Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом (а.с.1-7) та просить постановити рішення, яким: -визнати недійсним договір купівлі-продажу №4663 від 24.07.2020 року посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, індексний номер - 53293251; -скасувати запис №53293251 про реєстрацію права власності за [PERSON] на житлове приміщення - квартиру загальною площею 64.50 кв.м., житловою площею 42.20 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -стягнути з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача [PERSON] , моральну шкоду в розмірі - 100 000.00 (сто тисяч гривень). В обґрунтування позову позивач зазначив, що ухвалою суду від 02.10.2019 року відкрито провадження по справі. Заочним рішенням Болградського районного суду від 31.03.2020 року по справі №497/1459/19 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Не погодившись з зазначеним рішенням АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Одеського апеляційного суду зі скаргою, в якій ставилось питання про скасування рішення суду першої інстанції. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2020 року було відкрито провадження по справі з наданням строку для подачі відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали, який продовжено на строк дії карантину. Між тим, у відзиві на апеляційну скаргу зокрема, було зазначено про наявність підстав для закриття апеляційного провадження з огляду на Інший порядок перегляду заочного рішення. Проте, на дату складання відзиву позивачу стало відомо, що 10.06.2020 року відповідач розмістив оголошення про продаж спірного об`єкту нерухомого майна: квартиру загальною площею 64,50 кв. м., житловою площею 42,20 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на сайті «OLX». Зазначені обставини могли ускладнити або унеможливити в подальшому виконання рішення суду, що обумовило необхідність у заявлені клопотання в порядку т ст. 149, 150 ЦПК України про забезпечення позову. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.06.2020 р. по справі №497/1459/19 апеляційне провадження №22-3/813/215/20, заяву про забезпечення позову було задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження стосовно квартири загальною площею 64,50 кв. м., житловою площа 42,20 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В подальшому, Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.06.2020 року по справі №497/1459/19 апеляційне провадження №22-3/813/215/20, суд апеляційної інстанції виходячи з того, що заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 31 березня 2020 року районним судом не переглядалось, за письмовою заявою відповідача, закрив провадження по справі, як помилково відкрите. Вжиті заходи забезпечення позову цією ж ухвалою скасовано. За таких обставин, позивачем 06.07.2020 року в порядку передбаченому ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 152 ЦПК України, до подання позову, було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна. Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 07.07.2020 року по справі №497/831/2020, провадження №2-з/497/1/2020, заяву було задоволено. В подальшому з набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19)» від 17.07.2020 року, заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 30.06.2020 року по справі №497/1459/19, провадження №2/497/891/19, набрало законної сили. Проте, в день отримання рішення суду позивачу стало відомо, що між АТ КБ «Приватбанк» та третьою особою [PERSON] 24.07.2020 року, під час існування чинної заборони на відчуження спірного майна - квартири загальною площею 64,50 кв. м., житловою площею 42,20 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було укладено договір купівлі-продажу зазначеного об`єкту нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, індексний номер - 53293251. Враховуючи зазначені обставини, позивач вважає, що зазначений договір купівлі-продажу є недійсним, а запис про реєстрацію права власності таким, що підлягає скасуванню. Ухвалою від 13.08.2020 року було відкрито провадження та призначено до підготовчого розгляду на 16.09.2020 року о 09:00 годині. Зобов`язано надіслати на адресу суду в строк до 01.09.2020 року: - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином засвідчені копії нотаріальної справи щодо оспорюваного правочину (договору купівлі-продажу від 24.07.2020 року №4663) індексний номер 53293251; - Регіональну філію міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» інформацію про здійснення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, пошукових запитів від 24.07.2020 року, про наявну заборону під час вчинення оспорюваного правочину (а.с.33). На виконання ухвали суду в частині надання доказів 01.09.2020 року о 15:18 годині до суду надійшов лист №64/01-16 з додатками від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Є.М.Остапенка, до якого додано засвідчену належним чином копію договору купівлі-продажу від 24.07.2020 року за №4663 квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.41-122). 18.08.2020 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач уточнив вимоги пункту 3 прохальної частини, виклавши його в такій редакції: - скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича індексний номер №53293251 від 24.07.2020 року про реєстрацію права власності та припинити право власності [PERSON] на житлове приміщення - квартиру загальною площею 64.50 кв. м., житловою площею 42.20 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.123-125). 15.09.2020 року о 13:26 годині на електронну адресу суду надійшла заява від представника відповідача за довіреністю АТ КБ «ПриватБанк» - О.А.Яковлєвої-Ангеловської, в якій вона просила суд надати додатковий час для надання відповідачем відзиву та письмових доказів, та відкласти підготовче засідання (а.с.126). У підготовчому засіданні 16.09.2020 року: - позивач та його представник підтримали позовні вимоги та заяву про уточнення позовних вимог, просили їх задовольнити. Крім того, заявили клопотання про залучення до розгляду справи у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області Галамай Ольгу Євгенівну (а.с.138). Повторно зобов`язати Регіональну філію міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» надіслати на адресу суду в строк до 12.10.2020 року: - інформацію про здійснення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, пошукових запитів від 24.07.2020 року, про наявну заборону під час вчинення оспорюваного правочину; - інформацію покрокових дій державного реєстратора Галамай О.Є. виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області, вчинених на виконання заяви [PERSON] від 13.07.2020 року щодо внесення заборони відчуження на підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області від 07.07.2020 року по справі за №497/831/2020. - представник відповідача не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений належним чином (а.с.36). 16.09.2020 року о 09:20 годині на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача за довіреністю АТ КБ «ПриватБанк» - адвоката О.М. Малєєвої, в якій вона просила відкласти підготовче засідання у справі та надати АТ КБ «ПриватБанк» додатковий час для підготовки та надіслання відзиву на позовну заяву (а.с.133-135). 16.09.2020 року судом отримано клопотання представника відповідача про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом м.Дніпро, розташованого за адресою: 49044, м. Дніпро, вул. Паторжинського, 18-А (а.с.136-137). - третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.37, 38), про те ухвалу суду від 13.08.2020 року в частині надання доказів - виконав. Третя особа [PERSON] у підготовчому засідання пояснила, що заперечує проти доводів позивача, та має намір подати письмові пояснення. Підтвердила, що не отримувала заяви про уточнення позовних вимог. Ухвалою від 16.09.2020 року, було прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приват Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності та стягнення немайнової моральної шкоди. Клопотання позивача та його представника про залучення в розгляді справи третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - задоволено. Клопотання представника відповідача АТ КБ «Приватбанк» про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції - також задоволено, відкладено підготовче засідання по цивільній справі на 09:00 годину 19 жовтня 2020 року (а.с.143-144). 17.09.2020 року до суду надійшла заява позивача, в якій позивач просив суд надати можливість на ознайомлення з матеріалами справи №497/1017/2020, провадження №2/497/571/2020 (а.с.151). На виконання вказаної заяви представнику позивача надано можливість ознайомитися з матеріалами цієї справи, за наслідками ознайомлення складено розписку (а.с.153). 30.09.2020 року до суду надійшло пояснення третьої особи Держаного реєстратора відділу державної реєстрації при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області - О.Є.Галамай, та одночасно за підписом начальника відділу І.В.Нікіта, згідно яких третя особа вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] , стосовно визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності (а.с.154-156). В наданих поясненнях державний реєстратор чітко і послідовно виклала свої дії з приводу виконання заяви [PERSON] від 13.07.2020 року до якої додана була ухвала Болградського районного суду Одеської області від 07.07.2020 року по справі №497/831/2020 про заборону вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, квартири за адресою: [ADDRESS] . Держаний реєстратор вказала, що нею відразу ж була виготовлена електронна копія документів, поданих заявником, шляхом сканування та розміщення у Державному реєстрі прав, про що свідчать дані з АРМ «Державного реєстру прав». В супереч всім вимогам законодавства України нотаріус Остапенко Є.М. при прийнятті заяви про державну реєстрацію права власності за №40646600 від 24.07.2020 року о 16:45:44 формує відомості із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав ідентифікатор пошуку №217716886 від 24.07.2020 року о 16:46:49 годині за параметрами пошуку [ADDRESS] , де за результатами пошуку видають інформацію про наявність чинних зареєстрованих заяв «Відомості із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав», зокрема: -рішення суду 497/1459/19 від 22.06.2020 Видавник: Одеський апеляційний суд, реєстраційний номер заяви 40257139 від 01.07.2020 15:28:22 Центра надання адміністративних послуг при Болградській районній державній адміністрації Одеської області; -заява власника про заборону вчинення реєстраційних дій, куди прикріплена від сканована ухвала Болградського районного суду №497/831/2020 від 07.07.2020 реєстраційний номер заяви 40435052 від 13.07.2020 10:38:15 виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області. Згідно ст.25 Закону України та п.17 Порядку - проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Таким чином, як зазначає третя особа, оскаржувані позивачем рішення державного реєстратора про державну реєстрацію є законними, а позовні вимоги обґрунтованими. 02.10.2020 року судом отримано відзив на позовну заяву від третьої особи [PERSON] , яка просила відмовити [PERSON] в задоволенні позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про державну реєстрацію права власності та за стягнення немайнової моральної шкоди (а.с.168-170). В обґрунтування відзиву вказує, що між нею та АТ КБ «ПриватБанк» на законних підставах був укладений договір купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна, квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений і зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м.Київ Остапенком Є.М.. Факти, викладені позивачем в позовній заяві вважає надуманими, які не відповідають дійсності, а вона є сумлінним власником зазначеної квартири, а тому позов безпідставний і задоволенню не підлягає. 06.10.2020 року до суду надійшла відповідь Державного підприємства «Національні інформаційні системи» регіональної філії міста Києва та Київської області, в якій було надано суду відомість здійснених пошукових запитів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем за 24.07.2020 (а.с.172-174). 08.10.2020 року до суду було надано заяву про розгляд справи за відсутності позивача [PERSON] , в зв`язку з тим, що на дату призначеного судового засідання 19.10.2020 року у позивача заплановане проходженням реабілітаційного курсу у м. Одеса, позовні вимоги позивач підтримав у повному обсязі (а.с.176-177). 16.10.2020 року поштою до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат О.М.Малєєва просила прийняти до розгляду відзив та у задоволенні позовної заяви [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, [PERSON] відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що під час укладення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири, інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно також не містила будь яких обмежень та/або заборон, щодо вчинення реєстраційних дій (а.с.184-188). Разом з цим, відповідач у своєму відзиві визнав той факт, що відносно об`єкту нерухомості: квартири [ADDRESS] ведуться судові справи. А також те, що заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 31.03.2020 року задоволено позов [PERSON] про визнання незаконним рішення та запису про державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ПАТ КБ «ПриватБанк». У подальшому саме ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу на це рішенні, і під час апеляційного перегляду Одеським апеляційним судом за заявою позивача було забезпечено позов шляхом накладення заборони дій щодо відчуження цієї квартири. Надалі Одеський апеляційний суд закрив апеляційне провадження по апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», і одночасно скасував ухвалу про забезпечення позову. Втім, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Болградського районного суду про перегляд названого заочного рішення. Також, у цьому відзиві відповідач визнав, що він вживав заходів до продажу спірного нерухомого майна не зважаючи на наявність судових спорів. 19.10.2020 року представник позивача подав клопотання про витребування доказів (а.с.214-215), та додаткові пояснення (а.с.217-226). В підготовчому засіданні 19.10.2020 року за участю представника позивача [PERSON] - [PERSON] , представника відповідача - [PERSON] , третьої особи - [PERSON] за наслідками розгляду клопотання представника позивача, було постановлено ухвалу, якою: - витребувано у державного реєстратора ЦНАП Болградської РДА Капсамун І.О. інформацію про вчинені реєстраційні дії на виконання Ухвал Одеського апеляційного суду від 22.06.2020 та від 30.06.2020 року по справі № 497/1459/19 апеляційне провадження № 22-з/813/215/20 а саме, надати відомості з бази даних заяв про дати звернення з заявами та їх реєстрації про вжиття заходів та їх скасування [PERSON] . - зобов`язано третю особу [PERSON] , надати Виписку з банківського рахунку (меморіальний ордер, тощо) на підтвердження переведення грошей на зазначені у п.2.2 Договору купівлі-продажу банківські реквізити. - зобов`язати ВДРУГЕ Регіональну філію міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи" (вул. Бульварно-Кудрявська, №4, м. Київ, 04053) надіслати на адресу суду в строк до 30.10.2020 року інформацію покрокових дій державного реєстратора Галамай О.Є. виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області, вчинених на виконання заяви [PERSON] від 13.07.2020 року щодо внесення заборони відчуження на підставі ухвали Болградського районного суду Одеської області від 07.07.2020 року по справі за №497/831/2020. В підготовчому засідання по названій цивільній справі оголошено було перерву до 10:30 години 04 листопада 2020 року (а.с.227-228). 22 жовтня 2020 року державний реєстратор ЦНАП Болградської РДА Капсамун І.О. надала на адресу суду інформацію про вчинені реєстраційні дії на виконання Ухвал Одеського апеляційного суду від 22.06.2020 та від 30.06.2020 року по справі № 497/1459/19 апеляційне провадження № 22-з/813/215/20 (а.с.232-235). 27 жовтня 2020 року третя особа [PERSON] надала суду копію квитанції на підтвердження переведення грошей на зазначені у п.2.2 Договору купівлі-продажу банківські реквізити (а.с.237-240). Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 26.11.2020 року (а.с.244-246) В судовому засіданні 26 листопада 2020 року : Представник позивача підтримав позовні вимоги позивача з урахування уточнення пункту 3 проханої частини, яка була викладена в новій редакції. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Стверджував, що приватним нотаріусом Остапенком Є.М. було допущено грубі порушення ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який не здійснив дії у визначеному цим Законом порядку, та при наявній забороні вчинення реєстраційних дій в базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру прав на спірний об`єкт нерухомості - не зупинив розгляд заяви, не здійснив зупинення державної реєстрації прав власності, що свідчить про те, що вчинений договір купівлі-продажу є недійсним. Представник відповідача [PERSON] підтримала письмовий відзив, просила врахувати доводи відповідача викладені в цьому відзиві, та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Пояснила, що при укладенні та оформленні договору купівлі-продажу нерухомого майна: квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] не було допущеного жодних порушень вимог діючого законодавства, оскільки Інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно не містила будь-яких обмежень та/або заборон щодо вчинення реєстраційних дій. Третя особа [PERSON] категорично заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача [PERSON] , стверджуючи про законність правочину договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Третя особа державний реєстратор виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області Галамай О.Є. надала суду детальні пояснення про прийняття заяви позивача [PERSON] про заборону вчинення реєстраційних дій від 13.07.2020 року до якої була додана ухвала Болградського районного суду Одеської області від 07.07.2020 року по справі №497/831/2020 про заборону вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, квартири за адресою: [ADDRESS] . Державний реєстратор стверджувала в своїх поясненнях, що нею відразу ж була виготовлена електронна копія документів, поданих заявником, шляхом сканування та розміщення у Державному реєстрі прав, про що свідчать дані з АРМ «Державного реєстру прав». А тому нотаріусу [PERSON] при прийнятті заяви про державну реєстрацію права власності за №40646600 від 24.07.2020 року о 16:45:44 нічого не заважало сформувати відомості із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав, що ним і було зроблено: ідентифікатор пошуку №217716886 від 24.07.2020 року о 16:46:49 годині за параметрами пошуку [ADDRESS] , де за результатами пошуку була наявна актуальна інформація про наявність чинних зареєстрованих заяв «Відомості із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав» про заборону вчинення реєстраційних дій в зв`язку з заявою власника про заборону вчинення реєстраційних дій, куди прикріплена відсканована ухвала Болградського районного суду №497/831/2020 від 07.07.2020 реєстраційний номер заяви 40435052 від 13.07.2020 10:38:15 виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області, та ухвала Одеського апеляційного суду по справі № 497/1459/19 від 22.06.2020 року. На думку державного реєстратора, в даному випадку приватний нотаріус Остапенка Є.М. не повинен був здійснювати реєстраційні дії щодо спірного об`єкту нерухомості. Представник третьої особи Державного реєстратора Нікіта І.В. доповнила, що згідно ст.25 Закону України та п.17 Порядку - проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна, втім приватний нотаріус Остапенко Є.М. не запинив проведення реєстраційних дій щодо права власності [PERSON] на спірний об`єкт нерухомості з огляду на наявність актуальної заборони на вчинення реєстраційних дій. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. 31 березня 2008 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладеного іпотечний договір. Предметом договору є надання Іпотекодавцем, тобто [PERSON] в іпотеку АТ КБ «Приватбанк» нерухомого майна: 3-кімнатна квартира загальною площею 64.50 кв.м, житловою площею 42.20 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , належна іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В., реєстраційний №854, зареєстрований в КП «Болградське БТІ», номер запису 285 в книзі 24, реєстраційний номер 18502094 (а.с.26-28). Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 31.03.2020 року по справі №497/1459/19 позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк», Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Віноградової Владислави Юріївни про визнання незаконним рішення та скасування запису про державну реєстрацію права власності - задоволено. Визнано незаконним рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області Виноградової Владислави Юріївни про реєстрацію права власності від 07.12.2016 року. Скасовано запис про державну реєстрацію права власності №17882158 про реєстрацію права власності на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-20). 07 липня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, яка була судом розглянута та задоволена. Ухвалою суду від 07.07.2020 року, справа №497/831/2020 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна, а саме: квартири загальною площею - 64,50кв.м., житловою площею - 42,20 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.21-22). 13.07.2020 року позивачем [PERSON] було подано позовну заяву до АТ КБ «ПриватБанк» про усунення перешкод та вселення, та ухвалою суду від 17.07.2020 року відкрито провадження по справі 497/875/2020 року (т.1 а.с.7-10, 11), яка до теперішнього часу перебуває на розгляді суду. З метою виконання ухвали Болградського районного суду Одеської області від 07.07.2020 року по справі №497/831/2020 про вжиття заходів забезпечення позову, позивачем [PERSON] 13.07.20020 року о 10:38:15 годині подано заяву власника про заборону вчинення реєстраційних дій державному реєстратору відділу державної реєстрації при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області Галамай Ользі Євгенівні, до якої додано копію ухвали про вжиття заходів забезпечення позову (а.с.29). Третя особа Державний реєстратор відділу державної реєстрації при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області Галамай О.Є. і в судовому засіданні, і в наданих письмових поясненнях від 30.03.2020 року підтвердила факт прийняття заяви [PERSON] 13.07.220 року заборону вчинення реєстраційних дій з доданою ухвалою суду про вжиття заходів забезпечення позову. Детально пояснила порядок прийняття і виконання цієї заяви, шляхом сканування та розміщення у Державному реєстрі прав та на підтвердження надала Prin Screen з АРМ «Державного реєстру прав» (а.с.157-164). Стаття 6 Конституції України закріплює, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно зі статтею 19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суспільні відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V (далі - Закон) та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (далі - Порядок) та іншими діючими нормативно-правовими актами. Згідно ст. 16 Закону формування заяв у сфері державної реєстрації прав та/або їх реєстрація проводиться у базі даних заяв. При прийнятті заяв у паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення реєстраційних дій. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування з подальшим їх розміщенням у Державному реєстрі прав. У базі даних заяв також реєструються судові рішення, заяви власників об`єктів нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій, судові рішення про скасування відповідних судових рішень, заяви власників об`єктів нерухомого майна про відкликання власних заяв про заборону вчинення реєстраційних дій. Перелік відомостей, що вносяться до бази даних заяв, визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку ведення Державного реєстру прав. Відповідно до п.5 постанови КМУ від 26.10.2011 за № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (далі Порядок ведення). У базі даних заяв формуються та/або реєструються заяви у сфері державної реєстрації прав, у тому числі заяви власників нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій, а також реєструються судові рішення щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій з присвоєнням програмними засобами ведення Державного реєстру прав кожній окремій заяві (судовому рішенню) реєстраційного номера та фіксуванням дати і часу реєстрації. Реєстраційний номер, дата і час реєстрації заяви (судового рішення) є ідентифікатором відповідної заяви (судового рішення) у Державному реєстрі прав. Відповідно до п.5-1 Постанови судові рішення про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій або заяви власників об`єктів нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій, заяви про відкликання раніше поданих заяв про заборону вчинення реєстраційних дій, що надходять до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, невідкладно реєструються державним реєстратором, нотаріусом у базі даних заяв. Зазначені вимоги були чітко виконані Державним реєстратором відділу державної реєстрації при виконавчому комітеті Болградської міської ради Одеської області Галамай О.Є. шляхом сканування та розміщення у Державному реєстрі прав, що підтверджується Prin Screen з АРМ «Державного реєстру прав» (а.с.157-164). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 06.08.2020 року за №219290334 вбачається, що приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Миколайовичем, Київського міського нотаріального округу м.Києв посвідчено 24.07.2020 року договір купівлі-продажу, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] квартири загальною площею 64.5 кв.м., житловою площею 42.2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Державну реєстрацію здійснено 24.07.2020 року о 16:45:49 годині, індексний номер 53293251 (а.с.24). На виконання ухвали суду від 13.08.2020 року третя особа приватний нотаріус Остапенко Є.М. надав суду матеріали справи за договором купівлі-продажу від 24.07.2020 року за реєстровим №4663 (а.с.41-122). З наданих суду матеріалів вбачається, що згідно протоколу №486877 24.06.2020 року відбулися прилюдні торги організовані Міністерством юстиції України з продажу АТ КБ «Приватбанком» трикімнатної квартири [ADDRESS] , переможцем яких стала [PERSON] (а.с.58). Не зважаючи на те, що навколо зазначеного майна відбуваються судові спори, та 31.03.2020 року Болградським районним судом Одеської області справа №497/1459/19 постановлено заочне рішення, яким позов [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» - задоволено, визнано незаконним рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу, Дніпропетровської області Виноградової Владислави Юріївни про реєстрацію права власності від 07.12.2016 року; скасовано запис про державну реєстрацію права власності №17882158 за ПАТ КБ «Приватбанк», - про реєстрацію права власності на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-20) - відповідач АК КБ «Приватбанк» 24.06.2020 року оголосив прилюдні торги щодо спірного майна. Більш того, відповідач АТ КБ «Приватбанк» у своєму відзиві від 16.10.2020 року (а.с.184-188) визнає зазначений факт, а саме наявність заочного рішення Болградського районного суду Одеської області від 31.03.2020 року справа №497/1459/19, яке не набрало законної сили, оскільки було оскаржено відповідачем. Також відповідач підтверджує, що під час розгляду цієї апеляційної скарги, Одеський апеляційний суд ухвалою від 22.06.2020 року забезпечив позов у цій справі за заявою позивача шляхом накладення заборони дій щодо відчуження квартири загальною площею 64.5 кв.м, житловою 42.2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.185, 220-226). Навіть наявність цієї ухвали не зупинила відповідача щодо вчинення дій з приводу проведення прилюдних торгів 24.06.2020 року, які відбулися, і у подальшому було укладено договір купівлі-продажу (а.с.58). При цьому, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» ніяким чином не довів до відома покупця, третьої особи [PERSON] щодо наявності судових спорів відносно об`єкту нерухомості, квартири за адресою: [ADDRESS] . 24 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. оформлено і посвідчено 24.07.2020 року договір купівлі-продажу, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] квартири загальною площею 64.5 кв.м., житловою площею 42.2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с.42-44). Державну реєстрацію права власності за [PERSON] здійснено 24.07.2020 року о 16:45:49 годині, індексний номер 53293251 (а.с.24). Згідно п. 19 Порядку ведення програмні засоби ведення Державного реєстру прав забезпечують пошук відомостей про: - зареєстровані у базі даних заяв заяви у сфері державної реєстрації прав, судові рішення щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; - речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, у тому числі у невід`ємній архівній складовій частині Державного реєстру прав; - сформовані рішення, інформацію та витяги з Державного реєстру прав; - реєстраційні справи в електронній формі, відкриті на об`єкт нерухомого майна, та документи, що містяться в них; - стан розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, результати надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації прав. Тобто приватний нотаріус Остапенко Є.М при проведенні державної реєстрації прав згідно ст.18 Закону повинен був здійснити наступні дії в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на. наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником. Але всупереч всім вимогам законодавства України приватний нотаріус Остапенко Є.М. при прийнятті заяви про державну реєстрацію права власності за № 40646600 від 24.07.2020 року о 16:45:44 годині сформував відомості із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав ідентифікатор пошуку № 217716886 від 24.07.2020 року о 16:46:49 годині за параметрами пошуку: [ADDRESS] , де результати пошуку видають інформацію про наявність чинних зареєстрованих заяв (а.с.165) «Відомості із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав») зокрема: 1. Рішення суду 497/1459/19 від 22.06.2020 Видавник: Одеський апеляційний суд, реєстраційний номер заяви 40257139 від 01.07.2020 15:28:22 Центра надання адміністративних послуг при Белградській районній державній 1 адміністрації Одеська область (вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження стосовно квартири). 2. Заява власника про заборону вчинення реєстраційних дій, куди прикріплена відсканована ухвала Болградського районного суду № 497/831/2020 від 07.07.2020 року реєстраційний номер заяви 40435052 від 13.07.2020 року 10:38:15 година виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області (щодо заборони вчинення реєстраційних відносно квартири). Положеннями ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено вимоги щодо зупинення державної реєстрації прав. Так, проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Про зупинення реєстраційних дій на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна. У разі наявності зареєстрованих заяв на проведення реєстраційних дій державний реєстратор, який здійснює розгляд таких заяв, невідкладно повідомляє про зупинення реєстраційних дій відповідних заявників. Судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав. Державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій та/або судового рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав. Державний реєстратор також приймає рішення про відновлення реєстраційних дій, якщо власником об`єкта нерухомого майна, яким подано заяву про заборону вчинення реєстраційних дій, у строк, що не перевищує п`ятнадцяти календарних днів, не подано судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Тобто, приватний нотаріус Остапенко Є.М. порушив вимоги ст. 25 Закону та п.17 Порядку, зокрема: проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна. Крім того, відповідно до ч.5 ст. 12 Закону відомості про речові права; обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі. До того ж у порушення вимог ст. 18 Закону приватний нотаріус Остапенко Є.М. не здійснив перевірки документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень (а.с.166) . Так, згідно п.3 ч. 1 ст. 18 Закону прийняттю рішення про державну реєстрацію прав або про відмову у реєстрації прав передує встановлення державним реєстратором черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних. Пунктом 4 ч.1 ст. 3 Закону визначено засади державної реєстрації прав, зокрема внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру, речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» достовірно знав про наявність судових спорів щодо предмету цього договору купівлі-продажу: квартири [ADDRESS] . Відповідачу було відомо про заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 31.03.2020 року справа № 497/1459/19, про ухвалу Одеського апеляційного суду від 22.06.2020 року по цій справі про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження стосовно квартири, втім відповідач оголосив про проведення прилюдних торгів щодо спірного майна, та більш того їх провів 24.06.2020 року під час чинності ухвали апеляційного суду. Таким чином на підставі вище викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача в частині скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, м.Київ Остапенка Євгена Михайловича, індексний номер №53293251 від 24.07.2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та припинення права власності [PERSON] на зазначену квартиру. Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 16, 203, 215 ЦК України, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові ВС у справі №554/10202/13-ц від 11.09.2019 року. Приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України, визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Водночас у ЦК передбачаються такі недійсні правочини, які не можуть бути безпосередньо віднесені ні до нікчемних, ні до оспорюваних. Такими є правочини, вчинені під впливом обману. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, і до вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Ознакою обману є умисел. Установлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину заст. 230 ЦК України. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін, тоді як при помилці обидві сторони можуть невірно сприймати обставини правочину. Помилка є результатом невірного уявлення про обставини правочину. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Виходячи із змісту зазначеної норми, правочин визнається вчиненим внаслідок обману у разі навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Правочин, вчинений під впливом обману, належить до правочинів з вадами волі, оскільки у сторони, яка діяла під впливом обману, внутрішня воля сформувалася невірно під впливом хибних відомостей про обставини правочину, спричинених діями інших осіб. Обман може відбуватися як у вигляді активної поведінки або повідомлення про будь-які обставини, яких насправді немає (повідомлення недостовірних відомостей про предмет договору, надання підроблених документів про право власності на продавану річ, про право на вчинення такого правочину), так і у вигляді свідомого замовчування обставин, які можуть перешкодити укладенню правочину. Суб`єктом введення в оману може бути як сторона правочину, так і третя особа, яка діяла з відома або на прохання сторони правочину. Під час судового розгляду, третя особа [PERSON] , яка є стороною правочину від 24.07.2020 року, а саме укладеного договору купівлі-продажу підтвердила, що продавець ПАТ КБ «Приватбанк» приховав від неї інформацію щодо наявності судових спорів відносно предмету договору, квартири, яку вона купувала, та наявності заборон на відчуження цієї квартири, що свідчить про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» умисно завів в оману іншу сторону договору, продавця. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивач довів належними доказами, як це передбачено ст.ст.77, 81 ЦПК України, факт обману з боку відповідача щодо наявності підстав, які перешкоджали укладенню договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна та і реєстрації права власності. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування щодо недійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна, доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Щодо позовних вимог про відшкодування немайнової моральної шкоди. Порядок та підстави відшкодування моральної шкоди визначено ст.ст.23, 1167 ЦК України. Відповідно до п.п.3, 4, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. - у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. - обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Виходячи зі змісту позовних вимог, позивачем заявлений розмір моральної шкоди в 100000.00 гривень, який нічим не обґрунтований, а саме: - якими міркуваннями керувався позивач при визначенні розміру моральної шкоди; - чи можна вважати розумними вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в такій сумі, виходячи з вимог ст.23 ЦК України; - якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, щодо завдання йому моральної шкоди, в чому саме виразилася моральна шкода: чи то в душевних стражданнях та переживаннях, чи то психологічного напруження, чи то розчарування та незручностях, що і яким чином, та чи взагалі був вплив за звичайний спосіб життя позивача, які дії необхідно було застосовувати позивачу для відновлення свого порушеного становища, тощо. Крім того, позивач не довів суду наявність моральної шкоди саме в заявленому обсязі, так як будь-які докази спричинення йому відповідачем моральної шкоди в заявленому розмірі у справі відсутні. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: - пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач [PERSON] є інвалідом І групи, що підтверджується посвідченням від 08.12.2018 року (а.с.18), та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією (а.с.9). Інвалідність встановлена на строк до 01.01.2021 року. Згідно Закону України «Про судовий збір» ст.4 ч.1 судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою: 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840.80 гривень. Позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру, три з яких судом задоволені даним судовим рішенням. А тому, судовий збір в розмірі 2 522.40 гривень (840.80 гривень +840.80 гривень +840.80 гривень) підлягає стягненню з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави. Судовий збір в розмірі 840.80 гривень за заявлені позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, слід віднести на рахунок держави, оскільки позивач є інвалідом І групи, та в силу вимог ст. 5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial