Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи вимоги тим, що 17.02.2011 р. Новокаховським міським судом Херсонської області ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки Вікторії, [INFO], в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.02.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист. Відповідач систематично порушує сплату аліментів, внаслідок чого ним допущено заборгованість по сплаті аліментів , яка відповідно до довідки ВДВС становить 12 524,70 грн. Враховуючи зазначене, а також те що з травня 2013 р. відповідач перестав сплачувати аліменти, позивач просить суд, стягнути з відповідача пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4549 грн. 20 коп. Позивач у судовому засіданні позивні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 3047,32 грн., суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу. Уточненні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав зазначивши, що несплата аліментів відбулась у звязку із сімейними обставинами, просивши стягнути пеню у мінімальних розмірах. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Новокаховським міським судом Херсонської області від 17.02.2011 р. по справі №2117\\2-285\\11 було ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки Вікторії, [INFO], в розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 01.02.2011 р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, виданої відділом ДВС Новокаховського МУЮ, на виконанні якого перебуває вказаний виконавчий лист, заборгованість [PERSON] перед [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.06.2015 р. становить 12 524 грн. 70 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», №3 від 15 травня 2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Верховний Суд України у своїй постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13 роз'яснив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. За таких обставин загальний розмір пені з 01.02.2011 р. по 31.05.2015 р. включно складає 3047,32 грн., виходячи з наступного розрахунку: за кожен місяць розглядуваного періоду, коли відбувалась невиконання або неповне виконання відповідачем своїх аліментних зобовязань, сума такої заборгованості помножена на 30 (31) днів та поділена на 100%, що склало, з 01.02.2011 р. по 28.02.2011 р. (28 днів) 68,54 грн., з 01.06.2011 р. по 30.06.2011 р. 74,88грн., з 01.09.2011 р. по 30.09.2011 р. 74,88 грн., з 01.10.2011 р. по 31.10.2011 р. 95,05 грн., з 01.11.2011р. по 30.11.2011р. 91,98 грн., з 01.12.2011 р. по 31.12.2011 р. 96,91 грн., з 01.01.2012 р. по 31.01.2012 р. 103,42 грн., з 01.02.2012 р. по 29.02.2012 р. (29 днів) 96,74 грн., з 01.04.2012 р. по 30.04.2012 р. 12,06 грн., з 01.05.2012 р. по 31.05.2012 р. 105,46 грн., з 01.06.2012 р. по 30.06.2012 р. 102,06 грн., з 01.07.2012 р. по 31.07.2012 р. 106,39 грн., з 01.08.2012 р. по 31.08.2012 р. 106,39 грн., з 01.09.2012 р. по 30.09.2012 р. 102,96 грн., з 01.10.2012 р. по 31.10.2012 р. -107,49 грн., з 01.11.2012 р. по 30.11.2012 р. 104,49 грн., з 01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. 111,32 гр., з 01.02.2013 р. по 28.02.2013 р. 028 днів) -31,64 грн., з 01.03.2013 р. по 31.03.2013 р. 35,03 грн., з 01.04.2013 р. по 30.04.2013 р. 33,9 грн., з 01.05.2013 р. по 30.05.2013 р. 112,53 грн., з 01.06.2013 р. по 30.06.2013 р. 108,9 грн., з 01.07.2013 р. по 31.07.2013 р. 112,53 грн., з 01.08.2013 р. по 31.08.2013 р. 112,53 грн., з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р. 4,9 грн., з 01.02.2014 р. по 28.02.2014 р. (28 днів) 108,02 грн., з 01.03.2014 р. по 31.03.2014 р. 0,25 грн., з 01.09.2014 р. по 30.09.2014 р. 115,74 грн., з 01.10.2014 р. по 31.10.2014 р. 119,6 грн., з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р. -119,6 грн., з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р. 119,6 грн., з 01.03.2015 р. по 31.03.2015 р. -119,6 грн., з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р. 115, 74 грн., з 01.05.2015 р. по 31.05.2015р. 115,74 грн. Судом також встановлено, що відповідач в силу сімейних обставин постійного заробітку не має. Сторонами не заперечувався той факт, що відповідач має іншу сімю, утримує малолітню дитину. Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, враховуючи вище встановлений судом матеріальний стан відповідача, суд вважає за необхідне та доцільне зменшити належну до стягнення з відповідача на користь позивача суму пені по аліментам, що утворилась за вищезгаданий судом період до 2500 гривень. За таких обставин, суд вважає можливим частково задовольнити заявлені позовні вимоги та стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 2500 грн. так як в судовому засіданні було встановлено підстави для часткового звільнення боржника від сплати пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, передбачені ч. 2 ст.196 СК України. Згідно ст. 79 ч. 3 п. 2 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до витягу з договору №19\\2015 від 30.06.2015р. та квитанції №17\\2015 від 30.06.2015 року позивач оплатила 400 грн. за послуги з надання правової допомоги. Стягнення понесених стороною витрат на правову допомогу здійснюється відповідно до ч.2 ст.84 ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсаційних витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", якими передбачено, що граничний розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Таким чином, враховуючи встановлений Законом України «Про державний бюджет в Україні на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати - 1218 грн., 40 % від якої становить 487 грн. 20 коп., згідно із Розрахунку витрат на правову допомогу адвокатом витрачено 50 хвилин на складання позовної заяви, тому обґрунтовані витрати на правову допомогу позивача у розмірі 400 грн. не суперечать нормам названого Закону та Договору в межах сплачених позивачем коштів. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог.

Outcome: partial