Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав останньої щодо [PERSON] та стягнення аліментів на його утримання. Вказані вимоги мотивовані тим, що відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO], відомості щодо батька якого записані за вказівкою матері. За заявою відповідачки дитина 26.04.2012 року була направлена до Будинку дитини на тимчасове перебування. Термін перебування дитини в Будинку закінчився, але відповідачка сина не забрала, за весь час перебування [PERSON] в Будинку дитини відповідачка відвідала його лише один раз - 31 серпня 2012 року, більше сина вона не відвідувала, не телефонувала, ним не цікавилась. Вихованням та утриманням дитини займається персонал Сумського обласного будинку дитини. Рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 333 від 30.10.2013 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З відповідачкою спеціалістами служби у справах дітей Шосткинської міської ради та міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді неодноразово проводились бесіди щодо відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. За місцем проживання [PERSON] характеризується негативно, як така, що поводить себе неадекватно, зловживає спиртними напоями. Крім того рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 19.10.2007 року відповідачка була позбавлена батьківських прав відносно своїх старших дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та не забрала дитину з Будинку дитини без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо її сина [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що неодноразові бесіди з відповідачкою результату не принесли, згодом відповідачка зовсім перестала йти на контакт, зловживає алкоголем, стала волоцюгою, знається з сумнівними компаніями. В будинку відповідачки брудно, антисанітарні умови. Дитиною вона не цікавиться, спроб відновити батьківські права щодо своїх старших дітей не вживала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася повторно, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечення та доказів на спростування позовних вимог не надала, що розцінюється судом як байдужість до справи, що розглядається, тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутності, постановивши заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача. Представник Шосткинської міжрайонної прокуратури позов підтримує, вважає, що відповідачку має бути позбавлено батьківських прав, що відповідатиме інтересам дитини. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, прокуратури, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.5) На підставі рішення Виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 26.04.2012 року № 124 [PERSON], за заявою матері, було направлено до Будинку дитини на повне державне забезпечення на 6 місяців. ( а.с. 8) Згідно акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я від 18 жовтня 2013 року, складеного головним лікарем «Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини», [PERSON] відвідувала дитину останній раз 31.08.2012 р., більше не телефонувала, станом здоров'я дитини не цікавилася. По закінченню терміну перебування дитини у Будинку дитини (6 місяців) мати дитину не забрала, не телефонує. (а.с.33, 34) Вказане зазначено і в листі головного лікаря «Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини» від 18.12.2013 року (а.с. 11) Рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 30.10.2013 року № 333 [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а. с. 9) Згідно довідки з місця проживання відповідачки та характеристики, наданих головою квартального комітету, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не працює. На її поведінку надходили скарги. (а.с.6,7) Негативно характеризується відповідачка і в листі Шосткинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 13.02.2014 р. № 111, так, в ньому, зокрема зазначається, що відповідачка не здійснила жодних дій для повернення сина з будинку дитини: не створила належних побутових умов в своїй квартирі, відвідала його лише 1 раз, не відповідала на телефонні дзвінкі, не реагувала на повідомлення про необхідність з'явитись до Центру, не йшла на співпрацю з фахівцем з соціальної роботи, місцезнаходження її невідомо. (а.с.12) Згідно висновку від 19.02.2014 р. орган опіки і піклування вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] (а.с. 3) Також в судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] відсутні родичі, яким він міг би бути переданий. ( а.с. 40) та рішенням виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 18.03.2014 р. № 116 щодо нього встановлена опіка та призначено опікуна (а.с. 41) Статтею 150 СК України передбачений обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до п.1,2 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування або ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Дослідженим в судовому засіданні Актом від 18 жовтня 2013 року підтверджено, що [PERSON] не забрала сина з Будинку дитини по закінченню терміну перебування в ньому дитини та батьківського піклування щодо сина не виявляла. Доказів на підтвердження існування об'єктивних непереборних обставин (тяжка хвороба, тощо), які перешкодили відповідачці забрати дитину з медичного закладу та піклуватись про неї, суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Пунктом 16 вказаної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на дані про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо старших дітей (а.с.31,32) та її поведінки у побуті, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки як вбачається з матеріалів справи, є здоровою, працездатною жінкою, інші особи перешкод їй не створювали і доказів протилежного суду не надано. Зважаючи на те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] не цікавиться своїм сином, не спілкується з ним, в чому їй не чинили перешкод, не надає матеріальну допомогу, тобто здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина, якого не забрала з Будинку дитини без поважної причини, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав, що в повній мірі буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Позивач просить стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, зважаючи на вимоги ст. 182, 183 СК України та враховуючи, що з відповідачки згідно рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2007 р. (а.с. 31,32) вже стягується 1/3 частка всіх видів заробітку та доходу на утримання [PERSON] та [PERSON], щодо яких відповідачка позбавлена батьківських прав, вважає за необхідне вимогу про стягнення аліментів задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходів) відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 лютого 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь установи, закладу або особи, де перебуватиме [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір.

Outcome: partial