Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його прибутку у місяць, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі з 09.10.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Подружжя на теперішній час мешкає окремо, малолітня дитина проживає з позивачем, з відповідача на утримання доньки стягнуто аліменти. Позивач не працює, отримує лише державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв`язку з чим відчуває матеріальні труднощі. Враховуючи вказане, [PERSON] в судовому порядку просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в порядку ч. 2 ст. 84 СК України. Судом порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, судовий виклик отримано своєчасно, причини неявки невідомі. Відповідно до відзиву, поданого в порядку ст. 178 ЦПК України, увагу суду акцентовано, що для призначення утримання дружини вирішальною умовою є наявність у чоловіка батька дитини можливості надавати таку матеріальну допомогу. В контексті таких посилань, відповідачем зазначено, що на теперішній час не має постійного стабільного доходу, з 12.07.2019 року був тимчасово непрацездатним з причини отримання черепно-мозкової травми, з 1 листопада 2019 року визнаний інвалідом ІІІ групи. На початку грудня 2019 року відповідач отримав направлення в центр професійного навчання АТ «Шахтоуправління «Покровське», та після працевлаштування має отримувати заробітну плату близько 5595,60 гривень, з яких має сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини доход (це складає 1865,20 гривень), а також обов`язковим платежем є утримання квартири, яка перебуває в його спільній сумісній власності (розмір комунальних платежів складає 2400 гривень). За таких обставин, за підрахунками відповідача після обов`язкових платежів його реальний дохід буде складати 3130,40 гривень, та з цієї суми має необхідність придбати одяг, продукти харчування, нести витрати на проїзд до місця роботи. Обмежуючись встановленим прожитковим мінімумом для працюючої особи у розмірі 2102 гривень, відповідач зазначає, що сума, з якої можуть утримуватися аліменти на дружини складає 1028 гривень. Однак, і ці кошти мають цільове значення, оскільки відповідач сплачує близько 600 гривень за комунальні послуги за фактичним місцем проживання (світло, воду, вивіз сміття). З огляду на вказане, відповідач оцінює заявлений розмір аліментів безпідставно завищеним, присудження до стягнення таких щомісячних платежів призведе його до скрутного матеріального становища. Загалом відповідач в позові просить відмовити. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. \~ \~ \~ \~09 жовтня 2010 року сторонами по справі укладено шлюб (підтверджено свідоцтвом серійний номер [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області а.с. 4). \~ \~ \~ \~В шлюбі сторін народжені двоє дітей [PERSON] , [INFO] (підтверджено свідоцтвом про народження а.с. 5), [PERSON] , [INFO] (підтверджено свідоцтвом про народження а.с. 6). \~ \~ \~ \~Спільне життя позивача з відповідачем припинено. Згідно довідки сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ № 1609 від 21.10.2019 року [PERSON] з 09.01.2019 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2019 року народження (а.с. 7). Згідно ст. 75 СК України подружжя зобов`язані матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~ батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина четверта зазначенної статті встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, право на аліменти у дружини матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. У судовому засіданні встановлено, що малолітня донька сторін [PERSON] , 2019 року народження, батьківство якої відповідачем [PERSON] , не оспорюється, мешкає разом зі своєю матір`ю [PERSON] . На теперішній час позивач не працює, оскільки перебуває в відпустці по догляду за дитиною, в зв`язку з чим дійсно потребує підтримки зі сторони свого чоловіка. Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог позовної заяви [PERSON] просить присудити до стягнення аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку, відповідачем [PERSON] вимоги не визнано з посиланням на відсутність можливості матеріально утримувати дружину. Суд оцінює ступінь обґрунтованості прийнятої позицію кожною із сторін справи. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] вже має аліментні зобов`язання, - згідно судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справі № 235/7344/19 від 22.10.2019 року з відповідача на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 18-19). Інших утримань за виконавчими листами відповідач не несе, зобов`язань відносно непрацездатних осіб не має. На підтвердження сплати аліментів відповідачем надано квитанцію про перерахування 03.12.2019 року на користь позивача грошової суми в розмірі 1900,00 гривень (а.с. 21). Згідно копії трудової книжки серійний номер [NUMBER] [PERSON] з 21.10.2019 року не працевлаштований, звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 26-31). Згідно довідки МСЕК серія 12 ААБ № 601414 відповідачу [PERSON] з 09.10.2019 року встановлена ІІІ група інвалідності за загальним захворюванням (а.с. 32). Згідно направлення № 02/4610 від 05.12.2019 року відповідач [PERSON] проходить професійне навчання для подальшого працевлаштування на АТ «Шахтоуправління «Покровське» (а.с. 33). Посилаючись на вказані докази, відповідач заперечує проти позову та у відзиві наводить підрахунки на визнання грошової суми, з якої має визначатися розмір аліментів на утримання позивача. Суд критично відноситься на обраної відповідачем позиції захисту. Так, [PERSON] зазначає, що його дохід має складати 5595,60 гривень (такі доводи ґрунтуються на припущення, оскільки жодним чином документально не підтверджені). За перевонанням відповідача від вказаної суми підлягає мінусування таких витрат: - 1/3 частка в рахунок сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, що дорівнює 1865,20 гривень; - комунальні послуги на утримання належної на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] , що дорівнює, за пірахунками відповідача, 600,00 гривень (аргументуючи такі доводи відповідачем до відзиву долучено копію свідоцтва про право власності на житло про перебування у власності 1/3 частини квартири - а.с. 35, квитанції для сплати комунальних послуг за грудень 2018 року, січень березень 2019 року на ім`я [PERSON] а.с. 36, 37); - придбання продуктів харчування, на купівлю одежі, транспортні затрати, що дорівнює, за пірахунками відповідача, - 1028 гривень (в контексті встановленого на законодавчому рівні прожиткового мінімуму для працюючої особи); - комунальні послуги, нараховані за адресою фактичного місця проживання: [ADDRESS] , що дорівнює, за пірахунками відповідача, 400 гривень (жодні докази таких аргументів матеріали справи не містять). На думку суду, здійснені відповідачем підрахунки підлягають поставленню під сумнів, оскільки такі арифметичні умовиводи є умовними та ґрунтуються виключно на припущеннях. Так, зазначений розмір доходу самостійно визначений [PERSON] (невиключно у вигідному для відповідача аспекті), докази несення витрат на утримання нерухомого майна, а саме 1/3 частини квартири [ADDRESS] є неспроможними (згідно квитанцій сплата комунальних платежів здійснюється іншою особою [PERSON] , дані відшкодування частини витрат саме відповідачем відсутні), також взагалі не надано підтвердження щодо утримання житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом. В супереч вказаного, відповідач [PERSON] заперечуючи проти позову наполягає на відсутності об`єктивної можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON] до досягнення спільною дитиною [PERSON] , 2019 року народження трирічного віку, при цьому не надає належно допустимих доказів тих обставин, які вважає суттєвими при розгляді справи. З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. Суд, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, можливостей відповідача, - вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку аліменти у розмірі 1/7 частки (14 %) з усіх видів доходів відповідача щомісячно, що відповідає ст. 80, ч. 2 ст. 84 СК України, та найкращим чином захистить інтереси тимчасово непрацездатної позивачки в потребі в матеріальних коштах в зв`язку з її вихованням малолітньої дитини, та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину, дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша компенсується за рахунок держав. Так, позивач [PERSON] в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита, тому судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі\~ст.\~ст.\~84,\~191\~СК України,\~

Outcome: partial