Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала шлюбі з відповідачем до 2002 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається. У зв'язку з тим, що позивачка одна утримує сина, а відповідач відмовляюся забезпечувати дитину, позивачка звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 500 грн. щомісячно, до закінчення дитиною навчання. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Додала, що вона сплачувала та сплачує за навчання дитини. Але вона одна не має можливості сама утримувати дитину. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що відповідач спроможний надати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі - 500 грн., щомісячно. Зважаючи на це просить задовольнити заявлений позов. Відповідач позов визнав частково та пояснив що він згідний надавати допомогу дитині в розмірі 260 грн., щомісячно. Просить зважити, що він є безробітним, інвалідом ІІІ групи. [PERSON] (був залучений до справи як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору) відмовився надавати суду будь-які пояснення. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] Дитина на даний час навчається в Рівненській Духовній Семінарії УПЦ КП, пільгами не користується, стипендії чи іншого матеріального забезпечення не отримує. Термін навчання складає з 01.09.2011 р. до 01.07.2015 р. В судове засідання були представлені письмові докази понесених позивачкою витрат у зв'язку з навчанням сина: вона сплатила 1800 грн. пожертви (як плата за навчання). Щодо інших витрат, які були понесені позивачкою і про які вона вказала в судовому засіданні (сплата за церковний одяг, інші платежі), то позивачка не надала суду жодного належного і допустимого доказу понесення таких витрат. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до двадцяти трьох років. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Законом покладено обов'язок на обох батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Також у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з витрат, які несе позивачка з утримання сина, який досяг повноліття і продовжує навчання, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення на суму 350 грн., адже обов'язок з утримання дитини покладений на обох батьків. На думку суду, розмір аліментів в зазначеному розмірі є достатнім та забезпечить потреби дитини. Враховуючи вищевикладене суд вважає заявлений позов обґрунтованим, частково доведеним, а тому його слід задовольнити частково. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial