Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків. Зазначають, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надавало послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалювальною площею 33,40 кв.м., особовий рахунок [NUMBER] . Послуги централізованого опалення надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року, №146 від 17.10.2014 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 року, №1171 від 31.03.2015 року, №969 від 09.06.2016 року, №1536 від 28.12.2017 року. Величина тарифу та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно. Оплата за надані послуги повинна здійснюватись споживачами не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідно до п.18 Постанови КМУ від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Зазначають, що у відповідачів, за період 01.08.2017 року по 31.05.2021 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії у сумі 12216,31 грн. На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію відповідачі не відреагували, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості. Також вказують, що у відповідності до вимог ст.625 ЦК України та ст.141 ЦПК України відповідачі також зобов`язані сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 803,18 грн., три відсотки річних - 335,71 грн. та 2270,00 грн. судового збору. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за надану теплову енергію в розмірі 12216,31 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 803,18 грн., три відсотки річних - 335,71 грн. та судові витрати. Представник позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в судове засідання не з`явилась, однак згідно поданої до суду заяви підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність. Також, згідно поданого відзиву на позовну заяву вказує, що між МКП «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до п.9.1 даний договір був укладений на 1 рік, та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Посилається на те, що відповідно до п.9.2 розірвання договору не звільняє споживача від оплати за фактично спожиті ним послуги з постачання теплової енергії по діючим тарифам. Відповідачі із заявою про розірвання договору до МКП «Чернівцітеплокомуненерго» не звертались, а отже договір дійсний і кожного року пролонговується. Також, вважають, що відповідно до п.3 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» не проживання відповідачки [PERSON] , не звільняє її від відповідальності по оплаті комунальних послуг. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась хоча належним чином була повідомлена судом про час, дату і місце розгляду справи у суді, про причини своєї неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність. Згідно поданого відзиву на позов - позовні вимоги не визнає та вказує, що у квартирі [ADDRESS] вона ніколи не проживала, а була лише формально зареєстрована за цією адресою. Вказане підтверджується актом ПП «Санітарія» від 30.08.2021 року. Зазначає, що членом сім`ї [PERSON] не являється; разом з ним ніколи не жила. Вказує, що фактично проживає в [ADDRESS] , що підтверджується актом. Стверджує, що після того як дізналась про існування вказаної заборгованості, вона подала заяву про зняття з реєстрації з квартири. Крім цього, зазначає, що заборгованість у сумі 3111,04 грн. за період з 01.08.2017 року по 09.07.2018 року нарахована поза межами трьохрічного строку позовної давності та просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності. Вважає, що вірна сума заборгованості з урахуванням наслідків спливу позовної давності становить 9105,27 грн. Зазначає, що споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою не являється і не несе обов`язку щодо сплати за вказані послуги. На підставі викладеного просить суд в задоволені позовних вимог відносно неї - [PERSON] - відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився хоча належним чином був повідомлений судом про час, дату і місце розгляду справи у суді, про причини своєї неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Однак, згідно поданого відзиву на позов, вказує що являється інвалідом другої групи та систематично перебуває на стаціонарному лікуванні в лікарні. Зазначає, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] ніколи не проживала, а була лише формально зареєстрована за цією адресою. А також вказує, що членом його сім`ї [PERSON] не являється, разом з ним ніколи не жила. Стверджує, що в повідомленні №187 щодо сплати заборгованості, складеного позивачем, вказано зовсім іншу суму заборгованості, у зв`язку з чим вважає вказане повідомлення неналежним та недопустимим. Крім цього, зазначає, що заборгованість у сумі 3111,04 грн. за період з 01.08.2017 року по 09.07.2018 року нарахована поза межами трьохрічного строку позовної давності та просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності. Також, вважає, що доданий договір про надання послуг з централізованого опалення фактично не є укладеним, оскільки в розділі №9 «Строк дії договору» не зазначено конкретного строку його дії, а лише проставлена цифра «1». Таким чином на думку відповідача, сторонами не визначена одну з істотних умов договору, а саме термін його дії. На підставі викладеного просить суд у задоволенні позовних вимог МКП «Чернівцітеплокомуненерго» відмовити. Дослідивши матеріали справи, в яких достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ПП «Санітарія» (а.с.9) та довідками адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернівецькій області (а.с.19-20). Відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернівецькій області, не значиться. Згідно з актом від 24.08.2021 року, [PERSON] проживає з липня 2016 року в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2016 року, не є власником даної квартири, а тому не повинна сплачувати заборгованість за комунальні послуги, нараховані позивачем за період часу з 01.08.2017 року по даний час. При цьому, будь-якого окремого договору з відповідачкою [PERSON] позивачем також не укладалось. Разом з цим, судом встановлено, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення в квартиру за адресою: [ADDRESS] опалюваною площею 33,40 кв.м. (а.с.7-8) Також, МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на зазначеній адресі було відкрито на ім`я [PERSON] особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків (а.с.7). Теплова енергія надавалась до помешкання відповідачів протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяць відповідно по роках. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014 року, №146 від 17.10.2014 року, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 року, №1171 від 31.03.2015 року, №969 від 09.06.2016 року, №1536 від 28.12.2017 року. Величина тарифу та його зміни доводились до споживачів регулярно і своєчасно. За період часу з 01.08.2017 року по 31.05.2021 року відповідач користувався послугами наданими позивачем з централізованого опалення, однак своєчасно не здійснювали оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 12216,31 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.10). Відповідно до ст.19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично відпущену теплову енергію. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до положень ст.256 ЦК України та згідно ст.257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно частин 3 та 4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Таким чином, враховуючи дату звернення позивача з даним позовом до суду (02.08.2021 року), стягнення з відповідача [PERSON] підлягає з 2 серпня 2018 року сума заборгованості в розмірі 9105,37 грн. При цьому, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, відповідно до розрахунку складеного МКП «Чернівцітеплокомуненерго» на підставі ст.625 ЦК України, за період з 01.10.2018 року по 31.05.2021 року, втрати від інфляційних процесів становлять 803,18 грн., три відсотки річних складають суму 335,71 грн. (а.с11). Також, судом встановлено, що відповідно до виписки №799030 від 01.04.2017 року та посвідчення № [NUMBER] [PERSON] являється інвалідом другої групи (а.с.43-44). Встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надану теплову енергію в розмірі 9105,37 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 803,16 грн., три відсотки річних в сумі 335,71 грн. В задоволенні позову до [PERSON] - слід відмовити. Крім цього у відповідності до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» [PERSON] звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч.ч.1,2,6 ст. 141 ЦПК України, яка регулює розподіл судових витрат між сторонами, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 155 внесено зміни до постанови № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" (далі - Постанова) та встановлено нові розміри компенсації. Згідно з п.п. 2, 4 Постанови компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення. Якщо обидві сторони у цивільній або адміністративній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в їх фактичному розмірі, але не більше граничних розмірів компенсації таких витрат. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» було сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученям №000-005163 від 21 липня 2021 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, судові витрати у розмірі 1734,51 грн. потрібно компенсувати позивачу МКП «Чернівцітеплокомуненерго» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial