Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з нею, вона ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. ніяких заощаджень та інших джерел доходу не має. З відповідача за рішенням суду стягнуті аліменти на утримання дитини. Коштів на її утримання не вистачає. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати кошти на утримання позивачки, хоча працює, отримує регулярно заробітну плату. Крім цього, від першого шлюбу відповідач має доньку Єву, [INFO], та сплачує 25% аліментів на її утримання на користь [PERSON]. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку 03.12.2017 року. У судове засідання позивач не зявилася. Направила заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Судом ухвалено про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно за зареєстрованим місцем проживання. Конверти з судовими повістками повернулись до суду без вручення адресату за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судом ухвалено про розгляд справи без її участі. Судом ухвалено про заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачем (а.с.6) та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. На утримання сина з відповідача стягнуті аліменти за рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 25.02.2015 року в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) (а.с.5). Вказаним рішенням суду також встановлено, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання своєї доньки Єви, [INFO] в розмірі 25% на користь [PERSON]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання позивачки не надає. Встановленим по справі обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідачем порушені вищевказані норми закону. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Судом встановлено, що матеріальний рівень доходів позивачки не достатній для задоволення її потреб. Вона не має можливості отримувати заробіток, у зв"язку з доглядом за малолітньою дитиною. Разом з тим, суд приймає до уваги зобов"язання відповідача по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/ 4 частини заробітку на користь [PERSON] та на утримання неповнолітньої доньки Єви в розмірі 25% на користь [PERSON], а також необхідність грошових коштів для задоволення його потреб. З урахуванням вищенаведених обставин і норм діючого законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу в розмірі 1/ 8 частини заробітку (доходу), оскільки останній не надав суду доказів того, що не має можливості надавати таку допомогу. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 1/ 8 частини заробітку (доходу) відповідача. В задоволенні іншої частини вимог -необхідно відмовити. Крім того, позивач не позбавлена права звертатися з вимогами до відповідача, який сплачує аліменти - про збільшення розміру аліментів на своє утримання у разі зміни матеріального і (або) сімейного стану позивачки чи відповідача. Також підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial