Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду із вказаним позовом, в якому просить з урахуванням уточнень визнати: -за [PERSON] право на завершення приватизації земельних ділянок для обслуговування житлового будинку 2500 м.кв., ведення особистого підсобного господарства 2900 м.кв. за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] стороною у процесі безоплатної приватизації вказаних земельних ділянок. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що після смерті чоловіка - [PERSON] позивач отримав спадщину, яка складається з будинку та надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . За життя у першій половині 2016 року [PERSON] звернувся до Кегичівської селищної ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення з подальшою передачею у власність, але завершити процедуру приватизації земельної ділянки [PERSON] не вдалося, внаслідок смерті. 25.04.2019 року [PERSON] звернулася до Кегичівської селищної ради із заявою про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки за вищевказаною адресою. Однак їй було відмовлено у визнанні права на завершення приватизації земельної та запропоновано як спадкоємцю звернутися повторно із відповідним пакетом документів (проектом землеустрою, витягом з ДЗК про реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номера) для вирішення питання про завершення приватизації. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся до суду для захисту свого порушеного права. У судове засідання позивач та його представник з`явилися, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. У судовому засіданні 12.08.2020 року зазначили, що по земельній ділянці площею 0, 2500 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] , то на даний час рішенням Кегичівської селищної ради Харківської області від 25.05.2020 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 0,25 га, кадастровий № 6323155101:01:005:0008, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) , розташованої у [ADDRESS] , та передано позивачу у приватну власність. У судове засідання представники відповідача з`явилися, заперечували проти задоволення позовних вимог. У встановлений законом строк надали відзив, з якого вбачається, що позов є безпідставним та не відповідає дійсним обставинам справи. Так, за життя [PERSON] дійсно звернувся до Кегичівської селищної ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення з подальшою передачею у власність. Рішенням Кегичівської селищної ради VII сесії VII скликання від 08.04.2016 року № 128 [PERSON] було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення з подальшою передачею у власність орієнтовною площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель житлової та громадської забудови, земель не наданих у власність у межах населених пунктів, комунальної форми власності, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем його майна стала дружина [PERSON] . При цьому посилання позивача на те, що успадкований будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 5400 м. кв. У тому числі для обслуговування житлового будинку 2500 м. кв. та для ведення особистого підсобного господарства 2700 м.кв. не відповідає дійсності, оскільки наявні дві окремих земельних ділянки, а саме земельна ділянка площею 2500 м.кв. - для обслуговування житлового будинку, та земельна ділянка площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована поруч. На ці окремі земельні ділянки [PERSON] отримував два окремих рішення про надання дозволу на розробку технічної документації та проекту землеустрою та замовляв дві окремих землевпорядних документацій. Позивач у своїх заявах до Кегичівської селищної ради просила визнати її стороною у процесі приватизації ділянки лише для ведення особистого селянського господарства. Так, Кегичівська селищна рада погоджується затвердити проект землеустрою та передати у власність [PERSON] , як правонаступнику [PERSON] , бажану земельну ділянку у порядку безоплатної приватизації після надходження технічної документації на розгляд сесії Кегичівської селищної ради. А тому своїми діями орган місцевого самоврядування не відмовив спадкоємцю - позивачу по справі у завершенні процедури приватизації. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням Кегичівської селищної ради Харківської області VII сесії VII скликання від 08.04.2016 року № 128 [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення з подальшою передачею у власність орієнтовною площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ - 01.01.03) за рахунок земель житлової та громадської забудови, земель не наданих у власність у межах населених пунктів, комунальної форми власності, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано протягом терміну, встановленого чинним законодавством, замовити розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фізичній особі з відповідним правовим та технологічним забезпеченням. (а.с. 43, 58). Рішенням Кегичівської селищної ради Харківської області VII сесії VII скликання від 08.04.2016 року № 129 [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована в [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ секція В - 02.02.01). (а.с. 59). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 13.09.2016 року [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 83. (а.с. 40). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2017 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.04.2017 року спадкоємцем майна, яке залишмлося після смерті [PERSON] , а саме: житлового будинку [ADDRESS] , є його дружина [PERSON] (а.с. 41, 42). У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до Кегичівської селищної ради із заявами про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 60, 62-63). Із відповідей Кегичівської селищної ради вбачається, що [PERSON] запропоновано звернутися до органів нотаріату чи суду для вирішення питання про визнання її правонаступником [PERSON] , повторно звернутися з відповідним пакетом документів (проектом землеустрою, витягом з ДЗК про реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі з присвоєним кадастровим номером) для вирішення питання завершення процедури приватизації. (а.с. 61, 64-65). Із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.05.2016 року вбачається, що земельна ділянка, розташована у [ADDRESS] , загальною площею 0,25 га, за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, комунальної власності має кадастровий номер 6323155101:01:005:0008 (а.с. 15). Рішенням Кегичівської селищної ради Харківської області від 25.05.2020 року № 1132 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 0,25 га, кадастровий № 6323155101:01:005:0008, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ- 02.02.01), розташованої у [ADDRESS] , та передано [PERSON] . Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.06.2020 року за № 211840459 вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий № 6323155101:01:005:0008, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована у [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За життя [PERSON] не отримав документів, що посвідчують право власності на спірні земельні ділянки. Згідно зі статтями 1216 та 1217ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1.1ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] . До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування-права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Отже, оскільки у даному випадку, спадкодавець розпочав процедуру приватизації, суд вважає, що спадкоємець має право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки розміром ведення особистого селянського господарства за рахунок земель житлової та громадської забудови, земель не наданих у власність в межах населених пунктів, комунальної форми власності, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та одержання правовстановлюючих документів на право власності на неї. Проте, за змістом положень статті 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку правовстановлюючого документа на право власності на землю, реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власностіна земельну ділянку згідно до ст.125Земельного кодексуУкраїни, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування,- права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Спадкодавець [PERSON] за життя отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення зі зміною цільового призначення з подальшою передачею у власність орієнтовною площею 0,29 га для ведення особистого селянського господарства, а також дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), однак виготовити відповідну документацію та надати її до селищної ради не встиг у зв`язку із смертю. Таким чином, [PERSON] за життя не набув права власності на спірні земельні ділянки згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України. Позивач [PERSON] - спадкоємець у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця та набула права в порядку спадкування, а саме: право на завершення приватизації та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на її ім`я, земельної ділянки, яку мав спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. За таких обставин позивач набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки. Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації: земельної ділянки, орієнтованою площею 0, 29 га.для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель житлової та громадської забудови, земель не наданих у власність в межах населених пунктів, комунальної форми власності, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Щодо земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий № 6323155101:01:005:0008, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої у [ADDRESS] , позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки на час постановлення судового рішення спір між сторонами врегульовано шляхом затвердження проекту землеустрою та наданням вищевказаної земельної ділянки у власність позивачу.

Outcome: partial