Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить виділити в натурі 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд з майна, що перебуває у спільній частковій власності в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого домоволодіння з одночасним припиненням права спільної часткової власності, що складається з 1/2 частки житлового будинку по [ADDRESS] житловою площею 102, 7 кв.м загальною площею 113,9 кв.м під літерою «А» в складі: прибудови з цегли загальною площею 18,6 «а»; прибудови з цегла загальною площею 19,5 кв.м «а1»; тамбуру з цегли загальною площею 5,1 кв.м «а4»; прибудови з цегли загальною площею 5,1 кв.м «а6»; тамбуру з цегли загальною площею 8,2 кв.м «а5»; сараю з дерева «В»; гаражу з цегли «Г»; сараю зі шлакобетону «Д»; погребу зі шлакобетону «П»; вбиральні з дерева «У»; вбиральні з дерева «У1»; огорожі з металопрофілю №3; воріт металевих №4; огорожі з металопрофілю №7 та хвіртки з металопрофілю №8, та визнати за нею право власності на виділений самостійний об`єкт вказаного нерухомого майна та присвоїти окрему адресу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником 1/2 частки вказаного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами на підставі договору дарування від 08.08.2020. Іншими співвласниками 1/2 частки вищевказаного житлового будинку є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Між ними в добровільному порядку встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку зі створенням окремих виходів до житлових приміщень, проте не вирішено питання про виділення його частки в окремий та цілий об`єкт нерухомого майна. Через відсутність окремої адреси у неї виникають складності з доставкою пошти, а наявність спільної з відповідачами адреси не дає можливості їй, як власнику, розпоряджатися своєю власністю, насамперед оформити субсидію, прописати члена родини, на що потрібна згода співвласників, тому для безперешкодного користування та розпорядження своїм майном без погодження з іншими співвласниками їй необхідно виділити у власність в натурі належну їй частину будинку. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, подавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідачі, - і про визнання позову. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що на підставі договору дарування частки в праві власності на житловий будинок від 08 серпня 2020 року [PERSON] є власницею 1/2 частки в праві власності житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме: житловою площею 102, 7 кв.м загальною площею 113,9 кв.м під літерою «А» в складі: прибудови з цегли загальною площею 18,6 «а»; прибудови з цегли загальною площею 19,5 кв.м «а1»; тамбуру з цегли загальною площею 5,1 кв.м «а4»; прибудови з цегли загальною площею 5,1 кв.м «а6»; тамбуру з цегли загальною площею 8,2 кв.м «а5»; сараю з дерева «В»; гаражу з цегли «Г»; сараю зі шлакобетону «Д»; погребу зі шлакобетону «П»; вбиральні з дерева «У»; вбиральні з дерева «У1»; огорожі з металопрофілю №3; воріт металевих №4; огорожі з металопрофілю №7 та хвіртки з металопрофілю №8 (а.с.9). З довідки комунального підприємства «Ніжинське МБТІ» Чернігівської обласної ради вбачається, що співвласниками іншої 1/2 цього житлового будинку - по 1/4 частці кожний, є [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є власником 1/4 частки вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Ніжинською міською держнотконторою 30.01.1985 р.№361, а [PERSON] належить на праві власності 1/4 частка будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу 25.12.2012 р.№1480 (а.с.16). Згідно ч.1. ч.2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Правовий режим спільної часткової власності визначено главою 26 ЦК України. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна. Виходячи з положень ст.183, 367 ЦК України та роз`яснень, що містяться в п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок", виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. При виділу позивачеві частки, яка перебувала в спільній частковій власності, належна йому на праві власності 1/2 частка житлового будинку по [ADDRESS] набуває статусу окремого об`єкту нерухомого майна в силу приписів ч.3 ст.364 ЦК України і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Позовні вимоги в частині присвоєння адреси виділеній частці нерухомого майна задоволенню не підлягають, оскільки прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою, в тому числі пов`язаних із впорядкуванням нумерації об`єктів нерухомості, належить до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивачки про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Суд встановив також, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивачки обґрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Outcome: partial