Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що він є дідом [PERSON], яка народилася [INFO] в місті Донецьку та якій видано свідоцтво про народження № [NUMBER] від 30.12.2016 Куйбишевським відділом РАЦС міста Донецька. Однак, отримати свідоцтва про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження. Щодо реєстрації народження дитини заявник звернувся до Ленінського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де у письмовій формі [PERSON] відмовлено у реєстрації народження дитини та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту народження дитини необхідне заявникові для отримання його онуки громадянства України, у зв'язку з чим заявник звернувся до суду. [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без присутності представника заінтересованої особи, в якій зазначив, що вирішення питання покладає на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого 19.04.1985 Ворошиловським районним ЗАГС м. Донецьк, вбачається, що батьками дитини зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 22). [PERSON] та [PERSON] 15.08.2009 зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, про що 15.08.2009 в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 354 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с. 21). Згідно з медичним свідоцтвом про народження № 2057 від 11.01.2017 [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], [INFO] о 08 годині 40 хвилин народила дівчинку вагою 3800 грамів на 40 тижні вагітності (а.с. 6). 30.12.2016 Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану Донецької Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], в якому зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Донецьк Донецької Народної Республіки. Батьком дитини є громадянин України - [PERSON], матір'ю дитини є громадянка України - [PERSON] (а.с. 5). Ленінським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 31.01.2017 відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої [INFO] громадянки [PERSON] на підставі свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30.12.2016, виданого Куйбишевським відділом РАЦС міста Донецька Донецької області, з мотивуванням, що представлене до відділу свідоцтво про народження не має юридичної сили на території України, оскільки було видане на території , де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 24). Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Згідно з пп. 1 п. 1, п. 3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території міста Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території міста Донецьк. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року. Згідно з пп. 1 п. 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року місто Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, зазначене вище свідоцтво про народження онуки заявника є недійсним і не створює юридичних наслідків, вказану дитину не можна вважати такою, народження якої зареєстроване належним чином в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. В силу ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Оскільки свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 30.12.2016 відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків, то з огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження його донькою [PERSON] дитини [INFO] у м. Донецьку, що в подальшому буде підставою для отримання свідоцтва про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і її матері. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. В зв'язку з чим, визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не судовим рішенням. Тому підстав для задоволення вимог заявника в частині визначення імені, по-батькові та прізвища дитини у суду не має.

Outcome: partial