Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 1828 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17.09.2020 року ним на платформі онлайн-оголошень OLX (веб адреса www.olx.ua) було здійснено замовлення в інтернет-магазині 4-K.COM.UA у відповідача товар, а саме телевізор «BLA-32/11480», марки W19-DK9045, вартістю 1499,00 грн. Кошти за товар він повиннен був сплатити при отриманні товару на відділені «Нової Пошти». 21 березня 2020 року позивачем було отриманно на відділенні «Нової Пошти» замовлений товар, який він не зміг перевірити, оскільки на відділені не було належних підлючень для цього. Позивач переказав готівку в гривні, відповідно до експрес-накладної, виданої «Новою Поштою» за № 59000559294863 у суммі 1828 гривень, що скаладалася з вартості товара, сумми комісії та суми переказу за операцію. Після отримання товару, позивач виявивши всі недоліки зателефонував до магазину та повідомив про них, відповідач відповів, що недоліки будуть усунуті та надішлють позивачу товар. Проте відповідач не вчинив дії щодо усунення недоліків, а на телефонні дзвінки позивача взагалі перестав відповідати. В зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом з метою захисту свого права та стягнення сплачених коштів у розмірі 1828 гривень, оскільки в добровільному порядку відповідач відмовляється повернути кошти. Крім того, у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання, позивач вимушений переривати звичний спосіб життя, а тому йому завдана моральна шкода яку віна оцінює в суму 5000,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду міста від 07 жовтня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за вказаною позовною заявою в спрощеному позовному провадженні, призначено судове засідання з викликом учасників справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач ФОП [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, до суду не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 17.09.2020 року в інтернет - магазині 4-K.COM.UA (веб адреса: [INFO] ) було здійснено замовлення товару, а саме телевізор «BLA-32/11480», марки W19-DK9045, вартістю 1499,00 грн.. Згідно документу на переказ готівки в гривні № 2163562014 від 21.09.2020 року, [PERSON] було здісненно оплату за товар та послуги переказу товара у суммі 1828 гривень, через відділеня «Нової Пошти», відповідно до експрес-накладної, виданої «Новою Поштою» за № 59000559294863, отримувач [PERSON] (а.с.8). Відповідно до гарантійного талона наданого інтернет - магазині 4-K.COM.UA, вбачається, що позивач отримав товар іншої моделі та марки, з суттєвими пошкодженнями, що виключає його експлуатацію (а.с.7). Згідно відповіді Головного управління держпродспоживслужби у Волинській області № в-445/Б-300 від 24.12.2020 року, встановлено, що була проведена позапланована перевірка ФОП [PERSON] .. Згідно данної перевірки, вбачається, що ФОП [PERSON] , прибув до вказаної установи, де пояснив, що відправку телевізора здійснив його знайомий по його проханню і додав на підтвердження копію експрес-накладної виданої «Новою Поштою» за № 59000559294863, оформленої 18 вересня 2020 року, телевізор вагою 25 кілограм, згідно якої відправка зазначено [PERSON] , а одержувача - [PERSON] . Разом з цим, [PERSON] звернув увагу посадових осіб Головного управління, що продаж вказано товара здійснив не як фізична особа - підприємиць, а свого особистого майна. Також проінформував посадових осіб, що намагався зв`язатися з [PERSON] , для вирішення питання стосовно телевізора, та поверненя витрачених коштів, однак останній не відповідав, у з`язку з чим [PERSON] був позбавлен можливості повернення коштів за продаж не якісного товару [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що ФОП [PERSON] намагався вирішити питання, стосовно продажу ним неякісного товару [PERSON] до суду не надав. Станом на день розгляду справи кошти або заміна неякісного товару позивачу повернуті не були, доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, регулює Закон України «Про захист прав споживачів», яким встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно із ч.ч. 1,2 ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. При вирішенні спорів про захист прав споживача слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, лежить на продавцеві. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ). Згідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 672 ЦК України, Якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Відповідно до ч. 1 ст. 688 ЦК України, покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. Як судом встановлено, що після виявлення недоліків, позивач в телефонному режимі повідомив відповідача про наявність недоліків у придбаном телевізорі. Проте, відповідач дані недоліки не усунув та перестав відповідати на телефонні дзвінки позивача. Згідно до ст. 8 Закону Країни «Про захист прав споживачів», встановлено, що у разі наявності недоліків споживач має право на їх безоплатне усунення. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживача», встановлено, що продавець, виробник зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Відповідно до п. 22 ч. 1ст. 1 ЗУ "Про захист прав споживачів", споживач це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Враховуючи вище наведене оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовної вимоги, в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, у розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 3 ч. 2 ст. 23 зазначеного Кодексу передбачає, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними, згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. (п.3), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 5 цієї Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння ії заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 2 частини 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд враховує, що позивач належними та достатніми доказами не довел в повній мірі факту заподіяння йому моральної шкоди та обставин, які визначають її характер і обсяг. Не зазначив позивач і того, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, у сумі 5000 грн. та якими доказами це підтверджується. А тому, виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів вивчених у судовому засіданні, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме: у сумі 1500 грн.. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial