Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступник прав та обов'язків ЗАТ КБ «Приватбанк») згідно наказу Мінфіну України № 519 від 21.05.2018 року змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (АТ КБ «Приватбанк») звернулося в суд з позовом про стягнення кредитної заборгованості з відповідача в сумі 1466 грн. 63коп. та судових витрат в розмірі 1762 грн. судового збору . Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 07.07.2010 року, укладеного ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, останній отримав кредит у розмірі 1200грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту , встановленого Банком , відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з « Умовами та правилами надання банківських послуг» , « Правилами користування платіжною карткою» та « Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. Відповідач в порушення умов договору несвоєчасно сплачував заборгованість по кредитному договору, тому виникла прострочена заборгованість, яка станом на 31.03.2018 року складає 14666,63 грн. у тому числі по: кредиту - 1075 грн. 36 коп. процентам - 9311 грн. 11 коп., пеня та комісія - 3105 грн. 56 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), - 674 грн. 60коп. ( процентна складова ). В судове засідання представник позивача не з'явився , подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Кіровоградській області від 25.06.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом з тим, судові повістки про виклик відповідача в судові засідання, які було направлено на вказану адресу, повернулись з відміткою про невручення. Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України\~учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1\~ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 07.07.2010 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, який складався із анкети - заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. За цим договором позивач надав відповідачу на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена в розмірі 1200 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно\~ст.11 ЦК України\~цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1\~ст. 207 ЦК України\~встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 638 ЦК України\~передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як вбачається із анкети-заяви від 07.07.2010 року вона містить пункт наступного змісту: «Я згоден (на), що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною та Банком договір про надання банківських послуг». Під час укладення договору від 07.07.2010 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 К України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. Отже, доведеним є факт, що 07.07.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 1200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свою згоду з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку відповідач [PERSON] підтвердив у анкеті-заяві, власноручно підписавши її. Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами. У зв'язку з тим, що позичальник не виконує свої зобов'язання по кредитному договору, виникла прострочена заборгованість, яка станом на 31.03.2018 року складає 14666,63 грн. у тому числі по: кредиту - 1075 грн. 36 коп. процентам - 9311 грн. 11 коп., пеня та комісія - 3105 грн. 56 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), - 674 грн. 60коп. ( процентна складова ). Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд виходить із розрахунку, наданого банком. Разом з тим встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідача за вищезазначеним договором нарахована комісія у розмірі 3105 грн. 56 коп. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо),або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суд зазначає, що згідно позиції, викладеної у правовому висновку Верховного Суду України по справі №6-1746цс16 від 16.11.2016 року зазначено наступне: «Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають право встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме, за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним». За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог банку щодо стягнення комісії в сумі 3105 грн. 56 коп. Тому стягненню з відповідача підлягає заборгованість 11561 грн. 07коп. у тому числі по: кредиту - 1075 грн. 36 коп. процентам - 9311 грн. 11 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф ( фіксована частина ), - 674 грн. 60коп. ( процентна складова ). Згідно вимог\~\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог, тобто в сумі 1388,91грн. (11561,07 грн. (розмір задоволених позовних вимог)/ 14666,63 грн. (розмір позовних вимог, які просив стягнути позивач) х 1762 грн.).

Outcome: partial