Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30.09.2015 року було розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач надавав матеріальну допомогу в розмірі 4000,00 грн. перераховуючи кошти щомісяця на її картковий рахунок. Проте з січня 2019 року відповідач надає допомогу нерегулярно, у зв`язку з чим вона звернулась до суду. Їй важко самостійно, власними силами утримувати дитину, а тому, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною - повноліття. Ухвалою суду від 27.08.2019 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження по справі з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20.09.2019 року, клопотання відповідача [PERSON] та в його інтересах представника, адвоката Баршакова О.В. задоволено, здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено до розгляду в підготовче засідання. Згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20.12.2019 року, справу призначено до розгляду в судове засідання. Представником відповідача [PERSON] , адвокатом Баршаковим О.В. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти того, що батьки зобов`язані утримувати дитину, але розмір коштів які бажає стягнути з нього позивачка завищені, не заперечував проти стягнення з нього Ѕ частки мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; в подальшому подав заяву про розгляд справи у відсутніть відповідача та представника відповідача, адвоката Баршакова О.В., позовні вимоги визнали частково в розмірі 1000,00 грн. на дитину, оскільки відповідач не працює, не має джерела постійного доходу. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник, адвокат Якобишена Т.Д. в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, від останньої до суду поступила письмова заява з клопотанням завершити розгляд справи у відсутність позивача та її представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] та в його інтересах представник, адвокат Баршаков О.В. в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, від останнього до суду поступила письмова заява з клопотанням про розгляд справи у відсутніть відповідача та представника відповідача, адвоката Баршакова О.В., позовні вимоги визнали частково в розмірі 1000,00 грн. на дитину. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8), який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30.09.2015 року було розірвано (а.с.11). Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, у сторін народилася дитина: [PERSON] , [INFO] , батьком якої відповідно до свідоцтва про народження зазначено відповідача (а.с.9). Позивач [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] , [INFO] ; зареєстрована за адресою [ADDRESS] , згідно довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (а.с.10, 18); зазначена квартира належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.14) У відповідності до запиту від 09.08.2019 року, відповідачем [PERSON] припинено підприємницьку діяльність, як фізичною особою -підприємцем 11.01.2017 року (а.с.12-13). Згідно повідомлення територіального сервісного центру №7343 РСЦ МВС в Чернівецькій області, згідно облікових даних Єдиного державного реєстру МВС України та регіонального масиву баз даних, за відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстровані наступні АМТЗ: ВАЗ 2109, 1987 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 05.02.2003 року; ВМW 523, 2000 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 25.12.2007 року. Крім того, з повідомлення Головного центра обробки спеціальної інформації від 27.11.2019 року наданого на ухвалу суду від 07.11.2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] в період часу з 17.01.2018 року по 06.08.2019 року 24 рази виїхав за межі України та повертався. Передбачено вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Згідно ст.ст.150, 157 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На час подання позовної заяви до суду було визначено ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень… Визначено ст. 181 ч. 3 СК України, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено ст. 183 ч.1 СК України, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Передбачено ст.191 СК України, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. Закріплено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У відповідності до п.п. 1, 2 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 18 Конвенції встановлено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, суд вважає що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. на дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедлививий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі на користь держави в розмірі 768,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial