Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якій просить визнати за позивачем та відповідачем право спільної сумісної власності на автомобіль «KIA Carens», 2008 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості ? частини легкового автомобіля «KIA Carens», 2008 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] в сумі 111 925 (сто одинадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять) гривень 50 копійок, сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1119 грн. 26 коп. та сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 320 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що під час шлюбу сторонами набуто на праві власності спірний автомобіль. У березні 2017 року шлюб між подружжям було розірвано. Даний автомобіль перебуває в користуванні у відповідача, спільне користування автомобілем є неможливим, оскільки вони проживають окремо і між ними не може бути спільного ведення господарства, побуту. Оскільки автомобіль є неподільною річчю позивачка хоче отримати компенсації за свою частку зазначеного автомобіля, у зв'язку з чим і подала позов до суду. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що спірний автомобіль дійсно був придбаний в період шлюбу, вартість автомобіля завищена, оскільки оцінка була проведена без огляду транспортного засобу, а тому вона не може бути об'єктивною, крім того зазначив, що сплатити позивачці компенсацію за спірний автомобіль у нього немає можливості. Також відповідач зазначив, що при подачі позову про поділ майна подружжя позивачка не зазначила все майно, яке було придбане під час шлюбу та підлягає розподілу. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 05.10.2002 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Старонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 13 (а.с. 11). 03 березня 2017 року Деснянським районним судом м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 12). Від шлюбу подружжя має дітей: доньку - [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 13,14). Спірний автомобіль «KIA Carens», 2008 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] був придбаний [PERSON] 27.05.2008 року, що підтверджується договором купівлі-продажу № 032/04 (а.с. 15-17). 29.05.2008 р. між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 01011759879. Цільовим призначенням кредиту було - надання кредитних коштів для оплати позичальником автотранспортного засобу марки КІА, модель Carens, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 18-23). У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Постановою Пленуму Верхового суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді спав про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" (п. 23) роз'яснено судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Вищенаведене свідчить про те, що автомобіль був придбаний під час перебування сторін у шлюбі, а тому належить їм на праві спільної сумісної власності в рівних частинах. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації вартості ? частини легкового автомобіля «KIA Carens», 2008 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] в сумі 111 925 (сто одинадцять тисяч дев'ятсот двадцять п'ять) гривень 50 копійок, то слід зазначити наступне. Частинами 4, 5 статті 71 СК України передбачено присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексам України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. З положень даної статті вбачається, що присудження грошової компенсації одному з подружжя можливе лише за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Якщо не було вчинено таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Оскільки відповідачем на депозитний рахунок грошова сума внесена не була, а тому суд не можу присудити позивачці грошову компенсацію. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1119,26 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 320 грн.

Outcome: partial