Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 900 гривень до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання, оголошення у розшук [PERSON] Позов мотивує тим, що шлюб між ними розірвано в 2011 р. Від шлюбу із відповідачем у них народився син, який на даний час є повнолітнім. 01.12.2011 року судом винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття. Син проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час, син навчається на 1 курсі механіко-математичного факультету ЛНУ імені І. Франка 4 рівня акредитації на бюджетній формі навчання, немає самостійного доходу, у зв'язку з чим потребує додаткових витрат. Відповідач матеріально утримувати сина позивачці не допомагає, а тому вона просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що син навчається на денному відділенні, а тому немає змоги влаштуватись на роботу. Відповідач не оплачує навчання сина, матеріально йому не допомагає. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується оголошенням в газеті "Високий Замок" 27-29 грудня 2013 р. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення справи не заявив, що дає підстави відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглядати у його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд виходив з наступного. Сторони перебували у шлюбі, який, згідно рішення суду розірвано в 2011 році. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Як вбачається з довідки, виданої Львівським Національним Університетом ім. І. Франка № 4194 від 17.09.2013 р., [PERSON] є студентом 1-го курсу денного відділення механіко-математичного факультету та закінчує навчання в червні 2017 р. У відповідності до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Законом передбачена рівність такого обов'язку. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України (ч.1 ст.200 СК України). При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина суд враховує матеріальне становище позивачки, відповідача, дитини. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З відповідача слід стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] ([INFO]) в розмірі 500 грн. щомісячно. При цьому не підлягає задоволенню вимога про розшук відповідача, оскільки нормами ЦПК України та СК України не передбачено, що вразі якщо місце проживання сторони не відоме, то розшук оголошується за судовим рішенням. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Таким чином, оголошення розшуку боржника є одним із заходів примусового виконання рішення суду. У зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Також з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: partial