Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить виділити їй, з визнанням за нею право власності, слідуючи майно: ? частину квартири [ADDRESS], жила площа 37,9 кв.м., загальна площа 63,8 кв.м., яка придбана у 1999 році, вартістю 300 000 грн.; гараж [ADDRESS], загальною площею 15,0 кв.м., придбаний у 2005 році, вартістю 8 000 грн.; телевізор «Самсунг», придбаний у 2014 році, вартістю 12 000 грн.; холодильник «LG», придбаний у 2011 році, вартістю 12 000 грн.; пральну машинку «BOSСН», придбану у 2010 році, вартість 8 000 грн., а всього майна на суму 340 000 грн.. Виділити відповідачу, з визнанням за ним право власності, наступне майно: дачний будиночок, розташований по [ADDRESS], придбаний у 2009 році, вартістю 200 000 грн.; земельну ділянку, площею 0,03 га, яка розташована на території Приморсько-Посадської сільської ради Запорізької області, придбана у 2002 році, вартістю 50 000 грн.; вагон металевий, двокімнатний, розміром 3x9, придбаний у 2009 році, вартістю 50 000 грн.; човен казанка, придбаний у 2009 році, вартістю 25000 грн.; мопед - скутер, придбаний у 2010 році, вартістю 15000 грн., в всього майна на суму 340 000 грн.. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, просить суд визнати за ним право власності на наступне майно: телевізор «Самсунг», холодильник «LG», пральну машинку «BOSСН», човен казанка, мопед - скутер, вагон металевий. Суд, заслухав пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.06.1991 року відділом ЗАГС м. Мелітополя Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.5/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.03.2009 року було встановлено той факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 23 січня 2002 року головою Приморсько-Посадської сільської ради народних депутатів Приазовського району Запорізької області, на ім'я «[PERSON]» належить [PERSON], [INFO] \\а.с.6-7\\. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 26.06.2009 року визнано за [PERSON] право власності на самочинно збудований дачний будинок А-1 загальною площею 55,28 кв.м., жила площа - 47,98 кв.м., підсобна площа - 7,3 кв.м., який розташований по [ADDRESS] \\а.с.8-12\\. Згідно договору дарування гаража від 28.09.2005 року, [PERSON] передав безоплатно у власність [PERSON] гараж [ADDRESS] \\а.с.13\\, що також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ММБТІ» від 21.10.2005 року \\а.с.14\\ та копією технічного паспорту на гараж \\а.с.15-16\\. Згідно копії договору купівлі-продажу нерухомості Української товарної біржі реєстраційний №65597 від 25.08.1999 року, на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS], жила площа 37,9 кв.м., загальна площа 63,8 кв.м. \\а.с.17\\, що також підтверджується копією технічного паспорту на квартиру \\а.с.19-20\\. Рішенням Мелітопольського міського суду Запорізької області від 13.02.2003 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований Українською товарною біржею 25 серпня 1999 року за № 65597 \\а.с.18\\. Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК. Згідно зі ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності зі ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. В судовому засіданні встановлено, що вказане майно було набуто сторонами за час шлюбу і являється спільною сумісною власністю подружжя. Суд вважає можливим розділити спірне майно подружжя між ними з урахуванням їх інтересів, користування майном. Згідно з ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України при поділі майна подружжя суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Тому суд вважає необхідним розділити майно подружжя, яке придбане під час шлюбу, визнавши за позивачкою право власності на: ? частину квартири [ADDRESS], жила площа 37,9 кв.м., загальна площа 63,8 кв.м., яка придбана у 1999 році, вартістю 300 000 грн.; гараж [ADDRESS], загальною площею 15,0 кв.м., придбаний у 2005 році, вартістю 8 000 грн.; дачний будиночок, розташований по [ADDRESS], придбаний у 2009 році, вартістю 200 000 грн. та земельну ділянку, площею 0,03 га, яка розташована на території Приморсько-Посадської сільської ради Запорізької області, придбана у 2002 році, вартістю 50 000 грн.. Визнати за відповідачем право власності на слідуючи майно: телевізор «Самсунг», придбаний у 2014 році, вартістю 12 000 грн.; холодильник «LG», придбаний у 2011 році, вартістю 12 000 грн. та пральну машинку «BOSСН», придбану у 2010 році, вартістю 8 000 грн.. В іншій частині позовних вимог щодо визнання права власності на вагон металевий, двокімнатний, придбаний у 2009 році, розміром 3х9; човен казанка, придбаний у 2009 році та мопед-скутер, придбаний у 2010 році - відмовити, оскільки сторонами по справі не надані суду правовстановлюючі документи на вказане майно.

Outcome: partial