Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що їй на праві приватної власності належать: земельна ділянка площею 2,2587 га, земельна ділянка площею 1,1293 га, земельна ділянка площею 0,1693 га, земельна ділянка площею 0,1083 га та ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . В червні 2020 вона мала намір скористатися своїм правом на розпорядження своїм майном та звернулася до нотаріальних органів для складання заповіту. Однак скористатися таким правом заявниця не змогла, оскільки під час оформлення документів нотаріусом було виявлено у документах помилково вказане її прізвище « [PERSON] », а в дійсності її прізвище « [PERSON] », що підтверджується іншими документами. Тому заявниця вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали, посилаючись на обставини, що викладені в ній та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ладижинської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду було надано заяву в якій вказано, що сільська рада не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та просить справу слухати у відсутність їх представника. Вислухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як вбачається з наданого свідоцтва про шлюб (видане повторно) серії [NUMBER] від 13.12.2019, [PERSON] 30.12.1983 уклала шлюб з [PERSON] та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». В інших документах наданих заявником [PERSON] та які досліджені судом, її прізвище записане як « [PERSON] ». Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 175205 заявнику [PERSON] належить земельна ділянка площею 2,2587 га, що розташована на території Городницької сільської ради Уманського району та надана для введення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 523880 заявнику [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,1293 га, що розташована на території Городницької сільської ради Уманського району та надана для введення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, на ім`я [PERSON] 13.04.2013 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,1693 га, що розташована у [ADDRESS] та надана для введення особистого селянського господарства. Також, 13.04.2013 на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,1085 га, що розташована у [ADDRESS] та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 07.10.2011 державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області Ящуком Д.О., на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п.6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. У зв`язку з наведеним суд вважає, що заявник [PERSON] надала достатньо доказів, які підтверджують факт належності їй вищезазначених документів. Щодо вимоги про встановлення факту належності витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, суд зазначає таке. Правовстановлюючим документом на нерухоме майно є документ, який визначає, встановлює право власності конкретної особи на певний об`єкт нерухомого майна. Після видачі правовстановлюючого документа, власник використовує його також для підтвердження його права власності на нерухоме майно, тобто такий документ буде виконувати і правопідтверджуючу функцію, таким чином правовстановлюючий документ є також і документом, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Однак, підтвердити право власності можна й іншими документами, наприклад, такими як Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки тощо. Але документи, які тільки підтверджують право власності, не є правовстановлюючими, бо вони не встановлюють, не визначають право, а тільки підтверджують його існування. Таким чином, заява [PERSON] у частині встановлення факту належності їй витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності на земельну ділянку площею 0,1693 га, земельну ділянку площею 0,1085 га та ѕ частини житлового житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] задоволенню не підлягає. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: partial