Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

У грудні 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають від шлюбу повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на 2-му курсі Чернігівського університету, денної форми навчання на бюджетній формі. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, хоча і має можливість, оскільки працює в Національній поліції в Чернігівській області. Позивач просила стягнути з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 28.03.2017 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задоволено. Стягнуто щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, на користь [PERSON], починаючи з 27.12.2016. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення місцевого суду, яким стягнути аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. За доводами апеляційної скарги рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги посилається, що відповідач хворіє на хронічне захворювання; має на утриманні матір, яка є людиною похилого віку та хворіє на низку тяжких хронічних захворювань; у зв»язку з тим, що відповідач не пройшов атестаційну комісію - звільнений з роботи; має нову сім»ю, яка складається з трьох осіб, і які також потребують опіки та значних матеріальних затрат. Рішення щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ставить відповідача та членів його родини у скрутне матеріальне становище. Крім того, посилається, що питання про поділ спільного сумісного майна подружжя не ставилося, при цьому усі побутові речі та техніку було залишено позивачу та сину. Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача 1/4 частину з усіх видів його заробітної плати і доходів суд посилався на норми Сімейного кодексу України. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду в частині щодо наявності підстав для задоволення позову, проте, судом першої інстанції не було враховано всіх обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, передбачені ст.ст. 199, 200 СК України. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, повнолітній син, який продовжує навчання, проживає з матір'ю та потребує матеріальної допомоги. Проте, як зазначає відповідач, на даний час він втратив роботу, має поганий стан здоров"я, на своєму утриманні має матір, яка є особою похилого віку, також має тяжке хронічне захворювання, у зв»язку з чим потребує додаткових витрат на придбання медичних препаратів, крім того відповідач має нову сім»ю, яка складається з трьох осіб і які також потребують значних матеріальних затрат, а тому, перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який визначив суд. В матеріалах справи маються відомості, а саме довідка видана Малодівицькою районною лікарнею № 1 від 02.01.2017 (а.с. 16) про те, що [PERSON] (мати відповідача) перебуває на диспансерному обліку в поліклінічному відділенні Малодівицької РЛ., довідка видана Варвинською центральною районною лікарнею від 16.01.2017 (а.с. 23) про те, що [PERSON] дійсно хворіє та потребує підтримуючого лікування, довідка Комітету самоорганізації населення № 1 Центрального мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області № 552 від 16.01.2017 про те, що [PERSON] разом з цивільною дружиною [PERSON] мешкають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Враховуючи стан здоров"я відповідача, його матеріальне становище, дані щодо звільнення з роботи, визнання позову частково відповідачем, апеляційний суд вважає, що рішення в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні, а саме, зменшенню підлягає розмір стягнутих аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно. За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення розміру частки стягнутих аліментів. Враховуючи що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, на виконання вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] в повернення судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 176,00 грн.

Outcome: partial