Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідачів про зменшення розміру стягуваних аліментів, посилається на те, що рішенням суду від 21.03.2011 року з нього стягуються аліменти в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, до досягнення сином повноліття. Крім того, за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01.06.2018 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого до дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. На даний час його сімейний стан змінився, оскільки на його утриманні перебуває малолітні доньки від іншого шлюбу та дружина. Вказує, що постійного місця роботи не має, але забезпечує свою сім'ю, аліменти сплачує постійно і в достатньому розмірі. Інших доходів, він не має. Просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів до 1/3 частини до 1/6 частини\~ від його доходів на кожну дитину. Відповідно до ч.1\~ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 12.09.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) в судове засідання сторін. Крім того, відповідачу у справі було надано п'ятнадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідачем до суду подано відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає так та просить суд відмовити. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі за правилами ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково\~ із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що\~ з [PERSON] на підставі рішення Новоукраїнського районного суду Кіровградської області від 21 березня 2011 року стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму. Крім того, за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2018 року з [PERSON] утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 01 травня 1986 року, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму (а.с.7-8). 02 квітня 2013 року у позивача народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО № 792620 від 03.08.2018 року (а.с.4). 19 серпня 2016 року у позивача народилася донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО № 792621 від 03.08.2018 року (а.с.5). У зв'язку із зміною свого сімейного становища та додаткових витрат на дітей, які народилися в іншому шлюбі вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення аліментів. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи даний позов, суд виходить із принципу рівності прав та обовязків батьків щодо матеріального забезпечення дитини, передбаченого ст.ст. 141,180 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. В той же час, суд вважає за необхідне вирішити даний позов із ретельним дотриманням принципу недискримінації осіб за ознакою статі чи майнового стану. Згідно ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою». Згідно рішення ЄСПЛ від 22.03.2012 [PERSON] (Konstantin Markin) проти Російської Федерації (скарга № 30078/06), «Європейський Суд також нагадує, що досягнення гендерної рівності у даний час є головною метою країн - учасників Ради Європи, і лише особливо важливі причини можуть слугувати тому, щшоб відмінність у ставленні могло вважатися сумісним із Конвенцією. Зокрема, посилання на традиції, загальні правила або переважаючу суспільну думку в окремій державі є недостатніми для виправдання відмінності у ставленні за ознакою статі (п.127). Що стосується доводу про особливу соціальну роль жінок у вихованні дітей, європейський Суд что касается довода об особой социальной роли женщин в воспитании детей, Європейский Суд зазначає, що у справі "Петровіц проти Австрії" він вказував на поступову еволюції суспільства в сторону більш рівного розподілу обов'язків чоловіків і жінок по вихованню дітей (п.139). \~У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме: наявність у позивача іншої сім»ї, народження ще однієї дитини, необхідності її утримання, зважаючи на розмір доходу позивача та сплату аліментів позивачем в розмірі більшому ніж половина від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, зважаючи на те, що відповідно до положень ст. 141 СК України рівнозначний обов'язок щодо утримання дитини покладається як на позивача, так і на відповідача по справі, суд приходить до висновку про наявність обгрунтованих та законних підстав для часткового задоволення позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються, відповідно до рішення Новоукраїнського районного суду, з 1/6 частини із всіх видів заробітку відповідача щомісячно, - на 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на дитину.

Outcome: partial