Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач, Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] заборгованість за договором купівлі - продажу №16/02/22-02 від 22.02.2016 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 22.06.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу №16/02/22-02. Таким чином у відповідача виникло зобов'язання здійснити кінцеві розрахунки за поставлений товар у відповідності до п.4 Договору купівлі - продажу №16/02/22-02 від 22.0.2016 року - 18 травня 2016 року, згідно з дати передачі товару, закріпленого у видатковій накладній №р/1 від 11.05.2016 р. Однак відповідач свої зобов'язання за фактично укладеним договором купівлі - продажу щодо оплати переданого товару за станом на даний час не виконав. Таке відношення відповідача до добровільно покладених на себе обов'язків згідно з умов договору грубо суперечить вимогам чинного законодавства України. Таким чином у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка виникла в зв*язку з невиконанням свого зобов'язання щодо оплати товару. Дана заборгованість виникла із зобов'язань, строк виконання яких настав 18 травня 2016 року і становить 225959,80 грн. Договором купівлі - продажу №16/02/22-02 від 22.02.2016 року п.п.4.1. п.4 закріплено: Оплата товару покупцем проводиться шляхом перерахування грошових коштів у вигляді 50% оплата за фактично отриманий товар, 50% відстрочка платежу 7 календарних днів на розрахунковий рахунок або в касу Постачальника. Дату передачі товару закріплено у видатковій накладній №р/1 від 11.05.2016 р. Про суворе дотримання сторонами умов договору зазначено у ч.2 ст.193 ГК України. Строк виконання зобов'язання Відповідача оплатити товар установлений 18.05.2016 року, тому розрахунки суми заборгованості з урахуванням 0,1 відсотків за кожний день прострочення від суми боргу, згідно п. 8.1 Договору купівлі - продажу №16/02/22-02 від 22.02.2016 року повинні розпочинатись з 18.05.2016 р. Прострочення виконання грошового зобов'язання за договором купівлі - продажу становить з 18.05.2016 р. по 23.05.2017 р.-370 днів. Сума заборгованості складає: 164932,00 грн. : 0.1 % від 164932 ставить -164.94 грн. за кожен день прострочення, 370х164,94=61027,80 грн. Сума заборгованості з урахуванням неустойки становить :164932,00+61027,80=225959,80 грн. Також 3% річних-5016.00 грн. та інфляційні збитки -20089,20 грн. Таким чином сума до сплати становить - 251 065,00 грн.: 164932,00- сума боргу за договором; 61027,80 грн. - неустойка; 5016,00 -3% річних; 20089,20- інфляційні збитки. За станом на цей час [PERSON] припинила свою діяльність як Фізична - особа підприємець - за власним бажанням, при цьому не попередивши про це позивача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 27.10.2016 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності від 19.05.2017 року, в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, були повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії [NUMBER] від 19.09.2003 позивач [PERSON] зареєстрована як фізична-особа підприємець. (а.с. 9). Згідно ст.1 Закону України " Про захист прав споживачів" договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України - за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22 лютого 2016 року між ФОП «[PERSON].» та ФОП «[PERSON].» укладено договір купівлі-продажу товару № 16/02/22-02 (а.с.7-8). У відповідності до умов Договору, позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити ювелірні вироби із срібла. Відповідно до п.2.3 Договору позивач зобов'язався виставити рахунок відповідачу протягом 24 годин з моменту отримання замовлення від відповідача без врахування вихідних і святкових днів. Покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його у відповідності до п.4.1 та 4.2 Договору. Ціна товару встановлюється у рахунку або у видатковій накладній (п.3.1 Договору). Відповідно до пункту 4.1 укладеного Договору - оплата товару покупцем проводиться шляхом перерахування грошових коштів у вигляді 50% оплата за фактично отриманий товар, 50% відстрочка платежу 7 календарних днів, на розрахунковий рахунок або у касу постачальника. Відповідно до п.4.2. укладеного Договору - днем оплати вважається день надходження грошових коштів покупцем на розрахунковий рахунок або у касу постачальника. На виконання умов договору купівлі - продажу за №16/02/22-02 позивач передав, а відповідач прийняв ювелірні вироби «срібло 925 проби» - 976 шт. на суму 164932,00 грн., про що свідчить підписана сторонами видаткова накладна №р/1 від 11.05.2016 року (а.с.9-24). Відповідач у передбачені договором строки зобов'язання за договором не виконала: оплату за придбаний товар не проводила, про що свідчить надана позивачем виписка за особовим рахунком з АТ «Укрсиббанк» за період з 01.04.2016 р. по 15.12.2016 р., в зв'язку із чим виникла заборгованість за договором зі сплати за товар. Станом на момент подання позову до суду у відповідачки утворилася заборгованість у розмірі - 251 065,00 грн.: 164932,00- основна сума боргу за договором; 61027,80 грн. - неустойка; 5016,00 -3% річних; 20089,20- інфляційні збитки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов*язання за кожен день прострочення виконання. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ФОП [PERSON] добровільно припинила підприємницьку діяльність як Фізична особа - підприємець 24.01.2017 року. У судовому засіданні вивчалось рішення господарського суду Харківської області від 30 січня 2017 року, відповідно до якого позов ФОП [PERSON] був задоволений та стягнуто з ФОП [PERSON] на користь ФОП [PERSON] заборгованість у розмірі 164 932, 00 грн., неустойку - 25 199,45 грн. та суму судового збору. Зі змісту рішення вбачається, що сторонами по справі були ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] (яка на час розгляду справи припинила підприємницьку діяльність) та предметом розгляду справи господарським судом було стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 16/02/22 від 22.02.2016 року у розмірі 164932 грн., а також пені за період з 18.05.2016 року по 07.11.2016 року. Зазначене рішення було залишене без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10 липня 2017 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2017 року провадження у справі за позовом Фізичної особи - підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості - в частині стягнення суми боргу за договором у розмірі 164932 грн. та неустойки за період з 18.05.2016 р. по 07.11.2016 року було закрито. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов*язань з повернення заборгованості за договором, сплати індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми в матеріалах справи відсутні. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто наявність судового рішення не позбавляє права позивача на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Індекс інфляції за період прострочення з 18.05.2016 по 23.05.2017 становитиме суму заборгованості за договором (164932,00 грн. х 100,1% х 99,8% х 99,9% х 99,7% х101,8% х102,8% х101,8% х100,9%х101,1% х101,0% х101,8% х100,9%) = 20089,20 грн. Відповідальність за прострочення виконання зобовязання в вигляді трьох відсотків річних за вказані періоди складає (164932 грн. х 3% : 365 х 370 = 5016,00 грн.) Зазначені суми підлягають стягненню з відповідача по справі. Розмір нарахованої позивачем неустойки складає 61027,80 гривень. Суд зазначає, що розділом 8 укладеного Договору встановлена відповідальність сторін за порушення умов договору. Так, відповідно до п. 8.1. визначено, що у разі прострочення платежу, або відмови від оплати постачальник може вимагати у письмовій формі сплатити неустойку у розмірі 0,1 % від суми поставки. У разі недотримання умов п. 5.1 Договору покупець може в письмовій формі вимагати сплати неустойки у розмірі 0,1 % від суми поставки. Позивачем заявлена сума неустойки за період з 18.05.2016 року по 23.05.2017 року, у сумі 61027,80 грн. Як вбачається з рішення господарського суду Харківської області від 30 січня 2017 року на користь позивача з відповідача була стягнута неустойка , яка за своєю правовою природою є пенею, за період з 18.05.2016 року по 07.11.2016 року у сумі 25199,45 грн. Враховуючи положення ст.. 343 Господарського кодексу України, оскільки правовідносини виникли між двома особами - підприємцями, суд стягує з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 24446 грн. 10 коп. за період з 08.01.2016 року по 23.05.2017 року. Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 49551,30 грн., яка складається з: пені - 24446 грн 10 коп.; інфляційної суми - 20089,20 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 5016,00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: partial