Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що із 26 червня 2015 року [PERSON] перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбу. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачем та перебуває на повному її утриманні. [PERSON] працює медичною сестрою в Літківській загальноосвітній школі та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на належне забезпечення потреб дитини. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні дочки. Інших дітей та непрацездатних батьків не має. У зв'язку з цим, позивач змушена звернутись до суду. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 03 серпня 2018 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, й зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 26 червня 2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, зроблено відповідний актовий запис за № 475. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. (а.с.7) Судом встановлено, що у сторін [PERSON] та [PERSON], 18 лютого 2016 року народилася дочка - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 4. (а.с.8) [PERSON], [INFO], проживає але не зареєстрована в [ADDRESS], разом із дочкою [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується довідкою № 336 від 19 липня 2018 року та довідкою № 337 від 19 липня 2018 року, виданих виконавчим комітетом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області. (а.с.9,10) З довідки № 148, виданої 18 липня 2018 року Літківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів імені М.П. Стельмаха відділом освіти Броварської районної державної адміністрації Київської області видно, що [PERSON], дійсно працює в Літківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів імені М.П. Стельмаха медичною сестрою із 01 червня 2018 року і по даний час. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року). За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, вивчивши матеріали справи, й з урахуванням ч. 5 ст. 183 СК України, яка визначає, що аліменти на одну дитину підлягають стягненню з платника аліментів в розмірі однієї чверті частини його заробітку (доходу), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, й із відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial