Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою до [PERSON] про стягнення грошових сум за договором позики від 09.08.04р., за яким позичив відповідачці 39000 гривень та які остання зобов'язалася повернути не пізніше 09.11.2004 року, в зв'язку з простроченням договору виконання. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 08.06.06р. з відповідачки стягнута сума боргу станом на 13.01.06р., але до теперішнього часу боргу позивачу не повернутий. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду і просив стягнути за період прострочення: проценти за користування позикою у розмірі 34848грн., інфляційні у сумі 56901грн. та 3% річних у сумі 10325грн. В судове засідання позивач надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримку позовних вимог, не заперечував проти постановлення рішення заочно у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги думку позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, однак задовольняє його частково, не погоджуючись з розміром сум, що підлягають стягненню за розрахунком позивача. Судом встановлено, що за нотаріально посвідченим договором позики від 09.08.14р. № 2584 укладений між [PERSON] та [PERSON], позивач передав відповідачці в грошову суму 39000 гривень, яку за умовами договору [PERSON] за умовами договору зобов'язалася повернути в строк до 09.11.2004 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Пунктом 1 Договору від 09.08.14р. строк повернення суми позики встановлений до 09.11.2004 року. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 08 червня 2006р. про стягнення грошових коштів за договором позики від 09.08.14р. № 2584, укладеним між [PERSON] та [PERSON], встановлено, що станом на 13.01.06р. зобов'язання за договором щодо повернення суми боргу в розмірі 39000 грн. не виконано у встановлені договором строки, та з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму позики з урахуванням індексу інфляції в сумі 44031,00грн. та відсотки річних в сумі 1375,00грн. за весь час прострочення виконання зобов'язання з 10.11.2004р. по 13.01.2006р. (429 днів) та суму штрафу в розмірі 390,00грн. (а.с. 1-2, 5-6). Враховуючи, що відповідачкою не надано суду будь-яких доказів на підтвердження виконання зобов'язання, а зі змісту позовної заяви вбачається, що до теперішнього часу борг за договором позики та стягнутий рішенням суду від 08.06.06р., [PERSON] не повернутий, суд приходить до висновку, що станом на час звернення позивача до суду позика відповідачкою не повернута та, в порушення умов договору, грошове зобов'язання у встановлені строки не виконується. Відповідно до правил ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки позивачем в заяві не конкретизований період, за який ним заявлено про стягнення грошових сум відповідно до ст. 625 ЦК України, суд враховує, що за період прострочення з 10.11.2004р. по 13.01.2006р. грошові суми стягнуті рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 08 червня 2006р., а тому встановлює період для розрахунку прострочення виконання зобов'язання за заявленими вимогами з 14.01.2006 року по день подання позовної заяви до суду - 14.08.2014 року включно, що складає 3135 днів прострочення. Компенсація індексу інфляції розраховується згідно Листа Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ". Індекс інфляції за весь період прострочення встановлюється шляхом перемноження помісячних (річних) показників індексів інфляції за період з січня 2006р. по серпень 2014р. згідно зведеної таблиці: 111,6(індекс інфляції за 2006 рік)х116,6 (індекс інфляції за 2007 рік)х122,3(індекс інфляції за 2008 рік)х112,3(індекс інфляції за 2009 рік)х109,1(індекс інфляції за 2010 рік)х104,6(індекс інфляції за 2011 рік)х99,8(індекс інфляції за 2012 рік)х100,5(індекс інфляції за 2013 рік)х100,2(індекс інфляції за січень 2014 року)х100,6(індекс інфляції за лютий 2014 року)х102,2(індекс інфляції за березень 2014 року)х103,3(індекс інфляції за квітень 2014 року)х103,8(індекс інфляції за травень 2014 року)х101(індекс інфляції за червень 2014 року)х100,4(індекс інфляції за липень 2014 року)х100,8(індекс інфляції за серпень 2014 року), що дорівнює - 230,9%. Отже, індекс інфляції за період прострочення складає 230,9% Суму інфляційної компенсації за період з 14.01.2006р. по 14.08.2014р. суд встановлює шляхом множення суми позики на індекс інфляції за період прострочення та за вирахуванням суми боргу за договором позики (39000х230,9%)/100%=90051 - 39000=51051) Таким чином, сума інфляційної компенсації, що підлягає стягненню становить 51051 гривень та є меншою, ніж заявлено позивачем. Крім того, за період з 14.01.06р. по 14.08.14р, який становить 3135 календарних днів, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних від простроченої суми в розмірі 10049,17 гривень, розрахунок якої здійснюється шляхом перемноження суми боргу на кількість днів прострочення та діленням на 365 днів у році.(39000 х 3135 х 3%/365= 10049,17) грн. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договором позики від 09.08.04р. розмір і порядок одержання процентів не встановлено, умови договору та законні підстави вважати його безоплатним відсутні, а тому враховуючи, що станом на 14.08.2014 рік сума позики не повернута, суд вважає, що відповідачка зобов'язана сплачувати, а позивач має право на отримання процентів від суми позики за весь період користування в розмірі облікової ставки Національного банку України, а саме з часу фактичного отримання грошових коштів за договором по день звернення до суду - з 09.08.04р. по 14.08.14р. Проценти від суми позики розраховуються шляхом множення суми позики на облікову ставку НБУ (%) за відповідний період і діленням отриманого результату на 365 днів, та складанням отриманих сум за кожний період і становить 34601,67грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 957,01 гривень підлягає стягненню з відповідача, оскільки позивач від його сплати звільнений (а.с. 3). На підставі ст. ст. 625, 1046, 1048-1050 ЦК України,

Outcome: partial