Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року. Від спільного життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини між ними припинено з вересня 2013 року, вона з дітьми проживають окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, останні знаходиться на повному її утриманні. Її пропозицію щодо добровільної сплати коштів на утримання дітей відповідач залишив без відповіді. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання кожної з доньок до їх повноліття в розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить суд справу розглядати за своєї відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01.10.2005 року, і є батьками, згідно свідоцтв про народження, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки квартального комітету № 27 м. Знам'янка Кіровоградської області позивач мешкає з дітьми, які знаходяться на її утриманні. Відповідач працює машиністом електровоза ДП «Одеська залізниця», отримує заробітну плату. Обов'язок доведення обставин, які є підставою для задоволення позову, покладено на позивача (ст. 11, 60 ч.1 ЦПК України). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України має враховувати матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст. 128 КЗУпП, ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахуванні за кількома виконавчими документами. З урахуванням викладеного, наданих позивачем документів, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в частині їх розміру, вважаючи, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, розмір яких суд, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, визначає в розмірі 1/3 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення повноліття донькою [PERSON], тобто до [INFO], а потім продовжити стягнення в розмірі ? частини його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного, ст.ст.180, 182, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial