Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка народжена у шлюбі з відповідачем, у розмірі 1500 грн. щомісячно. Позовні вимоги в судовому засіданні мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не складається. Відповідач у лютому 2016 рокупокинув сімю і повернувся проживати до своїх родичів. Вона разом з дитиною проживає у господарстві своїх батьків. Відповідач протягом останнього часу не бере жодної участі в утриманні дитини. В даний час через те, що дочці не виповнилось і року вона зайнята постійним доглядом за дитиною, а тому не може мати самостійного заробітку. Коштів, які вона отримує в якості допомоги при народженні дитини в органах соціального захисту населення недостатньо. Посильну фінансову допомогу змушені надавати її родичі. Відповідач, має змогу утримувати дитину, оскільки є працездатною особою. Про теперішнє місце роботи їй не відомо,однак знає, що відповідач раніше працював водієм вантажних тягачів, має відкриті усі категорії водія. У період проживання разом з сімєю, працював верстатником на ТзОВ «Уніплит». Зараз своє місце роботи від неї приховує, відкрито заявляючи про те, що не бажає сплачувати аліменти. Тому його посилання на те, що він є непрацездатною особою, не відповідають дійсності. Справді, відповідач з народження має одну нирку, у звязку з чим встановлена 3 група інвалідності, однак йому протипоказана лише важка фізична праця повязана з підійманням вантажів. Будь-яку іншу роботу він може виконувати. Тому просила стягнути з відповідача кошти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідач в судове засідання не з"явився. Подав суду письмові заперечення у яких вказав, що являється інвалідом 3 групи і є непрацездатною особою. Тому отримує соціальну пенсію у розмірі 1074 грн. Інших доходів немає. Твердження позивачки про те, що він отримує інший мінливий і нерегулярний дохід вважає безпідставними. Погодився на сплату аліментів у розмірі 1/5 частини від його доходу, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини, що складатиме 350 грн. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з матір"ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач усунувся від здійснення обовязку по утриманню дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно поданих документів відповідач дійсно як інвалід 3-ї групи є одержувачем соціальної пенсії, розмір якої складає 1074 грн. Разом з тим, встановлення 3 групи інвалідності не повязується за медичними критеріями з непрацездатністю особи. Відповідно до Висновку Луцької МСЕК відповідачу протипоказана робота з фізичним перевантаженням. Будь-яку іншу роботу він здатний виконувати. У період спільного проживання з сімєю відповідач працював і утримував сімю. Тому суд вважає, що відповідач, будучи особою працездатного віку здатний працювати і виконувати свої обовязки по відношенню до дитини, зокрема щодо її матеріального забезпечення. Оскільки відомостей про заробітки відповідача суд немає, то у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів суд враховує стан здоровя платника аліментів, якому рекомендовано обмежені фізичні навантаження, а також величину прожиткового мінімуму для дітей та дорослих, встановлену законодавчо. Виходячи з наведених сторонами доводів, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача слід визначити в сумі 750 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial