Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач згідно укладеного договору № б/н від 28.07.2010 р. отримав кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та Правил надання банківських послуг». ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 31.05.2018 р. відповідач має заборгованість по кредитному договору в сумі 96685,19 грн., яка складається з наступного: 2532,02 грн. - заборгованість за кредитом; 84800,69 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4272,23 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн.(фіксована частина), 4580,25 грн. (процентна складова). Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 96685,19 грн.за кредитним договором б/н від 28.07.2010р. та 1762,00 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, в позовні заяві просить справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю проживання зазначеному в позовній заяві, через оголошення в порядку передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28.07.2010 р. відповідач став клієнтом банку ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк». Сторони визначили, що заява клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Памятка клієнта становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг. Подавши позивачеві анкету-заяву клієнта від 28.07.2010 р. відповідач приєднався до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах, Умовах і Правилах, Тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування. Таким чином сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Згідно зазначеної угоди відповідач отримав кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» № 4149437712950078 строком дії 07/15 на яку отримувала кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік(3,0% на місяць) які нараховуються на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році. Відповідач зобов'язався повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, на кінець звітного місяця до 25-го числа місяця, що слідує за звітним. Частиною 1\~ст. 1048 ЦК України\~визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Банком умови кредитного договору було виконано, надано відповідачу кредитну картку на яку банком перераховувались кредитні кошти з врахування кредитного ліміту встановленого сторонами, який протягом дії кредитної карти змінювався, був збільшени1 26.10.2013 р. до суми 2600,00 грн., що підтверджується довідкою банку(а.с.50) Відповідач своєчасно заборгованість по кредиту позивачу не сплатив, згідно розрахунку позивача борг відповідача станом на 31.05.2018\~р.\~становить 2532,02\~грн.\~-\~заборгованість за\~кредитом;\~84800,69\~грн.\~-\~заборгованість по\~процентам за\~користування кредитом,\~4272,23\~грн.\~заборгованість за\~пенею,\~а також\~штрафи відповідно\~до п.2.1.1.7.6\~Умов та\~правил надання\~банківських послуг\~500,00\~грн.(фіксована\~частина),\~4580,25\~грн.\~(процентна\~складова).Останній платіж в рахунок погашення заборгованості відповідачем сплачено 08.04.2014 р. в сумі 65,00 грн., останнє автоматичне списання з іншого банківського рахунку відповідача в рахунок погашення заборгованості по кредиту в сумі 120,10 грн. мало місце 29.10.2015 р. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, який приєднаний до матеріалів справи(а.с.48-49), випискою з особового рахунку(а.с.52-54). Оскільки відповідачем заборгованість по тілу кредиту не погашено, розмір заборгованості не спростовано, а тому вимоги позивача стягнути 2532,02 грн. заборгованості за кредитом підлягають до задоволення. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (липень 2015 року включно). Отже,\~у межах\~строку кредитування\~по липень\~2015\~року включно\~відповідач мав\~повертати кредит\~і сплачувати\~відсотки періодичними\~(щомісячними)\~платежами. Починаючи з серпня 2015 р. у позичальника виник обовязок незалежно від предявлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Відповідно до абзацу 2 ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (по липень 2015 року). В подальшому, права та інтереси банку підлягають захисту згідно з ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. Проте, такі вимоги позивачем не заявлялися. При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин суд, відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Тому, стягненню з відповідача підлягають лише відсотки нараховані станом на 31.07.2015 року, відповідно до розрахунку банку вони складають 5045,17 грн., а не 84800,69 грн. які просив стягнути позивач в позовній заяві. Умовами кредитного договору передбачено також сплату боржником пені у випадку виникнення прострочених зобовязань по сплаті кредиту та/або відсотків. Цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника заснованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Згідно із\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У звязку з наведеним суд вважає, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15. Отже, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань, визначених договором, стягненню з відповідача підлягає штраф, передбачений п. 1.1.5.20.Умов та правил наданнябанківських послуг. Передбачена в подальшому п. 1.1.5.21. Умов та правил надання банківських послуг пеня за прострочення зобовязань стягненню не підлягає, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить вимогам закону. Таким чином з відповідача підлягає до стягнення штраф в розмірі 500,00 грн. фіксована складова, та штраф в розмірі 5% від суми заборгованості яка підлягає до стягнення з відповідача в розмірі 378,86 грн.( 2532,02 грн.(заборгованість по кредиту) + 5045,17 грн.(заборгованість по відсоткам) х 5% = 378,86 грн.)(процентна складова). Відповідач згідно повідомлення сільського голови Білозерського району Херсонської області від 09.10.2018 р.(а.с.74) при вступі в шлюб в 2017 р. змінила прізвище на «Медведєва». На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.07.2010 р. в сумі 8456,05 грн., в т.ч.: заборгованість по кредиту 2532,02 грн., заборгованість по відсоткам 5045,17 грн., штраф 500,00 грн.(фіксована частина), штраф 378,86 грн.(процентна складова). Враховуючи викладене,

Outcome: partial