Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що 28.06.2011 року вона позичила відповідачеві грошові кошти в розмірі, еквівалентному 1800 доларів США, про що була складена розписка. 14.12.2011 року та 20.12.2011 року [PERSON] взяла у неї в борг грошові кошти в еквіваленті 1100 доларів США та 300 доларів США. До теперішнього часу відповідач борг не повернула, тому позивач просить стягнути з [PERSON] 25 600 грн., проценти у розмірі 668 грн. та судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, пославшись у їх обґрунтування на обставини, викладені в позові, просить позов задовольнити. Позивач просить застосувати курс валют, який діяв на час складання позову, правом збільшити або зменшити позовні вимоги позивач у судовому засіданні не скористалася. В судовому засіданні позивач також не заперечувала, що 100 доларів США їй принесла [PERSON] від [PERSON] Крім того, позивач погодилась, що [PERSON] тричі приносила їй гроші 100грн., 150 грн., 200 грн.; та 300 грн. їй повернула [PERSON], ці суми пішли на погашення боргу у розмірі 1800 грн. згідно розписки. Представник позивача в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що дійсно вона позичала гроші у [PERSON], коли брала в борг не пом»ятає, розписку писала на 800 доларів США. Також пояснила, що дійсно вона посилала [PERSON] до [PERSON] за грошима, яку суму остання взяла для неї не пам»ятає. 300 доларів США вона у [PERSON] не позичала. В 2012 році вона віддала увесь борг, однак розписки не забирала, довіряючи [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні показала, що взимку 2011 року їй зателефонувала [PERSON] та попрохала сходити до [PERSON] за грошима, вона отримала від [PERSON] гроші в конверті, написала розписку та передала гроші [PERSON] Декілька разів, коли саме вона не пам»ятає, вона приносила від [PERSON] гроші [PERSON]: 200грн., 150 грн., 300 грн., 200 доларів США, однак розписки не брала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] неодноразово брала у [PERSON] в борг гроші, однак коли та в якій сумі їй невідомо, також їй невідомо чи повертала [PERSON] борги [PERSON] Вона особисто за проханням [PERSON] передала від [PERSON] 300 грн. [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона двічі передавала гроші [PERSON] від [PERSON] на погашення боргу, брала розписку, яку приносила [PERSON], однак сум і коли це було вона не пам»ятає. Суд вислухав пояснення позивача, представника позивача, відповідача, третьої особи, показання свідків, вивчив матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 28.06. 2011 року [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 1800 доларів США (а.с.4). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця . Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести у судовому засіданні ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що договор позики між [PERSON] та [PERSON] був укладений 28.06.2011 року, на підтвердження укладення договору та його умов була надана розписка позичальником [PERSON], яка посвідчує передання їй позикодавцем 1800 доларів США (а.с.4). Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача [PERSON] про те, що їй були надані гроші в борг лише у розмірі 800 доларів США, які вона повернула в грудні 2011 року, оскільки відповідач не надала суду доказів в підтвердження цієї обставини. Аналізуючи пояснення свідків, надані в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що жодному зі свідків достовірно про боргові стосунки між позивачем та відповідачем відомо не було, вони не були присутні при цьому та у судовому засіданні не змогли дати які-небудь пояснення по факту отримання [PERSON] грошей від [PERSON], їх свідчення стосуються лише повернення сум в частині боргу, вимоги щодо якого [PERSON] не заявлено. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] грошових коштів в еквіваленті 1100 доларів США та 300 доларів США за розпискою від 14.12.2011 року, суд вважає, що вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки договір боргу [PERSON] в письмовій формі (у вигляді розписки) не укладався, належним чином повноваження [PERSON] підтверджені не були, доручення на укладення договору позики та отримання грошових коштів їй не надавалось, що не заперечувалось в судовому засіданні позивачем; крім того, запис в вищевказаній розписці про позику у розмірі 300 доларів США виконано позивачем, що остання визнала в судовому засіданні. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Тобто, згідно із вимогами ЦПК України, якщо сторона пред'явила позов, то вона сама вирішує питання про можливість зміни предмета чи підстави позову, зменшення або збільшення позовних вимог чи відмови від позову. [PERSON] не заявлені вимоги про стягнення на її користь грошових коштів з [PERSON], а також вона не скористалась своїм правом, відповідно до ст. 31 ЦПК України, щодо збільшення розміру позовних вимог в частині застосування курсу валют, який діє на час розгляду справи, суд за власною ініціативою не може вирішувати ці питання, тому справа розглядається в межах заявлених [PERSON] вимог. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в погашення боргу за договором від 28.06. 2011 року суму еквівалентну 1700 доларів США за курсом, який діяв на час складення позовної заяви, з урахуванням суми у розмірі 100 доларів США , повернення якої визнається позивачем, та 3 відсотка річних з простроченої суми в порядку ст. 625 ЦК України. Вирішуючи питання про судові витрати, суд приймає до уваги наступне. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджено витрати позивача по сплаті судового збору на суму 229грн.70 коп.; на підтвердження розміру витрат, пов»язаних з отриманням довідки про курс валют, суду докази не надані. Відповідно до ст. 79-80,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.1046-1049 ЦК України, ст.ст.10, 60,79-80, 88,169, 212, 213, 215,224-226 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial