Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що за рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.11.2012 року по цивільній справі № 611/2330/12 задоволено її позов про стягнення аліментів на утримання дитини та вирішено стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на позивача на утримання їхньої дитини [PERSON] , [INFO] . На даний час змінилися обставини, які підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів на дитину, а саме зросли доходи та статки відповідача та збільшилися витрати на дитину. Також наявна заборгованість по аліментам. Крім того, в зв`язку з дорослішанням дитини та зростанням цін збільшилися витрати на утримання, позивач сплачує витрати на навчання дитини в школі та гуртках, купує всі необхідні речі. Водночас відповідач значно покращив майновий стан, користується рухомим майном, яке зареєстроване на членів його сім`ї. Крім того, про підтвердження покращення його майнового стану вказує і те, що з 15.02.2018 він зареєстрований як приватний підприємець, займається діяльністю рестораторів, надає послуги мобільного харчування. Така діяльність підтверджує наявність у користуванні рухомого майна та несенні витрат на нього. Водночас відповідач не є інвалідом, є особою працездатного віку без протипоказань за станом здоров`я та може виконувати свій обов`язок по утриманню дитини в належному матеріальному стані. Також, відповідно розрахунку здійсненого державним виконавцем Ружинського районного відділу ДВС від 22.03.2019 за рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області у справі №611/2330/12 заборгованість боржника [PERSON] у виконавчому провадженні складає 20 353,40 грн. Просить збільшити розмір аліментів до 2000 грн. та стягнути неустойку на заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 20 353, 40 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що перебуває на обліку у хірурга Ружинської ЦРЛ з діагнозом: варикозна хвороба лівої кінцівки 3 ступеня. 26.10.2017 року уклав шлюб з [PERSON] , а [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Він працює таксистом та з 15.02.2018 зареєстрований як приватний підприємець. Свою діяльність він здійснює на автомобілі марки ВАЗ -2104 р.н. [NUMBER] , який був придбаний батьком його дружини. Також, він з дружиною мають кредити в банку. Позовні вимоги визнав частково, а саме згоден виплачувати збільшений розмір аліментів в розмірі 1020 грн. та сплатити пеню в розмірі 6426,40 грн. У відповіді на відзив позивач зазначила, що аргумент відповідача, що він має вади здоров`я не заслуговують на увагу, оскільки відповідачем не надано його фактичного лікування. Також, та обставина, що відповідач взяв кредит на потреби своєї сім`ї не вказує, що він не може сплачувати збільшений розмір аліментів. Стан здоров`я дитини погіршився також, що має враховуватись при розгляді справ про стягнення аліментів. Щодо розрахунку заборгованості, то наданий відповідачем розрахунок зі зменшеною сумою виданий державним виконавцем безпідставно. Також, у довідці наданій державним виконавцем, розмір аліментів з 01.09.2018 вказаний в сумі 500 грн., тоді як мінімальний розмір аліментів за цей період законодавчо встановлений в розмірі 1/4 частини від прожиткового мінімуму, що значно перевищує суму в 500, 00 грн. В запереченнях на відповідь на відзив, відповідач вказує, що з банківської виписки вбачається, що позивач вводить в оману суд щодо несплати ним аліментів, адже починаючи з 2014 року вона неодноразово отримувала кошти відправлені через термінали самообслуговування в смт. Ружин, однак він не зберіг чеки після переказів готівки на банківську картку [PERSON] . Також в березні 2019 року він перерахував 2000 грн. на карту Райффайзен Банк Аваль, хоч банківську виписку по цій картці позивач в суд не надала. Водночас відповідач вказує, що він не ухиляється від свого батьківського обов`язку по відношенню до його доньки [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.11.2012 року по цивільній справі № 611/2330/12 задоволено позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та вирішено стягувати з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на користь позивача на утримання їхньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них. Відповідно до положень ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Верховний суд України у своїй постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 роз`яснив наступне: «Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць)». Відповідно ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується. Згідно абзацу 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. При визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Дослідивши матеріали виконавчого провадження № 35725088 відділу державної виконавчої служби Ружинського районного управління юстиції та враховуючи часткове визнання позову відповідачем, а саме відповідач визнає стягнення з нього неустойки за заборгованість по сплаті аліментів в сумі 6426, 40 грн., визнає збільшення розміру аліментів в розмірі 1020 грн., то суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача вказану заборгованість та збільшити розмір аліментів до 1200, 00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі ст. 192 СК України,

Outcome: partial