Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до Судді А.І., [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Свій позов обґрунтовує тим, що на підставі договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 899/06-034-183-1 від 9 квітня 2008 року А КБ "Укрсоцбанк" правонаступником, якого є ПАТ «Укрсоцбанк» надав Судді А.І. у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 504495 грн. зі сплатою 15% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 8 квітня 2013 року. Додатковою угодою №1 від 28 квітня 2009 року сторони внесли зміни до кредитного договору змінивши графік погашення кредиту та продовживши строк повернення кредиту до 8 квітня 2018 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит в розмірі 504495 грн. на підставі наступних заяв на видачу готівки: №1 від 9 квітня 2008 року на суму 350000 грн.; №1 від 16 квітня 2008 року на суму 154495 грн. В свою чергу, Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, зокрема| порушив умови повернення кредиту та погашення процентів за користування кредитом. Згідно п.1.1.1.2 кредитного договору повернення кредиту здійснюється до 10 числа щомісячно згідно з визначеним графіком. Позичальник в порушення умов даного кредитного договору, щодо повернення кредиту своє зобов'язання не виконав. Станом на 29 квітня 2015 року заборгованість по кредиту склала 377745 грн. 50 коп. (розрахунок додається). Згідно п.1.1 договору кредиту року позивач надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти на умовах платності. Відповідно до договору, останній зобов'язаний сплачувати позивачу проценти за використання кредиту нараховані за поточний місяць, до 10 числа наступного місяця. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що проценти виплачуються щомісячно до повернення позики. Станом на 29 квітня 2015 року заборгованість по сплаті процентів за використання кредиту склала 479525 грн.46 коп. (розрахунок додається). Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за прострочення строків повернення кредиту чи прострочення сплати процентів за кредитним договором, позичальник зобов'язаний сплатити позивачу пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Таким чином, за несвоєчасне повернення кредиту Відповідачу нарахована пеня в розмірі 55588 грн. 04 коп. та пеня за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 15082 грн. 98 коп. Згідно ч. 2. ст. 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язаний на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином позичальник зобов'язаний сплатити 75788 грн. 33 коп. інфляційних втрат прострочення сплати за кредитом та 37067 грн. 33 коп. інфляційних втрат за прострочення сплати процентів, а всього 112855 грн.65 коп. 9 квітня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту, між позивачем, позичальником та [PERSON] укладено договір поруки №2-899/06-034-183, за яким останній зобов'язався перед позивачем в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливої неустойки. Відповідно до ст. 554 ЦК України та п.3.1.2. договору поруки, у разі порушення позичальником зобовязання, забезпеченого порукою, Суддя А.І. та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники всім своїм майном. Станом на 29 квітня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитним договором склала 1040797 грн. 63 коп. Направлені 28 серпня 2015 року на адресу відповідачів вимоги про сплату заборгованості залишилися ними без виконання. Просива суд стягнути солідарно з Судді А.І., [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 899/06-034-183-1 від 9 квітня 2008 року в загальній сумі 1040797 грн. 63 коп., з яких: заборгованість за кредитом 377745 грн.50 коп., заборгованість за несплаченими процентами 479525 грн. 46 коп., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту 55588 грн.04 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 15082 грн.98 коп., інфляційні втрати за прострочення сплати за кредитом 75788 грн.33 коп., інфляційні втрати за прострочення сплати процентів 37067 грн. 33 коп. Стягнути з Судді А.І. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 15611 грн. 96 коп. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю. Відповідач Суддя А.І. в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення боргу з Судді А.І. Вважає, що його зобовязання, як поручителя, перед позивачем припинились у звязку зі зміною основного зобовязання, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, згоду на які він не давав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. 9 квітня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений договір не відновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-183-1. Відповідно до статті 1 договору кредитор зобовязується надати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 504495 грн. зі сплатою 15% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 8 квітня 2013 року. Згідно п.1.1.1.2 кредитного договору повернення кредиту здійснюється до 10 числа щомісячно згідно з визначеним графіком. Додатковою угодою №1 від 28 квітня 2009 року сторони внесли зміни до кредитного договору змінивши графік погашення кредиту та продовживши строк повернення кредиту до 8 квітня 2018 року. 27 червня 2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін №2 до договору кредиту № 899/06-034-183-1. Пунктом 3.1. цього договору сторони встановили, що погашення заборгованості позичальника за процентами в сумі, зазначеній в п.2.2. цього договору про внесення змін здійснюватиметься позичальником згідно з графіком, який є додатком 1 до цього договору про внесення змін, в наступному порядку: до 10 числа (включно) кожного місяця, починаючи з 27 червня 2014 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 26 червня 2015 року (включно), на умовах, визначених договором кредиту з урахуванням положень цього договору про внесення змін. 9 квітня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 2-899/06-034-183. Відповідно до п.1.1 договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом. А також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором не відновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-183-1 від 9 квітня 2008 року. Відповідно до п.2.1.1 договору, зміст забезпеченого порукою зобовязання: повернення кредиту в розмірі 504490 грн. та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку та кінцевим терміном погашення до 8 квітня 2013 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту. Додатковою угодою №1 від 28 квітня 2009 року сторони внесли зміни до договору поруки, змінивши графік погашення кредиту та продовживши строк повернення кредиту до 8 квітня 2018 року. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обовязковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість Судді А.Г. перед позивачем за договором кредиту № 899/06-034-183-1 від 9 квітня 2008 року. станом на 29 квітня 2015 року становить 1040797 грн. 63 коп., з яких: заборгованість за кредитом 377745 грн.50 коп., заборгованість за несплаченими процентами 479525 грн. 46 коп., заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту 55588 грн.04 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 15082 грн.98 коп., інфляційні втрати за прострочення сплати за кредитом 75788 грн.33 коп., інфляційні втрати за прострочення сплати процентів 37067 грн. 33 коп. Вказаний розрахунок заборгованості здійснений відповідно до умов договору, є обґрунтованим а тому сумніву у суду не викликає. Відповідно до положень п.п. 3.2.3 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту (траншів кредиту), нарахованих процентів, сплати комісії та можливих штрафних санкцій у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на 30 календарних днів. Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Тобто закон повязує припинення договору поруки зі зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя. За змістом частини 1 ст. 559 ЦК до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, вчинені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Отже, припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України можливе тоді, коли наслідком таких змін стало збільшення матеріальної відповідальності поручителя без його згоди. 27 червня 2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін №2 до договору кредиту № 899/06-034-183-1. Пунктом 3.1. цього договору сторони встановили, що погашення заборгованості позичальника за процентами в сумі, зазначеній в п.2.2. цього договору про внесення змін здійснюватиметься позичальником згідно з графіком, який є додатком 1 до цього договору про внесення змін, в наступному порядку: до 10 числа (включно) кожного місяця, починаючи з 27 червня 2014 року та з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 26 червня 2015 року (включно), на умовах, визначених договором кредиту з урахуванням положень цього договору про внесення змін. Отже, договором про внесення змін сторони змінили строк повернення грошових коштів з 8 квітня 2018 року до 26 червня 2015 року, не попередивши при цьому поручителя [PERSON] та не отримавши його згоду на це, в результаті чого був збільшений обсяг його відповідальності. У звязку з цим суд приходить до висновку про те, що договір поруки № 2-899/06-034-183, укладений 9 квітня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та [PERSON] є припиненим на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України. За таких обставин суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором № 899/06-034-183-1 від 9 квітня 2008 року в сумі 1040797 грн. 63 коп., яка виникла станом на 29 квітня 2015 року слід стягнути з Судді А.Г. на користь позивача. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з Судді А.Г. на користь позивача слід стягнути понесенні витрати по сплаті судового збору в сумі 15611 грн. 96 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial