Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ,зазначивши,що вони перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей-дочку [PERSON] -[INFO] та сина [PERSON]-[INFO]. Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 19 грудня 2011 року шлюб між ними розірвано і вони стали проживати окремо.Після розірвання шлюбу згоди щодо визначення місця проживання дітей між ними не було досягнуто,цей спір був розглянутий судом.Рішенням апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року було визначено місце проживання дітей разом з відповідачем та з нього було стягнуто аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/6 частки усіх видів доходів на кожну дитину,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно,починаючи з 11 травня 2012 року до досягнення дітьми повноліття.На підставі цього рішення було відкрито виконавче провадження зі стягнення з нього аліментів .На цей час сума його заборгованості по аліментам складає 31858,85 грн.Але з 11.05.2012 року його син [PERSON] постійно проживає з ним та знаходиться на його утриманні.Посилаючись на ч.2 ст.197 СК України, вважає,що проживання його сина з ним та знаходження на його утриманні є обставиною ,що має істотне значення для звільнення його від сплати зазначеної заборгованості.Оскільки відповідач фактично сина не утримувала,тому підстав для стягнення заборгованості на її користь не вбачається.Вважає,що той факт,що з травня 2012 року по травень 2013 року слухалася справа про стягнення аліментів є підтвердженням того,що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача,але не міг їх одержати в зв"язку з ухиленням від їх сплати.Тому він має підстави на одержання аліментів за минулий час ,а саме : з травня 2012 року по цей час.Просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON],[INFO] на користь [PERSON] і вищезазначений виконавчий лист,виданий на підставі рішення апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року відкликати. Звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за рішенням апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року на утримання сина [PERSON] ,[INFO] на користь [PERSON] в розмірі 31858,85 грн.Стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання [PERSON] ,[INFO] в розмірі ? частки з усіх видів доходу ,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно ,починаючи з 11 травня 2012 року. В судовому засіданні позивач,його представник підтримали позовні вимоги. Пояснили,що дійсно рішенням апеляційного суду Луганської області було визначено місце проживання дітей разом з відповідачем.Але,фактично син [PERSON] постійно проживає з позивачем ,відвідує учбовий заклад ,він піклується про нього.Відповідач не вживала ніяких дій для того ,щоб забрати сина до себе,не спілкується з ним ,не надає допомоги на утримання дитини .Він же не може покинути дитину напризволяще .Тому вважає,що у відповідача немає підстав отримувати аліменти на сина , якого вона не утримує . Відповідач в судовому засіданні пояснила ,що з нею мешкає їх з позивачем дочка [PERSON]. Син [PERSON] проживає з позивачем .Вона декілька разів відвідувала сина в школі .Самовільно забрати сина до себе не вважає можливим оскільки бажає ,щоб все було законно. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив,що оскільки рішенням суду визначено місце проживання дітей з відповідачем,то позивач мусив передати сина відповідачу добровільно .Оскільки він цього не зробив ,то не має право ставити питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина,або припинення їх стягнення. Представник третьої особи Служби по справам дітей Рубіжанської міської ради Луганської області в судовому засіданні пояснила,що питання про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів мусить вирішувати суд. Але зауважила,що син сторін [PERSON] з травня 2012 року проживає з позивачем . Свідки [PERSON]-цивільна дружина позивача ,[PERSON]-тітка позивача пояснили,що син ілля постійно проживає з позивачем,знаходиться на його утриманні з 2012 року.З відповідачем дитина мешкать не бажає. Заслухавши пояснення сторін ,свідків, дослідивши докази ,матеріали справи в їх сукупності ,суд прийшов до наступного. Судом встановлено та не оспорюється сторонами ,що вони мають сина [PERSON] -[INFO] та дочку [PERSON] [INFO](а.с.2,3). Рішенням апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року визначено місце проживання дітей разом з матір»ю [PERSON].(а.с.3). За даним рішенням Кремінським районним судом Луганської області видано виконавчий лист від 24.10.2012 року в якому зазначено :визначити місце проживання дітей [PERSON] ,[INFO] ,[PERSON],[INFO] разом з матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та виконавчий лист № 1212/1518/12 від 16.05.2013 року про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку(доходів) на кожну дитину ,але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,.щомісячно ,починаючи з 11.05.2012 року до досягнення повноліття.(а.с.85,86). Свідок [PERSON] ,старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Кремінського РУЮ у Луганській області ,пояснила,що , у відділ ДВС Кремінського РУЮ у Луганській області надійшов виконавчий лист від 24.10.2012 року ,але 01.06.2013 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.8,ст..26 Закону України «Про виконавче провадження»,а саме: у резолютивній частині даного виконавчого листа відсутня зобов»язальна частина і тому 13.11.2013 року було повторно відмовлено у відкритті виконавчого провадження за даним виконавчим листом з тих же підстав(а.с.86-зв.) Син сторін [PERSON] в судовому засіданні пояснив,що він проживає разом із своїм татом та його новою сім"єю .Мама його навідувала декілька разів і школі.проживати з нею він не хоче. Відповідно довідок від 07.04.2014 року (а.с. 101,102 ) заборгованість позивача по сплаті аліментів на 23.12.2013 року становить 24777,30 грн. Відповідно довідки з місця роботи позивача (а.с.104) за період з 23.12.2014 року по 07.04.2014 року з нього утримані аліменти в сумі 2006,09 грн. Таким чином ,в судовому засіданні встановлено,що син сторін [PERSON] проживає разом з позивачем а дочка сторін [PERSON] проживає разом з відповідачем . Рішення апеляційного суду Луганської області від 22 квітня 2013 року виконавчою службою не виконано ,постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження відповідачем не оскаржувались .Самостійно забрати сина відповідач не бажає. Син продовжує проживати з позивачем ,який піклується про нього і утримує його. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України ,за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає,що проживання сина [PERSON] з позивачем та перебування на його утриманні є істотною обставиною для справи.Отже позивач,як платник аліментів може бути звільнений від сплати заборгованості по аліментам . Але разом з тим зазначає,що заборгованість по сплаті аліментів від якої позивач просить його звільнити розрахована на двох дітей.Оскільки дочка [PERSON] проживає з відповідачем,то позовні вимоги про звільнення від сплати заборгованості підлягають задоволенню частково,а саме : в сумі 13 391,69 грн. З цих же підстав підлягають задоволенню вимоги про припинення стягнення з позивача аліментів . Вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки з усіх видів доходів підлягають частковому задоволенню ,а саме : в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму,встановленого для дитини відповідного віку . На підставі викладеного,

Outcome: partial