Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

В обгрунтування позову посилаються на наступне. Вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 16 листопада 2015 року [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 288 КК України. Зі змісту вироку суду слідує, що у липні 2012 року [PERSON], працюючи на посаді начальника дільниці технічних засобів регулювання дорожнього руху ТОВ «Сільенергомонтаж», будучи особою відповідальною за проведення дорожніх робіт з нанесення дорожньої розмітки, розробив схему організації дорожнього руху та розміщення огороджень та дорожніх знаків при нанесенні розмітки ручною розмічальною машинкою на ділянці доріг з чотирма смугами руху в населеному пункті, з порушенням обовязкових вимог РСТ 1966 УССР. В результаті цього 11.07.2012 року в 18.45 відбулося зіткнення автомобіля Daewoo Lanos під керуванням [PERSON], який рухався по шляхопроводу в східному напрямку відповідно до схеми дорожнього руху, розробленої [PERSON], і автомобіля Volkswagen Polo під керуванням [PERSON], який рухався по шляхопроводу в західному напрямку. В результаті ДТП дружина позивача [PERSON] - пасажир автомобіля Daewoo Lanos\~\~\~[PERSON], яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці ДТП. Малолітня донька позивача [PERSON], пасажир автомобіля Daewoo Lanos, яка сиділа на задньому пасажирському сидінні отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості:\~закритий поперечний перелом правої ключиці на межі середньої та дистальної третини з невеликим зміщенням уламків; травматичний набряк м'яких тканин в області правої ключиці. Малолітній син позивача- пасажир [PERSON], який також сидів на задньому пасажирському сидінні автомобіля Daewoo Lanos\~\~отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості: закриту черепно-мозкову травму (струс головного мозку, забій, синці м'яких тканин голови); лінійний поперечний перелом лівої ключиці в середній третині з невеликим зміщенням уламків. Сам позивач [PERSON], будучи водієм автомобіля Daewoo Lanos,\~ отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості: закритий внутрішньосуглобний перелом зовнішнього мищелку правої стегнової кістки без зміщення відламків; рани правого колінного суглоба. Просить стягнути з ТОВ «Сільенергомонтаж» на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну злочином, у розмірі 120\~192 грн. 89 коп., та витрати на правову допомогу у розмірі 8\~000 грн. Крім того, в рахунок відшкодування шкоди неповнолітнім [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], завданої смертю їх матері, [PERSON], по 3 200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.07.2012 року та до досягнення дітьми вісімнадцяти років, а в разі їх навчання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ними двадцяти трьох років. Також просить стягнути з ТОВ «Сільенергомонтаж» на свою користь заподіяну йому, малолітній [PERSON], малолітньому [PERSON] моральну шкоду у розмірі 150\~400 грн., 80\~000 грн., 41 600 грн. відповідно. Також в результаті ДТП пасажир автомобіля Volkswagen Polo сестра позивача [PERSON]- [PERSON], що сиділа на передньому пасажирському сидінні, отримала тяжкі тілесні ушкодження. Зазначена травма супроводжувалась травматичним шоком без загрозливих для життя клінічних явищ, розвитком посттравматичного запалення легенів і запаленням правого малогомілкового нерва. В подальшому після тривалого лікування сестра померла. Просить стягнути з ТОВ «Сільенергомонтаж» на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну злочином, у розмірі 68\~964 грн. 59 коп. та моральну шкоду у розмірі 48 000 грн. В судовому засіданні позивачі, представник позивачів [PERSON] підтримали позови за обставинами , в них викладеними. Представник відповідача-Сівова Я.В. проти позовів заперечила в повному обсязі. Вказала, що висновок комісійної судової дорожньо-технічної та авто технічної експертизи № 4191/6525 від 25 липня 2014 року, яким встановлено відсутність порушень ПДР України в діях водіїв [PERSON] та [PERSON] базується на вихідних даних, що не відповідають дійсності. Вважає, що в діях [PERSON] маються порушення ПДР і це впливає на розмір відповідальності. Вказала, що витрати на встановлення пам»ятника та огорожі, заявлені до стягнення [PERSON] перевищують граничну вартість стандартних памятників і огорож у даній місцевості. Зазначила, що при повторному огляді транспортного засобу 15 липня 2015 року, на висновок якого посилається позивач [PERSON] не був присутній представник відповідача, що вказує на неможливість прийняття даного висновку до уваги. Крім того, позивач не може пояснити, де в даний момент знаходять вузли та деталі автомобіля, які потребували заміни, і які підлягають поверненню відповідачу у разі задоволення вимоги до останнього про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля. Зазначила, що також розмір відшкодування на утримання дітей не відповідає чинному законодавству. При визначенні ж розміру коштів на відшкодування моральної шкоди позивачами необґрунтовано враховано така вихідна позиція як груба необережність відповідача, незважаючи на те, що відповідачем у справі є ТОВ «Сільенергомонтаж», а винним у скоєнні злочину визнано [PERSON], який є третьою особою у справі. Також вказала,що при підрахунку загальної суми витрат позивачем [PERSON] були допущені математичні помилки. Представник третьої особи- Цокало О.М. заперечив проти задоволення позову за обставинами, аналогічними зазначеним представником відповідача [PERSON] Вислухавши позивачів, представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали позовів, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Згідно Вироку Мелітопольського міськрайонного суду від 16 листопада 2015 року [PERSON] був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 288 КК України. Зі змісту вироку суду слідує, що у липні 2012 року [PERSON], працюючи на посаді начальника дільниці технічних засобів регулювання дорожнього руху ТОВ «Сільенергомонтаж», будучи особою відповідальною за проведення дорожніх робіт з нанесення дорожньої розмітки, розробив схему організації дорожнього руху та розміщення огороджень та дорожніх знаків при нанесенні розмітки ручною розмічальною машинкою на ділянці доріг з чотирма смугами руху в населеному пункті, з порушенням обовязкових вимог РСТ 1966 УССР. 11.07.2012 року приблизно о 18.00 [PERSON] в порушення\~Закону України «Про дорожній рух»\~не маючи ордера, який видається службою місцевого державного органу виконавчої влади, на проведення ремонтних робіт на ділянці дороги вул. Дзержинського від вул. Індустріальна до вул. В. Інтернаціоналістів, з порушенням чинних правил та обов»язкових вимог РСТ 1966 УССР, обладнав ділянку проведення робіт технічними засобами організації дорожнього руху і здійснив повне огородження ділянки проїжджої частини, призначеного для руху в східному напрямку направляючими конусами, після чого розпочав проведення робіт на проїжджій частині, чим порушив\~ст.26 Закону України «Про дорожнійрух»,згідно якої: «При виконанні робіт в смузі відведення автомобільної дороги, вулиці та залізничного переїзду, якщо це загрожує безпечному чи безперебійному руху транспорту і пішоходів, організації, що відповідають за утримання автомобільної дороги, вулиці та залізничного переїзду, можуть закрити чи обмежити рух на основі погодженого з Міністерством внутрішніх справ України ордера, який видається відповідним дорожнім органом, а в містах - службою місцевого державного органу виконавчої влади та місцевого самоврядування. У ордері викладаються умови заборони або обмеження руху, порядок інформування про це учасників дорожнього руху, заходи щодо безпеки дорожнього руху і строки проведення робіт. Порушення цих вимог тягне за собою матеріальну відповідальність організацій, що виконують роботи.», а також п. п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.5, 1.1.6, 1.1.7, 1.1.8, 1.2.2, 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3, 1.3.4, 1.5.1, 1.5.2, 1.5.4, 1.5.5, 1.9.1, 1.9.2, 1.9.4, 1.9.7, 1.10.1, 1.10.9, 1.10.12, 1.10.32, 1.10.33, 1.10.34 та типової схеми 12 РСТ 1966 УССР. Своїми діями [PERSON] порушив правила, норми і стандарти, що стосуються убезпечення дорожнього руху, невірно розробив індивідуальну схему, не погодив її з місцевим органом Державтоінспекції, неправильно організував дорожній рух у місці проведення ремонтних робіт з нанесення дорожньої розмітки, направив потік транспортних засобів, що рухаються в східному напрямку по смузі зустрічного руху, чим поставив учасників дорожнього руху в небезпеку, завчасно не проінформував водіїв транспортних засобів, що рухаються в західному напрямку про зміни в організації дорожнього руху у зв'язку з проведенням робіт на проїжджій частині, позбавивши їх можливості вірно орієнтуватися в дорожній обстановці, що спричинило 11.07.2012 року в 18.45 зіткнення автомобіля Daewoo Lanos під управлінням [PERSON], який рухався по шляхопроводу в східному напрямку відповідно до схеми дорожнього руху розробленої [PERSON], і автомобіля Volkswagen Polo під управлінням [PERSON], який рухався по шляхопроводу в західному напрямку (а.с.22-45 Т.1). \~\~\~\~В результаті ДТП дружина позивача [PERSON] - пасажир автомобіля Daewoo Lanos\~\~\~[PERSON], яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, отримала тілесні ушкодження: закриту травму тулуба: двосторонні повні поперечні переломи ребер з ушкодженням пристінкової плеври, розрив зчленування між рукояткою і тілом грудини; наскрізний розрив дуги аорти з крововиливом в біляоаорталну клітковину; забій правої легені, під капсульну гематому печінки, тріщину правої нирки; крововиливи в мяких тканинах, садна тулуба; закритий осколковий перелом правої стегнової кістки в середній третині з крововиливом в навколишніх мяких тканинах; синці, садна правої ноги; забиту рану, садну, синці голови, синці, садна верхніх і лівої нижньої кінцівок, від яких померла на місці ДТП. Малолітня донька позивача [PERSON], пасажир автомобіля DaewooLanos, яка сиділа на задньому пасажирському сидінні отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості:\~закритий поперечний перелом правої ключиці на межі середньої та дистальної третини з невеликим зміщенням уламків; травматичний набряк м'яких тканин в області правої ключиці. Малолітній син позивача - пасажир [PERSON], який також сидів на задньому пасажирському сидінні автомобіля DaewooLanos\~\~отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості: закриту черепно-мозкову травму (струс головного мозку, забій, синці м'яких тканин голови); лінійний поперечний перелом лівої ключиці в середній третині з невеликим зміщенням уламків. Сам позивач [PERSON], будучи водієм автомобіля Daewoo Lanos,\~ отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості: закритий внутрішньосуглобний перелом зовнішнього мищелку правої стегнової кістки без зміщення відламків; рани правого колінного суглоба. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 667 від 17.08.2012 року причиною смерті [PERSON] стала закрита травма тулуба, що виразилася наскрізним розривом дуги аорти, двосторонніми переломами ребер і ускладнилася гострою крововтратою. На гостру крововтрату вказують ознаки: значна кількість крові (близько 3л в плевральних порожнинах), нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з переважним недокрів'ям їх, мізерне кількість рідкої крові в порожнинах серця і великих судинах. При експертизі трупа [PERSON] були виявлені пошкодження: закрита травма тулуба: двосторонні повні поперечні переломи ребер (праворуч: 2,4 по середній ключичній, 6-9 по передній пахвовій лініях; ліворуч: 1-9 по середній ключичній лінії) з ушкодженнями пристінкової плеври, розрив зчленування між рукояткою і тілом грудини; наскрізний розрив дуги аорти з крововиливом у біляоаортальну клітковину; забій правої легені, підкапсульна гематома печінки, тріщина правої нирки; крововиливи в м'яких тканинах, садна тулуба; закритий осколковий перелом правої стегнової кістки в середній третині з крововиливом у навколишніх м'яких тканинах; синці, садна правої ноги; забита рана, садна, синці голови, синці, садна верхніх і лівої нижньої кінцівок. Пошкодження у [PERSON] мали ознаки: закрита травма тулуба з наскрізним розривом аорти, як небезпечна для життя і призвела смерть - тяжкого тілесного ушкодження; пошкодження правої ноги, зокрема закритий перелом стегнової кістки - пошкоджень середнього ступеня тяжкості; решта пошкодження (в області голови, верхніх і лівої нижньої кінцівок) - легких тілесних ушкоджень. Всі пошкодження утворилися за механізмом тупої травми. Переломи ребер справа і зліва з ознаками стиснення на внутрішніх і розтягування на зовнішніх поверхнях були згинальні, тобто утворилися на віддаленні від травматичного впливу, яке довелося по передній поверхні грудної клітки. Осколковий перелом правої стегнової кістки в середній третині з тріщинами, що поширюються уздовж длинника кістки і кістковими уламками, впровадженими в кістковий канал, був вколоченим і утворився на віддаленні від травматичного впливу, сила якого поширювалася уздовж длинника кістки. Рана, синці, крововиливи в м'яких тканинах виникли в місцях ударних впливів тупих предметів; садна - від дії тупих предметів по дотичній. Зазначений вище механізм утворення окремих груп ушкоджень, масивність травми, локалізація ушкоджень переважно на передньо-бокових поверхнях тіла дає підставу зробити висновок, що пошкодження у [PERSON]утворилися в умовах дорожньо-транспортної пригоди і могли виникнути у пасажира легкового автомобіля при ударах об виступаючі частини і деформовані деталі салону. Як слідує зі змісту висновку судової комісійної судової дорожньо-технічної та авто технічної експертизи № 4191/6525 від 25.07.2014 року, яким керувався у своєму вироку суд першої інстанції, в даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнення ДТП не визначалась діями водіїв ДЕУ [PERSON] та водія автомобіля Фольксваген [PERSON], а цілком залежала від належної організації дорожнього руху на ділянці дороги по вул. Індустріальній. В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водіїв ДЕУ [PERSON] та водія автомобіля Фольксваген [PERSON] невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходились би, з технічної точки зору, в причинному звязку з ДТП., не вбачається. В даній дорожньо-транспортній ситуації водії автомобілів ДЕУ [PERSON] та Фольксваген [PERSON] знаходились в умовах аварійної обстановки. Неналежна організація дорожнього руху на вул. Індустріальній при виконанні ремонтних робіт стала причиною виникнення аварійної обстановки та зіткнення автомобілів ДЕУ та Фольксваген. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.02.2016 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду від 16.11.2015 року в частині вирішення цивільних позовів потерпілих [PERSON], [PERSON] до ТОВ «Сільенергомонтаж» скасовано, призначено новий розгляд в цій частині в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок Мелітопольського міськрайонного суду від 16.11.2015 року відносно [PERSON] було залишено без змін. Тобто, вирок суду, яким встановлена вина [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст. 288 КК України, набув чинності 10.02.2016 року. Статтею 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Посилання представників відповідача та третьої особи щодо того, що в діях [PERSON] маються порушення ПДР, про що зазначено у висновку комісійної судової авто технічної експертизи № 938-13 від 30.07.2013 року, суд знаходить неспроможними, оскільки всі висновки експертиз, які проводились в межах кримінального провадження детально проаналізовано та їм надано відповідну оцінку у вироці від 16 листопада 2015 року, висновки якого є обов»язковими в силу вищезазначених норм ЦПК України. За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдані збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). У відповідності до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків. Враховуючи те, що засуджений [PERSON] на дату вчинення злочину працював у ТОВ «Сільенергомонтаж» на посаді начальника дільниці технічних засобів регулювання дорожнього руху та шкоду заподіяв під час виконання покладених на нього трудових обовязків, заподіяну шкоду має відшкодувати саме підприємство. У звязку із смертю дружини, позивачу [PERSON] довелось понести витрати на її поховання, а саме: -6\~554, 89 грн. витрати на поховання, що підтверджуються накладною з ритуального бюро та товарним чеком. -3\~000 грн. поминальний обід, що підтверджується товарним чеком № 12 від 13.07.2012 року(т. 2 крим. провадж. а. с. 202-203, 198), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, позивачем [PERSON] також понесено витрати на виготовлення та встановлення памятника в розмірі 21\~640 грн., що підтверджується товарним чеком № 15 від 18.11.2012 року (т. 2 крим. провадж. а. с. 195). Разом з тим, згідно роз»яснень, наведених в п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6\~у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов«язані відшкодувати витрати на поховання ( в тому числі на ритуальні послуги та обряди) тій особі, яка понесла ці витрати. Витрати на виготовлення памятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних памятників і огорож у даній місцевості. Згідно довідки КП «Ритуальна служба «Ритуал» Мелітопольської міської ради № 168 від 29.10.2013 року вартість стандартного памятника складає від 3500-5000 грн., а вартість огорожі\~1800 грн. /т.2 крим. Провадж. а.с.63\~/ А тому відшкодуванню підлягають витрати на виготовлення памятника та огорожі в сумі 6800 грн. Окрім того, внаслідок ДТП було суттєво пошкоджено належний позивачу [PERSON] на праві власності автомобіль Daewoo Lanos, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до висновку спеціаліста № 71/д автотоварознавчого дослідження від 15.07.2015 року вартість заподіяної йому внаслідок пошкодження автомобіля матеріальної шкоди становить 88\~998 грн. (т. 5 крим. провадж. а. с. 81-85). Належні заміні деталі та вузли відповідно до додатку №1 автотоварознавського дослідження № 71/д від 15.07.2015 року після відшкодування шкоди в розмірі\~88998 грн., підлягають поверненню цивільному відповідачу. Суд знаходить неспроможними доводи представників відповідача та третьої особи щодо неможливості прийняття до уваги вищевказаного автотоварознавського дослідження, оскільки представниками не надано жодного доказу на обґрунтування невідповідності даного висновку дійсним обставинам, клопотань про призначення експертизи від них не надходило. Також необґрунтованими, не підтверджені жодними доказами є їх доводи щодо неможливості з боку позивача повернути деталі та вузли, що підлягали заміні, оскільки позивачем в судовому засіданні чітко повідомлено, що вказані деталі та вузли зберігаються в належному місці й він в змозі їх повернути відповідачу. Таким чином, загальний розмір заподіяної позивачу [PERSON] майнової шкоди, що підлягає стягненню на його користь становить 105352,89 грн. Також, підлягають відшкодуванню понесені позивачем [PERSON] витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 500 грн., що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордеру від 01.11.2012 року (а.к.п. 217 Т.2) Окрім того, відповідно до ч. 1\~ст. 1200 ЦК України\~вбачається, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Згідно вимог ч. 2 цієї статті особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.\~\~ Таким чином, неповнолітні діти померлої [PERSON] [PERSON] та [PERSON] мають право на відшкодування шкоди, завданої внаслідок смерті їх матері. Оскільки в судовому засіданні з»ясовано, що потерпіла не працювала на момент ДТП, розмір відшкодування слід визначати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, як встановлено вимогами ч.2\~ст. 1195 ЦК України. Станом на день винесення рішенням розмір мінімальної заробітної плати становить 3200 грн., а тому з врахуванням вимог ст. ст. 1200, 1195 ЦК України, з вирахуванням частки, яка припадала на саму потерпілу [PERSON], суд вважає за можливе стягнути з ТОВ «Сільенергомонтаж» на утримання дітей по 1067 грн. на кожного щомісячно до досягнення ними повноліття, а у випадку продовження навчання до досягнення ними двадцяти трьох років. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Злочинними діями [PERSON] внаслідок ДТП, в якій померла дружина позивача, йому та його дітям була заподіяна моральна шкода, повязані із втратою матері та дружини, душевними та моральними стражданнями з даного приводу. Так, як вбачається з пояснень [PERSON], йому довелось пояснювати дітям, чому вони більше ніколи не побачать свою матусю, що викликало у них бурхливу емоційну реакцію, діти тривалий час перебували в пригніченому стані, були морально виснажені цією новиною, був втрачений спокій та сон, їм довелось змінювати свій побут. Донька із дружиною були дуже близькими, вони ділились усіма секретами та довіряли одна одній, тож після смерті дружини позивачу довелось вистроювати відносини із донькою таким чином, щоб емоційно та духовно замінити їй маму. Сину на той час було чотири роки, та він довго не міг зрозуміти того, що його мама померла, постійно чекав на неї, згадував та плакав. Також, після ДТП у звязку із отриманими тілесними ушкодженнями діти та позивач відчули фізичний біль та вимушені були проходити лікування в лікарні. Отже, як потерпілі від злочину малолітні діти та позивач \~ мають право на відшкодування моральної шкоди, що прямо зазначено в п. 1,2 ч. 2 ст. 23 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає в залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до висновку акту амбулаторної судово-психологічної експертизи №023-2017, [PERSON], [INFO], внаслідок ДТП 11.07.2012 року отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості; переніс стресовий стан. Досліджена ситуація є для [PERSON] психотравмуючою: коефіцієнт «сумарного стресового еквівалента» відповідає легко вираженому ступеню. Сума матеріального еквіваленту моральної шкоди для [PERSON] при грубій необережності дій відповідача складає 41600 грн. (а.с.75-77 Т.3). Відповідно до висновку акту амбулаторної судово-психологічної експертизи №024-2017, [PERSON], [INFO], внаслідок ДТП 11.07.2012 року отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості; перенесла стресовий стан. Досліджена ситуація була та є для [PERSON] психотравмуючою: коефіцієнт «сумарного стресового еквівалента» відповідає легко вираженому ступеню. Сума матеріального еквіваленту моральної шкоди для [PERSON] при грубій необережності дій відповідача складає 80000 грн. (а.с.78-80 Т.3). Відповідно до висновку акту амбулаторної судово-психологічної експертизи №025-2017, [PERSON], [INFO], внаслідок ДТП 11.07.2012 року отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості; переніс стресовий стан; загинула його дружина, діти отримали тілесні ушкодження. На момент проведення експертизи з даного стану не вийшов, у нього спостерігаються легко виражені порушення дезадаптації. Досліджена ситуація була та є для [PERSON] психотравмуючою: коефіцієнт «сумарного стресового еквівалента» відповідає помірно вираженому ступеню. Сума матеріального еквіваленту моральної шкоди для [PERSON] при грубій необережності дій відповідача складає 150400 грн. (а.с.83-85 Т. 3). На думку суду, спричинена позивачу моральна шкода була результатом дій [PERSON], який допустив саме грубу необережність, оскільки останній, будучи особою, відповідальною за проведення дорожніх робіт з нанесення дорожньої розмітки допустив цілу низку порушень правил, норм і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху. Таким чином, діями [PERSON] позивачу [PERSON], його малолітнім дітям була заподіяна моральна шкода, оскільки вони перенесли виражений стресовий стан, позивач втратив дружину, діти-матір. Суд вважає, що\~\~ сума\~в \~41600 грн на відшкодування\~\~ [PERSON] моральної шкоди, завданої його малолітньому синові [PERSON] ; сума\~в\~ 80000 грн. на відшкодування позивачу\~завданої його малолітній доньки [PERSON]; сума в \~ 150400 грн. на відшкодування позивачу завданої йому моральної шкоди, є розумною та справедливою. Також, в результаті ДТП пасажир автомобіля Volkswagen Polo сестра позивача [PERSON]- [PERSON], що сиділа на передньому пасажирському сидінні, отримала тяжкі тілесні ушкодження: важку поєднану травму голови, тулуба і правих кінцівок; закриту черепно-мозкову травму (забій головного мозку важкого ступеня; крововилив в м'які тканини, садна і синці голови), що супроводжувалася небезпечним для життя станом - мозковою комою; закриту тупу травму тулуба з розривом правої частки печінки і крововиливом в плевральні і черевну порожнини; закритий подвійний осколковий перелом правої стегнової кістки у верхній і середній третинах зі зміщенням уламків; закритий осколковий внутрішньо суглобовий перелом правої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням відламків; садна шкіри і травматичний набряк м'яких тканин кінцівок. Зазначена травма супроводжувалась травматичним шоком без загрозливих для життя клінічних явищ, розвитком посттравматичного запалення легенів і запаленням правого малогомілкового нерва. Зазначені тілесні ушкодження були кваліфіковані як тяжкі, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, про що зазначено у вироку суду та який мається у матеріалах справи. 11.07.2012 року [PERSON] було присвоєно першу групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 28.11.2012 року серія 10 ААБ № 482620, у звязку із чим [PERSON] була непрацездатною та потребувала стороннього догляду. Після тривалого лікування, яке виявилось безрезультатним, [PERSON] померла 25.03.2014 року, у звязку із чим [PERSON] було визнано потерпілим у кримінальному провадженні. Оскільки, за змістом ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи, положення частин першої-третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сімї. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України до близьких родичів та членів сімї належить рідний брат. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди. У відповідності до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до обвинуваченого. На виконання положень зазначених вимог процесуального закону [PERSON] був заявлений цивільний позов у кримінальному провадженні, який після скасування вироку в частині цивільного позову розглядається в порядку цивільного судочинства. Позивачем [PERSON] були понесені значні витрати на лікування сестри [PERSON], яка отримала тяжкі тілесні ушкодження з вини засудженого [PERSON] Так, починаючи з 11.07.2012 року до 24.07.2012 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КУ «Територіальне медичне обєднання «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги Мелітопольської міської ради». Вказані обставини підтверджуються випискою з історії хвороби № 6532(а. к. п. 57 Т.2). З 24.07.2012 року до 06.09.2012 року з тим же діагнозом вона перебувала на лікуванні у КУ «Міська клінічна лікарня інтенсивної та швидкої медичної допомоги» м. Запоріжжя, що підтверджується випискою з історії хвороби № 12055(а. к. п. 67 Т.2). Крім того, у звязку з отриманими травмами [PERSON] не могла вживати їжу у звичайному вигляді, і 31.07.2012 року був придбаний блендер для роздрібнення їжі, на суму 560 грн. 00 коп. З 06.09.2012 року до 24.09.2012 року із цим же діагнозом вона перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КУ «Територіальне медичне обєднання «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги Мелітопольської міської ради», що підтверджується випискою з історії хвороби № 8452(а. к. п. 68-69 Т.2). З 24.09.2012 року по 22.10.2012 року,вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ «Запорізька міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9», з діагнозом хронічний посттравматичний остеомієліт правого стегна. Стадія загострення. Свищова форма. Закритий подвійний перелом правого стегна в стадії повільної консолідації. Стан після МОС стержнем. Закритий в невправлений перелому вивих правої лучової кістки в стадії повільної консолідації. Пролежень в області куприка в стадії грануляції. Вказані обставини підтверджені виписним епікризом з історії хвороби № 4261(а. к. п. 70 Т.2). З 26.02.2013 року по 07.03.2013 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ «ГКБЕіСМІ м. Запоріжжя», що підтверджується виписним епікризом № 3535( а. к. п. 14-15 Т.2). З цієї лікарні, за рекомендацією лікарів, на машині швидкої допомоги вона була доставлена до ПП «Лікарня [PERSON]» в м. Кіровоград, для детального медичного обстеження. За придбання бензину для машини швидкої допомоги, для транспортування її з м. Запоріжжя до м. Кіровоград було сплачено721 (сімсот двадцять одну) грн. 12 коп., що підтверджується касовим чеком. З 05.03.2013 року по 15.03.2013 року,вона перебувала на лікуванні в ПП «Лікарня [PERSON]» в м. Кіровоград, з діагнозом стеноз верхньої третини трахеї. Супутній діагноз: важка черепно-мозкова травма (11.07.2012 р.), посттравматична енцефалопотія, психоорганічний синдром, невропатія ліктьового нерва правої руки, посттравматичний остеомієліт правої стегнової кістки. Вказані обставини підтверджуються епікризом № 331(а. к. п. 7-11 Т.2). У період з 15.03.2013 року по 26.03.2013 року [PERSON] перебувала на лікуванні у торакальному відділенні КУ «ГКБ та СМЕ м. Запоріжжя» (а.к.п.12-13 Т.2); з 22.07.2013р. по 06.08.2013 р.- у Київській міській лікарні № 17 (а.к.п.16 Т.2); з 29.04.2013р.-по 13.05.2013 року- у КУ «Мелітопольська міська лікарня № 2» ММРЗО (а.к.п. 17 Т.2); у період часу з 01.11.2013 року по 19.11.2013 рік вона перебувала на лікуванні у Мелітопольській міській клінічній лікарні з діагнозом абсцес правого стегна, посттравматичний остеомеліт правого стегна, стан після інтромедулярного остеосинтеза з консолідацією поліфрагментарного перелому (ап..к.п.175,176 Т.2). З 25.11.2013 року по 27.01.2014 рік [PERSON] перебувала на лікуванні у Київській міській лікарні № 17 з діагнозом: післяопераційний стеноз ІІІ-IV ступенів, стан після циркулярної резекції трахеї. Їй 22.12.2013 року була проведена операція циркулярна резекція пяти кілець трахеї з анастомозом кінець-в-кінець, після якої післяопераційний період ускладнився розривом мембранозної частини трахеї на 4 напівкільця нижче анастомозу, що підтверджується випискою із історії хвороби (а.к.п. 181 Т.2). У вказані періоди лікування їй призначались медичні препарати, перелік яких вказано у листах призначень, на придбання яких витрачались кошти, в тому числі було на проведення КТ головного мозку, в тому числі було придбано набір пластин та гвинтів титанових для операційного накісткового остеосинтезу на суму 5\~280 грн. 00 коп., які були встановлені [PERSON] 15.08.2012 року при проведенні операції, що підтверджується випискою з історії хвороби № 12055. Придбання медичних препаратів за вказані періоди підтверджено товарними і касовими чеками і квитанціями, які містяться в матеріалах кримінального провадження (Т.2,3 крим. пров.) При цьому суд враховує, що низка медичних препаратів є аналогами призначених препаратів згідно епікризів та листків призначень. Також, були витрачені кошти у сумі 302, 78 грн. на придбання квитків на потяг з метою виїзду на лікування до м. Києва та повернення назад (а.к.п. 7-188 Т.2). Таким чином, на підставі викладеного,враховуючи вищенаведені норми діючого законодавства щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] витрат, понесених у звязку із лікуванням сестри в розмірі 64169,97 грн. Разом з тим, на думку суду не підлягають відшкодуванню витрати, сплачені в якості благодійної допомоги; витрати на харчування та придбання деяких інших товарів (іграшки, шкарпетки тощо), на суму 1631,65 грн, зазначені у чеках на а.к.п. 95-104 РТ.2, оскільки з чеків не зрозуміло, для кого придбавалися ці товари, низка їх не є дієтичними продуктами, про що йде посилання у позові. Крім того, суд зауважує, що на деяких аркушах кримінального провадження неправильно підраховано загальна сума витрат. Так, на а.к.п. 44 загальна сума згідно накладної та чеків- 447,12 грн.; на а.с.27 двічі підраховані одні й ті ж самі витрати; на а.к.п. 23 загальна сума витрат складає 1089,79 грн., а не 2089,79 грн. Що стосується зазначення у виписних епікризах стосовно перебування [PERSON] одночасно у КУ «ГКБЕіСМІ м. Запоріжжя» та ПП «Лікарня [PERSON]» в м. Кіровоград суд зазначає наступне. Так, дійсно, згідно медичної документації, З 26.02.2013 року по 07.03.2013 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ «ГКБЕіСМІ м. Запоріжжя», і в той же час з 05.03.2013 року по 15.03.2013 року,- на лікуванні в ПП «Лікарня [PERSON]» в м. Кіровоград. Але, з вказаних епікризів вбачається, що саме у зв»язку з неможливістю проведення операції в умовах торакального відділення КУ «ГКБЕіСМІ м. Запоріжжя» виникла необхідність подальшої госпіталізації [PERSON] до ПП «Лікарня [PERSON]» в м. Кіровоград, де й була проведена операція (а.к.п.7-11 Т.2). Тобто, неправильне зазначення дат перебування [PERSON] у КУ «ГКБЕіСМІ м. Запоріжжя» не дає підстав для неврахування періодів перебування хворої на лікуванні у цих двох медичних установах в сенсі відшкодування витрат, понесених на лікування у цей проміжок часу. Тим більш, що дати проходження медичних досліджень [PERSON] та придбання нею ліків відповідають даті знаходження її на лікуванні у ПП «Лікарня [PERSON]» саме з 05.03.2013 року, жодних медичних маніпуляцій з 05.03.2013 року по по 07.03.2013 року у КУ «ГКБЕіСМІ м. Запоріжжя» відносно хворої не проводилось. Окрім того, внаслідок протиправних дій засудженого [PERSON] позивачу [PERSON] була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що в результаті ДТП життя їх родини погіршилось повністю і безповоротно. У звязку з ДТП сестра позивача отримала небезпечні для життя травми. В момент отримання травм вона перенесла сильну фізичну біль, у неї виник травматичний шок. Перші два тижні вона знаходилась в реанімації у тяжкому стані, де лікарі боролися за її життя. Після ДТП вона три з половиною місяці безперервно знаходилась в лікарнях м. Мелітополя і м. Запоріжжя, згодом перебувала у лікарнях м. Кіровограда, м. Києва. Їй були проведені численні хірургічні операції, вона потребувала постійного догляду, позивач разом з батьками постійно знаходилися поруч із нею, намагаючись підтримати її та підбадьорити. Загалом вона провела в лікарнях більше 7 (семи) місяців. Об»єктивно зрозуміло, що зазначена обстановка викликала в [PERSON] почуття пригніченості та вплинула на його моральне самопочуття. Після лікування стан здоровя [PERSON] так і не відновився, більш того, у листопаді 2012 року їй було надано першу групу інвалідності. Внаслідок отриманих травм вона потребувала постійного стороннього догляду, що підтверджується довідкою МСЕК. В подальшому сестра позивача померла, що завдало [PERSON] особливих страждань, на лікування витрачались значні кошти, які до сих пір не були відшкодовані. Все це спричинило позивачу моральні страждання і переживання. Відповідно до висновку акту амбулаторної судово-психологічної експертизи №026-2017, [PERSON] внаслідок досліджених подій (отримання його сестрою [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень в ДТП 11.07.2012 року, її тривале лікування, інвалідність, смерть) переніс стресовий стан, який супроводжувався порушенням психічного стану, порушеннями психічних процесів. Досліджена ситуація була для [PERSON] психотравмуючою: коефіцієнт «сумарного стресового еквівалента» відповідає легко вираженому ступеню. Сума матеріального еквіваленту моральної шкоди для [PERSON] при грубій необережності дій відповідача складає 48000 грн. (а.с.81-82 Т. 3). Як вже зазначалося вище, на думку суду, спричинена позивачу моральна шкода була результатом дій [PERSON], який допустив саме грубу необережність, оскільки останній, будучи особою, відповідальною за проведення дорожніх робіт з нанесення дорожньої розмітки допустив цілу низку порушень правил, норм і стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху. Таким чином, враховуючи вищевикладене, на підставі зазначених вище норм цивільного законодавства щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди,суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] має бути стягнута сума моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталось з вини працівника ТОВ «Сільенергомонтаж» [PERSON] 11.07.2012 року саме в розмірі 48 000 грн. Також, позивачем [PERSON] були понесені витрати на правову допомогу у сумі 8\~000 грн., про що в матеріалах кримінального провадження маються оригінали квитанції про оплату послуг адвоката [PERSON] і які підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. ст. 79,88 ЦПК України. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, судовий збір на загальну суму 5\~575 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial