчого кредиту № 11196201000 від 09 серпня 2007 року, укладеного між Банком та [PERSON] сума кредитних коштів становила 2 322, 22 дол. США, що в гривневому еквіваленті дорівнювало 11 727, 00 грн. (по курсу 5,05 грн. за 1 дол. США). В забезпечення належного виконання умов за договором про надання споживчого кредиту № 11196201000 від 09 серпня 2007 року, між сторонами було укладено 09 серпня 2017 року Іпотечний договір, предметом якого виступала трикімнатна квартира за [ADDRESS] . За період з 09 серпня 2007 року по 30 грудня 2011 року [PERSON] сплачувала кредитні кошти та відсотки за користування кредитом. Вважає, що відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 09 серпня 2007 року по 10 січня 2012 року заборгованість по сплаті кредиту відсутня. Крім цього, зазначив, що 17 січня 2012 року до договору про надання споживчого кредиту № 11196201000 від 09 серпня 2007 року було укладено додаткову угоду № 3, згідно якої [PERSON] проведено рекструктуризацію залишок кредитних коштів в сумі 1 877, 60 дол. США у гривневий еквівалент у формі кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленій в базовій валюті. На дату укладання цієї Додаткової угоди позичальнику надається транш в національній валюті розмірі 15 142, 84 грн. в межах ліміту кредитної лінії. Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції Закону від 01.11.2011 року, яка діяла на момент укладання Додаткової угоди, кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Згідно п.4 ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» реструктуризація здійснюється шляхом поділу існуючого кредитного зобов`язання в іноземній валюті за договором про надання споживчого кредиту на зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, у розмірі залишку кредиту на момент реструктуризації, вираженого в гривнях за курсом, що діяв на момент отримання кредиту. На момент отримання кредиту 09 серпня 2007 року курс долара США становив 1 дол. США - 5.05 грн. Станом на 17 січня 2012 року заборгованості по сплаті кредиту та відсотків у позичальника не було. Сума неповернутих кредитних коштів (кінцевий термін повернення кредиту встановлений 08 серпня 2028 року) станом на 17 січня 2012 року складає 1 877, 60 дол. США. Вважає, що Банк, всупереч Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції яка діяла на день укладання Додаткової угоди, здійснив перерахування залишку доларового кредиту у гривневий - по курсу 8, 06 грн. за 1 дол. США, відтак такі дії Банку спричинили додаткове кредитне навантаження на Позичальника на суму 5 660, 96 грн. Відповідно до договору реструктуризації, який був укладений між сторонами 17 січня 2012 року як Додаткова угода, сума щомісячного платежу по кредиту до 2028 року мала становити 47, 65 грн.. Таким чином, позичальником мало бути сплачено по погашенню кредитних коштів суму в розмірі 2 287,20 грн. (сума щомісячного платежу 47, 65 грн. х 48 міс. ) Станом на день подання позову позичальником сплачено 3 581, 61 грн., що на 1 294, 41 грн. є більше належної суми по сплаті кредитних коштів. Відтак вважає, що жодної простроченої суми по сплаті кредиту та відсотках у Позичальника не існує, а тому у Банку відсутнє право достроково вимагати повернення всієї суми отриманих кредитних коштів. 26.01.2018 року представник Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» надав суду пояснення на заперечення у яких зазначає, що в додатковій угоді від 17 січня 2012 року, укладеній між сторонами, не зазначено, про проведення процедури реструктуризації заборгованості. 20 вересня 2018 року представник [PERSON] - [PERSON] надала відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що відповідно до укладених додаткових угод від 17 січня 2012 року до договору про надання споживчого кредиту та договору поруки залишок кредитних коштів в сумі 1 877, 60 дол. США було реструктуризовано у гривневий еквівалент. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 09 серпня 2007 року по 10 січня 2012 року заборгованість по сплаті кредиту відсутня, 17.01.2012 року валютний кредит реструктуризований у гривневий сума кредиту становить 15 142, 84 грн. Пункт 9 додаткової угоди № 3 від 17 січня 2012 року, підтверджує, що з її укладанням даної угоди не відбувається заміна первісного зобов`язання за договором новим зобов`язанням. Вважає, що при переведенні доларового кредиту у гривневий, Банком було введено в оману і Позичальника, і Поручителя та здійснено реструктуризацію кредиту з порушенням вимог чинного законодавства України. Сума неповернутих кредитних коштів (кінцевий термін повернення кредиту встановлений 08 серпня 2028 року) станом на 17 січня 2012 року складає 1 877, 60 дол. США. Відповідно розмір реструктуризованого зобов`язання позичальника у гривневому еквіваленті має становити 9 481, 88 грн. Станом на день подання позову позичальником сплачено 3 581, 61 грн, що на 1 294, 41 грн. є переплатою належної суми по сплаті кредитних коштів. Так, згідно наданих довідок - розрахунків Банк зазначає суму кредиту та відсотків у доларах США з дня отримання кредиту 09.08.2007 року по 17.01.2012 року - дата переведення кредиту у гривневий еквівалент. 17.01.2012 року Банк вказав, що кредит реструктуризований, з 17.01.2012 року розрахунок подається у гривневому еквіваленті. Вважає, що при укладенні Додаткової угоди від 17 січня 2012 року Банком було порушено принципи справедливості, добросовісності, рівності та свободи у відносинах споживчого кредитування, які передбачені у ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Представником Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» надано суду відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] - [PERSON] у якому зазначив, що спірна додаткова угода від 17.01.2012 року до Кредитного договору не передбачала здійснення реструктуризації заборгованості за Кредитним договором, але закріплювала новий розмір ліміту кредитування. Таким чином вважає, що реструктуризації заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11196201000 від 09.08.2007 року не здійснювалось. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 березня 2018 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу для розгляду по суті. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив. 09 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11196201000, згідно якого [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 2 322,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 11 727,00 грн. на день укладення цього Договору, на придбання трьохкімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . В забезпечення належного виконання умов за Договором про надання споживчого кредиту № 11196201000 від 09 серпня 2007 року, між сторонами було укладено 09 серпня 2017 року Іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. за реєстровим № 2862, предметом якого виступає трикімнатна квартира за [ADDRESS] . Відповідно до п.п. 1.2.2 п.1.2 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1, але в будь-якому випадку не пізніше 08 серпня 2028 року. Пунктами 1.3.1 - 1.3.3 Кредитного договору, сторони узгодили процентну ставку за користування кредитом у розмірі 9,5 % річних. Згідно п.1.3.4 п.1.3 Кредитного договору, строк сплати процентів встановлено: із 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. Пунктом 7.1 Кредитного договору передбачено, що за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені., розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. Відповідно до п. 10.2 Кредитного договору встановлено, що сторони домовилися, що при порушенні Позичальником термінів виконання будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредитом та/або виконання інших грошових зобов`язань Позичальника, останній доручає Банк, починаючи з дати прострочення виконання будь-якого із таких зобов`язань, здійснювати на користь Банку договірне списання коштів Позичальника. 05 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання споживчого кредиту №11196201000 від 09 серпня 2007 року, Позичальник, для погашення своїх грошових зобов`язань, які виникають з Договору, доручає Банку здійснювати на користь Банку договірне списання коштів Позичальника: у сумі та валюті фактичної заборгованості Позичальника за Договором; у сумі коштів у іншій валюті, еквівалентній сумі коштів у валюті фактичної заборгованості Позичальника за Договором і витрат Банку (комісій, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування тощо), які пов`язані з купівлею/продажем/обміном (конвертацією) валюти на міжбанківському валютному ринку України (далі - МВРУ) та/або її обміном та міжнародному валютному ринку (далі - МВР). Списання коштів здійснюється за комерційним курсом, встановленим Банком для цього типу операцій. На здійснення Банком таких дій Позичальник надає згоду шляхом підписання даної Додаткової угоди. Комерційний курс встановлюється відповідним розпорядженням по Банку. 17 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №3 до Договору про надання споживчого кредиту №11196201000 від 09 серпня 2007 року, (щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором, видачу нових траншів в гривні, зміну схеми погашення заборгованості), згідно умов якої [PERSON] було надано транш у розмірі 15 142,84 грн. в межах ліміту кредитної лінії, що дорівнює 30 144.49 грн. Пунктом 5 Додаткової угоди №3 передбачено, що Позичальник зобов`язується повертати суму кредиту га сплачувати проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов Договору на рахунки: в Доларах США (USD) - на рахунок № [NUMBER] в Банку, код Банку (МФО) 351005;в Українській гривні (UAH) - на рахунок № [NUMBER] в Банку, код Банку (МФО) 351005. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок Банку. Повернення кредиту повинно бути здійснено в тій самій валюті, в якій було отримано відповідний транш. Згідно п.п.6.1 п.6 Додаткової угоди №3 сторони домовились, що за використання кредитних коштів за Договором: з 17 січня 2012 року встановлюється процентна ставка в розмірі 9,50 % річних; з 18 січня 2017 року встановлюється процентна ставка в розмірі 12,00% річних, за траншами, отриманими в доларах США (USD) та українській гривні (UAH), якщо після підписання цієї додаткової угоди не буде встановлена інша процентна ставка згідно умов договору. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти у строк - з 1 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти за користування кредитними коштами, а строкову суму основного боргу - відповідно до графіку погашення кредиту (Додаток № 1). Нараховування процентів за Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом "факт/360" відповідно до вимог чинного законодавства України. Процентні ставки, що зазначені в п.6.1. цієї Додаткової угоди застосовуються до всієї суми строкової заборгованості, за траншами, виданими як до, так і після укладення цієї Додаткової угоди, протягом 5 (п`яти) років з дати укладення цієї Додаткової угоди, за виключенням обставин, викладених в п. 6.4. цієї Додаткової угоди. Закінчення п`ятирічного строку відбувається у число та місяць, в які укладено цю Додаткову угоду, п`ятого року цього строку. У порядку забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 09 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки до Кредитного договору №11196201000 від 09.08.2007 року, за умовами якого відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Також, п. 2.1 Договору поруки передбачено, що Кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Під «згодою Поручителя» Сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін. Аналогічний Договір поруки від 09 серпня 2007 року було укладено між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та [PERSON] 17 січня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки, згідно якої, у зв`язку з укладенням між Кредитором та [PERSON] Додаткової угоди №3 від 17.01.2012 року до Договору про надання споживчого кредиту від 09.08.2007 року №11196201000, Сторони домовились, що Поручитель дає свою згоду на зміну основного зобов`язання за Кредитним договором, що забезпечується Договором, а саме: сума Кредитного договору становить 30 144, 49 грн., сума траншу, отриманого в гривнях, становить 15 142,84 грн. Процентна ставка за Кредитним договором становить 9,5% річних протягом 5 (п`яти) років з дати підписання Додаткової угоди до Кредитного договору, за виключенням обставин, встановлених Кредитним договором. Закінчення п`ятирічного строку відбувається у число та місяць п`ятого року цього строку. З дати, наступної за датою закінчення п`ятирічного строку, процентна ставка збільшується на 2,5 % річних. Аналогічну Додаткову угоду №1 до Договору поруки, 17.01.2012 року було укладено між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] . Відповідно до п.3.1 Договору поруки, укладеного між сторонами, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за Основним договором. Згідно із ст.ст. 526, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повертати позику частинами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повертати позику частинами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки;відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. За змістом ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За змістом ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленому в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Оскільки, відповідно до статті 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього кодексу) повинні застосовуватись до поручителя. В разі неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі пред`явлення вимоги до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється в частині відповідних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку. Разом із тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя, за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 20 червня 2018 року у справі №758/6863/14, від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/12. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином зобов`язання за кредитним договором №11196201000 від 09.08.2007 року, не сплачує в передбачених договором розмірах і порядку кредит та відсотки за його користування, внаслідок чого станом на 18.01.2017 року у неї виникла заборгованість, яка, складає 13 542, 91 грн., з яких: -11 561.23 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 910.06 грн. за період з 25.02.2016 року по 18.01.2017 року; -1 649,71 грн. - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 1 516.15 грн. за період із 01.01.2016 року по 31.12.2016 року; -125,18 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період із 26.02.2016 року по 18.01.2017 року; -206,79 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за період із 26.02.2016 року по 18.01.2017 року. Судом також встановлено, що останній платіж [PERSON] за умовами договору в погашення кредиту нею, як позичальником, був внесений 21 грудня 2015 року. Чергові платежі позивальника було передбачено Додатком №1 до додаткової угоди №3 від 17.01.2012 року до договору про надання споживчого кредиту №111962201000 від 09 серпня 2007 року, який складав у розмірі 76,13 грн. щомісячно починаючи з 17.01.2012 року по 25.07.2028 року. Таким чином, відповідач [PERSON] , як позичальник, припинивши виконання зобов`язань за умовами кредитного договору, допустила порушення зобов`язання, а тому у банку виникло право на звернення до суду за достроковим стягненням кредиту. Суд проаналізувавши матеріали справи, докази надані сторонами вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення, а тому слід стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] , як солідарного поручителя, на користь позивача заборгованість за кредитним договором 11196201000 від 09 серпня 2007 року у розмірі 12 629 грн. 25 коп., а також стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] , як солідарного поручителя, на користь позивача заборгованість за кредитним договором 11196201000 від 09 серпня 2007 року у розмірі 12 629 грн. 25 коп. Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд зазначає, що ПАТ «УкрСиббанк» в частині стягнення боргу із поручителів, як солідарних боржників за період з 01.01.2016 року по 01.01.2017 року на суму 913,56 грн. (76,13х12), де 76,13 щомісячний платіж позичальника, 12 - кількість місяців, не підлягає до задоволення, оскільки при внесенні позичальником [PERSON] останнього платежу 21 грудня 2015 року, порука припинилась в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України, тобто в частині відповідних щомісячних зобов`язань поза межами цього строку. Таким чином, оскільки позивач звернувся із позовом як до основного боржника так і до поручителів лише 23 січня 2017 року, тому суд вважає поруку за вказаний період у частині щомісячних платежів припиненою. Також, суд задовольняючи частково позов позивача, відкидає твердження представників відповідача про те, що укладаючи додаткову угоду №3 до договору про надання споживчого кредиту №11196201000 від 09 серпня 2007 року відбулась реструктуризація заборгованості за кредитним договором з порушенням положень пункту 12 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, зокрема, пункт 12 вказаної статті Закону передбачає, що кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. Реструктуризація здійснюється шляхом: наданням позичальнику відстрочки сплати суми основного боргу за договором до трьох років (п.1), продовження строку договору (п.2), зміни механізму нарахування відсотків (п.3), поділу існуючого кредитного зобов`язання в іноземні валюті (п.4). Представники відповідачів посилається на неправильне застосування п.4 ч.12 ст.11 вказаного Закону, згідно якої реструктуризація здійснюється шляхом поділу існуючого кредитного зобов`язання в іноземній валюті за договором про надання споживчого кредиту на: зобов`язання, забезпечене іпотекою, у розмірі залишку кредиту на момент реструктуризації, вираженого в гривнях за курсом, що діяв на момент отримання кредиту; зобов`язання, не забезпечене іпотекою, у розмірі різниці залишку кредиту в гривнях за курсом на момент реструктуризації та залишку кредиту в гривнях за курсом, що діяв на момент отримання кредиту, яке повністю виконується в кінці строку договору про надання споживчого кредиту. Однак, судом встановлено, що 17 січня 2012 року сторони погодили надання нового траншу в сумі 15 142,84 грн. та порядок повернення кредиту за укладеним кредитним договором та траншами в іноземній і національній валютах (пункт 2, 4 додаткової угоди №3 від 17.01.2012 року). Таким чином, з укладенням додаткової угоди мало місце надання нового траншу в національній валюті в межах існуючого ліміту 30144,49 грн., а не зміна валюти кредитування. Враховуючи наведене, твердження представників відповідачів про те, що відбулась реструктуризація кредитного зобов`язання з порушенням положень п.4 ч.12 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» не заслуговують уваги суду, оскільки за умовами додаткової угоди не проводилась реструктуризація зобов`язання, а надавався новий транш в межах кредитного ліміту. Крім цього вказана стаття закону передбачає право, а не обов`язок банку проводити реструктуризацію заборгованості за кредитом в іноземній валюті шляхом поділу зобов`язання. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає, що слід стягнути із відповідачів в користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: partial