Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до відповідача дочірнього підприємства «КС- Домофон Кіровоград» товариства з обмеженою відповідальністю «КС-Домофон і КО», в якому просить стягнути з останнього на користь [PERSON] невиплачену заробітну плату у розмірі 7207 грн. 28 коп.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, з 02 липня 2016 року по день ухвалення рішення. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 8 000 грн. та витрати за оформлення та реєстрацію нотаріально посвідченої довіреності представнику в загальному розмірі 391 грн. 00 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до наказу ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і КО» № 2к від 02.10.2010 року позивач була призначена на посаду заступника директора ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і КО» та з цього ж дня вона була допущена до роботи і на неї були покладені відповідні обовязки. Крім того, представник позивача зазначив, що позивачем керівнику підприємства було передано трудову книжку, в якій був зроблений відповідний запис про прийняття позивача на посаду заступника директора ДП «КС Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон», на підставі чого між нею (позивачем) та відповідачем виникли трудові обовязки, які зумовили виникнення взаємних прав та обовязків відповідно до норм КЗпП України, зокрема, виплати роботодавцем заробітної плати та проведення повного розрахунку при звільненні. Вказав, що починаючи з квітня 2016 року нарахована позивачу заробітна плата складала 4 282 грн. в місяць, з якої позивач мала б отримувати 3 511, 24 грн. Однак, в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, в період з 01 травня по 01 липня 2016 року заробітна плата позивачу не виплачувалася. 01 липня 2016 року позивач на підставі наказу № 6к від 02 червня 2016 року була звільнена з посади заступника директора ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і КО» за п.1 ст. 36 КЗпП України, при цьому, при звільненні виплати всіх належних позивачу сум в день звільнення проведено не було. 08 серпня 2016 року позивачем була подана заява за вх. № 192 про виплату всіх належних їй сум при звільнення та видачі письмового повідомлення про нараховані суми, належні їй при звільненні. В порушення вимог ст.116 КЗпП України, письмове повідомлення про нараховані суми, належні позивачу при звільненні, видане не було, заробітна плата також не була виплачена. Таким чином, роботодавцем при звільненні позивача не було проведено розрахунок, що в загальному розмірі становить 7207 грн. 28 коп. Крім цього, зазначив, щоу звязку із порушенням відповідачем вимог ст.116 КЗпП та відповідно до ст.117 КЗпП відповідач зобовязаний сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який на момент подачі позову до суду становить 6 468 грн. 00 коп. крім того, зазначив, що дії роботодавця з невиплати позивачу заробітної плати в період роботи на підприємстві, не проведення розрахунків при звільненні, поставили позивача в скрутне матеріальне становище, зробили неможливим забезпечення нормального існування позивача та членів її сімї, наслідком чого стало виникнення у позивача тяжкого психологічного стану. Під час судового розгляду справи, представник позивача [PERSON] [PERSON] (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 16.08.2016 року) в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України позовні вимоги уточнив (заяви від 03.10.2016 року, від 13.01.2017 року), посилаючись на підстави, зазначені в позові, та з урахуванням уточнених позовних вимог, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату в розмірі 6 632 грн. 18 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з липня 2016 року по день ухвалення рішення в розмірі 29 023 грн. 20 коп., моральну шкоду в розмірі 8 000 грн. 00 коп., а також витрати на оплату нотаріального посвідчення та реєстрації, за сплату комісійного збору за оплату реєстрації довіреності представнику в загальному розмірі 391 грн. 00 коп., та судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Представник відповідача під час судового розгляду справи позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення, вказуючи на їх необгрунтованість та безпідставність. Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення проти позову представника відповідача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, зокрема, записами в трудовій книжці позивача серії БТ-ІІ № 6794500, та не заперечувалося представниками сторін, що [PERSON] на підставі наказу ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і Ко» №2к від 01.10.2011 року була призначена на посаду заступника директора ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і Ко». Також встановлено, що 02.06.2016 року позивач [PERSON] подала заяву за вх. № 174 на імя директора ДП «КС-Домофон Кіровоград» [PERSON], в якій просила надати їй щорічну відпустку у кількості 24-ох календарних дні з 06 червня 2016 року по 01 липня 2016 року з подальшим звільненням за згодою сторін. Крім того, просила провести повний розрахунок за травень місяць 2016 року, за відпрацьовані робочі дні у червні 2016 року та за щорічну відпустку у кількості 24 календарних днів, перерахувавши кошти на платіжну картку. Відповідно до наказу ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і Ко» №5к від 02.06.2016 року, [PERSON] заступнику директора ДП «КС-Домофон Кіровоград» надано щорічну основну відпустку за період роботи з 01.06.2015 року по 31.05.2016 року, терміном на 24 календарні дні: з 06.06.2016 року по 01.07.2016 року. Відповідно до наказу ДП «КС-ДомофонКіровоград» ТОВ «КС-Домофон і КО» №6к від 02.06.2016 року [PERSON] звільнено з займаної посади заступника директора ДП «КС-Домофон Кіровоград» за згодою сторін відповідно до ст. 36 п. 1 КЗпП з 01 липня 2016 року. Відповідний запис про звільнення позивача було внесено до трудової книжки позивача серії БТ-ІІ №№ 6794500, порядковий номер запису №19. Окрім того, 08.08.2016 року [PERSON] була подана заява відповідачу, зареєстрована за вх.№192,в якій остання просила здійснити всі належні їй від підприємства виплати у терміни, передбачені законодавством, направити на її адресу письмове повідомлення про нараховані суми, належні їй при звільненні. Зазначена заява позивача була залишена без розгляду відповідачем. Відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є угода сторін. Відповідно до ст.47, ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник, або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що належать йому. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Представником позивача під час судового розгляду справи надано розрахунок заробітної плати за травень 2016 року, відповідно до якого за даними Пенсійного фонду України (Форма ОК-7) в травні 2016 року [PERSON] Михайлівні ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і КО» була нарахована заробітна плата в сумі 4 282 грн., з вираховується: єдина ставка податку на доходи фізичних осіб, розмір якої становить 18%, та військовий збір у розмірі 1,5 %, у звязку з чим фактична сума до сплати складає 3 448 грн. 01 коп. Відповідно до наданого представником позивача розрахунку оплати відпустки за період з 06 червня 2016 року по 01 липня 2016 року, проведеного відповідно до абзацу й п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, за яким обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, складає 2 639 грн. 76 коп., яка розрахована наступним чином: 39 047 грн. (виплачена сума заробітної плати позивачу за період з червня 2015 року по травень 2016 року включно, згідно даних Пенсійного Фонду України) : 355 календарних днів (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством) = 109 грн. 99 коп. (середньоденний заробіток); 109 грн. 99 коп. х 24 (календарні дні відпустки) = 2 639, грн. 76 коп. Окрім того, представником позивача проведено розрахунок середнього заробітку за час затримки виплат сум при звільненні станом на 13 січня 2017 року, відповідно до абзацу 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, за яким, в усіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата. При обчисленні середньоденного заробітку, слід виходити із визначення розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку, зазначеному в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, згідно з яким середній заробіток за час затримки розрахунку з позивачем при звільненні обчислюється відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середня заробітна плата розраховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), відповідно, розмір середнього заробітку за час затримки виплат належних позивачу при звільненні становить 29 023 грн. 20 коп. (4 070 грн. (нарахована заробітна плата за квітень 2016 року, згідно даних Пенсійного фонду України) + 4 282 грн. (нарахована заробітна плата за травень 2016 року, згідно даних Пенсійного фонду України) = 8 352 грн. 8 352 грн. (нарахована заробітна плата за квітень і травень 2016 року) / 40 (кількість робочих днів у квітні (21) і травні (19) 2016 року) = 208 грн. 80 коп. (середньоденний заробіток). Середній заробіток за 2016 рік: липень 22 (робочі дні) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 4 593,60 грн., серпень 22 (робочі дні) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 4 593,60 грн., вересень 22 (робочі дні) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 4 593,60 грн., жовтень 20 (робочих днів) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 4 176, 00 грн., листопад - 22 (робочі дні) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 4 593,60 грн., грудень 23 (робочі дні) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 4 802, 40 грн. Середній заробіток за 2017 рік: січень 8 (робочих днів) х 208,8 грн. (середній заробіток в день) = 1 670, 40 грн. Таким чином, середній заробіток за час затримки виплат усіх належних позивачу сум, у звязку зі звільненням, станом на 13 січня 2017 року становить: 4 593,60 грн. + 4 593,60 грн. + 4 593,60 грн. + 4 176, 00 грн. + 4 593,60 грн. + 4 802, 40 грн. + 1 670, 40 грн. = 29 023 грн. 20 грн. Суд приймає до уваги зазначені розрахунки, надані представником позивача, оскільки вони проведені відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, середній заробіток за час затримки розрахунку з позивачем при звільненні обчислюється відповідно до пункту 8 Порядку, шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, середня заробітна плата розраховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), при цьому, судом також відзначається, що відповідачем під час судового розгляду справи не надано суду будь-яких розрахунків, як не надано і відповідних довідок про середньомісячну заробітну плату та середньоденний розмір заробітної плати позивача, відомостей про нараховані суми, належні позивачу при звільненні, довідку про нараховану і виплачену заробітну плату позивачу а період з 01 січня по 01 липня 2016 року. В свою чергу, на підставі ч.4 ст.10 ЦПК України, під час розгляду справи, суд сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.2 ст.60 ЦПК України). Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає обгрунтованими та доведеними позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача не виплаченої заробітної плати в розмірі 6 632 грн. 18 коп., а також доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, який регулює трудові правовідносини, вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 липня 2016 року по 13 січня 2017 року в розмірі 29 023 грн. 20 коп., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Позивачем [PERSON] пред'явлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 8 000 грн. 00 коп., які підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно з п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної ( немайнової ) шкоди покладається на власника або уповноважений ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Приймаючи до уваги те, що відповідачем ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і КО» порушено законні права [PERSON], які полягали у невиплаті відповідачем належних позивачу при звільненні грошових сум, що спричинило позивачу моральні страждання, втрату нормальних життєвих звязків, вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, повязаних з постійним пошуком коштів, необхідних для забезпечення належних умов проживання себе та членів своєї сімї,при цьому, вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує характер і ступінь моральних страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнала позивач, враховуючи також характер та обсяг заподіяних позивачу душевних страждань, тривалості негативних наслідків морального характеру, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд вважає, що розмір морального відшкодування позивачу належить визначити в розмірі 1 500 грн. 00 коп., який, на думку суду, буде адекватним моральним стражданням позивача. Позивачем предявлено також вимоги до відповідача про стягнення з останнього понесених витрат (реальних збитків) на оплату нотаріального посвідчення довіреності представнику в розмірі 350 грн. 00 коп., на оплату реєстрації довіреності представнику в розмірі 34 грн. 00 коп. , на сплату комісійного збору АТ «Ощадбанк» за оплату реєстрації довіреності представнику в розмірі 7 грн. 00 коп., а всього в розмірі 391 грн., з посиланням на ст.22 ЦК України, які задоволенню не підлягають, за відсутності законних підстав їх задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і КО»підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений при предявленні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, окрім того, з відповідача ДП «КС-Домофон Кіровоград» ТОВ «КС-Домофон і КО» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп., враховуючи, що позивач при предявленні позовних вимог до суду про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial