Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у відповідності до наказу №234-к від 06.12.2013 року його прийняли на роботу на посаду охоронця ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» з грудня 2015 року по липень 2016 року. Заборгованість по заробітній платі становить 16 906,83 грн., що підтверджується листом від 15.09.2016 року Управління з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області стосовно перевірки ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» з питань заборгованості по виплаті заробітної плати. Чисельні звернення щодо погашення заборгованості по заробітній платі відповідачем проігноровано. 11.07.2016 року ним було подано скаргу До Управління з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області та отримано листи від 19.08.2016 року за вих.№Щ-509-11/04 та 15.09.2016 року за вих. №967/4.1-9 про проведення перевірки, встановлення фактів заборгованості, та роз'яснено право на звернення до суду. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки згідно ч.5 ст. 97 КЗпП України та ч.3 ст.15 ЗУ "Про оплату праці" оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим нім органом після виконання зобов'язань щодо оплаті праці. Відповідно, будь-які інші платежі підприємства за наявності заборгованості по зарплаті будуть порушенням. З вини роботодавця - ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» порушені гарантовані Конституцією України та законодавством про працю право позивача на оплату праці, що привело до душевних страждань, так як заробітна плата являлась джерелом існування. Він був вимушений долучати додаткові зусилля для організації свого життя та членів сім'ї. Відсутність засобів для проживання та задоволення своїх щоденних потрібностей, причиняло йому моральні страждання, а відповідачем не приймалися ніякі зусилля для припинення таких страждань. Те, що відповідач до теперішнього часу не провів повний розрахунок, заподіяло позивачеві величезні моральні страждання, весь час він переживав з приводу свого існування, і внаслідок чого він та його сім'я були позбавлені нормального життєвого спілкування з близькими людьми. Тому вважає, що згідно ст. 237-1 КЗпП України відповідач зобов'язаний відшкодувати йому моральний збиток. Вважає, що такі порушення законодавства про працю, коли не сплачується зарплата, яка є основним засобом його існування, є суттєвими. Такі порушення підірвали довіру позивача, він не може придбати найнеобхідніші речі. Відповідачем було порушено його звичайний порядок життя. Ці порушення відбуваються не зважаючи на численні звернення, як письмові так і усні. Моральна шкода також виражається в тому, що позивач мав витрачати непередбачені значні зусилля і багато часу на вирішення питань щодо відновлення порушених прав. У зв'язку із душевними стражданнями, які ще продовжуються, оцінює свою моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Просить стягнути з ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 16 906,83 грн., а також моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками про отримання виклику до суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Факт перебування сторін у трудових правовідносинах підтверджується випискою з трудової книжки на а.с.6, згідно якої 06.12.2013 року [PERSON] був прийнятий на роботу в ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» на посаду охоронця (наказ №226-к від 06.12.2013 року). Згідно наказу №83-к від 24.06.2016 року позивача було звільнено з займаної посади з на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін). З матеріалів справи, а саме довідки Пенсійного фонду України форми ОК-7 від 11.10.2016 року, а також повідомлення управління з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області від 18.09.2016 року вбачається, що заборгованість по заробітній платі у ТОВ «Футбольний клуб «Дніпро» перед [PERSON] складає 16906,83 грн. Згідно ст..47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст..116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно з ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими, розмір заборгованості підтверджений матеріалами справи, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди, враховуючи обставини справи, суд вважає необхідним задовольнити частково в розмірі 2000грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial