Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до Департаменту освіти, науки, сім'ї та молоді Львівської обласної державної адміністрації про стягнення компенсації за невикористану частину щорічної основної відпустки та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що він перебував на посаді директора Львівського професійного ліцею коп'ютерних технологій на контрактній основі. Наказом №79-к від 30.07.2012 року його було звільнено на підставі п.2 ст.36 КзПП України (закінчення строку трудового контракту). Згідно розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №749/0/5-12 від 29.10.2012 головне управління освіти і науки ліквідовано з 01.01.2013 року, на його базі створено департамент освіти, науки і сім'ї та молоді Львівської облдержадміністрації із правонаступництвом прав та обов'язків. Станом на день звернення до суду з позовом сума не виплаченої на його користь грошової компенсації за невикористаних 56 календарних днів щорічної основної відпустки не нарахована, заборгованість відповідача не може бути погашена шляхом звернення до суду зі заявою про видачу судового наказу. Просить суд стягнути з департаменту освіти, науки, сім'ї та молоді Львівської обласної державної адміністрації грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за затримку проведення повного розрахунку при звільненні з роботи за період з 30.07.2012 року по день винесення рішення по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково подав до суду розрахунок середнього заробітку за затримку проведення повного розрахунку при звільненні за період з 30.07.2012 року по 03.04.2014 року взявши за основу мінімальну тарифну ставку працівника першого тарифного розряду, та стягнути середній заробіток за цей час у сумі 47 799,75 грн. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив частково, надавши пояснення про те, що у позивача існує право на стягнення невиплаченої на його користь компенсації за невикористаних 42 дні відпустки, оскільки позивач не мав педагогічного навантаження, при якому можливі виплати за 56 днів. Крім того, здійснення педагогічної діяльності є правом позивача, а не його обов'язком. Просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення грошової компенсації за 56 днів відпустки та середній заробіток за затримку проведення повного розрахунку при звільнені з роботи за період з 30.07.2012 року до часу ухвалення судового рішення за безпідставністю. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з головним управлінням освіти і науки Львівської облдержадміністрації, обіймав посаду директора Львівського професійного ліцею комп'ютерних технологій. Згідно з розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації №749/0/5-12 від 29.10.2012 року головне управління освіти і науки ліквідовано з 1.01.2013 року, на його базі створено департамент освіти, науки, сім'ї та молоді Львівської облдержадміністрації з правонаступництвом прав та обов'язків, державна реєстрація якого проведена виконавчим комітетом Львівської міської ради 02.01.2013 року (а.с.6). Наказом Головного управління освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації №79-к від 30.07.2012 року (а.с.8) з [PERSON] було припинено трудовий договір на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку із закінченням терміну дії контракту від 1 липня 2009 року. Відповідно до вимог п.4 Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» розрахунок грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться відповідно до визначеного розміру посадового окладу на дату звільнення роботи останнього. Посадовий оклад визначається у відповідності до Постанови КМУ №1298 від 30.08.2002 року «Про оплату праці працівників на основі єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організації окремих галузей бюджетної сфери» та наказу Міністерства освіти і науки України №557 від 26.09.05 року «Про впорядкування умов оплати праці та затверджених схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ». Згідно з наказом Комітету професійно-технічної освіти головного управління освіти і науки Львівської облдержадміністрації №255 від 05.10.05 року (а.с.9) директору професійного ліцею комп'ютерних технологій [PERSON] встановлений 15 тарифний розряд. Станом на 30.07.2012 року посадовий оклад [PERSON] складав 2069,0 грн. (802 грн. x 2,58) де 802 грн. - посадовий оклад працівника I тарифного розряду станом на 30.07.2012 року згідно додатку 1 Постанови КМУ №1298 від 30.08.02р.; 2,58 - тарифний коефіцієнт працівника 15 тарифного розряду згідно додатку 1 до наказу МНО України №557 від 26.09.2005 року. Середньоденний заробіток [PERSON] для обчислення грошової компенсації за невикористану відпустку становить 69,74 грн. (2069,0 грн. х 12 місяців /356) де 356 - кількість календарних днів за 12 місяців, що передують місяцю обчислення грошової компенсації за невикористану відпустку з виключення святкових і неробочих днів, які припадають на розрахунковий період (червень 2012 року та липень 2011 року). Отже сума грошових компенсацій за невикористаних працівником 56 календарних днів щорічної відпустки становить 3 905,44 грн. (69,74 грн. х 56). Згідно з правилами п.п.2,8 постанови №100 для розрахунку середнього заробітку за проведення з працівником повного розрахунку на дату звільнення з роботи необхідно обчислити середній заробіток виходячи з розміру посадового окладу позивача станом на 30.07.2012 року - в сумі 2069,0 та розрахункового періоду - два місяці перед місяцем припинення трудового договору, якими є червень та травень 2012 року. За графіком роботи навчального закладу це 39 робочих днів. Середньоденний заробіток працівника дорівнює 106,10 грн. (2069,0 грн./19,5 робочих днів) де (20+19/2) середньомісячне число робочих днів у червні - травні 2012 року. Отже середньоденний заробіток [PERSON] за період несвоєчасного проведення розрахунку при звільненні з роботи становить 45 092, 50 грн. (106,10 грн. х 425 робочих днів за період з 30.07.2012 року до 03.04.2014 року включно). В силу вимог п.2 ч.1 ст.82 КЗпП України час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно з законодавством зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу), включається до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" особа вправі вимагати від роботодавця стягнення коштів, пов'язаних із порушенням останнім законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком і не залежно від того чи були відповідні кошти нараховані. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. У разі звільнення керівних, педагогічних, наукових, науково-педагогічних працівників, спеціалістів навчальних закладів, які до звільнення пропрацювали не менш як 10 місяців, грошова компенсація виплачується за не використані ними дні щорічних відпусток з розрахунку повної їх тривалості. Постановою КМУ від 14.04.1997 року №346 «Про затвердження порядку надання щорічної основної відпустки тривалістю 56 календарних днів керівним працівникам навчальних закладів та установ освіти, навчальних (педагогічних) частин (підрозділів) інших установ і закладів, педагогічним, науково-педагогічним працівникам та науковим працівникам», в Додатку передбачено, що директор, діяльність якого безпосередньо пов'язана з навчально-виховним або науковим процесом, що одночасно виконують в цьому вищому навчальному закладі педагогічну роботу обсягом не менше 1/3 відповідної річної норми, тривалість основної відпустки встановлюється 56 днів. Доводи представника відповідача про те, що у позивача не було педагогічного навантаження, при якому можливі виплати за 56 днів є необґрунтованими і не підтверджуються жодними доказами. З огляду на викладене, оскільки у відповідача перед позивачем існує заборгованість за невиплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за затримку проведення повного розрахунку при звільненні з роботи, суд вважає позов підставним, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial