Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 12.09.2008 року вона та Відповідач зареєстрували шлюб. З відповідачем проживали однією сім`єю у квартирі її батьків до кінця 2015 року. Протягом цього часу їх сімейне життя погіршувалось, після чого шлюбні відносини взагалі припинились. У 2015 році Відповідач виїхав з в квартири і вийняв окреме житло у м. Києві, з нею та дітьми на контакт не виходить. Спільне господарство не ведуть з 2015 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем. Спільне життя з Відповідачем не склалось Примирення не можливе. Зазначає, що основною причиною розірвання шлюбу є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, допускав фізичні образи. Вказує, що Відповідач не розуміє і не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім`ї, не здатен підтримувати нормальну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Протягом тривалого часу Відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати сім`ю. За останній час не надавав кошти для потреб сім`ї. Крім того, зазначила, що Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньок не надає. Вказує, що оскільки Відповідач ухиляється від зустрічей з нею та дітьми, вже протягом декількох років участі в їх утриманні зовсім не бере, за її інформацією офіційно не працевлаштований, має нерегулярний дохід, просить суд стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі із застосуванням індексації. Вважає, що достатній розмір аліментів на момент позивання до суду складає 3500 грн. на утримання [PERSON] та 3000,00 грн. на утримання [PERSON] . Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд: 1.Розірвати шлюб з Відповідачем; 2.Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 3500,00 грн., щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття, із застосування індексації у відповідності до закону; 3.Стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття, із застосування індексації у відповідності до закону; 4.Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; 5.Стягнути з Відповідача судові витрати. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів був задоволений. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 травня 2020 року було скасовано заочне рішення, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Протягом судового розгляду представник позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі. Додатково пояснила, що її довірителька отримувала кошти від відповідача, але це були кошти на її утримання, а не дітей. Крім того, сума була значно менша ніж зазначена відповідачем. Позивач до судового розгляду не з`явилась. Відповідач, представник відповідача до протягом судового розгляду справи зазначили, про згоду на розірвання шлюбу. В той же час відповідач заперечував проти визначеного позивачем розміру аліментів. Надаючи пояснення відповідач пояснив, що утримував доньок, переказував кошти, однак квитанцій не зберігав. [PERSON] перешкоджає його у зустрічах з доньками. Крім того, він зазначає, що на даний час він не має постійного доходу, не працює, має на утримання сина [PERSON] , [INFO] та мати - інвалід, яка проживає в АР Крим. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial