Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. У травні 2021 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , батько, позивач) в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , мати, відповідач) про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON] та визначення способів його участі у вихованні дітей. Позов обґрунтований такими обставинами. 05.04.2008 сторони уклали шлюб, у якому народилися сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 31.12.2009 шлюб сторін розірвано. 04.06.2018 було видано судовий наказ, яким стягнуто з позивача аліменти на користь відповідача на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і щомісяця, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 24.05.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Даний судовий наказ виконується з боку позивача повністю. 21.07.2020 було постановлено рішення, яким було встановлено місце проживання дітей разом з матір`ю. Рішення набрало законної сили 14.04.2021, у відповідності до Постанови Київського Апеляційного Суду. Позивач звернувся із заявою до Органу опіки та піклування Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, за результатами якої було винесено відповідну Постанову № 1094 від 09.12.2019, "Про визнання участі батька у вихованні його дітей", якою було визначено участь батька у вихованні [PERSON] та [PERSON] з встановленням відповідного графіку спілкування з дітьми. Відповідач в свою чергу чинить усілякі перешкоди побаченням батька з синами та не виконує відповідне рішення, не дає можливості бачитися з дітьми та налаштовує їх проти позивача. Посилаючись на те, що його права як батька дитини порушуються відповідачем, позивач просив: ?визначити спосіб його участі у вихованні дітей, шляхом встановлення графіку: перший, другий, третій тиждень кожного місяця з 18 години 00 хвилин п`ятниці до 17 години 00 хвилин неділі включно, за місцем проживання батька, за умови забирати дітей та повертати їх до місця постійного проживання власними силами у зазначені години, при цьому зобов`язати матір дітей не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні дітей та у спілкуванні з ними. У відзиві на позов відповідач заявила про невизнання позову пославшись на те, що позивачем не надано доказів створення йому перешкод у спілкуванні з дітьми. На обґрунтування заперечень вказала, що єдиною причиною, яка могла стати перешкодою для відвідування дітьми батька, міг бути лише їх незадовільний стан здоров`я. Серед іншого, варто зазначити що навіть до розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 09.12.2019 №1094, відповідач не перешкоджала позивачу спілкуватися та проводити час із дітьми. На виконання вимог частини 5 статті 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування за місцем проживання дитини в особі Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надав висновок щодо розв`язання даного спору, відповідно до якого вважав за доцільне встановити позивачу час спілкування з дитиною за таким графіком: перший, третій, п`ятий тиждень місяця з 18:00 год. п`ятниці до 17:00 год. неділі за місцем проживання батька; будні дні - за домовленістю між батьками; оздоровлення - не менше 14 днів на рік за домовленістю між батьками. А також з метою уникнення конфліктних ситуацій між [PERSON] та [PERSON] зобов`язати [PERSON] дотримуватись режиму харчування, лікування, розвитку та відпочинку дітей, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дітей [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] не перешкоджати батьку [PERSON] брати участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та процесуальні дії суду. ?Ухвалою від 28.05.2021 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 29.09.2021. ?30.06.2021 від відповідача надійшов відзив на позов. ?В підготовчому засіданні 29.09.2021 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 29.11.2021 для можливості підготування відповіді на відзив. ?11.10.2021 від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив. ?19.10.2021 від відповідача [PERSON] надійшли до суду заперечення. ?10.11.2021 від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації надійшов висновок про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. ?В підготовчому засіданні 29.11.2021 суд прийняв до розгляду заяви сторін по суті справи, закрив підготовче засідання, призначив розгляд справи по суті, заслухав вступні промови учасників справита відклав судове засідання на 09.12.2021. ? ? ?В судовому засіданні 09.12.2021 дослідив письмові докази, заслухав виступи учасників справи в судових дебатах та вийшов на нарадчої кімнати, після виходу з якої оголосив вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування. [PERSON] та [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З пояснень сторін вбачається, що 05.04.2008 сторони уклали шлюб, а рішенням суду від 31.12.2009 шлюб було розірвано. 04.06.2018 було видано судовий наказ, яким стягнуто з позивача аліменти на користь відповідача на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і щомісяця, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду - 24.05.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Виконання вказаного рішення відповідач не спростовується. 21.07.2020 було постановлено рішення, яким було встановлено місце проживання дітей разом з матір`ю. Рішення набрало законної сили 14.04.2021. Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем доказами та усними поясненнями сторін. Позивач проживає за адресою: [ADDRESS] (прив. будинок). Позивач стверджує, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та на підтвердження своєї позиції наводить факти не допуску його до синів, коли він намагався побачитись з ними за місцем проживання, що підтверджується завіреними копіями заяв на ім`я Начальника Дарницького УП ГУНП у м.Києві, від 03.04.2021 та від 21.05.2021, про перешкоджання у спілкуванні із дітьми та встановлення місцезнаходження останніх та CD диск з фото та відео матеріалами, які створені позивачем під час спроби відвідувати дітей за місцем їх реєстрації. Відповідач заперечує факт вчинення позивачу перешкод у спілкуванні з синами, проте жодних фактів і обґрунтувань на підтвердження своєї позиції нею не наведено. Аналізуючи пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що існуючі між сторонами непорозуміння і давній особистісний конфлікт призвели до усунення батька від участі у вихованні дитини. Оскільки складні відносини між сторонами перешкоджають їм дійти згоди у питанні спілкування батька з дітьми і діяти при цьому виключно в інтересах синів, наявні підстави для вирішення спору щодо реалізації батьківських прав позивача у судовому порядку. При вирішенні спору суд керується як положеннями національного сімейного законодавства, які регулюють питання здійснення батьківських прав, так і відповідними нормами міжнародного законодавства. Так, відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами статті 150 цього Кодексу батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. Стаття 18 Декларації проголошує, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини, а найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини у низці своїх рішень (зокрема у справах «Хокканен проти Фінляндії», «Фуска проти Румунії») наголосив, що при визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною, та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до положень частини другої статті 159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом установлено, що позивач має нормальні умови проживання, самостійний дохід, любить своїх дітей і бажає приймати участь у їх вихованні. Зі змісту висновку органу опіки та піклування вбачається, що Службою у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації проводилось обстеження житлово-побутових умов проживання позивача, за результатами якого встановлено, що в його помешканні створені належні умови для перебування, виховання та розвитку дітей. Відповідач посилається на те, що єдиною причиною, яка могла стати перешкодою для відвідування дітьми батька, міг бути лише їх незадовільний стан здоров`я, а також, що навіть до розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 09.12.2019 №1094, відповідач не перешкоджала позивачу спілкуватися та проводити час із дітьми. Доказів наявності у позивача психічних розладів, шкідливих звичок, які б перешкоджали нормальному вихованню дитини, чи інших компрометуючих відомостей про його особу, суду не надано. Отже на підставі оцінки сукупності досліджених доказів і пояснень сторін суд дійшов до переконання, що незважаючи на складні стосунки між сторонами, регулярне спілкування батька з синами не лише не перешкоджатиме їх нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки дітям потрібна любов і увага обох батьків, а роль батька у вихованні дитини є надзвичайно важливою. Більше того, суд вважає, що усунення батька від виховання синів може негативно вплинути на їх розвиток як особистості, статево-рольову ідентифікацію та подальші стосунки з представниками протилежної статі. У позовній заяві позивач просив надати йому можливість спілкуватись з дітьми, шляхом встановлення графіку: перший, другий, третій тиждень кожного місяця з 18 годин 00 хвилин п`ятниці до 17 години 00 хвилин неділі включно, за місцем проживання батька, за умови забирати дітей та повертати їх до місця постійного проживання власними силами у зазначені години, при цьому зобов`язати матір дітей не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні дітей та у спілкуванні з ними. Водночас судом встановлено, що такі вимоги по відношенню до відповідача є дискримінаційними, а визначення такого часу спілкування призведе до неможливості спілкування матері у вільний від роботи час, оскільки в своїй позовній заяві позивач просить визначити йому фактично всі вихідні дні у місяці за місцем його проживання. Зважаючи на викладене, суд приймає до уваги і покладає в обґрунтування рішення запропонований органом опіки та піклування графік спілкування батька з дітьми як такий, що в цілому відповідає інтересам дітей. За таких обставин суд надає позивачу можливість бачитися з дітьми кожну першу, третю та п`яту п`ятницю кожного місяця з 18-00 год. до 17-00 год. неділі без присутності матері з ночівлею дітей в житловому приміщенні батька, а також щовівторка та щочетверга з 17-00 год. до 20-00 год. з можливістю відвідування житлового приміщення батька. На думку суду такий графік відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини, оскільки при регулярних зустрічах впродовж шести місяців дитина подолає емоційне відчуження і погодиться на більш тривале перебування з батьком в подальшому. З огляду на конфліктні відносини сторін, суд вбачає підстави для зобов`язання відповідача не чинити позивачу перешкод у вихованні дитини, надавати інформацію про місцезнаходження дитини тане пізніше, ніж за два дні до зустрічей з дитиною, інформувати про наявність об`єктивних причин, які перешкоджають дотриманню встановленого судом графіку. В свою чергу суд зобов`язує позивача під час спілкування з дитиною дотримуватися розпорядку її дня, режиму харчування, рекомендацій лікарів та повідомляти відповідача про місцезнаходження дитини. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідача судові витрати в загальному розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial