Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідачів на відшкодування шкоди, завданої йому як споживачу недоброякісним харчовим продуктом, в розмірі 6442 грн. ї моральну шкоду 5000грн., позовні вимоги мотивуючи тим, що 27 травня 2015 року він у продавця ФОП [PERSON] в магазині в смт. Калита, по вул.. Леніна, 53 купив хліб «пшеничний традиційний»; 28.05.2015р. за обідом він вкусив шматок хліба, і зламав зуба цвяхом, який знаходився у хлібині; майнова шкода складається з витрат на ліки по стоматологічному видаленню зламаного зуба 102грн., вартості необхідного протезування 6340грн.; моральну шкоду позивач обґрунтував тим, що він відчував біль, перехвилювався, піднявся тиск, вимушений був звертатись до лікаря, переніс больове видалення зуба, від нестачі зуба постійно відчуває незручності при вживанні їжі, має необхідність протезування, на що витрачається час і не вистачає грошей, враховуючи, що він пенсіонер і має невеликі доходи; відчуває острах перед вживанням їжі, образу від того, що йому продали неякісну продукцію, і тепер відмовляються відшкодувати збитки добровільно, відповідач обіцяв провести експертизу, а потім відмовився від її проведення, спочатку пообіцяв , а потім відмовився оплатити протезування, і послався на те, що він, позивач, не довів їх вини і того, що продукція вироблена відповідачем. Представник відповідача ПАТ «Київхліб» позов не визнав, з даного приводу пояснив, що позивач і продавець не довели того, що вказаний хліб, який позивач купив і яким зламав зуба, був вироблений саме відповідачем; вважає, що в разі доведення позивачем самого факту заподіяння йому шкоди хлібом з цвяхом , така шкода має бути відшкодована продавцем, який і повинен відповідати за шкоду, завдану продажем (реалізацією) неякісної або дефектної продукції, без належних документів на підтвердження якості товару. Відповідач не заперечує, що Броварський хлібозавод, зазначений у позовній заяві як Відповідач 2, є його виробничим цехом, не наділений правами юридичної особи, що в даному цеху випікається хлібобулочна продукція, в тому числі і хліб пшеничний традиційний, але заперечує проти того, що саме він виготовив і поставив хлібобулочну продукцію вказаному підприємцю - [PERSON]; пояснив, що ніяких договорів з даним контрагентом ні «Київхліб» , ні безпосередньо Броварський хлібозавод не укладали, і хліб, в тому числі 27 травня 2015р. [PERSON] не відпускали; проданий позивачу даним продавцем хлібний продукт не міг бути виготовлений на Броварському хлібозаводі, ймовірно є фальсифікованою продукцією невизначеного походження; накладні, які представлені продавцем, не видавались ПАТ «Київхліб» чи Броварським хлібозаводом. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, на початку судового засідання не оспорював того факту, що позивач хліб купив у його магазині в смт. Калита, що позивач є його постійним покупцем; не оспорював того факту, що позивач зламав зуба цвяхом, який був у середині хлібини; вважає, що даний цвях не потрапив у виріб в магазині або при перевезенні, тобто з зовні, а потрапив на стадії виробництва, тому вважає, що шкоду повинен відшкодовувати виробник неякісної продукції. Пояснив, що вказаний хліб випечений на Броварському хлібозаводі, що він постійно закупляє хлібобулочну продукцію саме у даного виробника; не оспорював того факту, що безпосередньо з ПАТ «Київхліб» або з Броварським хлібозаводом він договору на поставку або реалізацію не укладав; у подальшому в судовому засіданні повідомив, що він безпосередньо на хлібозаводі хліб не отримував, і що хліб йому привозив інший перевізник фізична особа на прізвище [PERSON]; ніяких договорів з перевізником він не укладав і ніяких підтверджувальних документів щодо перевізника він не має. У подальшому під час розгляду справи, пояснив, що не підтверджує того факту, що позивач хліб купив у його магазині, а лише визнає, що позивач був його постійним покупцем у магазині, де він реалізував хлібобулочну продукцію. З показань позивача встановлено, що 27.05.2015.р він у магазині за адресою смт. Калита в Броварському районі, по вул.. Леніна, 53, купив хлібобулочний виріб - «пшеничний традиційний»; при цьому фіскальний чек чи інший платіжний документ на підтвердження оплати покупки, продавець не видав, і зазвичай такі чеки в даному магазині не видавались. 28.05.2015р. під час обіду, відкусивши шматок хліба, позивач зламав собі зуба. Свідок [PERSON] підтвердила дані факти і суду пояснила, що 27.05.15р. позивач купив хліб у магазині [PERSON], який знаходиться біля аптеки в смт. Калита, що поки чоловік купував хліб і батон, вона чекала його біля дверей; при цьому чек продавець не видавав; вони з чоловіком зажди купляють хліб в даному магазині, і ніколи продавець при купівлі не давав чек; зі слів продавця - хліб з Броварського хлібокомбінату. 28.05.15р. під час обіду чоловік порізав частину купленого напередодні хліба, що залишився з вечері, і коли кусав шматок, зламав передній зуб на верхній щелепі; після чого вони обдивившись шматок хліба, побачили, що в ньому є запечений цвях довжиною приблизно 1,5 см, цвях був іржавий, і тісто біля цвяха було також із іржею. Чоловік розхвилювався, піднявся тиск, жалівся на біль, звертався до лікаря, йому надали першу допомогу від тиску, після чого чоловік звертався до стоматолога, йому було видалено зламний зуб; з шматком хліба з цвяхом чоловік ходив в магазин, потім їздив на Броварський хлібозавод; зі слів чоловіка їй відомо, що спочатку керівництво хлібозаводу обіцяло компенсувати вартість протезування, пізніше запропонували звертатись до головного офісу в Києві, на Оболоні, потім виплачувати шкоду відмовились; чоловік декілька разів їздив до відповідача, хвилювався; вона також знає, що спочатку чоловікові в магазині не надавали ніяких документів на підтвердження виробника хліба, через що він звертався на телебачення, їздив в магазин з представником телебачення, і лише після цього продавець сказала, що хліб вони отримували від Броварського хлібозаводу. До даного часу чоловік не виконав протезування, хвилюється, з обережністю вживає хліб і боїться давати хліб онукам, відчуває незручності без зуба при їді, оскільки до того мав нормальні зуби. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], у присутності якого у удовому засіданні були допитані позивач і свідок, не заперечував проти того, що чеки при продажу хліба не видавались, що позивач є постійним його покупцем, що він дійсно постійно здійснював у своєму магазині продаж хлібобулочних виробів, у тому числі хліба пшеничного традиційного і батону білого хліба, по вказаній позивачем ціні, в тому числі і 27 травня 2015р. продавав даний хліб. З оглянутого у судовому засіданні відеозапису трансляції епізоду про позивача по телебаченню в рубриці новин, під назвою « пенсіонер з Київщини лишився зуба через цвях у хлібі» видно, що після вказаної події позивач звертався по допомогу до журналістів телеканалу, розповідав їм про обставини пошкодження зубу (так само як і у судовому засіданні), і що у присутності журналіста телеканалу «1+1» продавець магазину, вказаного позивачем (ФОП [PERSON]) не заперечував факту продажу хліба позивачу, наголошуючи на тому, що продавець не відповідає за дефект хлібу, який був усередині виробу. З довідки №3800 від 28.05.2015р., виданої черговим лікарем Броварської центральної районної лікарні, приймальне відділення видно, що [PERSON] звертався 28.05.2015р. діагноз гіпертонічний криз, ситуаційний невроз, надано медичну допомогу; З довідки стоматологічного відділення Броварської центральної районної лікарні від 29.05.2015р. видно, що [PERSON] був на прийомі у хірурга стоматолога, діагноз повний посттравматичний вивих 22 зуба; З наданих позивачем товарних чеків ТОВ «Суматра ЛТД», м. Бровари, аптека Космо №25, від 29.05.2015р., видно, що він купив шприц разовий 2мл, рукавички хірургічні стерильні, бинт медичний стерильний, ультра каїн д-с форте, ціна покупки всього 17,51грн.; а також ліки: етамзилат (стоматологічного призначення), доксициклін (антибіотик), лоратадин (протиалергійне) по одній упаковці, ціна покупки 25,54грн. дані покупки підтверджені фіскальними чеками. З товарного чеку від 29.05.2015р. також видно, що він сплатив за рентгенівський знімок 35 грн. Згідно заяви [PERSON] на ім,я виконавчого директора ПАТ «Київхліб» цех №1 Дудченка, поданій 4.06.2015р. (згідно штампу вхідної кореспонденції на заяві), видно, що позивач звертався з проханням розглянути даний випадок (пошкодження зуба цвяхом, який був у хлібі), і вирішити питання про відшкодування витрат на протезування. ПАТ «Київхліб» на дане звернення позивача надав відповідь 5.06.2015р., в якій рекомендував звернутись з вимогою про відшкодування шкоди до продавця, оскільки у даному випадку виробник продукції не встановлений. З відповіді заступника Броварського міськрайонного прокурора позивачу від 15.06.2015р. видно, що позивач звертався з даного питання до прокурора, з проханням допомогти йому захистити свої права, зокрема звернутись до суду з позовом в його інтересах, в чому позивач було відмовлено через відсутність підстав для звернення прокурора , передбачених ст..36-1 Закону «Про прокуратуру». Згідно заяви [PERSON] до інспекції з питань захист прав споживачів у Київській області від 24.06.2015р. (згідно штампу вхідної кореспонденції на заяві), видно, що позивач звертався з проханням допомогти йому звернутись до суду з вимогами про відшкодування завданої шкоди (пошкодженням зуба цвяхом, який був у хлібі). Згідно довідки Калитянської амбулаторії сімейної медицини, [PERSON] звернувся 11.11.2015р. до лікаря стоматолога з метою протезування 2,3 зубів верхньої щелепи, ; необхідно встановлення металокерамічної конструкції 2,3 зубів, загальна вартість послуги 3000грн. З наведеного вище відеозапису видно, що дійсно в розламаному шматку хлібини є іржаве запечене тісто в тому місці, де знаходився цвях, і що форма даного дефекту відповідає довжині іржавого цвяха, представленого позивачем. У судовому засіданні був оглянутий речовий доказ цвях і шматок хліба, в якому частково збереглись сліди іржі на тісті. ЦПК України передбачає обовязок позивача довести обставини, на які він посилається, шляхом подання суду доказів, які передбачені ст.ст. 57- 66 ЦПК України, зокрема показаннями свідків, письмовими та речовими доказами, висновками експертиз. Суд вважає, що при наданих доказах у їх сукупності, позивач довів той факт, що дійсно хлібний продукт він купив у магазині [PERSON] в смт. Калита 27.05.2015р., хоча і без видачі йому фіскального чеку чи іншого документу на підтвердження оплати товару. І що саме вказаним хлібом- при його споживанні, він отримав травму. Згідно п.22 Постанови КМУ №833 від 15.06.06р. «Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» - розрахунки за продані товари та надані послуги можуть здійснюватися готівкою та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) відповідно до законодавства. Разом з товаром споживачеві в обов'язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який засвідчує факт купівлі товару та/або надання послуги. Згідно п. 27 Постанови - вимоги споживача до якості, безпеки та обміну товарів задовольняються суб'єктом господарювання відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" . Відповідно до вимог , передбачених статтею 8 Закону «Про захист прав споживачів» - факт покупки товару підтверджується платіжним документом. Разом з тим дана норма закону передбачає необхідну наявність платіжного документу для звернення споживача з претензією до виробника та/ або продавця щодо продажу неякісного товару. Сам факт, що позивач не представив суду платіжний документ, не доказує того, що позивач даний хліб не купував у магазині [PERSON], не є підставою для визнання недійним або нікчемним укладеного правочину купівлі-продажу (яким є покупка хліба в торговому закладі) , і не є підставою для відмови позивачу у захисті його прав споживача за вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної його здоров,ю від вживання купленої ним неякісної (дефектної) продукції. Факт порушення продавцем наведеної вище вимоги щодо видачі покупцю чеку на підтвердження оплати товару, не може перекладати на покупця як споживача відповідальності за дане порушення з боку продавця. Враховуючи надані позивачем медичні документи, показання свідка [PERSON], речові докази, суд вважає встановленим, що споживання харчового продукту з внутрішнім дефектом (не помітним з зовні) дійсно завдало шкоду здоров,ю позивача. Суд вважає встановленим, що травму зуба позивача завдано дефектом продукту стороннім твердим предметом, наявним у ньому. Тобто встановлений причинний зв'язок між наявністю дефекту в продукті і завданою споживачу шкодою. Враховуючи показання свідка, зміст відеозапису, оглянутого судом, а також той факт, що позивач саме 28.05.2015р. ввечері звернувся за медичною допомогою (терапевтичною), а 29.05.2015р. звернувся до стоматолога з посттравматичним вивихом зуба, після чого звернувся до працівників магазину, повідомивши про даний випадок, після чого звертався до виробника, до прокуратури, до інспекції по захисту прав споживачів, - така логічна послідовність його дій підтверджує правдивість його слів щодо того, що шкода йому була заподіяна саме тим хлібом, який він купив у магазині ФОП [PERSON] 27 травня 2015р. Згідно ч.1 ст..4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на якість (п.2) та безпеку (п.3) споживчого товару, на відшкодування матеріальної і моральної шкоди (п.5), на звернення за захистом до суду (п.6). Згідно ч.1 ст..21 даного закону - крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: п.5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; п.6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою. Згідно ст..16 даного закону - шкода, заподіяна споживачу внаслідок недоліків придбаної продукції ( дефекту в продукції), підлягає відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, позивач має право на відшкодування йому завданої шкоди у відповідності до ст..1166, 1209 ЦК України, а також на підставі Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ст..6 Закону «Про захист прав споживачів» -ч.1.- Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. ч.2.- Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. ч.3 - Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров'я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами. ч.4. Забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції. Згідно ст..14 та ст.15 даного закону - споживач має право на безпечну продукцію, а у разі придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків; у разі неможливості використання придбаної продукції за призначенням - споживач має право вимагати надання у прийнятно короткий, але не більше місяця, строк належної інформації. Якщо інформацію в обумовлений строк не буде надано, споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування збитків; у разі заподіяння шкоди життю, здоров'ю або майну споживача - споживач має право пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) вимоги, передбачені законом. Згідно ст..1 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» (п.48) непридатний харчовий продукт - харчовий продукт, який містить сторонні речовини та/або предмети, пошкоджений в інший спосіб та/або зіпсований у результаті механічних, та/або хімічних, та/або мікробних факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1211 ЦКУ шкода, завдана внаслідок недоліків товару, підлягає відшкодуванню, якщо її завдано протягом встановленого строку придатності товару. Відповідно до ч. ст. 1210 ЦКУ шкода, завдана внаслідок недоліків товару , підлягає відшкодуванню виготовлювачем товару або продавцем на вибір покупця. Відповідно до ст. 1209 ЦКУ продавець, виготовлювач товару зобовязаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних , технологічних , рецептурних та інших недоліків товару , а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від їхньої вини. Виготовлювач, продавець товару звільняються від відшкодування шкоди, якщо вони доведуть, що шкода виникла внаслідок не переборної сили або порушення потерпілим правил користування або зберігання товару. Згідно ст..7 Закону №3390-У1 від 19.05.2011р. «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції.» виробником вважається будь-яка особа, яка ввезла на митну територію України продукцію з метою її продажу,… а також кожний її постачальник (продавець) у разі, коли виробник продукції не може бути встановлений, або якщо протягом 30 днів не буде повідомлено потерпілому найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила йому продукцію. Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм закону, відповідальними перед споживачем, якому завдано шкоду внаслідок споживання недоброякісного товару, при умові доведеності споживачем факту купівлі товару і завдання шкоди, - є продавець і виробник товару ( в даному випадку харчового продукту), не залежно від їх вини; причому відсутність підстав для покладення на кожного з них відповідальності за завдану шкоду повинні довести саме вони, а не споживач. Як встановлено у судовому засіданні, споживач довів, що недоброякісну (дефектну) продукцію він купив у продавця - відповідача [PERSON] Це є достатнім для покладення на продавця обовязку по відшкодуванню споживачу завданої шкоди, якщо продавець не доведе , що шкода завдана внаслідок порушення потерпілим правил користування або зберігання товару. Позивач не надав доказів на підтвердження виробника дефектного товару. Враховуючи ознаки дефекту, можна погодитись з думкою як позивача так і відповідача [PERSON], що цвях не попав до хлібини при транспортуванні або при збереженні в магазині, а так само не міг попасти в продукт вже після покупки, що повністю виключає недобросовісність самого споживача або фальсифікацію з його сторони. Суд вважає можливим погодитись з доводами позивача, що шкода здоров,ю позивача заподіяна дефектом харчового продукту, який більш ймовірно виник при виробництві, на стадії формування і запікання виробу. Разом з тим, закон не покладає на споживача обовязку по доказуванню виробника. В даному випадку саме відповідач [PERSON] (продавець) повинен довести походження проданого ним продукту. Відповідач [PERSON] подав суду такі докази на підтвердження виробника і постачальника товару йому в магазин: Накладну №835 від 27.05.2015р., в якій в графі продавець відсутні відомості, в графі покупець відсутні відомості, в графі через кого зазначено [PERSON], підстава: відомості відсутні. Найменування товару: укр.. 8шт., ціна 7,50; пшеничний традиційний 4 шт., ціна 6,10грн., батон 20 шт., ціна 5,15грн., в графі відпустив відсутні відомості і підпис, в графі отримав є підпис невизначеної особи. Крім цього, на підтвердження факту отримання хлібної продукції від ПАТ «Київхліб» чи безпосередньо з Броварського хлібозаводу представник відповідача [PERSON] [PERSON] подав аналогічного змісту накладні №819 від 27.06.2015р., №331 від 11.06.2015р., №361 від 12.06.2015р., №672 від 22.06.2015р., а також Якісні посвідчення від 10.06.2015р., від 26.06.2015р. до товарно - транспортної накладної №0102-083065, виробник ПАТ «Київхліб» цех №2, м. Бровари, вул.. Металургів, 2, контролер [PERSON], згідно якого вироби , зокрема хліб пшеничний традиційний подовий відповідає ДСТУ, строк придатності 24 години, дата 26.06.2015р., та аналогічного змісту Якісні посвідчення від 11.06.2015р. за підписом контролера [PERSON], від 12.06.2015р. за підписом контролера [PERSON], від 22.06.2015р. за підписом контролера [PERSON] Як видно з наданих документів, вони не доказують факт поставки хлібної продукції в магазин [PERSON] 27.05.2015р. безпосередньо від виробника ПАТ «Київхліб» , в тому числі від цеху №2 Броварського хлібозаводу. З аналізу наданої відповідачем першої накладної яка датована 27 травня 2015року, тобто днем покупки позивачем хліба, видно, що дійсно через [PERSON] у магазин був поставлений хліб пшеничний традиційний, але від невідомого (невизначеного) виробника і перевізника. Зміст даної накладної ніяким чином не вказує на виробника ПАТ «Київхліб». Згідно довідки ПАТ «Київхліб» - в 2014-2015роках товариство з контрагентом [PERSON] договорів на поставку хлібобулочних та кондитерських виробів за адресою вул. Леніна, смт. Калита Броварський район, не заключав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що дійсно він не заключав договору ні з ПАТ «Київхліб», ні безпосередньо з Броварським хлібозаводом (цехом №2), а хлібну продукцію він отримував від передника [PERSON] Згідно довідок ПАТ «Київхліб» станом на травень 2015 року [PERSON] не перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Київхліб», і з даним контрагентом договорів на поставку хлібобулочних та кондитерських виробів ПАТ не заключав. Таким чином, у судовому засіданні не встановлений той факт, що вказана продукція продавцем [PERSON] була отримана від виробника ПАТ «Київхліб», і не доведено, що вказана продукція, зокрема хліб, який був куплений позивачем в магазині [PERSON] 27 травня 2015 року, був виготовлений саме вказаним виробником, і зокрема в Броварському хлібозаводі. Згідно Постанови КМУ №833 від 15.06.06р. «Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» , п. 17 - забороняється продаж товарів, що не мають відповідного маркування, етикетування або інструкції про їх застосування (в установлених випадках), а також належного товарного вигляду, на яких строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, строк придатності яких минув, а також тих, що надійшли без документів, передбачених законодавством, зокрема які засвідчують їх якість та безпеку. На кожну партію таких товарів, якщо це передбачено законом, видається супровідний документ, яким підтверджується їх якість та безпека, із зазначенням найменування товару, виробника, його адреси, дати виробництва (виготовлення), строку придатності. (в редакції Постанови КМУ N 226 від 04.03.2013р.). Закон надає право покупцю визначати , до кого пред,являти вимогу щодо неякісного товару, проданого йому (продавця чи виробника). Позов предявлено до трьох відповідачів: Відповідач 1 - ПАТ «Київхліб», Відповідач 2 - ДП «Броварський хлібозавод» ПАТ «Київхліб», Відповідач 3 - [PERSON] Як пояснив позивача, він , подаючи позов і зазначаючи відповідачів, виходив з того, що продавець йому повідомив про виробника дефектної продукції - ПАТ «Київхліб» і Броварський хлібозавод. Разом з тим, таке визначення позивачем відповідача було обумовлене лише словами продавця, які не підтверджені відповідними документами, що повинні були б супроводжувати товар від виробника до продавця і підтверджувати його якість. Для визначення відповідального за заподіяну шкоду, зокрема для підтвердження виробника хліба і причини дефекту товару позивач заявляв клопотання про проведення відповідної експертизи, судом клопотання позивача було задоволено, призначена експертиза. У звязку з неможливістю провести вказану позивачем експертизу, при з,ясуванні його позиції щодо відповідачів і вимог щодо кожного з них, позивач наполягав на розгляді справи на підставі наявних доказів за вимогами про відшкодування йому шкоди до всіх відповідачів, подавши відповідну заяву, і питання з приводу того, хто конкретно і в якому обсязі повинен відшкодовувати йому шкоду, заподіяну купленим у відповідача [PERSON] хлібом, покладав на суд. З наданих відповідачем ПАТ «Київхліб» документів ( витягів з протоколів загальних зборів акціонерів №8 від 20.05.2004р., , позачергових зборів №23 від 23.10.2013р., наказу № 26 від 23.01.2015р., щодо організаційної структури ПАТ «Київхліб») - зясовано, що вказаний у позовній заяві Відповідач 2 ДП «Броварський хлібзавод» ПАТ «Київхліб» не є окремою юридичною особою, є виробничим цехом Відповідача 1 (ПАТ «Київхліб»), тому вказана особа не може бути відповідачем у справі, яка розглядається в порядку цивільного судочинства. Відповідач 1 погодився, що в разі доведеності того, що хліб, яким заподіяно шкоду, був виготовлений в Броварському хлібозаводі, то у такому випадку саме він - ПАТ «Київхліб» - є належним відповідачем за шкоду, заподіну продукцією, виготовленою і поставленою цим хлібозаводом. Після з,ясування позиції позивача щодо його вимог і зазначених відповідачів, а також, враховуючи, що позивач зазначив трьох відповідачів, а відповідачем може бути лише юридична особа, то суд виключив з числа відповідачів Відповідача 2 (ДП «Броварський хлібозавод») , і розглядає дану справу по суті за вимогами позивача про відшкодування шкоди йому як споживачу, до двох інших відповідачів, зазначених ним у позовній заяві, - до відповідача ПАТ «Київхліб» (виробника) і відповідача [PERSON] (продавця), на підставі Закону «Про захист прав споживача» яким передбачена відповідальність виробника і продавця за вказаними вимогами споживача. Оскільки продавець [PERSON] та його представник у судовому засіданні [PERSON] не заявили клопотання про залучення до участі у справі перевізника, від якого він отримував продукцію, що продавалась в його магазині, і не надав конкретних реквізитів такого перевізника, пославшись на відсутність будь- яких документів, а позивач до вказаної особи (перевізника) вимог не пред,явив, то дана особа (перевізник) до участі у справі не залучалась. Таким чином, при розгляді справи не встановлено факту походження дефектної продукції від ПАТ «Київхліб», тому відсутні підстави для покладення на даного відповідача обовязку по відшкодуванню шкоди споживачу. Від позовних вимог про відшкодування шкоди до відповідача [PERSON] позивач не відмовився. Тому є підстави, в межах заявлених позовних вимог, для покладення на відповідача [PERSON]Т.(продавця) обовязку по відшкодуванню позивачу шкоди, заподіяної продажем йому неякісного (дефектного) товару невизначеного походження (виробника). На підтвердження розміру завданої шкоди позивач суду представив чеки про оплату ліків та іншого аптечного товару, які за їх призначенням не викликають сумніву щодо того, що дані витрати позивач поніс у звязку з отриманою травмою зуба. Необхідність протезування внаслідок вивиху зуба підтверджена медичними документами, і відповідачами не оспорюється. Щодо вартості протезування, то суд не приймає до уваги як належний доказ вартості такого лікування представлений позивачем суду список необхідних робіт за діагнозом «вторинна адептія у звязку з травмою 2 (22) зуба, (аркуш справи 16), згідно якого вартість протезування 6340грн., оскільки даний список не виготовлений у вигляді належного письмового доказу, крім того, він посвідчений печаткою аптеки, при цьому позивач не зміг довести той факт, що даний список є планом протезування, складеним стоматологічною клінікою (чи лікарем стоматологом). При таких сумнівах суд не може прийняти даний псисько як належний доказ на підтвердження вартості необхідного протезування. Тому суд бере до уваги як належний доказ на підтвердження вартості необхідного протезування довідку Калитянської амбулаторії сімейної медицини, згідно якої [PERSON] необхідно протезування верхньої щелепи в місці відсутнього зуба і необхідно встановлення металокерамічної конструкції 2,3 зубів, загальна вартість послуги 3000грн. Таким чином, позивач має право на відшкодування йому завданої шкоди в розмірі витрат на надання стоматологічної допомоги, підтверджених чеками, в сумі 94,56грн., і вартості протезування в сумі 3000грн., всього 3094,56грн. Розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного: Згідно ст. 16 ЦКУ моральна шкода підлягає відшкодуванню лише у випадках, прямо передбачених законом або умовами договору. Згідно п.5 ч.1 ст..4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Згідно ст..22 Закону «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснюється судом; одночасно з розглядом справи суд вирішує питання про відшкодування моральної шкоди. Законом України «Про захист прав споживачів» відшкодування моральної шкоди передбачено у випадках пошкодження здоров»я. Позивач довів той факт, що споживанням дефектного харчового продукту йому завдано шкоду здоров,ю (він втратив зуб, отримав тілесне пошкодження, має необхідність у лікуванні і протезуванні). Позивачу дійсно завдано моральну шкоду, яка полягає у зазначених позивачем обставинах і негативних наслідках немайнового характеру: він відчував біль, хвилювався, вимушений був звертатись до лікаря, переніс больове видалення зуба, від нестачі зуба постійно відчуває незручності при вживанні їжі, має необхідність протезування, на підтримання здоров,я і усуненні наслідків шкоди витрачається час, через завдану шкоду порушені його звички щодо вживання їжі. Вказані позивачем негативні наслідки є доведеними, є логічними, виходячи з характеру завданої позивачу моральної шкоди. Розмір заподіяної моральної шкоди позивачу суд визначає в 2500грн. Дана моральна шкода з наведених вище підстав підлягає відшкодуванню так само продавцем - відповідачем [PERSON] Оскільки не доведено, що виробником харчового продукту, споживанням якого завдано шкоду здоров,ю позивача, і не встановлено законних підстав для покладення відповідальності на відповідача ПАТ «Київхліб» , то в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: partial