Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області звернулася із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, просить винести заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з таких підстав. . Відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 12.07.2011 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу з 31.07.2009 року. 12.07.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.2010 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області [PERSON] народилася [INFO] в смт. Оратів Оратівського району Вінницької області батьками якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідно до довідки №1909 від 16.12.2013 року виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Вінницької області у позивача [PERSON] перебуває на утриманні дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до консультативного заключення №220 від 16.12.2013 року виданого Оратівської центральною районною лікарнею Вінницької області [PERSON] пот ребує лікування і оздоровлення в умовах ОДКЛ. Оцінюючи усі докази, вирішуючи спір у межах заявлених та підтриманих позивачкою вимог, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує ту обставину, що відповідач працює, має стабільний заробіток, утримання за виконавчими листами з нього не проводяться, інших дітей, непрацездатних батьків немає. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, не піклується про здоров'я дитини, ухиляється від обов'язку по її утриманню. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. За таких обставин, суд має підстави визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і має підстави для часткового задоволення заявлених вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується позовної вимоги в частині стягнення аліментів на дитину до досягнення віку 23 років в разі продовження нею навчання, то в даній позовній вимозі слід відмовити, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання необхідно, щоб син, дочка продовжували навчання після досягнення ними повноліття, не досягли встановленого законом віку - 23 років, потребували матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, та щоб батько мав можливість надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, а тому в порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.180, 182, 183, 199 СК України,

Outcome: partial