Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

Представник [PERSON] , 24.09.2020 звернувся в суд з позовом про стягнення з ПАТ «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 32 786 грн. 16 коп. мотивуючи тим, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2020, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні ДТП, яка мала місце 11.03.2020 о 10 год. 00 хв. на [ADDRESS], за участю автомобіля ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та ТЗ RENAULT DOKKER, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок якої автомобіль ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] зазнав пошкоджень на 32 786 грн. 16 коп., що ПАТ «Європейський страховий альянс», на момент ДТП у якому був застрахований ТЗ RENAULT DOKKER, р.н. [NUMBER] , у виплаті [PERSON] страхового відшкодування відмовив через не подання ним документа, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП, вважає означене рішення незаконним, оскільки ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена така підстава для відмови. Зазначив, що дійсно згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , право власності на автомобіль марки ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] зареєстровано за чоловіком позивачки [PERSON] , однак на момент ДТП фактичним володільцем означеного ТЗ була [PERSON] , яка набула право власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , окрім цього, автомобіль ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] належав їй на праві спільної сумісної власності. Просив позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в суді вимоги підтримав, покликаючись на мотиви викладені у позові, окрім цього, пояснив, що позивачка, на момент ДТП, яка мала місце 11.03.2020 о 10 год. 00 хв. на [ADDRESS] , набула право власності на автомобіль ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , разом з цим, означений ТЗ належав їй на праві спільної сумісної власності подружжя, що підстава для відмови у здійсненні страхового відшкодування, на яку покликається відповідач, не передбачена вичерпним переліком, який містить ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як і не має підстав для відрахування ПДВ з розміру збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ, оскільки за ці кошти [PERSON] має намір в майбутньому придбати запасні частини та відремонтувати автомобіль. Просить позов задовольнити. Позивачка в суді вимоги підтримала, покликаючись на мотиви наведені представником, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у відзиві від 10.11.2020 та в судовому засіданні 22.01.2021 позов [PERSON] заперечила, пояснила, що дійсно 31.05.2019 між ПАТ «Європейський страховий альянс» та Головним управлінням Національної поліції у Львівській області укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ серії АО №3501885, відповідно до умов якого забезпечено ТЗ RENAULT DOKKER, р.н. [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., що [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування за пошкодження ТЗ ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , оскільки ним не подано документа, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП, а свідоцтво про право на спадщину за законом, на яке покликається, є лише підставою для перереєстрації транспортного засобу у відповідних органах, що з урахуванням п. 36.2 ст. 26 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з суми, що відповідає розміру оціненої шкоди, слід вирахувати розмір ПДВ, так як позивачкою не подано документів, що підтверджують фактичне проведення ремонтних робіт. Просила у позові відмовити (а.с. 57-61). Представник відповідача [PERSON] просить відмовити у позові, покликаючись на мотиви викладені у відзиві. Заслухавши пояснення позивачки, представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 4, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно повідомлення слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львів Качмар С., кримінальне провадження №62020140000000283, внесене 11.03.2020 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке мало місце 11.03.2020 о 10 год. 00 хв. на [ADDRESS], за участю ТЗ RENAULT DOKKER, р.н. [NUMBER] та ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с. 26-27). 25.03.2020, постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління ДБР прокуратури Львівської області Костишин Д.Б., арешт автомобіля марки ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , належного на праві власності [PERSON] - скасовано (а.с. 28-29). Із змісту постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області на [PERSON] за ст. 124 КУпАП убачається, що останній, 11.03.2020 о 10 год. 00 хв. на [ADDRESS], керуючи службовим автомобілем марки RENAULT DOKKER, р.н. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, як наслідок виїхав на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем марки ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , спричинивши транспортним засобам механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водію [PERSON] тілесні ушкодження (а.с. 36) Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.05.2020, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вищеозначена постанова 01.06.2020 набрала законної сили. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 24.12.2005 Яворівським МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України, власником автомобіля марки ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , 2005 року випуску значиться [PERSON] , [INFO] (а.с. 25). Згідно копії звіту №SOS_-200326-196539 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 15.05.2020 ФОП [PERSON] та долучених до нього документів, вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу ВАЗ 2107 р.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП 11.03.2020, становить 32 786 грн. 16 коп., з яких вартість ремонтних робіт - 19 465 грн. 08 коп., вартість необхідних для ремонту матеріалів - 8 635 грн. 51 коп., вартість складових, які підлягають заміні - 15 618 грн. 56 коп. (з урахуванням ПДВ), коефіцієнт фізичного зносу складає 0,7000 (а.с. 9-14). Законним володільцем автомобіляRENAULT DOKKER, р.н. [NUMBER] , яким 11.03.2020 о 10 год. 00 хв. на [ADDRESS] , керував [PERSON] є Головне управління Національної поліції у Львівській області (а.с. 28). Із пояснень представника відповідача в суді, із копії полісу АО №3501885 видно, що 31.05.2019 між ПАТ «Європейський страховий альянс» та Головним управлінням Національної поліції у Львівській області укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ серії АО №3501885, відповідно до умов якого забезпечено ТЗ RENAULT DOKKER, р.н. [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну, яка складає - 100 000 грн. (а.с. 57-61). Із змісту листів ПАТ «Європейський страховий альянс» №1871/13 від 05.06.2020 та №1935/13 від 12.06.2020 убачається, що [PERSON] , після ДТП, 06.04.2020 звернувся із повідомленням до відповідача про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 11.03.2020 о 10 год. 00 хв. на [ADDRESS], за участю автомобіля ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] під його керуванням та ТЗ RENAULT DOKKER, р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а 16.03.2020 із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 15, 24). За наслідками розгляду заяви [PERSON] від 16.03.2020, ПАТ «Європейський страховий альянс» прийнято рішення про відмову у здійсненні страхової виплати з підстави ненадання документа, що підтверджує право власності на пошкоджений ТЗ ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] на момент скоєння ДТП, надання якого передбачено ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 15). 21.07.2020, МТСБУ звернення [PERSON] щодо відмови ПАТ «Європейський страховий альянс» у здійсненні страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3501885 передано на розгляд Юридичному департаменту МТСБУ, одночасно позивачці роз`яснено положення п. 36.7 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 23). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні виступає страховик заподіювача шкоди, в межах суми страхового відшкодування. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі- Закон). За положеннями статті 5 цього Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Пунктами 1.3 та 1.6 статті 1 цього Закону визначено, що потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу, тоді як власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, за змістом статей 9, 22-28, 35 означеного Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Крім того, одним з документів, який потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування шкоди, заподіяної майну, повинна надати страховику для здійснення страхової виплати є документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди (підпункт «г» пункту 35.2 статті 35 Закону). Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що право на отримання страхового відшкодування належить особі, яка має законний майновий інтерес та, відповідно до законів України є власником або законним володільцем (користувачем) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатує транспортний засіб на інших законних підставах, та яка надала відповідні, визначені Законом документи на підтвердження свого права, зокрема власності. Зміст цих норм свідчить про те, що захисту підлягає лише законне право потерпілого. Крім того, наявність такого права підлягає доведенню у відповідності до цивільного процесуального законодавства належними та допустимими доказами. Частиною 1 статті 37 вищеозначеного Закону передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), який розширеному тлумаченню не підлягає. Обставин, які б слугували підставою, передбаченою ч. 1 ст. 37 спеціального Закону, для відмови [PERSON] у здійсненні страхового відшкодування, судом не встановлено, представником відповідача суду не представлено. Покликання представника відповідача про відсутність документа, що підтверджує право власності позивачки на пошкоджений автомобіль ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди 11.03.2020, суд оцінює, як необгрунтовані й такі, що не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, в розумінні положень ч. 1 ст. 37 спеціального Закону, з огляду на наступне. Відповідно до пол. ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із пояснень позивачки в суді, із копії спадкової справи №191/2014 заведеної Городоцькою державною нотаріальною конторою убачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , в т.ч. і автомобіля ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] в цілому, є його дружина [PERSON] , що стверджується також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.05.2020 (а.с. 16-21, 71-101). Крім цього, з урахуванням положень ст. ст. 60, 61, 63 СК України, автомобіль ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , придбаний у 2005 році, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] , частки у якому чоловіка та дружини є рівними (а.с. 22, 25). За бажанням та письмовою заявою власника ТЗ - [PERSON] надано право на керування автомобілем ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] близьким родичам останнього і зокрема: [PERSON] та [PERSON] , що стверджується внесеним записом у графу "Особливі відмітки" свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] (а.с. 25). За змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України, добросовісність набувача презюмується, тобто набувач вважається добросовісним поки не буде доведено протилежне. Таким чином, [PERSON] на момент ДТП 11.03.2020 мала законний майновий інтерес та, відповідно до законів України була законним володільцем (користувачем) наземного транспортного засобу - ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] на підставі права власності набутого в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , а отже, вправі отримати страхове відшкодування за шкоду заподіяну означеному автомобілю. Суд бере до уваги покликання представника [PERSON] про те, що ТЗ ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] не перереєстровано у відповідних органах на ім`я позивачки згідно свідоцтво про право на спадщину від 29.05.2020, однак оцінює, як такі, що не спростовують висновку суду про правомірність набуття [PERSON] права власності на автомобіль ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , а відповідно і право вимоги на страхове відшкодування, згідно закону. Верховний Суд у постановах від 28 лютого 2018 року та від 15 жовтня 2020 року в справах № 757/22706/15-ц і № 755/7666/19 відповідно, висловив позицію, що у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику, виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин або відновлюваного ремонту на суму, що включає ПДВ, в межах суми страхового відшкодування. Згідно копії звіту №SOS_-200326-196539 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 15.05.2020 ФОП [PERSON] та долучених до нього документів, вартість складових ТЗ ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , які підлягають заміні становить 15 618 грн. 56 коп. (з урахуванням ПДВ) (а.с. 9-14). Доказів на підтвердження оплати запчастин або відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] , в матеріалах справи не має, позивачкою та її представником суду не представлено. Таким чином, ураховуючи те, що цивільно-правова відповідальність власника ТЗ - RENAULT DOKKER, р.н. [NUMBER] на час настання страхового випадку була застрахована у ПАТ «Європейський страховий альянс» на підставі полісу страхування цивільно-правової відповідальності АО №3501885 від 31.05.2019, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається саме на страховика, суд доходить висновку про часткове задоволення позову і зокрема про стягнення з відповідача на користь позивачки 30 183 грн. 07 коп. страхового відшкодування, вирахувавши з суми 15 618 грн. 56 коп. податок на додану вартість, від вартості складових, які підлягають заміні, згідно висновку оцінювача №SOS_-200326-196539 від 15.05.2020 (а.с. 9-13). Покликання представника відповідача у відзиві від 10.11.2020 про необхідність вирахування розміру ПДВ із загальної суми вартості збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ ВАЗ 2107, р.н. [NUMBER] у розмірі 32 786 грн. 16 коп., необгрунтовані. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: partial