Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який розірвано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2012 року. Від даного шлюбу у них народилася двоє дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 28 травня [INFO] дочка [PERSON] проживає разом із ним по [ADDRESS] та перебуває на повному його утриманні. Відповідач проживає окремо та належним чином не виконує обов`язок по утриманню дочки [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання та розвиток дочки не надає. Він самостійно не може надати для дочки належне матеріальне утримання, достатнє для її віку та розвитку. Посилаючись на наведене, просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 2118 грн. щомісячно, але не менше ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку до досягнення дочкою повнолітня. 12 серпня 2019 року представник відповідача [PERSON] адвокат Захарчук Ю.В. подав відзив. Вказує, що розмір аліментів вказаний у позовній заяві є рекомендованим, а не мінімальним гарантованим розміром. Відповідач не визнає позовні вимоги, оскільки не скасоване рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2012 року, яким стягнуто аліменти на доньку [PERSON] на її користь. Крім цього, зазначає, що на утриманні відповідача перебуває друга дитина дочка [PERSON] , на яку згідно вищевказаного рішення позивач повинен сплачувати аліменти, однак від його виконання ухиляється та аліменти не сплачує. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову. 23 серпня 2019 року позивач [PERSON] подав відповідь на відзив. Вказує, що він не заперечує факт наявності рішення Борщівського районного суду Тернопільської області, однак на даний час змінились обставини та починаючи з травня 2019 року донька [PERSON] проживає разом із ним. Наявність на утриманні відповідача іншої доньки та наявність у нього зобов`язання по сплаті аліментів не є підставами для звільнення відповідача від обов`язку утримувати доньку [PERSON] . Заявлені відповідачем до стягнення витрати на правову допомогу вважає безпідставними та необгрунтованими. 15 жовтня 2019 року представник [PERSON] адвокат Бригідир І.В. подав заяву про збільшення позовних вимог. Просив звільнити [PERSON] від сплати аліментів на користь [PERSON] , згідно рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2012 року починаючи з травня 2019 року. Суд, розглянувши заяву про збільшення позовних вимог вважає, що у її прийнятті слід відмовити, оскільки в порушення вимог п.2 ч.2 ст.49, ч.4 ст.279 ЦПК України, заява про збільшення позовних вимог подана після першого судового засідання, яке було призначено на 23 серпня 2019 року. У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо представник позивача адвокат Бригідир І.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та дату була належним чином повідомлена, про причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. Попередньо представник відповідача адвокат Захарчук Ю.В. подав клопотання про розгляд справи без його та відповідача участі, просив відмовити у задоволені позову. Судом встановлено, що сторони з 31 липня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2012 року. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дочок [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1486 та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження від 05 березня 2014 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1877. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2012 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 04 липня 2012 року до досягнення дітьми повноліття. [INFO] 2019 [INFO] доньці [PERSON] виповнилось 15 років. Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 05 червня 2019 року за №042, виданої ОСББ «Братів Бойчуків 17» та довідки від 12 липня 2019 року, виданої відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає разом із своїм батьком [PERSON] по [ADDRESS] . Із письмових пояснень доньки [PERSON] , посвідчених приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М. від 19 вересня 2019 року вбачається, що донька [PERSON] , 2004 року народження починаючи з 28 травня 2019 року по даний час проживає разом із батьком по [ADDRESS] . За її попереднім місцем проживанням у неї з тіткою виник конфлікт, у зв`язку з чим вона перетелефонувала батькові, який приїхав та забрав її у Тернопіль. Мати участі в її утриманні не приймає. Відповідач проживає окремо та належним чином не виконує батьківський обов`язок по утриманню дочки [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час донька [PERSON] проживає разом із батьком. Мати проживає окремо та участі в утриманні доньки у добровільному порядку не приймає. Більше того, донька [PERSON] досягла 14 років, відтак в силу вимог ст. 160 СК України, вправі самостійно визначати своє місце проживання. Таким чином, позивач вправі заявляти позов про стягнення аліментів із матері на утримання доньки, яка проживає разом із ним. В силу вимог ч. 1 ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 липня 2019 року 2118 гривень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , слід визначити в розмірі 1059 грн., як 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів, суд врахував вік та потреби дитини стан здоров`я дитини та платника аліментів. Крім цього, судом також враховано те, що на утриманні відповідача перебуває дочка [PERSON] , однак вказана обставина не позбавляє останню можливості працювати та виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню другої дочки [PERSON] . Разом з тим, суд вважає, що позивачем не доведено достатніми доказами можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , щомісячно у розмірі 2118 грн. В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що рішенням Борщівського районного суду стягнуто аліменти на утриманні доньки [PERSON] саме з позивача, яке на даний час не скасоване, як безпідставні, оскільки донька [PERSON] досягла віку з якого вправі самостійно визначати своє місце проживання. Встановлено, що остання на даний час постійно проживає разом із батьком, чого не заперечила відповідачка. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для припинення стягнення аліментів згідно рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2012 року. Безпідставними також є твердження відповідача про те, що позивач не сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , яка проживає разом із нею, має заборгованість по аліментах, оскільки це не позбавляє права останню пред`явити позов про стягнення аліментів на доньку, яка проживає разом із нею.

Outcome: partial