Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 18.04.15 р. сторони уклали шлюб. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON], 14 р.н.. Сторони разом не проживають. Неповнолітня дитина сторін проживає з нею і перебуває на повному її утриманні. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та іншого доходу не має, а держдопомога є недостатньою. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини та її не надає, хоча має можливість і зобов"язаний утримувати дитину сторін. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши їх вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснила, що розмір доходів відповідача їй не відомий, однак, відповідач працює на державній роботі та має сталий доход, тому вона вважає, що він спроможний сплачувати ту суму, яку вона просить. Просить позовні вимоги задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідмив, письмового заперечення проти позову до суду не подав. У попередньому судовому засіданні визнав, що перебуває у шлюбі з позивачем, сторони мають спільну вищевказану дитину, яка проживає з позивачем; він працює у Державній службі спецв»язку, має сталий доход, бажає утримувати дитину, але проти позову заперечує, так як не бажає, щоб з нього аліменти було стягнуто. Суд, врахувавши позицію позивача, вважає, що можливо справу розглянути у відсутності відповідача, відповідно до положень ст. ст. 224 - 228 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, зібрані у справі, врахувавши ті обставини, що визнані відповідачем у попередньому судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення. Як стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 18.04.15 р. відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони перебувають у шлюбі з 18.04.15 р.. Як слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.01.15 р., виданого відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської обл., сторони мають на даний час спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з довідки № 1 062 від 16.03.16 р., виданої управліням праці та соцзахисту населення Ковельської міськради Волинської області, позивач здійснює догляд за спільною неповнолітньою дитиною сторін - сином [PERSON], 14 р. н., у зв»язку з чим отримує допомогу до досягнення ним трирічного віку у розмірі 860 грн. щомісячно. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину як спільну дитину сторін, чого відповідач не заперечив у попередньому судовому засіданні; відповідач добровільно коштів на утримання дитини та позивача як матері дитини сторін, яка фактично здійснює догляд за неповнолітньою дитиною сторін, не надає. В даний час відповідач працює та має регулярний і сталий доход. Відомостей про наявність інших утриманців не має, інвалідність тощо відповідач до суду не подав, а отже - останній має можливість сплачувати аліменти на утримання як дитини сторін, так і матері дитини сторін - позивача у справі. Тому слід визначити розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо. На утримання позивача також слід стягнути аліменти у частці від доходу відповідача, а не у твердій грошовій сумі, а саме: у частці у розмірі 1/10 доходу відповідача. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що ці витрати у передбаченому законодавством розмірі мають бути повністю покладені на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: partial