Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно: квартиру. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що [INFO] помер [PERSON] який заповів все належне йому майно заявнику. В заповіті помилково зазначено його прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В свідоцтві про право на спадщину за заповітом, яке видане Другою Херсонською державною нотаріальною конторою 12.06.2008р. серія ВКМ [NUMBER] , зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно за № 23553736 прізвище заявника також вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Тому заявник позбавлений можливості вчиняти будь-які юридичні дії щодо відчуження майна. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.01.2020 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд. Заявник в судове засідання не з`явився. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа - Друга Херсонська\~державна нотаріальна\~контора правом участі в судовому засіданні не скористалась, свого представника до суду не направила, надала заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника нотаріальної контори, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.\~ Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності , також зазначила, що не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Враховуючи приписи ст.223\~та ст.294 ЦПК України\~та наявність заяви від учасників справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини: Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] прізвище заявника « [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про реєстраційний номер облікової картки платника податків прізвище заявника « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.10.1965 року, вбачається, що заявник народився [INFO] на прізвище його записано « [PERSON] » Посвідчення водія серії ВРХ [NUMBER] видано 20.02.2018р. на ім`я [PERSON] [INFO] Військовий квиток серії [NUMBER] виданий 25.04.1984р. на ім`я [PERSON] [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено актовий запис № 3111. Згідно заповіту серії [NUMBER] від 07.07.2006р. посвідченого державним нотаріусом Другої херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М. , [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] видане 12.06.2008р. державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М. на підставі вищезазначеного заповіту на ім`я [PERSON] . Спадкове майно: Ѕ частина квартири [ADDRESS] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 23553736 від 17.06.2008 року власником Ѕ частини вищезазначеної квартири є [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта№ 192533547 від 11.12.2019 , у відомостях з реєстру прав власності на нерухоме майно значиться за реєстраційним номером 23553736 Ѕ квартири [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] . Дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 17.06.2008. З наданих доказів вбачається, що у свідоцтві про право власності на нерухоме майно допущена помилка у прізвищі заявника , а саме, замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки на теперішній час у заявника виникла невідповідність між документом, що посвідчує його особу, та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я, що є перешкодою використовувати цей документ для реалізації права власності на нерухоме майно, яке йому по праву належить. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у\~постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п. 6\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приписами п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті\~6\~та статті\~13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Аналізуючи встановлені судом обставини в їх сукупності, суд доходить до висновку, що [PERSON] , зазначений в свідоцтві про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 12.06.2008р яке зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно за № 23553736 помилково записаний як [PERSON] , а отже вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом належить [PERSON] [INFO] . Заявник підтвердив належними та допустимими доказами факт належності йому свідоцтва про право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . На підставі викладеного, враховуючи те, що встановлення в судовому порядку факту належності свідоцтва про право на спадщину, заявленого заявником, необхідно йому для вчинення будь-яких юридичних дій щодо належного йому майна , та іншим шляхом встановити такий факт на теперішній час неможливо, наявності спору про право судом не встановлено, приймаючи до уваги приписи\~ст.315 ЦК України, заява [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим рішення суду про встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину заявнику є підставою для звернення з до відповідного органу для реєстрації права власності на нерухоме майно та внесення змін про особу власника на підставі рішення суду. Отже, вимога заявника про визнання належності йому витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно задоволенню не підлягає, оскільки витягом є тільки інформація про особу власника, яка може бути змінена за його зверненням на підставі рішення суду в установленому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial