Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача Державного підприємства «Артемвугілля», що тривалий час позивач працював на підприємстві відповідача на різних посадах , в умовах впливу шкідливих факторів з повний робочим днем більше 10 років. Загальний стаж роботи складає 16 років. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працюючи в підземних умовах отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 21.04.2008 року вперше встановлена втрата працездатності 30 % - по професійному захворюванню пневмоконіоз. Після повторних переосвідчень заключенням МСЄК від 22.04.2009 року, 25.05.2011року, 12.06.2013 року позивачу повторно встановлена втрата працездатності 50 % - з наступним переосвідченням, третя группа інвалідності. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 04 квітня 2008 року причиною професійних захворювань є тривалий вплив багаторазовий вплив вуглероподного пилу у шкідливих концентраціях на органи дихання робітника і виникло воно за обставин недосконалості технології ведення очисних та підготовчих робіт, низької ефективності засобів пило придушення, недосконалості засобів індивідуального захисту органів дихання. Позивач вважає, що йому було заподіяно і моральну шкоду тому що в наслідок втрати професійної працездатності він позбавлений можливості працювати, не може займатися фізичною працею, виконувати домашню роботу, яка вимагає фізичних зусиль, відчуває моральні страждання, часто повинен проходити лікування, зазнає при цьому фізичну біль. Все це порушило його уклад життя, приводить до того, що позивач вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Звернувся в суд із позовом в якому просить стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив задовольнити його вимоги повністю. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлен належним чином, але у судове засідання не з'явився , про причини неявки суд не повідомив. Суд розглядає справу у його відсутність відповідно ст. 224 ЦПК України. Дослідив матеріали справи, та надав оцінку доказам в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.237-1 КЗПП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як вбачається з трудової книжки позивач дійсно тривалий час працював на підземних роботах повний робочій день в шахті у відповідача (а.с. 27-28). Робота в шкідливих умовах в свою чергу привела до утворення у позивача професійного захворювання та втрати позивачем професійної працездатності, що підтверджується актом про розслідування хронічного професійного захворювання № 16 від 02.04.2008 року (а.с.10), Повідомленням про професійне захворювання ( а.с. 11) . Висновком МСЕК від 21.04.2008 року вперше встановлена втрата працездатності 30 % - по професійному захворюванню пневмоконіоз. Після повторних переосвідчень заключенням МСЄК від 22.04.2009 року, 25.05.2011 року, 12.06.2013 року позивачу повторно встановлена втрата працездатності 50 % - з наступним переосвідченням, третя группа інвалідності ( а.с. 6-9). Випискою із медичної карти стаціонарного хворого ( а.с.17,20). Виписками КЛПУ Областної клінічної лікарні профзахворювання ( а.с.15, 21-22, 23-24, 25-26). Вказані факти свідчать про те що стан здоров'я позивача в наслідок отриманого професійного захворювання погіршився. Надані позивачем докази в повній мірі вказують що ушкодження його здоров'я сталося при виконанні ним трудових обов'язків, що в свою чергу привело як до фізичних так і до моральних страждань. Втрата працездатності привела до обмеження його можливостей вести активний образ життя в наслідок чого останній вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Пункти 3, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року „Про судову практику по справам про відшкодування моральної (не майнової) шкоди роз'яснюють, що моральна шкода може складатися з моральних переживань в зв'язку з порушенням життєвих зв'язків позбавлення можливостей продовження активного образу життя при настанні інших негативних наслідків. Відшкодування моральної шкоди (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ст. 268 ЦК України строк позовної давності не розповсюджується на вимоги пов'язані з відшкодуванням шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я. Висновком МСЕК від 21.04.2008 року вперше встановлена втрата працездатності 30 % - по професійному захворюванню пневмоконіоз. Він має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, тому суд вважає можливим задовольнити частково вимоги позивача та стягнути на його користь з відповідача відшкодування моральної шкоди. Таким чином встановлено факт заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди, в наслідок отримання [PERSON] професійного захворювання і, як слідство втрати професійної працездатності, пов'язаних з виконанням трудових обов'язків. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог позивача суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості при цьому враховує ступінь втрати професійної працездатності позивача встановлений висновком МСЕК і з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої на день розгляду справи в суді, приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог до відповідача ДП "Артемвугілля" в розмірі - 15 000 гривень. На підставі ст.ст. 23, 268, 1167,1168 ЦК України, 237-1 Кодексу Законів про працю України,

Outcome: partial