Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, і в судовому засіданні, підтримавши свої позовні вимоги пояснила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2013 року. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з [PERSON] було припинено в грудні 2014 року і з того часу вони мешкають окремо. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вона знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча має можливість її надавати, так як фізично здоров і має постійну роботу. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 1/4 частку з усіх видів його доходу на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача і просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково і пояснив, що дійсно є батьком [PERSON] Шлюбні відносини з позивачкою припинилися в грудня 2014 року. З цього часу вони мешкають окремо, дитина проживає разом із матір'ю. Зазначив, що рішенням Артемівського міськрайонного суду з нього на користь дружини було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ? частини його доходів. На виконання рішення суду ним до бухгалтерії підприємства, де він працює, була подана заява про відрахування з зарплати аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина у встановленому судом розмірі. Вказане свідчить про те, що він надає матеріальну допомогу дружині на утримання дитини. Вказав, що інших дітей у нього не має і не має інших аліментних зобов'язань. Зазначив, що є практично здоровою людиною і на обліку у лікарів не перебуває. При визначенні розміру аліментів, які будуть стягуватись на утримання дружини до досягнення сином трьох років, просить врахувати те, що з урахуванням стягнутих аліментів на утримання дитини, його чистий дохід складає приблизно 2400 грн. на місяць. Крім того, у нього є непрацездатні батьки, які, хоча і отримують пенсію, однак також потребують матеріальної допомоги з його боку. Зазначив, що його рідна сестра матеріальну допомогу батькам надавати не може, так як не працює. Тому, з урахуванням вказаних обставин, а також, встановленого законом прожиткового мінімуму на працездатну особу, вважає за можливе виплачувати аліменти на дружину у розмірі 1/12 частини його доходів, в іншій частині позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться у шлюбі з 14.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 14.09.2013р. Часовоярською міською радою м.Артемівська Донецької області. 20 грудня 2014 року народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-НО № 626030, виданим 02.01.2015року виконавчим комітетом Часовоярської міської ради м.Артемівська Донецької області. Сторони однією родиною не проживають; дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2015р.з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4частина всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.01.2015р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набуло законної сили 03.02.2015 р. Позивачка [PERSON] проживає в [INFO], до складу її родини входять син [PERSON], 12.12.2009р.н. та син [PERSON], 20.12.2014р.н., які перебувають на її утриманні. Згідно виписки з наказу №60-к від 06.02.2015р. ПАТ «Часовоярський вогнетривкий комбінат», [PERSON] перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 13.02.2015р. по 20.12.2017р. Відповідач [PERSON] є здоровою людиною, крім сина [PERSON] інших дітей не має. Відповідач має постійну роботу; він працює у відокремленому підрозділі «Артемівські електричні мережі» ДП НЕК «Укренерго» в якості електрослюсаря з ремонту устаткування розподільних пристроїв; його фактично отриманий дохід за останні шість місяців складає 19731грн. 36коп., тобто щомісячно він отримує приблизно 3288 грн.; заборгованості по заробітній платі немає, що підтверджується довідкою за № 01-04/69 від 19.02.2015р. ДП НЕК «Укренерго». Згідно довідки КП "Артемівської компанії житлово-комунальних послуг" за місцем реєстрації [PERSON] зареєстровані також його батьки, які є пенсіонерами. Відповідно до ч. І ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 2) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3) інші обставини, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані частинами 1, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Судом сторонам були роз'яснені вимоги ст. 10 ч.4 ЦПК України щодо змагальності судового процесу. Відповідно до вимог статті 27 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено те, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, позивачка проживає з дитиною, не працює, здійснює догляд за сином до досягнення ним трирічного віку, у зв'язку з чим позбавлена можливості одержувати додатковий дохід, тобто не має можливості самостійно утримувати себе; домовленості про її утримання між сторонами не досягнуто. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дружини, в той час як зобов'язаний і має можливість надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років так як не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання, крім того, є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дружини, оскільки він працевлаштований і щомісяця, у повному обсязі, отримує заробітну плату. В ході судового розгляду позивачем не надано достатніх доказів і судом не встановлено те, що батьки позивача перебувають на його утриманні; також позивач не довів, які саме витрати він несе на лікування батьків. Також суд враховує і допомогу батькам з боку сестри відповідача. Суд, з урахуванням всіх встановлених судом обставин, вважає, що відповідач [PERSON] в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а тому вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в примусовому порядку. Враховуючи постійний характер роботи відповідача, розмір аліментів, які необхідно стягнути на утримання дружини, має бути присудженим у частці від доходу [PERSON], з урахуванням положень ст.ст. 80, 183 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд бере до уваги визначені рішенням суду аліментні зобов'язання на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, та вважає, що вони мають становити 1/6 частину від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, чим будуть забезпечені права позивачки. Присуджений розмір аліментів з відповідача в такій частці в сукупності зі стягнутими аліментами на утримання сина буде складати 41% від доходів, що не перевищує 50% розміру від доходів відповідача, тобто сукупний розмір стягуваних аліментів буде відповідати ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Після утримання аліментів, дохід відповідача буде складати приблизно 2000 грн., що перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. На переконання суду такий розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, оскільки відповідач є молодою працездатною особою без розумових та фізичних вад, він не позбавлений можливості, на відміну від позивача, працювати для збільшення своїх доходів, інших аліментних зобов'язань у нього не має, він спроможний виконувати свої батьківські обов'язки, зокрема, надавати матеріальну допомогу дружині і при цьому повноцінно утримувати себе. В іншій частині позовних вимог слід відмовити. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнялась від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial