Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на ј частку в домоволодінні [ADDRESS] виділити в натурі ј частки домоволодіння [ADDRESS] , та визнати за нею право власності на окремий об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , припинивши право спільної часткової власності [PERSON] на ј частки домоволодіння [ADDRESS] Відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом та, з урахування уточнених вимог в останній редакції, просила визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,503га., розташованою за адресою: [ADDRESS] , між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , визнавши за [PERSON] право користування земельною ділянкою площею 0,0248га. відповідно до висновку судової земельно - технічної експертизи №18-2515 від 30.11.2018 року складеному фахівцями ОНДІСЕ, з наступним описом та розміром зовнішніх меж земельної ділянки: - від А до Б ( [ADDRESS] ) межа проходить по прямій лінії довжиною 1,34 м.; - від Б до В (гр. [PERSON] ) межа проходить по ламаній лінії довжиною 3,00м+0,21м+4,86м; - від В до Г (гр. [PERSON] ) межа проходить по ламаній лінії довжиною 9,43м+0,40м+1,72м+3,03м; - від Г до Д (гр. [PERSON] ) межа проходить по прямій лінії довжиною 3,13 м+7,61м; - від Д до Е (гр. [PERSON] ) межа проходить по прямій лінії довжиною 7,19 м+0,52м; - від Е до Є ([ADDRESS]) межа проходить по прямій лінії довжиною 3,15 м.; - від Є до Ж (сусідня ділянка) межа проходить по прямій лінії довжиною 3,15 м.+16,50м.+3,87м.; - від Ж до А ([ADDRESS]) межа проходить по ламаній лінії довжиною 5,10 м.+7,29м.+9,20м.. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просила визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,503га., розташованою за адресою: [ADDRESS] , між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , виділивши у її користування земельну ділянку площею 0,0141 га., - за порядком користування, що фактично склався. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] та позивачка особисто у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти зустрічних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечували. Представник [PERSON] свої зустрічні вимоги підтримав, проти задоволення позовних вимог інших учасників справи не заперечував. [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, свої зустрічні вимоги підтримали, проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечували. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, зустрічні позови кожного з відповідачів підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , є у спільній частковій власності сторін: ј частки належить [PERSON] на підставі договору дарування НАР №694597 від 15.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Бураковою О.І . ј частки належить [PERSON] на підставі договору дарування від 24.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Борисовою Н.В . Ѕ частки вищевказаного домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрована 18.04.1986 р. в реєстрі №21855. Між співвласниками склався порядок користування будівлями та земельною ділянкою за вищевказаною адресою, проте позивач за первісним позовом просить виділити в окрему одиницю ј частину житлового будинку [ADDRESS] , визнавши право власності на дану частку домоволодіння та припинення спільної часткової власності на ј частку належної їй домоволодіння. Відповідачі за первісним позовом звернулись до суду з окремими вимогами щодо визначення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0,503 га та її виділення у користування із зазначенням площі та меж земельних ділянок з урахуванням висновку судової експертизи. Згідно висновку судової будівельно - технічної, земельно - технічної, земельно - оціночної та оціночно - будівельної експертизи №061/2017 від 22.08.2017 року, були розглянуті питання, поставлені Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 01.02.2017 року, відповідно до яких виділ в натурі ј частки житлового будинку [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , в окремий об`єкт нерухомості, технічно можливий. Площа земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] складає 122,0 кв.м. Висновком судової земельно - технічної експертизи №18-2515 від 30.11.2018 року розглянуті питання поставлені Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2018 року, визначено фактичну площу земельної ділянки, що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , яка складає 0,0248 га., а також підтверджено технічну можливість у встановленні порядку користування зазначеною земельною ділянкою з наступним описом та розміром зовнішніх меж земельної ділянки: - від А до Б ( [ADDRESS] ) межа проходить по прямій лінії довжиною 1,34 м.; - від Б до В (гр. [PERSON] ) межа проходить по ламаній лінії довжиною 3,00м+0,21м+4,86м; - від В до Г (гр. [PERSON] ) межа проходить по ламаній лінії довжиною 9,43м+0,40м+1,72м+3,03м; - від Г до Д (гр. [PERSON] ) межа проходить по прямій лінії довжиною 3,13 м+7,61м; - від Д до Е (гр. [PERSON] ) межа проходить по прямій лінії довжиною 7,19 м+0,52м; - від Е до Є ([ADDRESS]) межа проходить по прямій лінії довжиною 3,15 м.; - від Є до Ж (сусідня ділянка) межа проходить по прямій лінії довжиною 3,15 м.+16,50м.+3,87м.; - від Ж до А ([ADDRESS]) межа проходить по ламаній лінії довжиною 5,10 м.+7,29м.+9,20м. Також висновком визначено можливість виділення у користування [PERSON] земельної ділянки площею 0,0141 га., - за порядком користування, що фактично склався. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. На підставі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Статтею 319 ЦК України власникові гарантоване володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 355, ч.1 ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч.1 статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У відповідності зі ст.364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, в тому разі якщо річ, згідно зі статтею 183 Цивільного кодексу України, є подільною. Згідно ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. При цьому, відповідно до статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Земельні спори розглядаються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у місячний термін з дня подання заяви (ч.1 ст.159 ЗК України). Згідно частини 5 ст.158 ЗК України, у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", згідно зі ст.158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі. Згідно положень ч.1 ст.88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до вимог ч.1 ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд дійшов висновку щодо можливості часткового задоволення первісних позовних вимог, а також задоволення у повному обсязі зустрічних позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Не підлягають задоволенню вимоги за первісним позовом в частині визнання права власності на ј частки виділеного домоволодіння, оскільки після виділу в натурі і припинення права на частку у власності, такі вимоги суперечать вимогам про виділ в натурі. Також не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання КП ОМБТІ виготовити проект виділу в самостійне домоволодіння, оскільки таке рішення прийняте судом з урахуванням висновку експертизи та, у випадку набрання ним законної сили, є підставою для реєстрації права власності на окремий об`єкт нерухомості, - після присвоєння окремої поштової адреси.

Outcome: partial