Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 20.01.2009 року був укладений кредитний договір б/н, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті www.рrivatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На підставі цього, банком було відкрито кредитний рахунок з початковим кредитним лімітом 500 грн. Вказувало, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами та умовах договору та в межах встановленого кредитного ліміту, натомість відповідач свої обов`язки належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 31.07.2017 року заборгованість становить 96 263,94 грн. з яких 7877,20 грн. - заборгованість за кредитом; 79936,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3390,37 грн заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 4560,19 грн - штраф (процентна складова), тому просить задовольнити позов. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.10.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.04.2018 року по справі призначений заочний розгляд. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.04.2018 року позов задоволений частково. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.05.2021 року заочне рішення скасовано розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, погоджується повернути кредитні кошти, які отримала в банку, в іншій частині просить відмовити. Представник відповідача позов визнав частково, не заперечує проти задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами, вважає, що сплив строк позовної давності, в іншій частині позовні вимоги вважає безпідставними, просить відмовити. За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Заслухавши відповідача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне. Судом встановлено, що 20.01.2009 року [PERSON] в АТ КБ «ПриватБанк» підписала заяву позичальника, в якій зазначила про свою згоду з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають Договір, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку у письмовому вигляді. На підставі укладеного у такий спосіб Договору №б/н від 20.01.2009 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] 20.01.2009 р. [PERSON] встановлений кредитний ліміт 500 грн. 18.08.2015 р. кредитний ліміт збільшений до 7880 грн. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] видано 20.01.2009 року платіжну картку № [NUMBER] строком дії 01/10, 28.01.2010 року платіжну картку №[NUMBER] строком дії 10/13, 13.11.2013 року платіжну картку № [NUMBER] строком дії 06/16. Факт отримання вказаних платіжних карток та їх використання не заперечується відповідачем. За розрахунком позивача станом на 31.07.2017 року заборгованість становить 96 263,94 грн. з яких 7877,20 грн. - заборгованість за кредитом; 79936,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3390,37 грн заборгованість за пенею тв комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 4560,19 грн. - штраф (процентна складова). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, пеню та штрафи за порушення термінів виконання умов договору. Згідно заяви позичальника HMXRRX13260105, відповідач погодилася на сплату процентів за користування кредитом в розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як зазначено вище, відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої отримав кредитну картку «Універсальна». Відповідно до вказаної заяви відповідач погодила, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач також підписала довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», яка містить умови щодо розміру процентної ставки - 3% в місяць, порядку нарахування та сплати процентів, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір та порядок нарахування неустойки: пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів: пеня = (пеня1)+ (пеня2)= (базова відсоткова ставка за договором) / 30-нараховується за кожний день прострочки кредиту, (пеня2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму понад 50 грн.; штраф при порушенні строків по будь-якому із платежів більш ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% суми позову. Відтак, сторонами погоджено умови договору щодо нарахування та сплати процентів, пені та штрафів. З довідки АТ КБ «Приватбанк» видно, що строк дії картки [NUMBER] до 06/16. Розрахунок боргу свідчить про те, що проценти за користування коштами нараховані станом на 31.07.2017, а борг в межах строку дії договору - 7877,20 грн. Строк кредитування за картковим договором обмежується строком дії кредитної карти, який в даному випадку, як вбачається з доданої Банком довідки обмежений останнім днем червня 2016 року. Розмір неповерненого кредиту становить 7877 грн. 20 коп., позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Дана сума заборгованості за кредитом утворилася станом на 30.05.2014 року і залишалась непогашеною в межах строку кредитування протягом наступних 25 місяців до 30.06.2016 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, долученого позивачем до матеріалів справи, з 01.06.2014 р по 31.03.2015 р. проценти нараховувались за ставкою 2,9% на місяць. Станом на 31.03.2015 р. заборгованість по сплаті процентів становить 5 303,96 грн. З 01.04.2015 р. АТ КБ «Приватбанк» нараховував плату за процентами за користування кредитом, виходячи з 3,6% на місяць. Нарахування процентів за ставкою 43,20% річних не відповідає довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду». АТ КБ «Приватбанк» не доведено правомірності нарахування процентів за користування кредитом у збільшеному розмірі розмірі. Тому в межах строку кредитування для визначення розміру процентів за користування кредитними коштами підлягає застосуванню погоджений розмір 3% на місяць від розміру неповерненого кредиту. З урахуванням наведеного сплаті підлягають проценти із розрахунку 3% на місяць, що передбачено довідкою про умови кредитування, яка підписана відповідачкою 20.01.2009 року. Тому проценти в межах строку кредитування за п еріод з 01.04.2015 р по 30.06.2016 р розраховуються наступним чином 7877 грн. 20 коп.х 3% х 15 місяців = 3544,74 грн. Суд приходить до висновку про стягення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 8 848,70 грн. (5 303,96 грн. + 3544,74 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України (постанова Великої Палати ВС від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12), відтак стягнення процентів поза межами цього строку є безпідставним. Таким чином, після спливу строку кредитування і до дати розрахунку доданого до позовної заяви з 01.07.2016 року до 31.07.2017 року включно, проценти за прострочення повернення тіла кредиту розраховуються, виходячи зі ставки передбаченої ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних, однак АТ «Приватбанк» з такими вимогами до суду не звертався. В решті вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами задоволенню не підлягають. У відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, пеня після спливу строку кредитування не стягується, оскільки права кредитора захищаються ч.2 ст. 625 ЦК України. Тому вимоги про стягнення пені, нарахованої кредитором після спливу строку кредитування, задоволенню не підлягають. Довідкою про умови кредитування, яка підписана відповідачкою 20.01.2009 року, передбачено нарахування штрафів за прострочення сплати передбачених платежів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 5% від суми позову (процентна складова). Згідно з представленим розрахунком вбачається, що кредитор при розрахунку штрафу у процентній складовій виходив з сумарної заборгованості, до якої крім тіла кредиту, процентів за користування кредитом також включена і пеня. Проте штраф і пеня є різновидами неустойки і не може бути пеня складовою розміру штрафу. У зв`язку з тим, що позивачем було допущено порушення строків платежів, підлягає задоволенню вимога про стягнення штрафу в розмірі 500 грн. В решті вимог в цій частині слід відмовити. Враховуючи, щог строк кредитування визначени останнім днем червня 2016 року, а АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до суду 25.09.2017 року, тобто в межах строку позовної давності, визначеному ст. 257 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про застосування наслідків пропуску строків давності. На підставі викладеного, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 7877,20 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 8 848,70 грн., штраф в розмірі 500 грн. В задоволенні вимог про стягнення пені та комісії, штрафу (процентна складова) слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У відповідності до п.3.ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог (17,89%) в розмірі 286,24грн.

Outcome: partial