Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Армліт-Донбасс», в якому просив стягнути з останнього на його користь заборгованість по заробітній платі за листопада 2013 року в розмірі 1650,62 грн., за затримку розрахунку за період з 23 листопада по 28 лютого 2014 року в сумі 8794,77 грн., всього 10445,39 грн., та за кожний робочій день по день винесення судового рішення по 123,87 грн., моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працював на ТОВ «Армліт-Донбасс» плавильником металу та сплавів четвертого розряду. Та 22 листопада 2013 року був звільнений з роботи за власним бажанням. При звільненні з роботи відповідач не сплатив належну йому суму заробітної плати за листопад 2013 року в розмірі 1650,62 грн. Вважає, що незаконними діями відповідача йому були спричинені душевні страждання, він був поставлений в тяжкі матеріальні умови, його родина після звільнення не мала коштів для нормального життя, що завдавало йому моральні страждання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав частково, просив позов задовольнити в частині стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку.Борг по заробітній платі йому сплатили в квітні 2014р.З грудня 2013р.він вже працевлаштувався .Моральну шкоду також просить стягнути. Представник відповідача Гузенков С.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку за період з моменту звільнення з ТОВ «Армліт-Донбасс» по час працевлаштування [PERSON], Моральну шкоду не визнав та суду пояснив, що на даний час підприємство не має коштів на виплату заробітної плати, грошових резервів підприємства вистачає тільки на сплату обов'язкових платежів, у зв'язку з політичною ситуацією, що склалась на теперішній час в країні, контрагенти відмовляються працювати по передплаті, що дуже ускладнює виконання підприємством своїх обов'язків.При всій складності ситуації вони виплачують борги по зарплаті,тому вважає,що моральних страждань не спричинили. Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивач [PERSON] працював на ТОВ «Армліт-Донбасс» з 19 серпня 2006 року та наказом № 127-к від 22 листопада 2013 року його було звільнено з посади за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.5-7). З довідки № 158 від 03 березня 2014 року, виданої ТОВ «Армліт-Донбасс» вбачається, що на час звернення до суду, сума не виплаченої позивачу заробітної плати за листопад 2013 року складає 1650,62 грн. Згідно довідки № 204 від 04 квітня 2014 року, виданої ТОВ «Армліт-Донбасс» вбачається, що станом на 04 квітня 2014 року сума не виплаченої заробітної плати за листопад 2013 року складає 0,00 грн. Відповідно до довідки ВП «Шахтоуправління ім. С.М.Кірова» ДП «Макіїввугілля» б/н від 23.05.2014 року, [PERSON] працює на ТС «Шахта Ясиновська-Глубока», ш/у С.М.Кірова у якості машиністу підземних установок з 09.12.2013 року по теперішній час. Згідно ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установа, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у випадку невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, що зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, заклад, організація повинні сплатити працівнику його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.34 ЗУ "Про оплату праці" у разі затримки заробітної плати працівник має право на компенсацію втрати частини зарплати. Згідно довідки №265 від 19 травня 2014р.розмір середньоденного заробітку позивача складає 102,87 грн. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 23 листопада 2013 року по день фактичного розрахунку, а саме по 04 квітня 2014 року. За період з 23 листопада 2013 року по 04 квітня 2014 року позивач відпрацював би 96 робочих днів, отже сума середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 9875,52 грн. (з розрахунку: 102,87 (середнє-денний заробіток) х 96 (робочі дні)). Суд не бере до уваги доводи представника відповідача, що на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з моменту його звільнення - 23 листопада 2013 року по час працевлаштування - 06 грудня 2013 року, оскільки відповідно до ст. 117 КЗпП України у випадку невиплати з вини власника чи уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, що зазначені в ст.. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, заклад, організація повинні сплатити працівнику його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку, тобто 04 квітня 2014 року. Суд прийшов до висновку, що факт порушення відповідачем вищевказаних вимог діючого законодавства є повністю доведеним в судовому засіданні, у зв'язку з чим з нього на користь позивача слід стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені за 96 днів в сумі 9875,52 грн. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи всі викладені обставини суд, вважає, що позивач випробовував моральні страждання внаслідок невиплати йому заборгованості по заробітній платі при звільненні. Приведені обставини позивачем суд вважає достатніми для переконання в наявності спричинення підприємством позивачу моральної шкоди. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд приймає до уваги тривалість та глибину душевних страждань, отриманих позивачем, вимушені зміни в організації його нормальних життєвих зв'язків, незручність та дискомфорт, що стали наслідком невиплати йому заборгованості по заробітній платі при звільненні, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 500 грн. При цьому суд виходить з принципів розумності та справедливості. Також, з відповідача на користь держави в порядку ст.88 ЦПК України слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. Згідно ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial