Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом про стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2015 року, зазначивши, що відповідач є рідним батьком [PERSON], який сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. В теперішній час син навчається у ВСП «Мелітопольський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету» за денною формою навчання. Строк навчання з 01 вересня 2011 року по 30 червня 2015 року, а тому батько за законом повинен сплачувати аліменти на його утримання до часу закінчення навчання. В судовому засіданні позивач в повному обсязі наполягала на заявлених позовних вимогах, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив що він сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], однак в теперішній час він не має можливості надавати допомогу на його утримання, оскільки на його утриманні знаходиться члени сім'ї - мати та дружина, які є пенсіонерами, а також син дружини від першого шлюбу, який не працює та навчається в учбовому закладі на денній формі навчання. Третя особа по справі - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вивчивши доводи сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступними підставами. Згідно копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками третьої особи по справі - [PERSON], [INFO] /а.с.10/. Судом встановлено,що відповідач до досягнення сином повноліття сплачував аліменти на його утримання. Згідно довідки № 715 від 28 серпня 2014 року [PERSON] є студентом денної форми навчання ВСП «Мелітопольський коледж Таврійського державного агротехнологічного університету». Навчається за рахунок бюджету. Строк закінчення навчання 30 червня 2015 року /а.с.13/. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року №520 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є працездатним, працює в ТОВ «МЗАтЗ», а тому має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина. Судом при визначенні розміру аліментів було враховано матеріальне становище повнолітнього сина, матеріальне становище батьків, а також інші обставини у справі, а тому, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 28 серпня 2014 року та до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2015 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. І ті обставини, що пенсіонери сім'ї відповідача отримають пенсію, тому мають кошті на своє утримання.

Outcome: partial