Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просив стягнути з відповідача борг в сумі 49740,94 грн., 2068,68 грн процентів від суми позики, 118,56 грн. як три відсотка річних, 5000 грн. витрат на послуги адвоката, 826,81 витрат на оплату судового збору. Позов мотивує тим, що відповідач 10 листопада 2015 року уклав договір позики, згідно якого надав відповідачу 5500 доларів США . На підтвердження чого відповідач власноручно склав розписку, в якій вказав про отримання коштів в борг, зазначив своє зобов»язання повернути його частинами, а саме 3500 доларів США до 20.11.2015, а 2000 доларів США до 30.12.2015 та зазначив дату укладення договору позики. Свідком передачі коштів бул [PERSON] 20.1.2015 відповідач повернув 3500 доларів США. Решту суми 2000 доларів США не повернув. Відповідно до копії розпорядження від 28.01.2016 про встановлення курсу НБУ станом на день звернення до суду 28.01.2016 становить 1 долар США 24,87047 гривень. Таким чином заборгованість становить 47740,94 грн. В період з 20.11.2015 по час подачі позову розмір облікової ставки НБУ становить 22 відсотки. Станом на день звернення до суду відповідач користується коштами 69 днів. Таким чином відсотки розраховуються таким чином : 49740,94*22%/365*69=2068,68грн. Розмір трьох відсотків річних розраховується наступним чином 49740,94 грн.*3%/365*29=118,56 грн. Окрім того, позивач поніс витрати на отримання правової допомоги в розмірі 5 тисяч гривень, що підтверджується квитанцією. Представник позивача та позивач в судове засідання не з»явились. Представник позивача адвокат Чала Н.В. через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з»являвся, хоча був повідомлений про дату розгляду справи належним чином. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав:. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Суду була надана розписка відповідача [PERSON], яка посвідчує передання йому позивачем [PERSON] грошей у сумі 5500 доларів США та в якій він зобов'язується повернути 3500 доларів США до 20.11.2015, а 2000 доларів США до 30.12.2015. Згідно розписки від 20.11.015 відповідач виконав умови щодо повернення суми в розмірі 3500 доларів США позивачу. Стаття 1049 ч.1 ЦК України встановлює, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі…) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу доводів чи заперечень. Позивачем було надано належні та допустимі докази, які підтверджують наявність не виконаного грошового зобов»язання з боку відповідача. Суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 49740,94 грн. (з розрахунку 2000 доларів США боргу*24,87047грн., вартості 1 долара США за гривню), оскільки визначений договором позики (розпискою) строк для повернення боргу минув 30.12.2015, а наявність в позивача боргової розписки свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір установлюється на рівні облікової ставки НБУ. На день звернення до суду облікова ставка становить 22%. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів за договором у сумі 2068,68 грн. є обґрунтованими, а розрахунок позивача - вірним. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив грошове зобов'язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочим, а також три відсотка річних від простроченої суми. Згідно розрахунків позивача 3% від простроченої суми становить 118,56 грн. Не підлягає стягненню сума заявлених витрат на правову допомогу 5000 грн., так як суду не надані розрахунки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006р. № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", так і не надана квитанція, на яку посилається позивач, як обґрунтування своїх вимог з цього питання. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача повністю, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial