Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

В січні 2016 року, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, уточнивши який, просить стягнути із відповідача, [PERSON], на свою користь заборгованість по кредитному договору №б/н від 15.05.2012 року на загальну суму 15 437 грн. 55 коп., посилаючись на те, що остання не виконує своїх забов'язань по договору у добровільному порядку. У судовому засіданні представник позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. При цьому суду пояснила, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.05.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - до грудня 2015 року. При цьому, погодили, що кредитний ліміт Банк має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Свої зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 15437,55 грн., з яких: 7999,01 грн. - заборгованість за кредитом; 5427,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 711,31 грн. - штраф (процентна складова). На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання забов`язань і заборгованість за договором не погашена, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явилась, направивши до суду свого представника, який просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в письмових запереченнях. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 15 травня 2012 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (до грудня 2015 року). При цьому, погодили, що кредитний ліміт Банк має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Також, 15.05.2012 року відбулась зміна кредитного ліміту в сторону збільшення до 8000 грн. /а.с.121/ Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві /а.с.8/. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк. /а.с.22/ Згідно заперечень представника відповідача, останній зазначає, що позивач нічим не довів укладення з [PERSON] кредитного договору, відсутні докази зарахування та видачі коштів, адже своїм підписом у анкеті-заяві вона лише висловила бажання на отримання буд-якої картки, що не може вважатися спільно досягнутою між сторонами згодою на укладення саме кредитного договору. Умови та правила банківських послуг нею підписані не були. Крім того, розрахунок заборгованості позивача базується на його власних припущеннях та не підтверджений певними документами, тобто не є обґрунтованим, а відповідно не є належним та допустимим доказом. Тому просив відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Але суд критично відноситься до даних заперечень відповідача, оскільки 15.05.2012 року відповідачем було власноручно підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Та на карту відповідача, яка була відкрита 15.05.2012 року на підставі цієї анкети-заяви було відкрито рахунок для здійснення операцій та встановлено кредитний ліміт у розмірі 300 грн., потім збільшено до 8000 грн. Те що відповідач отримав кредитні кошти підтверджується тим, що вона вже 03.06.2012 року здійснювала розрахункові операції в магазинах міста, отримувала кошти через банкомат, та вносила кошти на погашення заборгованості. Представником відповідача не доведено, що кошти вносилися не нею, а іншою особою /а.с.100-120/. Згідно ч.1ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ч.1ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином позивачем доведено, що відповідач приєднався до умов кредитування, їй було видано кредитну картку та відкрито картковий рахунок для здійснення операцій та встановлено кредитний ліміт. Кредитний договір, укладений між сторонами на сьогоднішній день є діючим, тому до нього строки позовної давності застосовані бути не можуть. Однак, зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, продовжує ухилятися від виконання зобов'язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». У зв'язку із чим, згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 30.11.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 15437,55 грн., з яких: 7999,01 грн. - заборгованість за кредитом; 5427,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 711,31 грн. - штраф (процентна складова). Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Але з таким розрахунком позивача погодитись не можна з наступних підстав. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з правового аналізу вказаних норм та правил надання банківських послуг та тарифи банку, які стосуються зміни відсоткової ставки в сторону збільшення від 36% і більше не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки позивачем не надано доказів, що такі умови містять підпис позичальника. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с.30). Аналогічно судом не може бути застосована і ця штрафна санкція як умова кредитного договору, оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що саме з цими умовами та правилами надання банківських послуг погодився відповідач на момент укладення договору. Позивач суду не надав доказів про підписання відповідачем [PERSON] умов та правил надання банківських послуг. Це не суперечить і правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у справі № 6-16 цс 15 від 11 березня 2016 року. Що ж стосується пені, то така умова кредитування не зазначена ні у заяві позичальника про надання банківським послуг, а також не передбачена і наданими позивачем у матеріалах справи умовами та правилами надання банківських послуг, тому заборгованість за пенею також не підлягає стягненню з відповідача. До того ж відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 30.11.2015р. за тілом кредиту у розмірі 7999,01 грн. та проценти із відсоткової ставки 36% за таким розрахунком: різниця у нарахованих процентах за період з 01.04.2015р. по 30.11.2015 р. включно складає 7,2%. Загальний розмір нарахованих відсотків за період з 01.04.2015 року по 30.11.2015 року включно складає 4575,56 грн. (5427,23 - 851,67), а від цієї суми 7,2% складає 329,44 грн. Таким чином розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, який підлягає стягненню з відповідача складає 5427,23 - 329,44=5097,79 грн. Таким чином з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 30.11.2015 року в сумі 13096,80 грн., з яких: 7999,01 грн. - заборгованість за кредитом; 5097,79 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь банку необхідно стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 1168,50 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial