Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 16.03.2017, посилаючись на те, що 16.03.2017 між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 28.11.2019 у нього виникла заборгованість в сумі 12519,59 грн., яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита - 6598,35 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 922 грн., заборгованості за пенею - 3926,88 грн. та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) та 572,36 грн. (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12519,59 грн. та сплачену суму судового збору 2102 грн. Ухвалою суду від 27 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, у позові просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому, за відсутності заперечень позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідач [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16.03.2017. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідач в заяві. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредитний ліміт на кредитну карту. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до умов договору, при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. відповідач зобов`язався сплачувати пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України та умов договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову. Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 28.11.2019 у відповідача існує заборгованість за кредитом в сумі 12 519 грн. 59 коп., з яких: - 6598,35 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 922 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; - 3926,88 грн. - пеня; - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 572,36 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктами 3 і 4 частини першої статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановленому договором. Відповідач в порушення умов договору не повернув суму кредиту, не сплатив передбачені умовами договору проценти за його користування. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 6598,35 грн. (тіло кредиту) та відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в сумі 922 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог п.2.1.1.12.6.1 договору та наданого розрахунку заборгованості, відповідачу нарахована пеня в розмірі 3926,88 грн. Щодо заявлених вимог про стягнення сум штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 договору суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у разі стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Такий же правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Пунктом 2.1.1.7.6 договору передбачено два види штрафів за порушення строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, у вигляді фіксованої частини та процентної складової. Тому, одночасне стягнення пені за непогашення суми простроченого кредиту та штрафів за порушення строків платежів, є фактично подвійним стягненням за одне і те саме порушення умов договору, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають. В цій частині позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом кредиту в сумі 6598,35 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в сумі 922 грн., пеня - 3926,88 грн., а всього заборгованість в розмірі 11447 грн. 23 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача слід стягнути 1921 грн. 86 коп. витрат по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial