Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Військової частини [NUMBER] та [PERSON] в якому просить, відповідно до уточнених позовних вимог, стягнути з військової частини [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , на її користь матеріальну шкоду - витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника в сумі 110 696 грн. 00 коп. заподіяну в результаті смерті її сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем військової частини [NUMBER] [PERSON] ; стягнути з військової частини [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , на її користь моральну шкоду в сумі 300 000 грн. заподіяну в результаті смерті її сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем військової частини [NUMBER] [PERSON] ; стягнути з військової частини [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , її користь судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 03 жовтня 2016 року, [PERSON] керуючи технічно справною машиною Nissan Terrano, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись на околиці смт. Мангуш Першотравневого району Донецької області, другорядною автомобільною дорогою Т0523, перетинаючи головну автомобільну дорогу М 14, діючи із недбалістю, внаслідок порушення правил дорожнього руху не надав транспортній машині КрАЗ 255Б1, реєстраційний номер [NUMBER] , здійснила зіткнення передньою частиною машини з правою боковою частиною машини NISSAN Terrano. Внаслідок порушення [PERSON] , як особою, яка керує транспортною машиною, наведених правил безпеки дорожнього руху, спричинено пасажирам транспортної машини NISSAN Terrano, реєстраційний номер [NUMBER] , зокрема [PERSON] , [INFO] , син позивачки, отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент здійснення, що призвело до його смерті. [PERSON] відповідно до вироку від 05.12.2017 року Першотравневого районного суду Донецької області був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України. В зв`язку з тим, що на поховання сина, проведення поминального обіду та спорудження надгробного пам`ятнику, позивачка витратила грошові кошти, які вона просить сягнути з відповідачів на її користь, а також моральну шкоду, завдану дорожньо транспортною пригодою. В судовому засіданні позивачка та її представник позовну заяву підтримали та просили задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити та надав до суду відзив, в якому зазначив наступне, що вироком судді Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О. від 05.12.2017 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України. Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме статті 16 у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби призначається і виплачується одноразова грошова допомога, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 року №680, відповідно до якого рідним виплачується допомога на поховання загиблих (померлих) військовослужбовців і компенсацію матеріальних виплат на ритуальні послуги та спорудження надгробків у розмірі 5 прожиткових мінімумів у розрахунку на місяць на одну особу. Позивачці військовою частиною [NUMBER] була здійснена виплата всі необхідні виплати на поховання загиблого [PERSON] в розмірі 6995 грн. та перерахувала на особистий рахунок позивачки. Крім того, як в своєму відзиві зазначив представник відповідача, транспортний засіб, а саме NISSAN Terrano, реєстраційний номер [NUMBER] , на якому було здійснено дорожньо транспортну пригоду, військова частина [NUMBER] немає ніякого відношення. Вказаний транспортний засіб не рахувався на балансовому або позабалансовому рахунку, також з початку формування частини на обліку в технічній частині він також не перебував. В своєму позові позивач також посилається на те, що саме [PERSON] заподіяна шкода [PERSON] під час виконання ним своїх службових обов`язків в ході яких він використовував належний йому транспортний засіб NISSAN Terrano, реєстраційний номер [NUMBER] , а тому представник позивача вважає, що військова частина [NUMBER] не є належним відповідачем, так як нею було відшкодовані кошти, які передбачаються законодавством. \~ \~ \~ \~Представник співвідповідача [PERSON] також в судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити в задоволенні позову на підставі того, що позивачці органами державної влади були сплачені кошти за смерть сина. Також представник позивача зазначив, що позивачкою не було надано на підтвердження накладних та квитанцій витяги щодо юридичних осіб, які б підтверджували їх існування. Також він вважає, що надані позивачкою довідки з лікарень ніяк не відносяться до проблем спричинених загибеллю сина, він вважає що вказані в довідках хвороби є наслідками вікових змін. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено в судовому засіданні, вироком від 05.12.2017 року було встановлено, що 03 жовтня 2016 року, приблизно 15 год. обвинувачений [PERSON] керуючи технічно справною транспортною машиною NISSAN Terrano, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись на околиці смт. Мангуш Першотравневого району Донецької області другорядною автомобільною дорогою Т0523, перетинаючи головну автомобільну дорогу М 14, діючи із злочинною недбалістю, внаслідок порушення ст.ст.\~14\~та\~16 Закону України «Про дорожній рух», п. 16.11 «Правил дорожнього руху України», не надав дорогу транспортній машині КрАЗ 255Б1, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням військовослужбовця військової частини - польова пошта [NUMBER] солдата [PERSON] , який рухався з право на ліво відносно транспортної машини NISSAN Terrano, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого транспортна машина КрАЗ 255Б1 здійснила зіткнення передньою частиною машини з правою боковою частиною машини NISSAN Terrano. Внаслідок порушення [PERSON] , як особою, яка керує транспортною машиною, наведених правил безпеки дорожнього руху, пасажирам транспортної машини NISSAN Terrano, реєстраційний номер [NUMBER] спричинено тілесні ушкодження, а саме: [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння, що призвели до смерті; [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння; [PERSON] тілесні ушкодження не спричинено. При цьому, водій [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент заподіяння. Вказаним вироком [PERSON] було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» його було звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку з амністією. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер син позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального правління юстиції у Сумській області. Відповідно до акту службового розслідування від 03.11.2016 року, було встановлено, що за усним наказом начальника штабу військової частини [NUMBER] майора [PERSON] військовослужбовці військової частини [NUMBER] старший лейтенант [PERSON] та старший лейтенант [PERSON] , разом зі старшим сержантом [PERSON] та старшим матросом [PERSON] , на власному автомобілі NISSAN Terrano, реєстраційний номер [NUMBER] , вирушили до міста Нікольске для отримання волонтерської допомоги для ремонту бойової техніки. Вказаний транспорт під керуванням [PERSON] потрапив в дорожньо транспорту пригоду, зіткнувшись з автомобілем військової частини польова пошта [NUMBER] «КрАЗ 256» під керуванням солдата [PERSON] внаслідок зазначеної пригоди [PERSON] загинув. Згідно вказаної довідки, [PERSON] загинув під час виконання службових обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки вих. №569 від 07.05.2018 року виданої військовою частиною [NUMBER] транспортний засіб NISSAN Terrano, реєстраційний номер [NUMBER] на бухгалтерському обліку, а саме як на балансовому так і позабалансовому рахунках з 2016 року по теперішній час не рахувався та не перебував. \~ \~ \~ \~Відповідно до роздавальної відомості №158 на виплату допомоги на поховання загиблих (померлих) адміралам, офіцерам, прапорщикам, мічманам, та військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом військової частини [NUMBER] за грудень 2016 року [PERSON] було виплачено компенсацію у розмірі 6995 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до накладної №72 від 06.10.2016 року, за копання, засипання могили, транспортні послуги та поминальний обід позивачка сплатила у розмірі 17140 грн. \~ \~ \~ \~Згідно накладної №49 від 12.11.2016 року, позивачка на поминальний обід та транспортний засіб витратила 3340 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до накладної №42 від 01.09.2017 року позивачка на поминальний обід витратила 5200 грн. \~ \~ \~ \~Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 19.10.2017 року за виготовлення та установку пам`ятника [PERSON] , позивачка [PERSON] сплатила 85000 грн. \~ \~ \~ \~Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.09.2017 року №94 відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 року №975 батьку та матері загиблого 03.10.2016 року [PERSON] внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 500 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті, в сумі 725000 грн. у рівних долях кожному. Тобто позивачка отримала одноразову грошову допомогу у розмірі 362500 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до листа від Буринської міської ради Сумської області, [PERSON] міською радою була надана одноразова грошова допомога як члену сім`ї загиблого учасника АТО у сумі 3000 грн., на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 01.06.2017 року №50, та у сумі 15000 грн. на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 22.11.2017 року №109. Також відповідно до листа [PERSON] призначено щомісячну допомогу у розмірі 500 грн. на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 22.03.2018 року №62. \~ \~ \~ \~Також відповідно до листа за вих. №07-10/775 від 12.06.2018 року наданого Управлінням праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації Сумської області було встановлено, що [PERSON] відповідно до районної Програми соціального захисту населення на 2017-2021 роки, затвердженої рішенням Буринської районної ради від 21.12.2016 року надавалася щомісячна матеріальна допомога за рахунок коштів районного бюджету як сім`ї загиблого учасника антитерористичної операції в сумі 6000 грн. (по 500 грн. щомісяця), надавалась грошова допомога на відшкодування за встановлення пам`ятника загиблого учасника АТО в сумі 38000 грн. Також в зазначеному листі було зазначено, що відповідно до «Обласної програми соціального захисту населення на 2017-2021 року» Затвердженої рішенням Сумської обласної ради від 22.12.2016 року в 2017 році [PERSON] надана матеріальна допомога відповідно до Порядку використання коштів обласного бюджету для надання одноразової матеріальної допомоги особам, які отримали травму поранення, контузію, каліцтво або захворювання при виконанні службового обов`язку під час антитерористичної операції та сім`ям загиблих (тих, що пропали безвісти), померлих при виконанні службового обов`язку підчас антитерористичної операції в сумі 50000 гривень, на поліпшення житлово побутових умов проживання в сумі 17000 гривень та надавалась грошова допомога на відшкодування за встановлення пам`ятника загиблого учасника АТО в сумі 12000 гривень. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідок виданих Буринською центральною районною лікарнею ім.. проф. М.П. Новаченка, позивачка зверталась неодноразово за медичною допомогою, та знаходилась на «Д» обліку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Як передбачає ст. 2 Закону України ««Про поховання та похоронну справу»\~поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Наведене однозначно свідчить про те, що церемонія поминання не відноситься до поховання. Більше того, зі змісту правових норм\~статті другої Закону України "Про поховання та похоронну справу"\~випливає, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними правовими поняттями. \~ \~ \~ \~У п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди»\~роз`яснено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги і обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За ч. 2\~ст. 1168 ЦК України\~моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Задовольняючи позов частково суд виходить зі ст. 2 Закону України «Про поховання та похорону справу», яка також була роз`яснена постановою Верховного Суду України від 19.03.2018 р. по справі № 554/1793/15-ц, в якій Верховний Суд України зазначив, що витрати на поминальні обіди 9 днів, 40 днів, 1 рік НЕ входять до витрат на поховання, а тому стягуючи суми з відповідачів, суд врахував тільки витрати на пам`ятник, копку та закапування могили та транспортні послуги. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1187\~ЦК України\~джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо -\~і вогненебезпечних\~та інших\~речовин,\~утриманням диких\~звірів,\~службових собак\~та собак\~бійцівських порід\~тощо,\~що створює\~підвищену небезпеку\~для особи,\~яка цю\~діяльність здійснює,\~та інших\~осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд враховує,\~що шкоду\~було спричинено\~саме [PERSON] ,\~але,\~оскільки подія\~відбулася в\~під час\~виконання [PERSON] \~службових обов`язків,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути витрати\~на поховання\~та спорудження\~надгробного пам`ятника\~з обох\~відповідачів.\~З урахуванням\~вже виплачених\~органами місцевого\~самоврядування сум\~цільовим призначенням\~ на\~спорудження пам`ятника\~та поховання\~ залишок\~складає 37100\~грн.,\~що складає\~18550\~гривень з\~кожного співвідповідача,\~але відповідачем\~ військовою\~частиною [NUMBER] \~була сплачена\~сума цільовим призначенням на спорудження пам`ятника та поховання, розміром 6995 грн., тому з військової частині стягненню підлягає сума 11555 грн. Також суд погоджується з твердженням позивачки, що загибеллю сина їй було спричинено моральну шкоду, вважає її заявлений розмір справедливим і розумним та стягує моральну шкоду саме з [PERSON] в зв`язку з тим, що його було визнано винним у порушенні правил водіння транспортної машини, що спричинило загибель потерпілого, а саме [PERSON] , а відповідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial