Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим що з 03.07.1989 року по 29.11.2013 року вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 29.11.2013 року її було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання №15 від 03.02.2014 року позивачці були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень І ст. легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. профхарактеру від тривалої дії шуму на виробництві. Основний діагноз. Остеохондроз, спондильоз та спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, протрузії МХД L2-L3, L3-L4, L4-L5, помірно виражений больовий синдром. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний фарингіт, ремісія. Супутній діагноз. Відповідно до довідки МСЕК від 26.03.2014 року ступінь втрати працездатності позивачки склала 30% (первинно). У зв'язку з профзахворюванням позивачка страждає через постійні легеневі болі, що заподіює їй значні моральні страждання. Зниження здатності до сприйняття звуків зробили її інвалідом - вона втратила можливість нормально спілкуватися з іншими людьми. За таких обставин просить стягнути на свою користь з відповідача 9000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров'я. У судове засідання позивачка її представник не з'явились, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні заперечила, проти задоволення позовних вимог. Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач у період з 03.07.1989 року по 29.11.2013 року вона перебувала у трудових відносинах з ПАТ "Сумське МНВО ім.М.В.Фрунзе", 29.11.2013 року її було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, які перешкоджають даній роботі (а.с.5) Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання № 15 від 03.02.2014 року позивачці були встановлені такі професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень І ст. легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. профхарактеру від тривалої дії шуму на виробництві. Основний діагноз. Остеохондроз, спондильоз та спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, протрузії МХД L2-L3, L3-L4, L4-L5, помірно виражений больовий синдром. Пресбіопія. Гіпертонічна ангіопатія сітківки. Хронічний фарингіт, ремісія. Супутній діагноз (а.с.7) Як вбачається з довідки МСЕК від 26.03.2014 року ступінь втрати працездатності позивачки склала 30% (а.с.8) Судом встановлено, що позивачка у період перебування у трудових відносинах з відповідачем отримала професійне захворювання, яке в свою чергу потягло за собою спричинення фізичних і моральних страждань. Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. За приписами ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Таким чином, обов'язок по відшкодуванню заподіяної працівнику моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров'я через неналежні умови праці покладено на роботодавця або уповноважений ним орган. Враховуючи, що професійне захворювання позивачка отримала внаслідок незабезпечення ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» безпечних і нешкідливих умов праці, завдана працівникові моральна шкода підлягає відшкодуванню саме роботодавцем. Зважаючи на вище викладене, враховуючи характер та обсяг страждань [PERSON] тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках та їх негативні наслідки, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 4000 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,6 грн.

Outcome: partial