Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

позивачка звернулася в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 83 890 грн. 02 коп. за період з 01.05.2015 року по 01.01.2017 рік, посилаючись на наявністьзаборгованостіостаннього по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Мотивувала свою заяву тим, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2014 року в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 квітня 2014 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Добровільно сплачувати аліменти батько дитини не бажав, тому було відкрито виконавче провадження за фактичним місцем роботи боржника, а саме у Відділі державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області. 06.05.2015 р. виконавче провадження № 45579912 було закінчено на підставі постанови державного виконавця ВДВС Ірпінського міського управління юстиції у Київській області Мудрак В.В. в зв'язку із звільненням боржника з роботи в ТОВ «Науково-виробниче об»єднання «Екософт». При закінченні виконавчого провадження була визначена заборгованість станом на 30.04.2015 р., яка складала 3426 гривень. 13.05.2015 р. головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ на підставі заяви стягувача було відкрито виконавче провадження № 47501823 про стягнення з боржника аліментів на підставі рішення суду вже за місцем проживання боржника. Боржник недобросовісно виконував свій обов'язок по утриманню дитини. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам № 92/3 від 23.11.2016 року станом на 23.11.2016 року заборгованість відповідача по аліментам становить 32 996,20 грн. Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 11.01.2017 року заборгованість по аліментам склала вже 38 261, 20 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повномуобсязі, пояснила, що відповідач недобросовісно ставиться до свого обов'язку по утриманню доньки та не виконує рішення суду про сплату аліментів, має непогашену заборгованість, що станом на 11.01.2017 року становить 38 261 грн.20 коп., при цьому має задовільний матеріальний стан, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, що свідчить про свідоме ухилення відповідача від свого обов'язку по утриманню дитини. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що відповідач дійсно нерегулярно здійснював оплату аліментів, що призвело до виникнення заборгованості. Проте, непогоджується з розрахунком пені, наданим позивачем, вважає, щозагальна сума пені за період з 01.05.2015 року по 01.01.2017 року становить 10 663 грн. 17 коп. На думку представника відповідача, пеня має розраховуватись виходячи із сплати аліментів за місяць помножена на один відсоток і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів за кожен місяц. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2014 року було вирішено стягнути зі скаржника аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 квітня 2014 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За виконавчим листом № 752/3776/14-ц було відкрито виконавче провадження за місцем роботи відповідача та перебував на виконанні в Відділі державної виконавчої служби Ірпіньського міського управління юстиції у Київській області. 06.05.2015 р. виконавче провадження № 45579912 було закінчено на підставі постанови державного виконавця ВДВС Ірпінського міського управління юстиції у Київській області Мудрак В.В. в зв'язку із звільненням боржника з роботи в ТОВ «Науково-виробниче об»єднання «Екософт». При закінченні виконавчого провадження була визначена заборгованість станом на 30.04.2015 р., яка складала 3426 гривень. 13.05.2015 р. головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ на підставі заяви стягувача було відкрито виконавче провадження № 47501823 про стягнення з боржника аліментів на підставі рішення суду за місцем проживання боржника. 23.11.2016 року було проведено проведено розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якого заборгованість складала 32 996,20 грн. Станом на 11.01.2017 року заборгованість по аліментам склала вже 38 261, 20 грн., що зазначено у Довідці-розрахунку заборгованості по аліментам від 11.01.2017 року. Зазначений розмір заборгованості відповідачем оспорювався шляхом звернення до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділудержавної виконавчої служби м. Києва Кравчук А.С. Така скарга відповідача залишилась без задоволення, про щосвідчить ухвала Голосіївського районного суду м. Києва, та ухвала Апеляційного суду м. Києва від 06.06.2017 року. Крім того, слід зазначити, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва, що набрала законної сили 06.06.2017 року, достовірно встановлено сумом суми заборгованості відповідача, що в силу ст. 61 ЦПК України, враховуючи однаковий склад осіб та предмету спору, мають преюдиційний характер по відношенню до справи, що розглядається. Згідно ч.1 ст.196 СК України іззмінамивід 17.05.2017р., у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05. 2017 р., що набрав чинності 08.07.2016 р.,було внесено зміни до ст. 196 Сімейного кодексу України саме з метою удосконалення механізму відповідальності за несплату аліментів та запровадження відповідальності за прострочення оплати додаткових витрат на дитину. У п.22 постанови Пленум Верховного Суду Українивід 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства, материнства та стягненняаліментів» звернутоувагу на те, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно положень ч.1 ст.57, ст.10 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, якіберуть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Положеннями ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, якіберуть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, якімають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, якіберуть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З оглядуна це слід зазначити, що відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості своєчасної сплати аліментів у стягнутому судом розмірі на утримання неповнолітньої доньки та виникнення заборгованості зі сплати аліментів з незалежних від нього причин. Суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з вини відповідача, який, маючи працездатний вік, не маючи на утриманні інших осіб, не вживав заходів щодо утримання своєї неповнолітньої доньки у визначеномусудовим рішенням розмірі. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Враховуючи невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів в повному обсязі, враховуючи часткову сплату аліментів та наявнузаборгованість за період з 01.05.2015 року по 01.01.2017 року, з огляду на недоведеність відсутності вини відповідача, суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем. Проте, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України із змінами від 17.05.2017р. пеня нараховується у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України із змінами від 17.05.2017 року визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства " кожнадитинамає право на рівеньжиття, достатній для її фізичного, інтелектуального, грального, культурного, духовного та соціальногорозвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, виходячи виключно із інтересів дитини, суд приходить до висновку про доцільність стягненнянеустойки (пені) з відповідача за порушення ним зобов'язання щодо сплати аліментів за рішенням суду у розмірі 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, що станом на 01.01.2017 року становить 38 261, 20 грн. За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольняння позовних вимог частково. Питання про судовівитративирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial