Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Київського районного суду м.Полтави звернулося ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В позовній заяві вказували на те, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] та користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та централізованого гарячого водопостачання, але не розраховуються за вказані послуги, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.10.2016 року по 01.05.2020 року в сумі 23508,72 грн., яку просять стягнути з відповідачів на користь підприємства. \~ \~ \~ \~30.09.2020 року судом винесено заочне рішення, яким стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою [ADDRESS] , за період з 01.10.2016 року по 01.05.2020 рік на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства Полтаватеплоенерго» в розмірі 21597,79 грн., індексу інфляції в сумі 1201,61 грн., 3% річних в сумі 709,32 грн., а всього 23508,72 грн. А також стягнуто судовий збір в розмірі 700,67 грн. з кожного. 16.06.2021 року ухвалою суду скасовано вищевказане заочне рішення, а справу призначено до розгляду в спрощеному порядку. 03.08.2021 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Зогаль О.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] . Прийняти нове рішення у справі, яким зобов`язати [PERSON] одноособову сплатити основний борг в сумі 13\~347,61 грн. за послуги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за період з 01.10.2016 року по 31.07.2019 рік. Розподілити між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] сплату основного боргу в сумі 8\~250,18 грн. за послуги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за період з 01.10.2019 року по 01.05.2020 рік в рівних частинах та зобов`язати ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» окремо провести розрахунок інфляційних втрат, 3% річних від суми боргу, на суму основного боргу 13347,61 грн. та суму основного боргу 8\~250,18 грн. станом на 30.04.2020 рік. 09.08.2021 року позивачем ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надано відповідь на відзив, в якій зазначили, що співвласник квартири повинен сплачувати витрати на утримання квартири, навіть якщо відсутні договірні відносини щодо розподілу цих витрат та співвласник не користувався відповідними послугами, а тому підприємство вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] з співвласників квартири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання, проте не заперечувала щодо субсидіарного стягнення заборгованості. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи згоду представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , а також наявні у справі докази, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] та їх представника [PERSON] . Суд, заслухавши представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.03.2007 року вищевказана квартира на праві спільної часткової власності належить відповідачам по 1/3 частини кожному. Крім того, судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.10.2016 року по 01.05.2020 рік надавав послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги не вносилася, а тому на даний час існує заборгованість за вказаний період в розмірі 21\~597,79 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Судом встановлено, що договір між сторонами про надання послуг з теплопостачання не укладався, але підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало та продовжує надавати з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , а відповідачів в свою чергу такі послуги отримували, отримують та від них не відмовляються. Для звільнення від оплати комунальних послуг особа повинна відмовитись у встановленому порядку від таких послуг, а не посилатися на підступність договору, дана правова позиція передбачена постановою Верховного суду України від 18.03.2019 року № 210/5796/16-ц. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором чи законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно з постановою Верховного Суду від 19.08.2020 року у справі №703/2200/15-ц співвласник квартири повинен сплачувати витрати на утримання квартири, навіть якщо відсутні договірні відносини щодо розподілу цих витрат та співвласник не користується відповідними послугами. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідачі покладені на них як споживачів обов`язки належним чином не виконували, за отримані послуги не сплачували, суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2016 року по 01.05.2020 рік в розмірі 21 597,79 грн. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 10 ч. 2 ст.\~7\~Закону України «Про\~житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. В своїй позовній заяві позивач просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання, 3% річних та індекс інфляції. Відповідно до практики Верховного суду України, а саме постанови від 20.09.2018 року у справі №522/7683/13-ц, постанови від 04.11.2015 року в справі 6-734цс15 та постанови від 01.09.2020 року у справі №352/2163/13-ц в разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної власності або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] та кожному з них належить 1/3 часки в даній квартирі, а також те, що між співвласниками не досягнуто згоди щодо утримання квартири. А також на даний час відповідачі не сплатили заборгованість за послуги з теплопостачання. Тому з відповідачів на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" підлягає стягненню в субсидіарному порядку сума заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2016 року по 01.05.2020 в розмірі 21\~597,79 грн. по 7\~199,26 грн. з кожного та 3 % річних в сумі 709,32 грн. по 236,44\~грн. з кожного та нарахований індекс інфляції в розмірі 1201,61 грн. по 400,54 грн. з кожного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 700,67 грн. з кожного.

Outcome: partial