Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з уточненим позовом, який мотивує тим, що Концерн «МТМ» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню, яке мешкає в житловому фонді м. Запоріжжя. Відповідач є споживачем цих послуг, оскільки її два нежитлових приміщення, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] (далі - об`єкт теплопостачання). За період з грудня 2018 р. по квітень 2019 р. позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 19081,75 грн., яку відповідач не сплатив. Боржником частково була здійснена оплата 04.07.2019 р. в розмірі 1000 грн. з призначенням платежу „ за теплову енергію згідно з договором № 407820 від 25.10.2016 р." про що свідчить копія банківської виписки (копія банківської виписки додається.) Заявник дані кошти зарахував наступним чином, а саме: суму 263,38 грн. за період , який передує спірному, а суму 736,62 грн. було зараховано за грудень 2018 року. Таким чином заборгованість за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року складає 18 345,13 грн. (розрахунок фактично відпущеної теплової енергії за період з грудня 2018 по квітень 2019 року додається), яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, посилаючись на порушення відповідачем строків оплати за теплову енергію, гарячу воду, відповідно до умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді та ч.2 ст.625 ЦК України, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 79,36 грн., 3 % річних в розмірі 84,51 грн., пеню в розмірі 2091,78 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн. Ухвалою суду від 05.03.2020 р. заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду задоволено. Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2020 року за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ФО [PERSON] про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію в гарячій воді та штрафних санкцій, скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку. Призначено у справі підготовче судове засідання на 01 квітня 2020 р. 07.04.2020 року відповідачем на адресу суду надіслано відзив на позову заяву в якому зазначено, що відповідач не погоджується з позовними вимогами щодо стягнення з неї штрафних санкцій вважає, що вони нараховані безпідставно . Також зазначає, що 01.05.2019 року набрав чинності Закон України від 09.11.2017 р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» в якому встановлено,що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги розмір пені не може бути вище 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Отже стягнення пені з відповідача в розмірі 0,1 відсотка від суми простроченого платежу не може бути застосовано. Просить у задоволені позовних вимог відмовити. 03.06.2020 р. представником позивача до суду подано заяву про збільшення позовних вимог згідно якої представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з грудня 2018 року по квітень 2020 року на загальну суму 25049,78грн., яку відповідач добровільно не сплатив . Крім того, посилаючись на порушення відповідачем строків оплати за теплову енергію, гарячу воду, відповідно до умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді та ч.2 ст.625 ЦК України, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 345,75 грн., 3 % річних в розмірі 564,51 грн.,пеню в розмірі 6867,95 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн. 11.06.2020р. представник відповідача надала до суду заперечення на заяву про збільшення позовних вимог в якій зазначила що погоджується та визнає суму основного боргу в розмірі 25049,78 грн. Заперечувала проти задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 6867,95 грн., оскільки не погоджується з розрахунком пені. 26.06.2020р. представником позивача надано до суду відповідь на відзив. Ухвалою суду від 15.07.2020р. підготовче провадження у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ФО [PERSON] про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію в гарячій воді та штрафних санкцій, закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09 вересня 2020р. о 10-00 годині в приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя, в залі суду №14, з викликом учасників справи . Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просив їх задовольнити. Представник відповідача,відповідач до судового засідання не з`явилася. Про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. 31.03.2020 року представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи без участі відповідача та її представника. Суд, дослідивши матеріали, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд встановив, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню м. Запоріжжя для побутових потреб. 25 жовтня 2016 року між Концерном «Міські теплові мережі» та ФО [PERSON] (далі - Боржник) укладено договір № 407820 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір). Відповідно до умов якого Заявник бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Боржнику, а Боржник зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за діючими тарифами (цінами) в терміни передбачені договором (копія договору з додатками надається). Договором визначено, що його укладено для об`єктів - нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] (далі - об`єкт теплопостачання). Об`єкти теплопостачання належать Споживачу на праві приватної власності на підставі Договору купівлі - продажу об`єкта нерухомості від 20.07.2016 р. та Договору купівлі - продажу нежилого приміщення від 09.09.2015 р., а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копії Договору купівлі - продажу об`єкта нерухомості від 20.07.2016 р. та Договору купівлі - продажу нежилого приміщення від 09.09.2015 р. додаються.) На виконання умов Договору Теплопостачальна організація відпустила теплову енергію на потреби опалення в період з грудня 2018 по квітень 2019 року на загальну суму 19081,75 грн. та з листопада 2019 р. по квітень 2020 р. на суму 7704,65 грн. Боржником частково була здійснена оплата 04.07.2019 р. в розмірі 1000 грн. з призначенням платежу „ за теплову енергію згідно з договором № 407820 від 25.10.2016 р." про що свідчить копія банківської виписки (копія банківської виписки додається.) Згідно п. 6.6 Договору при перерахуванні коштів за теплову енергію, послуг з централізованого постачання гарячої води у платіжному документі Боржник повинен зазначити район міста, номер та дату договору. За наявності заборгованості за даним договором Заявник зараховує кошти, що надійшли від Боржника, як погашення заборгованості за теплову енергію, гарячу воду, відпущену у минулі періоди. Відповідно до вищевказаного, Заявник дані кошти зарахував наступним чином, а саме: суму 263,38 грн. за період , який передує спірному, а суму 736,62 грн. було зараховано за грудень 2018 року. Таким чином заборгованість за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року складає 18 345,13 грн. (розрахунок фактично відпущеної теплової енергії за період з грудня 2018 по квітень 2019 року додається). Згідно п. 23 «Правил користування тепловою енергією» затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 року № 1198: «Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку». Житлові будинки [ADDRESS] та [ADDRESS] оснащено приладами обліку теплової енергії, в тому числі частина орендарів мають власний прилади обліку. Розподіл теплової енергії спожитої будинковим приладом обліку, згідно з «Нормами і вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житла та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» і затверджені Державним Комітетом України по житлово-комунальному господарству (КТМ 204 УКР. 244-94 від 1998 року), здійснюється пропорційно договірним навантаженням, з урахуванням годин роботи теплового обладнання споживачів. За адресою [ADDRESS] величина теплового навантаження на опалення житлової частини будинку та інших споживачів складає 699622,7 кал/год. За адресою [ADDRESS] величина теплового навантаження на опалення житлової частини будинку та інших споживачів за винятком теплового навантаження відокремленої системи споживачів складає 936203,9 кал/год. Теплове навантаження споживачів з відокремленою системою складає 17911,3 ккал/год (копія методики нарахування за відпущену теплову енергію додається) Розрахунковим періодом між сторонами є розрахунковий місяць, а підставою для розрахунків між Заявником та Боржником є рахунок та акт приймання - передачі теплової енергії. Згідно п. 6.7. договору № 407820 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 25.10.2016 р. Боржник з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Заявника документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну. Боржник не з`явився до Заявника для отримання зазначених документів в порядку, визначеному Договором. А тому, Заявник направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу Боржника поштовою кореспонденцією. Боржник, згідно п. 6.7.1. Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Заявника на протязі п`яти днів з дати отримання. В разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.7.1 Договору, акт підписується Заявником з позначенням про відмову у підписанні його Боржником , та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період. В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, Боржник зобов`язаний надати Заявнику нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Заявником всі розбіжності у встановлений п. 6.7.1 договору строк. - на протязі п`яти днів з дати отримання. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Заявник розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до Акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, Заявник надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Боржником в судовому порядку(п. 6.7.2 Договору № 407820). Боржник заперечень щодо нарахувань, зазначених у актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Заявника не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Заперечень саме на акти приймання - передачі теплової енергії Боржником не надавались та в судовому порядку не оскаржувались. Пунктом 10.1. договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання. Пунктом 10.2. договору передбачено, що договір припиняє свою дію у випадках: - прийняття відповідного рішення судом; - ліквідації однієї із сторін. Згідно електронного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дію ФО [PERSON] не припинено. Таким чином, договір є діючим та таким, що підлягає виконанню сторонами. Згідно Закону України «Про теплопостачання» серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24). Відповідно до Правил Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40). На підставі п. 6.4. Договору Боржник зобов`язаний до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Заявника суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Боржник має право робити передоплату. Відповідно до п.7.2.10. За порушення Споживачем строків оплати за теплову енергію гарячу воду встановлених в п.6.4. Договору останній сплачує Теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством ) за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію № 08-3/381-33 від 08.05.2019 р. з вимогою погасити суму заборгованості, сума заборгованості у добровільному порядку погашена не була . Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Згідно положень п. 40 Правил користування тепловою енергією, Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та даних Правил. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Невиконанням своїх грошових зобов`язань Боржник порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є:власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідач як споживач комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. При цьому, суд виходить з того, що нежитлові приміщення відповідача підключені до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період йому надавались і ним споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до позивача не звертався, факт отримання вказаних послуг ним не оскаржений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідач здійснювали оплату нерегулярно та не в повному обсязі. 26 липня 2019 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя у справі № 337/3076/19 винесено судовий наказ яким стягнуто з [PERSON] на користь Концерну «МТМ» заборгованість за відпущену теплову енергію в гарячій воді, за період 2018 року по квітень 2019 року, в сумі - 18 345 грн. (вісімнадцять тисяч триста сорок п`ять) гривень 13 копійок. 27 серпня 2019 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя винесено ухвалу, якою скасовано судовий наказ у справі № 337/3076/19 від 26липня 2019 року Наданий позивачем розрахунок заборгованості в розмірі 25049,78 грн. за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо по кожному виду послуг за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачем не надано,представник відповідача погодилася з заборгованістю відповідача перед позивачем у розмірі 25049,78 грн. ,тому суд приймає його за основу при ухваленні судового рішення. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за період з грудня 2018 р. по 11.03.2020р. в розмірі 6867,95 грн. підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до п.7.2.10. Договору за порушення Споживачем строків оплати за теплову енергію гарячу воду встановлених в п.6.4. Договору останній сплачує Теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством ) за кожен день прострочення по день фактичної оплати. 01.05.2019 року набрав чинності Закон України від 09.11.2017 р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» в якому встановлено,що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі встановленому в договорі,але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Таким чином, умови п.7.2.10. Договору № 407820 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді від 25.10.2016 р. з 01.05.2019 року є нікчемними в розумінні ст.215 ЦК України. Отже, розрахунок пені за несвоєчасне здійснення відповідачем платежів за житлово-комунальні послуги з 01.05.2019 року повинен здійснюватися відповідно до Закону України від 09.11.2017 р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» в якому встановлено,що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Враховуючи викладене суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, за період з грудня 2018 р. по 11.03.2020р. в розмірі 6596,90 грн. виходячи з розрахунку: З грудня 2018 р. по 20.05.2019 р. у розмірі 6589,17 грн.( пеня у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день простроченнявідповідно до п.7.2.10. Договору) З 20.05.2019р. по 11.03.2020 р. у розмірі 7,73 грн.( пеня у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожен день простроченнявідповідно до Закону України від 09.11.2017 р. № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача втрат від інфляції за прострочення сплати платежів за житлово-комунальні послуги за період з грудня 2018р. по 20.02.2020 р. в розмірі 345,75 грн., то зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст.1Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%. Відповідно до ст.4 Закону №1282-ХІІ (в редакції, яка діяла до 01.01.2016р.), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Проте, з 01.01.2016р. набрали чинності зміни до ст.4 Закону №1282-ХІІ, згідно з якими індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка. Перевіривши наданий позивачем розрахунки суми індексації суд вважає, що він не відповідає вищевказаним вимогам закону та є невірним, у зв`язку з чим суд не бере його до уваги,оскільки згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат вбачається що індекс інфляції за вказаний період не перевищує граничній поріг встановлений ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми , які складають 564,51 грн., що підтверджується долученим до позову розрахунком та не було спростовано відповідачем. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене підлягає стягненню із відповідача на користь позивача сума судового збору у розмірі 1886,4 грн., сплаченого відповідно до платіжних доручень №24080 від 17.09.2019р. та № 22234 від 16.07.2019 р.( 32211,19 грн-98,2% розмір задоволених позовних вимог 1921,00 грн. : 100 % *98,2 % =1886,42 грн.)

Outcome: partial