Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

У вересні 2012 р. позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Неодноразово його уточнював, обґрунтовуючи тим, що 02.10.2007 р. було укладено договір купівлі-продажу за яким він разом з відповідачем, придбали у спільну часткову власність по 1/2 частині домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Яворницького, буд. 47 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та земельну ділянку, площею 0,0858 гектара, на якій розташоване вказане домоволодіння. 16.10.2007 р. право власності на вказане домоволодіння було зареєстровано в Комунальному підприємстві "Криворізьке бюро технічної інвентаризації". Таким чином, він та відповідачка, кожний окремо, набули право власності по 1/2 частці зазначеного домоволодіння та по 1/2 частці земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння. 07.12.2007 р. між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб, а 11.02.2009 р. цей шлюб було розірвано. Після припинення шлюбу спілкування між ним та відповідачем повністю припинилось, вони стали чужими людьми, при цьому вони були змушені проживати в одному житловому будинку, що породжувало сварки та конфлікти. За наведених обставин виникла необхідність провести виділення окремих часток із спільної часткової власності в натурі, для чого він звернувся до відповідача із двома варіантами поділу житлового будинку. Від проведення поділу житлового будинку та земельної ділянки по домовленості, власними силами відповідач відмовилась. Співвласники майна мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 210 від 04.11.2013 року, технічна можливість виділити в натурі кожному із співвласників домоволодіння та земельної ділянки по вул. Яворницького, 47 у м. Кривому Розі частки у відповідності з їх ідеальними частками в цьому домоволодінні та земельній ділянці, які становлять по 1/2 частки, існує, при цьому експерт запропонував два варіанти такого поділу. За першим варіантом поділу одному з співвласників можливо виділити частку у спільному майні, загальною вартістю 137266,50 грн., що складатиме 53% від ідеальної долі, а другому співвласнику можливо виділити частку у спільному майні, вартістю 122353,50 грн., що складатиме 47% від ідеальної долі. За таким варіантом реальна-частка другого співвласника буде меншою на 6% від ідеальної, що потягне необхідність сплати першим співвласником на користь другого співвласника компенсації у розмірі 7456,50 грн. За другим варіантом поділу одному з співвласників можливо виділити частку у спільному майні, загальною вартістю 87688,50 грн., що складатиме 34% від ідеальної долі, а другому співвласнику можливо виділити частку у спільному майні, вартістю 171931,50 грн., що складатиме 66% від ідеальної долі. За таким варіантом реальна-частка другого співвласника буде меншою на 32% від ідеальної, що потягне необхідність сплати першим співвласником на користь другого співвласника компенсації у розмірі 42121,50 грн. Перший варіант поділу, за умовами, для обох співвласників є для найбільш прийнятним, оскільки надає можливість максимально ізолювати виділені в натурі частки та потребує найменших витрат на компенсацію за зміну розміру частки одного з співвласників. Також, в експертному висновку наведені два варіанти виділу в натурі частки у праві власності на земельну ділянку, за якими пропонується поділ земельної ділянки з виділенням обом співвласникам рівних за площею, близьких до ідеальних часток, ділянок. Разом з викладеним, зазначає, що внаслідок відмови відповідача провести розділ домоволодіння в натурі він змушений винаймати собі інше житло, де мешкає до теперішнього часу, що призвело до зміни звичайного для нього способу життя, та з урахуванням щоденного усвідомлення неможливості користуватися належним йому майном, викликає душевні хвилювання та завдає моральної шкоди яку він оцінює в 5000 грн. В судовому засіданні позивач, його представник позов підтримали, а представник відповідача заперечувала проти нього, показавши, що в запропонованому в позові варіанті відсутні допоміжні приміщення, тобто кухня, санвузол, ванна кімната, вхід у будинок. Крім того, відповідач є інвалідом 2 групи, у неї дуже тяжка хвороба, вона потребує стороннього догляду, тому разом з нею проживає її мати. В експертизі не вказано, яким чином буде здійснюватися опалення приміщення. Відповідачу пропонують зробити переобладнання: улаштувати вхідні двері з добудовою тамбура, але у звязку зі станом здоровя вона не в змозі виконати будь-яку перебудову будинку. Ніяких перешкод для проживання позивача відповідач не чинила, її син не мешкає у м. Кривому Розі більше 6 років. Моральну шкоду вважає необґрунтованою. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи-докази: свідоцтво про розірвання шлюбу; довідку до акту огляду МСЕК; договір купівлі-продажу домоволодіння з земельною ділянкою; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно; технічний паспорт на житловий будинок; поверховий план на будівлю; висновок судової будівельно-технічної експертизи № 210 від 04.11.2013 р.; рішення виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради; технічний висновок щодо розміщення будівель на земельній ділянці (а.с. 13, 14, 16, 17, 18, 19, 95-108, 110, 111-113), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. 02.10.2007 р. було укладено договір купівлі-продажу за яким він разом з відповідачем, придбали у спільну часткову власність по 1/2 частці домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Яворницького, буд. 47 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та земельної ділянки площею 0,0858 гектара, на якій розташоване вказане домоволодіння. Спірне домоволодіння складається: з жилого будинку під літерою А-1, загальною площею 106 кв.м., вартістю 181629,00 грн., літньої кухні під літерою Б, площею 44,7 кв.м., вартістю 49578,00 грн., погребу під літерою В, площею 11,9 кв.м., вартістю 9682,00 грн., вбиральні під літерою Г, вартістю 2148,00 грн., сараю під літерою Д, площею 6,9 кв.м., вартістю 5830,00 грн., паркану під № 1, вартістю 8688,00 грн. та замощення II, вартістю 2065 грн.. Вартість домоволодіння - 259620,0 грн., вартість 1/2 частини домоволодіння - 129810,0 грн., вартість 1 кв.м., житлового будинку - 2261,88 грн.. Із договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки вбачається, що площа земельної ділянки складає 0,0858 гектара або 848 кв.м., ідеальні долі кожного із співвласників складають 429 кв.м. (848 кв м. : 2 = 1/2 частки). Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи, розподіл земельної ділянки можливий по 1/2 частині: під будівлями - 170,5 кв.м.; під двором 131,55 кв.м.; під садом-городом - 555,88 кв.м.; всього - 858,0 кв.м.. Першому співвласнику 1/2 частина домоволодіння - фактично виділяються наступні земельні ділянки: під будівлями: 106,88 кв.м.; під двором: 36,2 кв.м.; вимощення біля літньої кухні: 2,5 кв.м.; під двором загального користування: 21,4 кв.м.; під садом-городом: 259,5 кв.м., всього: 106,88+36,2+2,5+21,4+259,5=429,0 кв.м., що відповідає ідеальній частині. Другому співвласнику 1/2 частина домоволодіння - фактично виділяються наступні земельні ділянки: під будівлями: 63,62 кв.м.; під двором: 47,6 кв.м.; під двором загального користування: 21,4 кв.м.; під садом-городом: 296,38 кв.м., всього: 63,62+47,6+21,4+296,38 = 429,0 кв.м., що відповідає ідеальній частині. Після припинення шлюбу спілкування між позивачем та відповідачем припинилось. За наведених обставин виникла необхідність провести виділення окремих часток з спільної часткової власності в натурі. Згідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного Кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного Кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 Цивільного Кодексу України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Технічна можливість виділення в натурі частки у домоволодінні та варіанти такого поділу, визначені висновком проведеного судового будівельно-технічного експертного дослідження про наявність технічної можливості виділення в натурі кожному із співвласників домоволодіння по вул. Яворницького, буд. 47 в м. Кривому Розі частки у відповідності з його ідеальною часткою у домоволодінні, яким визначено декілька варіантів поділу домоволодіння. За першим варіантом поділу про застосування якого судом просить позивач, першому співвласнику можливо виділити частку у домоволодінні, загальною інвентаризаційною вартістю 137266,50 грн., що складатиме 53 % від загальної вартості домоволодіння, а другому співвласнику можливо виділити частку у домоволодіння, загальною інвентаризаційною вартістю 122353,50 грн., що складатиме 47 % від загальної вартості домоволодіння, за таким варіантом реальна частка другого співвласника буде меншою на 3 % ідеальної частки, що потягне необхідність сплати першим співвласником на користь другого співвласника компенсації у розмірі 7456,50 грн., виходячи з ринкової вартості домоволодіння. За другим варіантом поділу першому співвласнику можливо виділити частку у домоволодіння, загальною інвентаризаційною вартістю 87688,50 грн., що складатиме 34 % від загальної вартості домоволодіння, а другому співвласнику можливо виділити частку у домоволодінні, загальною інвентаризаційною вартістю 171931,50 грн., що складатиме 66 % від загальної вартості домоволодіння, за таким варіантом реальна частка другого співвласника буде меншою на 16 % ідеальної частки, що потягне необхідність сплати першим співвласником на користь другого співвласника компенсації у розмірі 42121,50 грн., виходячи з ринкової вартості домоволодіння. Перший варіант поділу про застосування якого просить позивач, за умовами для обох співвласників, судом вважається найбільш прийнятним, оскільки надає можливість максимально ізолювати виділені в натурі частки, та надає можливість з найменшими витратами, використовувати в подальшому надані частки. Також, в експертному висновку наведені два варіанти виділу в натурі частки у праві власності на земельну ділянку, за якими пропонується поділ земельної ділянки з виділенням обом співвласникам рівних за площею, близьких до ідеальних часток, ділянок. У зв'язку з тим, що суд вважає необхідним застосувати варіант поділу домоволодіння на якому наполягає позивач у своєму позові, то підлягає застосуванню й варіант виділу в натурі частки у праві власності на земельну ділянку, запропонований позивачем. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 120 Земельного Кодексу України,у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно до ч. 2 ст. 364 Цивільного Кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Тому, з відповідача підлягає стягненню сума компенсації в розмірі 7456,50 грн.. Згідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного Кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Із обставин, якими обґрунтовується вимога про відшкодування моральної шкоди, хоча позивач і його представник не зазначили правову підставу її відшкодування, можливо зробити висновок, що позивач вважає, що моральна шкода, завдана йому, полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо його права на користування, належною йому на праві спільної часткової власності 1/2 частиною будинку та земельної ділянки. Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, докази вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать про порушення відповідачем права позивача на поділ у натурі майна, що є у спільній частковій власності, а саме домоволодіння та земельної ділянки, якими сторони володіють, маючи кожна по 1/2 частці в праві власності на них, та необхідність застосування при цьому варіанту поділу у натурі, запропонованого позивачем. Але позивач не довів, що його непроживання в спірному домоволодінні, тобто те що він не користується своїм майном, знаходиться в прямому зв'язку з протиправною поведінкою будь-якої особи, а оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена до відповідача, то саме у зв'язку з її протиправною поведінкою, що було б підставою для відшкодування шкоди в порядку п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Суд також вважає необґрунтованими та безпідставними заперечення відповідача проти позовної вимоги про виділ у натурі частки із майна відповідача та саме у тому варіанті, що позивач просить суд застосувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача потрібно стягнути вартість проведеної позивачем судової експертизи, а судові витрати у вигляді судового збору, від сплати якого звільнені сторони, як інваліди ІІ та І груп, компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного, ст. ст. 23, 356, 364, 367 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: partial