Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати договір міни від 12.01.1996р., укладений між нею, [PERSON] та гр. [PERSON], з однієї сторони та гр. [PERSON], гр. [PERSON], з другої сторони, про обмін однокімнатної квартири [ADDRESS], та двокімнатної квартири, за адресою: [ADDRESS], дійсним, визнавши за гр. нею, [PERSON] та гр. [PERSON] право спільної сумісної власності на отриману внаслідок обміну квартиру [ADDRESS]; визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO]; розділити спільну сумісну власність, виділивши [PERSON] 1/3 частку на квартиру [ADDRESS]; виділивши позивачці 2/3 частки квартири [ADDRESS]. У судове засідання представник позивача, [PERSON], який діє за дорученням, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд розглядати позовну заяву без участі позивача та його представника. Відповідач: державний нотаріус Третьої Запорізької державної нотаріальної контори Кікоть А.Г. також надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, причину неявки суду не повідомили, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином, заперечень на позов не надали. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено наступне. [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності, на підставі договору міни №284.М від 12.01.1996 року, укладеного з [PERSON], [PERSON] належала квартира [ADDRESS]. Договір міни було зареєстровано в ОП „ЗМБТІ", та було видано технічний паспорт на квартиру. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно технічного паспорту право власності на зазначену квартиру належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частки кожного з співвласників вважаються рівними, згідно ст. 372 ЦК України. Тобто [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частки вищезазначеної квартири кожній. [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис за №239. Після її смерті до складу спадкового майна за законом входила частина квартири [ADDRESS]. Позивачка, [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб з [PERSON], та свідоцтва про розірвання шлюбу, згідно якого позивачці залишилось прізвище „[PERSON]". Позивачка, [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що договір міни не було посвідчено нотаріально. Крім [PERSON] є інші спадкоємці, а саме онука спадкодавця, [PERSON], яка не зверталась до нотаріальної контори, з заявою про відмову чи прийняття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіту [PERSON] не залишила. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК України, як донька спадкодавця. Позивач прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори відповідно до ст. 1269 ЦК України протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У зв'язку з тим що договір міни, як підстава придбання права власності на нерухомість [PERSON], не було зареєстровано нотаріально, позивач не може оформити спадщину на своє ім'я та отримати свідоцтво про право власності на частину квартири. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача, [PERSON] про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] такими, що підлягають задоволенню частково, в частині визнання права власності за [PERSON] на 2/3 частини квартири, за [PERSON] - на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Що стосується вимог про визнання договору міни нерухомості дійсним, то зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки не є способом захисту цивільних прав, передбаченим ст. 16 ЦК України та жодною із сторін договору не оспорюються. Позовні ж вимоги про розділ спільної сумісної власності є зайвими, і тому не підлягають задоволенню, оскільки встановлення часток співвласників у спільній власності, автоматично припиняє право спільної сумісної власності.

Outcome: partial