Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя сторона - відділ державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції, про стягнення неустойки (пені) в сумі 2121 грн. за прострочення сплати аліментів за період з червня 2015 року по січень 2016 року, посилаючись на те, що на підставі рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2014 року з відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання їх з відповідачем дочки [PERSON] в сумі 600 грн. щомісячно, проте відповідач в повному обсязі рішення суду не виконує. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і пояснила, що від спільного проживання з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої рішенням Борщівського районного суду від 28 жовтня 2014 року за її позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, її позов задоволено та вирішено стягувати з відповідача аліменти в сумі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у повному обсязі рішення суду не виконує, а сплачує аліменти за попереднім рішенням суду в сумі 400 грн. щомісячно, хоча був присутній у судовому засіданні і про таке рішення суду йому відомо. Просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 2121 грн. за період з червня 2015 року по січень 2016 року включно, відповідно до розрахунку, наведеного нею в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибув. 23.02.2016 року подав до суду письмове заперечення на позовну заяву [PERSON], в якому просить справу розглядати у його відсутності та зазначив, що з 2002 року по сьогоднішній день він ніде не працює, не отримував та не отримує доходів і заробітку, оскільки не має можливості влаштуватися на роботу за своєю спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе, але і для теперішньої сім»ї й своєї дочки у другому шлюбі [PERSON], [INFO]. Якщо судом з нього буде стягнуто вказану суму його сім»я перебуватиме у тяжчому стані ніж сім»я [PERSON], яка отримує зарплату і аліменти на дитину. Його матеріальний стан на час розгляду даної справи як платника аліментів не дає можливості сплачувати не лише неустойку, але й аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, оскільки він вже не займається трудовою діяльністю, яка приносить йому дохід, не має у власності рухомого чи нерухомого майна, а лише засоби для щоденного проживання. При цьому, кошти для сплати аліментів на утримання дочки [PERSON], 1999 року народження отримує в матері, яка є пенсіонером і інших доходів не має. Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції підтвердив наявність заборгованості відповідно до наданої позивачу довідки. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що у сторін [PERSON] та [PERSON] є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Борщівського районного суду від 28 жовтня 2014 року у справі № 594/1177/14 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, збільшено розмір аліментів та вирішено стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення нею повноліття. Рішення набрало законної сили 10 листопада 2014 року. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 17.11.2014 року Борщівським районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №594/1177/14 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. В силу ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника. Згідно довідки про отримання аліментів №237 від 05.02.2016 року відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції, [PERSON] отримала аліменти від [PERSON] за період з 01.11.2014 року по 31.01.2016 року. А саме: аліменти сплачено за: червень 2015 р.- 400 грн., борг 200,00 грн.; липень 2015 р.- 400 грн., борг 200,00 грн.; серпень 2015 р.- 400 грн., борг 200,00 грн.; вересень 2015 р.- 400 грн., борг 200,00 грн.; жовтень 2015 р.- 400 грн., борг 200,00 грн.; листопад 2015 р.- 400 грн., борг 200,00 грн.; грудень 2015 р.- 400 грн., борг 200,00 грн.; січень 2016 р.- 500 грн., борг 100,00 грн. Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому сума боргу за попередній місяць не додається до заборгованості на наступний місяць, а отже неустойка має нараховуватися за кожен місяць окремо від визначеного розміру аліментів. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року № 6-149цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 16.12.2015 року у справі №6-2696цс15, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Отже, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню пеня за період з 1 червня 2015 року по 31 січень 2016 року, нарахована не із загальної суми боргу, а із суми боргу за кожен місяць окремо у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.. Таким чином з відповідача в користь позивачки слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у наступних розмірах: червень 2015 року: борг-200 грн., кількість днів - 30, сума неустойки (пені) - 60 грн.; липень 2015 року: борг-200 грн., кількість днів -31, сума неустойки (пені)- 62 грн.; серпень 2015 року: борг-200 грн., кількість днів -31, сума неустойки (пені)- 62 грн.; вересень 2015 року: борг 200 грн., кількість днів-30, сума неустойки (пені)- 60 грн.; жовтень 2015 року: борг 200 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені)- 62 грн.; листопад 2015 року: борг 200 грн., кількість днів - 30, сума неустойки (пені) - 60 грн.; грудень 2015 року: борг 200 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 62 грн. січень 2016 року: борг 100 грн., кількість днів - 31, сума неустойки (пені) - 31 грн. Загальний розмір неустойки (пені) складає 459 гривень. При цьому суд не приймає до уваги розрахунок розміру пені за несвоєчасно сплачені аліменти, наведений позивачкою, оскільки він не відповідає вимогам закону щодо нарахування розміру пені. Відповідно до вимог ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, судом не вбачається підстав для звільнення відповідача від сплати суми нарахованої неустойки, оскільки відповідачем не представлено, а судом не здобуто будь-яких доказів, що вказана заборгованість виникла не з його вини та доказів щодо зменшення суми пені. Згідно ст.5 п.1 ч.3 ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180, 191, 196, 197 СК України та

Outcome: partial