Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

В квітні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка з метою отримання банківських послуг підписала заяву від 23 вересня 2010 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка, станом на 12 березня 2020 року має заборгованість за кредитом в сумі 109292,27 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. 13 травня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, у встановлені судом строки відзив не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями анкети-заяви, довідки про умови кредитування, витягу з умов і правил надання банківських послуг, новою редакцією статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.47-74, 81-82). Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.22) станом на 12 березня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідачки становить 109292,27 грн., з яких 64008,79 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 24414,70 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України, 15188,20 грн. - пеня, 5680,58 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що штраф та пеня є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, суд, частково задовольняючи позовні вимоги вважає за необхідне стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 103611,69 гривень, з яких: 64008,79 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 24414,70 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України, 15188,20 грн. - пеня. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Outcome: partial