Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником земельних ділянок площею 0,246 га та 0,256 га, що знаходяться за адресою : Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, вул. Підгірна, згідно з державними актами про право власності на землю серії ЯГ № 152971 та серії ЯГ № 152972, виданих 29 листопада 2007 року Старобезрадичівською сільською радою Обухівського району Київської області, та власником житлового будинку, що знаходиться за адресою : село Нові Безрадичі, вул. Підгірна, будинок під номером 37, Обухівського району Київської області, згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 08.10.2003 року. Підставою звернення Позивача до суду стало порушення його прав, як власника та користувача земельних ділянок. Незаконне відчуження відповідачем [PERSON] земельних ділянок призвело до того, що відповідачем [PERSON] чиняться перешкоди та позивач позбавлений можливості доступу до своєї власності - земельних ділянок площею 0,246 га та 0,256 га, що знаходяться за адресою : Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, вул. Підгірна, 37, порушено право позивача користуватися землями загального користування громади - вулицею Підгірна. В судовому засіданні представник позивача подала заяву про зміну предмету позову, в якій просила визнати недійсним з моменту укладання договір дарування земельної ділянки, посвідчений 26 травня 2010 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1679, та договір дарування земельної ділянки, посвідчений 26 травня 2010 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1682; визнати недійсними Державний акт на право власності на земельну ділянку серія\~ ЯЙ № 262323, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322310001006052 від 25 жовтня 2012 року, виданий управлінням Держкомзему в Обухівському районі Київської області 26 жовтня 2012 року; скасувати державну реєстрацію Державного акту на право власності на земельну ділянку серія\~ ЯЙ № 262323 від 26 жовтня 2012 року, відомості про яку внесено 25 жовтня 2012 року до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 322310001006052, та запис про державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку № 3223187705020260133:3:001 від 16.12.2011 року, внесену Управлінням Держкомзему в Обухівському районі до розділу 3 Поземельної книги "Земельна ділянка. Права власності, постійного користування" згідно договору дарування земельної ділянки від 26.05.2010 року шляхом проставляння відмітки на державному акті серія ЯЖ № 664206 від 14 серпня 2009 року. Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просив у задоволенні вимог [PERSON] відмовити повністю, оскільки він не доведений належними та допустимим доказами та ґрунтується виключно не припущеннях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, через оголошення в Урядовому курєрі № 235 від 14.12.2016 року, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань суду не подала. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельних ділянок площею 0,246 га та 0,256 га, що знаходяться за адресою : Київська область, Обухівський район, с. Нові Безрадичі, вул. Підгірна, згідно державних актів про право власності на землю серії ЯГ № 152971 та серії ЯГ № 152972, виданих 29 листопада 2007 року Старобезрадичівською сільською радою Обухівського району Київської області, та власником житлового будинку, що знаходиться за адресою : село Нові Безрадичі, вул. Підгірна, будинок під номером 37, Обухівського району Київської області, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 08.10.2003 року та посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, [PERSON], зареєстровано в реєстрі під № 35-17, зареєстрований в Обухівському БТІ 15.10.2003 року за реєстраційним номером. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2013 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, Управління земельних ресурсів Обухівського району Київської області, [PERSON] про визнання незаконними і скасування рішень про затвердження технічної документації та передачу у власність земельної ділянки та державних актів на право власності на земельні ділянки, визнані незаконними та скасовані: рішення Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області від 19 травня 2004 року про передачу [PERSON] безкоштовно у власність земельної ділянки, площею 0,05 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, рішення Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області від 27 січня 2008 року «Про затвердження технічної документації та передачу гр. [PERSON] у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства»; визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №284535, виданий Старобезрадичівською сільською радою Обухівського району Київської області 27 грудня 2004 року; визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №664206, виданий Старобезрадичівською сільською радою Обухівського району Київської області 14 серпня 2009 року. Відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого 26 травня 2010 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1679, [PERSON] належало право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3223187705:02:026:0051, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 284535, виданий 27 грудня 2004 року на підставі рішення 13 сесії 24 скликання Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області від 19 травня 2004 року. Відповідно до договору дарування земельної ділянки кадастровий номер 3223187705:02:026:0133, посвідченого 26 травня 2010 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1682, [PERSON] належало право власності на земельну ділянку, згідно з Державним актом на право власності на землю серія ЯЖ № 664206, виданий 14 серпня 2009 року на підставі рішення №22 15 сесії 5 скликання Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області від 27 січня 2008 року. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2013 року встановлено, що земельні ділянки кадастровий номер 3223187705:02:026:0051 та 3223187705:02:026:0133 не підлягають приватизації, оскільки належать до земель загального користування населених пунктів, які не можуть передаватись у власність згідно положень ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України, виділення спірних земельних ділянок відбулось за рахунок вулиці Підгірна, унаслідок чого сталось її звуження, що суперечить чинному законодавству. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст.10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з положень ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд вважає, що позов заявлений правомірно, оскільки, як встановлено рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2013 року, ці земельні ділянки є землями загального користування та не можуть бути передані у власність. Більш тог, саме ці земельні ділянки є вулицею загального користування, якою позивач має користуватись, а такої можливості він позбавлений через дії відповідачів. Оспорювані договіри дарування (з урахуванням того, що правові підстави для укладення таких договорів державні акти, були пізніше судом визнані недійсними) укладені в порушення вимог ЦК України. На час їх укладення (2010 рік) відповідач [PERSON] мав право на їх укладення, однак, пізніше (у 2013 році) ці обставини були враховані в рішенні суду. Саме тому, з урахуванням зазначених обставин, суд вважає недоцільним визнавати недійсними договори дарування з моменту їх укладення. Як наслідок, такі дії відповідачів порушили права позивача з приводу користування його майном. Позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. В порядку відновлення порушених прав позивача доцільно визнати недійсними договори дарування земельних ділянок, посвідчених 26 травня 2010 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованих в реєстрі за № 1679 та за № 1682, визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серія\~ ЯЙ № 262323 від 26 жовтня 2012 року, та запис про державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку № 3223187705020260133:3:001 від 16.12.2011 року (як наслідок укладання договорів дарування, визнаних судом недійсними). Крім того, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності, оскільки про перехід права власності від [PERSON]С до [PERSON] за договорами дарування позивач дізнався під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial