Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: Коцюбинська селищна рада про усунення перешкод у праві власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначив, що є власником 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним у житловому будинку від 19.12.2009 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] , колишня дружина його сина [PERSON] . Шлюб між ним розірвано 05.03.2020 року. Відповідач не є членом сім`ї, родинних стосунків з нею не має, разом не проживають. Просить усунути перешкоди у здійсненні права власності квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутності не надала, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Третя особа Коцюбинська селищна рада в судове засідання не забезпечила явку свого представника, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково, виходячи із наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1997 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.2001 року та державного акту на право власності на земельну ділянку від 01.03.2007 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.09.2006 року [PERSON] , [INFO] є власником 1/2 частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно даних будинкової книги [PERSON] , [INFO] з 19.12.2009 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 05.03.2020 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14.11.2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї , актовий запис № 3323, - розірвано. Згідно акту перевірки житлових умов квартири [ADDRESS] від 14 вересня 2020 року, що була проведена комісією на чолі з депутатом місцевої ради Назарук Л.М. [PERSON] , [INFO] дійсно на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, але з жовтня 2019 року там не проживає, у вихованні та утриманні дітей участі не бере. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Щодо вимоги стягнення витрат на правничу допомогу. В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. В матеріалах справи міститься: акт № 129/0/2020 від 15.09.2020 року з якого вбачається, що керуючим АБ «Сергія Лисенка» Лисенком С.М. була надана [PERSON] правова допомога: складання документів правового характеру, а саме: позовної заяви про усунення перешкод у праві власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням на загальну вартість 2500грн.; квитанція № 28479027 від 16 вересня 2020 року підтверджує факт перерахунку [PERSON] коштів у розмірі 2 500,00грн за складання документів правового характеру АБ «Сергія Лисенка». Однак, позивачем не надано жодного документу, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги (договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги), що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір. За таких обставин, позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial