Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.07.2014 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 356бк, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надала Відповідачу кредит у розмірі 9 000,00 грн.. Кредит було надано на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно якого Відповідач зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 03.07.2014 року за кредитним договором № 356бк утворилася заборгованість в сумі 46 900,00 грн., яка складається з: 8879,75 грн. - заборгованість за кредитом; 38020,25 грн. - заборгованість зі сплати відсотків. 03.07.2014 року між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 356бк/1, відповідно до якого вона взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність з Відповідачем, яку вона несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору. 03.07.2014 року між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 356бк/2, відповідно до якого вона взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність з Відповідачем, яку вона несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору. 03.07.2014 року між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 356бк/3, відповідно до якого вона взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність з Відповідачем, яку вона несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 356бк в розмірі 46 900,00 грн.. Сторони в судове засідання викликалися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2014 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 356бк, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надала Відповідачу кредит у розмірі 9 000,00 грн.. Кредит було надано на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяців від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно якого Відповідач зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (а.с.3-5). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 03.07.2014 року за кредитним договором № 356бк утворилася заборгованість в сумі 46 900,00 грн., яка складається з: 8879,75 грн. - заборгованість за кредитом; 38020,25 грн. - заборгованість зі сплати відсотків (а.с.18). 03.07.2014 року між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 356бк/1, відповідно до якого вона взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність з Відповідачем, яку вона несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору (а.с.6). 03.07.2014 року між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 356бк/2, відповідно до якого вона взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність з Відповідачем, яку вона несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору (а.с.7). 03.07.2014 року між позивачем, відповідачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 356бк/3, відповідно до якого вона взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] , що випливають з кредитного договору. При складанні договору поруки [PERSON] була попереджена про солідарну відповідальність з Відповідачем, яку вона несе в разі неналежного виконання умов Кредитного договору, та повідомлено істотні умови Кредитного договору (а.с.8). 03.07.2014 року між КС «Імперіал ЛТД» та [PERSON] був укладений договір застави, згідно якого заставодавець передала заставодержателю в якості забезпечення належного виконання свого зобов`язання меблі, побутову техніку на загальну суму 10 000,00 грн. (а.с.9-10). Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами договору № 356бк сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяців - до 03 липня 2016 року включно. Відтак, у межах строку кредитування за договором № 356бк до 03 липня 2016 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 04 липня 2016 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором№356бк, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року № 14-10цс/18 Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхиляє аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12). Таким чином, КС «Імперіал ЛТД» не мала права нараховувати відповідачеві відсотки за кредитом за договором № 356бк після 03 липня 2016 року. Відповідно до частин першої-четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Пунктом 3.7 кредитного договору №356бк передбачено, що у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, з першого дня прострочення, цей кредит може, за рішенням Кредитного комітету, визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Згідно з пунктом 3.8 кредитного договору №356бк протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється у розмірі 140% річних від суми залишку кредиту. Судом встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів в розумінні вимог ст. 80 ЦПК України на підтвердження виконання обов`язку кредитної спілки обов`язку проінформувати [PERSON] про прийняття Кредитним комітетом рішення про визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком та зміну відсоткової ставки з 70% - до 140% за кредитним договором №356бк починаючи з 30.06.2015 року. Роблячи такий висновок, суд бере до уваги, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору та вимог частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку (Постанова ВСУ від 30.11.2016 р. №6-823цс16). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У рішенні Європейського суду з прав людини у справах «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України» Суд нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя. Таким чином, з усталеної практики Європейського суду з прав та людини випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Аналізуючи умови кредитних договорів у сукупності із неналежним повідомленням відповідача про прийняття Кредитним комітетом рішення про визнання кредитів кредитами з підвищеним ризиком та зміну відсоткової ставки за користування кредитними коштами в односторонньому порядку, суд вважає встановленим, що відсотки за користування кредитом №356бк з 03.07.2014 року по 03.07.2016 слід вважати у розмірі 70 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Заборгованість по процентам за користування кредитом №356бк за період з 03.07.2014 року по 30.06.2015 року складає 5323,66 грн.. За період з 30.06.2015 по 03.07.2016 заборгованість по процентам за користування кредитом №356бк підлягає перерахунку у розмірі 70% річних і складає 7760,32 грн. . Таким чином, сума нарахованих процентів за користування кредитом №356бк станом на 03.07.20165 року складає 13083,98 грн. . Оскільки відповідно до розрахунку заборгованості відповідач сплатила 4263,88 грн. в рахунок погашення відсотків за кредитом №356бк, заборгованість за відсотками за користування кредитом №356бк складає 8820,10 грн.. Також підлягає стягненню основна сума боргу у розмірі 8488,05 як різниця між залишком заборгованості та сплаченою сумою. Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом №356бк у розмірі 17308,15 грн., яка складається з: 8488,05 грн. - сума позовних вимог зі сплати основного боргу; 8820,10 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з [PERSON] , на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 283,54 грн., а судовий збір у розмірі 484,86 грн. компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: partial