Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 1.Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 34 115,99 грн. за кредитним договором б/н від 26.07.2010 року та судові витрати. Аргументи учасників справи. 2.В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що [PERSON] звернувся до АТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 26.07.2010 року. Заявою відповідач підтвердив той факт, що він згодна з тим, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним і банком Договір про надання банківський послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідач підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до Заяви б/н від 26.07.2010 року позивач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 25000,00грн. [PERSON] не виконав свої зобов`язання за договором і не здійснила повернення кредиту у встановлений строк та не сплатила проценти за користування кредитом. В зв`язку з чим, станом на 25.08.2020 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» склала 34 115,99 грн., яка складається з: 27 990,87 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі, заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 27 990,87 грн., 6 125,12 - заборгованість за простроченими відсотками. 3.Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву не надходив. Заяви та клопотання учасників справи. 4.Представник позивача до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. 5. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи суд не надав. Процесуальні дії у справі. 6.Ухвалою суду від 19 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі . 7. 01 червня 2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цивільної справі № 214/6503/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до [PERSON] простягнення заборгованості Обставини справи, встановлені судом. 8.26.07.2010 року [PERSON] підписав заяву, в якій зазначено, що ця заява разом з разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним і банком Договір про надання банківський послуг, які були надані йому для ознайомлення.( а.с.16). 9. З виписки за договором б/н укладеного між [PERSON] та АТ КБ « ПриватБанк» станом на 27.08.2020 року вбачається, що відповідач активно користувалася кредитними коштами з 23.04.2014 року (а.с.52-70). 10.Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] (договір б/н), 22.04.2014 року відбувся старт карткового рахунку № [NUMBER] . 13.08.2018 року відбулася збільшення кредитного ліміту до 25 000,00 грн., 03.03.2020 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн. ( а.с.15). 11. [PERSON] 22.04.2014 року було видано картку № [NUMBER] терміном дії до 10/17, яку згодом було перевипущено, останній раз 09.08.2017 року за № [NUMBER] строк дії до 02.21 ( а.с. 14). 12.Згідно з наданим банком розрахунком (а.с.4-13), заборгованість [PERSON] за кредитним договором №б/н від 26.07.2010 року станом на 25.08.2020 року становить 34 115,99 грн., яка складається з: 27 990,87 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі, заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 27 990,87 грн., 6 125,12 - заборгованість за простроченими відсотками. Джерела права й акти їх застосування. 13.Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. 14.Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 15.В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. 16.За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. 17.Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. 18.Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії. 19.Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. 20.Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. 21.При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. 22.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). 23.Відповідно до ч.1,2,3 ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. 24.Згідно ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 25.Судом встановлено, що 26.07.2010 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку. У даній заяві містяться лише анкетні дані відповідача, дата та її підпис, однак будь-які дані про кредитний ліміт, вид та строк дії картки, розмір відсотків, пільгові умови або будь-яка інша інформація про умови кредитування відсутня.(а.с.16) 26.Анкета-заява від 26.07.2010 року не містить відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору, його отримання, а також Умов та Правил надання банківських послуг, про які зазначено у позові. Таким чином, надані банком Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не можуть бути визнані такими, що приймалися сторонами в момент отримання кредиту, так як в матеріалах справи не міститься жодних доказів на підтвердження того, що саме з цими Умовами та Тарифами банку позичальник був ознайомлений, підписуючи анкету від 26.07.2010 року, вказана позиція відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. 27.Крім цього, судом встановлено, що наданий позивачем Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract» «Універсальна Gold» є неналежним доказом наявності заборгованості відповідача, оскільки не містить жодної інформації щодо предмету доказування у даній справі, зокрема, щодо типу кредитної карти, виданої позичальнику у межах підписаної ним заяви від 28.01.2015 року, а містить лише виклад умов використання всіх кредитних карт, які випускаються та обслуговуються АТ КБ «Приватбанк», що не має правового значення для вирішення даного спору. Також, додані до справи Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умови та правила не засвідчені у порядку, визначеному ст.95 ЦПК України. 28.У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. 29.Враховуючи основні засади цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду України в Постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17 зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 30.Отже, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із [PERSON] позивач АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Таким чином, позовні вимоги в частині нарахування та стягнення відсотків не підлягають задоволенню. 31.Разом з тим, матеріалах справи міститься довідка щодо видачу відповідачу кредитних карток, 22.04.2014 року за № [NUMBER] терміном дії до 10/17, яку згодом було перевипущено, останній раз 09.08.2017 року за № [NUMBER] строк дії до 02/21 та виписку за рахунком [PERSON] з якої вбачаються операції за карткою, зокрема, зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку (а.с. 52-70), що в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. 32.Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що надані АТ КБ «Приватбанк», по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач [PERSON] відповідно до наданого позивачем розрахунку, користувався кредитними коштами, наданими йому АТ КБ «Приватбанк», за договором б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, із терміном дії до 02/21 року. 33.Виписка з особових рахунків клієнта є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. 34.Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк ( термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимог, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 35.Таким чином, позивач, надавши відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином та своєчасно не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом. 36.При цьому, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконував умови договору в частині повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» з відповідача [PERSON] суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 27 990,87 грн., в заявленому позивачем розмірі, визначеному згідно розрахунку позивача, з яким суд погоджується. Розподіл судових витрат. 37.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн. (а.с.1). 38.Враховуючи, що в задоволенні позовних вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1723,64 грн.

Outcome: partial