Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 13.12.2018 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач вказує, що 12.06.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] . В період шлюбу сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Як зазначає позивач, шлюб між сторонами розірвано 23.09.2016 року. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04.11.2016 року по справі № 502/2217/16-ц стягнуто щомісячно з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1000 гривень, починаючи з 03.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Також позивач вказує, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, на даний час неповнолітня дитина потребує більшого догляду та матеріальних коштів. На підставі вищезазначеного позивач просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04.11.2016 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 1000, 00 гривень на 2000, 00 гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1100, 00 гривень, оскільки на даний час він постійного заробітку не має. На підставі письмової заяви позивача та відповідача, суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 12.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 52 від 12.06.2009 року, /а. с. 4/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 197 від 15.09.2010 року, /а. с. 3/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 23.09.2016 року по справі № 502/1629/16-ц розірвано шлюб, зареєстрований 12.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управлення юстиції Одеської області, актовий запис № 52, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , /а. с. 7/. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04.11.2016 року по справі № 502/2217/16-ц стягнуто щомісячно з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1000 гривень, починаючи з 03.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , /а. с. 6/. 17.11.2016 року Кілійським районним судом Одеської області був виданий виконавчий лист по справі № 502/2217/16-ц, /а. с. 8/. Довідкою за вих. № 3155 від 13.12.2018 року наданою виконавчим комітетом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім`ї входить: [PERSON] , [INFO] - син, /а. с. 5/. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Як зазначено у ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2ст. 182 СК, були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів »розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», з 1 липня прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 2118 гривень. Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача, беручи до уваги потребу дитини в матеріальному забезпеченні та догляді, а також відсутності постійного заробітку відповідача, суд вважає позовні вимоги в частині збільшення розміру стягнення аліментів такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 1100, 00 гривень. Зазначене збільшення розміру стягнення аліментів буде достатнім для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов`язку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини. Разом з тим позовна заява в частині стягнення з відповідача аліментів з моменту пред`явлення позову до суду, не підлягають задоволенню, оскільки як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати по справі згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial