Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Інституту проблем матеріалознавства ім..І.М.Францевича Національної Академії Наук України та просила суд постановити рішення, яким зобов»язати відповідача внести відповідний запис до її трудової книжки про нагородження її цінним подарунком Голови Верховної Ради України, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 6313 грн. 97 коп., та компенсацію за затримку належного оформлення трудової книжки в розмірі 44424 грн. 13 коп. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 2002 р. по 10 вересня 2014 р. вона - позивач працювала в Інституті проблем матеріалознавства ім..І.М.Францевича Національної Академії Наук України на посаді головного бухгалтера, за час роботи була нагороджена за поданням відповідача відзнакою Верховної Ради України та цінним подарунком - годинником. Однак співробітники відділу кадрів Інституту проблем матеріалознавства ім..І.М.Францевича Національної Академії Наук України в порушення п.2.4 Інструкції про ведення трудових книжок не внесли до її трудової книжки відповідний запис про нагородження, і при звільненні 10.09.2014 р. видали не належним чином оформлену трудову книжку. В подальшому на неодноразові вимоги внести відповідний запис, в внесенні безпідставно було відмовлено, що є порушенням ст..ст. 47, 48 КЗпП України та порядку ведення трудових книжок. Крім того після звільнення при подальшому працевлаштуванні, вона-позивач, внесла до свого резюме відомості про те, що була нагороджена відповідною відзнакою, однак, оскільки даних відомостей її трудова книжка не містить, то це завдало істотної шкоди як її ділові репутації так і ставленню до неї як до фахівця, завдавши їй значної моральної шкоди. Таким, чином, посилаючись на ст..ст. 47,48, 115, 116, 117, 237-1 КЗпП України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому суд вважає можливим розглянути справу в її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві. Представники відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечували, посилаючись на обставини справи викладені в запереченнях просили в задоволенні позову відмовити, вказували, що після проведення відповідної перевірки встановлено, що позивач дійсно була нагороджена відповідною відзнакою, однак на запрошення позивача до відділу кадрів для внесення відповідного запису в лютому в 2015 р. остання до відділу кадрів не з»явилась. Представник позивача щодо вирішення питання про внесення відповідного запису в добровільному порядку заперечував, вказував на те, що спір вже знаходиться на розгляді в суді, вони не мають доступу до інституту оскільки там існує пропускна система, крім того відповідач повинен сплатити позивачу відповідні відшкодування. Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 15.10.2002 р. прийнята на посаду головного бухгалтера Інституту проблем матеріалознавства ім..І.М.Францевича Національної Академії Наук України та відповідно 10.09.2014 р. звільнена з вказаної посади за власним бажанням, згідно до ст..38 КЗпП України. Сторонами визнано в судовому засіданні, що позивач отримала трудову книжку при звільненні - 10.04.2014 р. Як встановлено в судовому засіданні, трудова книжка позивача не містить запису про нагородження позивача в 2009 р. цінним подарунком. Відповідно до розпорядження керівника апарату Верховної Ради України №37 від 08.01.2009 р. про відзначення працівників наукових установ НАН України цінним подарунком Голови Верховної Ради України, даним подарунком за клопотам президента НАН України академіка НАН України Патона Б.Є. нагороджено і [PERSON] 04.12.2014 р. позивач звернулась до відповідача з заявою в якій просила серед іншого надати їй інформацію про нагородження її відзнакою голови ВРУ, дана заява подана позивачем відповідачу 08.12.2014 р. Відповідно до заяви від 06.12.2014 р. яка надана позивачем до відповідача 09.12.2014 р. остання просила оформити трудову книжку належним чином. 09.12.2014 р. позивач звернулась до суду з відповідним позовом до відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, витягу, дійсно 06.11.2008 р. президент НАН України академік НАН України Б.Є. Патон звернувся до ВРУ з поданням про нагородження відзнакою Верховної Ради України - цінним подарунком серед інших і [PERSON] Доказів про те, що відповідачу надані документи про нагородження позивача відзнакою - цінним подарунком суду не надано. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Згідно з абзацами 5-7 пункту 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 року № 58, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Як встановлено судом, дійсно в день звільнення відповідачем позивачу було видано трудову книжку, однак в трудовій книжці відсутній запис про нагородження позивача відзнакою - цінним подарунком Голови Верховної Ради України. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що дане нагородження мало місце, суд вважає дані вимоги, про внесення відповідного запису про нагородження до трудової книжки, такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 6313 грн. 97 коп., та компенсацію за затримку належного оформлення трудової книжки в розмірі 44424 грн. 13 коп. суд вважає що дані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; за ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ст. 237-1 КЗпП України, на яку посилається позивач у позові як правову підставу відшкодування моральної шкоди, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачем не надано суду жодних доказів, щодо заявлених вимог, не доказів намаганя працевлаштування, не доказів відмови в працевлаштуванні з вищевказаних підстав, як і доказів втрати нормальних життєвих зв"язків. А тому, суд вважає дані вимоги позивача недоведеними як і вимоги позивача про стягнення компенсації за затримку належного оформлення трудової книжки в розмірі 44424 грн. 13 коп. оскільки позивач посилаючись на ст.115-117 КЗпП України не надає жодних доказів щодо не проведення з нею відповідного розрахунку при звільненні. Відповідно до ст..88 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial