Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №KGMDR280934787 від 13.12.2012 року відповідач отримала кредит у розмірі 5969,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 24.03.2017 року має заборгованість в розмірі 11279,15 грн., тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 01.08.2017 року відповідач подала до суду письмові заперечення проти позову, в яких послалася на те, що дійсно 13.12.2012 року отримала кредит у розмірі 5969,90 грн.\~ зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахунком заборгованості позивача, відповідач не згодна оскільки вважає, що розрахунок заборгованості є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не може бути доказом безспірності, взагалі зазначає, що розрахунок невірно розраховано суму пені, штраф взагалі не містить розрахунку, які нараховані за одне і те ж зобов»язання, а комісія взагалі не підлягає стягненню Просить застосувати строк позовної давності, оскільки зазначає, що позивачем здійснено розрахунки поза межами строку позовної давності. Просить застосувати положення ст. 267 ЦК України, щодо спливу строків позовної давності та у задоволенні позовних вимог відмовити. 14.08.2017 року представником позивача [PERSON], що діє на підставі доручення, подано до суду письмові пояснення на заперечення відповідача, де зазначає про їх необгрунтованість, оскільки факт отримання відповідачем товару, на покупку якого здійснювалось оформлення кредиту, підтверджується видатковою накладною від 13.12.2012 року, яка містить підпис відповідача. Зазначає, що відповідачем не доведено належним чином відсутність заборгованості по кредиту та зроблено не вірний розрахунок суми боргу. Позичальник власним підписом в кредитному договорі засвідчила, що погоджується на всі умови банку. Крім того стягнення штафу і пені є правомірним, оскільки штраф і пеня є окремими видами неустойки. Штраф застосовується за порушення виконання зобов»язання, а пеня за несвоєчасність виконання зобов»язання. [PERSON] протягом тривалого часу виконувала зобов»язання за договором, що свідчить про її згоду з умовами договору. Стосовно строків позовної давності, зазначає, що згідно умов договору строк виконання зобов»язання спливає 12.12.2015 року, а позов подано до суду в червні 2017 року, тобто до спливу строку позовної давності.. Представник позивача в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обставин викладених в позові та поясненнях до нього, додала, що відповідно до умов договору, які було добровільно підписано відповідачкою, банк вправі в односторонньому порядку збільшити відсоткову ставку по кредиту, тому відсотки за користування кредитом було збільшено з 0,12% до 0,15%. Своїм підписом в «заяві позичальника» [PERSON] підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування. В заяві позичальника п.5 передбачено сплата щомісячної винагороди банку в розмірі 83,58 грню. Нарахування пені 0,15% від суми простроченого боргу по кредиту, за кожен день прострочки, але не менше 1,00 грн. передбачено п.2.4.6.8 Договору. Цим же пунктом передбачено і нарахування прострочених відсотків та простроченої комісії в розмірі 0,15% від суми простроченого боргу по кредиту, за кожен день прострочки, але не менше 1,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, по невідомим суду причинам, належним чином повідомлялася про час розгляду провадження та розгля її клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв'язку, суд ухвали про продовження розгляду у відсутність відповідача. Відповідно до обставин викладених в запереченнях проти позову, поданих 01.08.2017 року, зазначила, що про збільшення відсоткої ставки її банк не повідомляв, збільшивши їх в односторонньому порядку, смс-повідомлення не отримувала, з умовами не ознайомлювали та не підписувала, а при неодноразових зверненнях на сайт позивача, зазначені умови не відкриваються. Просить суд застосувати строк позовної давності до стягнення пені. Взагалі вважає необґрунтованим стягнення штрафів та комісії за користування кредитом. В подальшому позовні вимоги визнала частково в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотків в розмірі зазначеному в позовній заяві, а пеню визнала в розмірі 2067, 28 грн., згідно проведеного нею розрахунку в межах позовної давності за 1 рік. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані\~ і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно \~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~Відповідно до частин першої, четвертої\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 13.12.2012 року між позивачем і відповідачем укладено договір №KGMDR280934787, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5969,90 грн. Для придбання товару,\~ зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 12.12.2015 року. Щодо зміни кредитного\~ ліміту банк керується п.2.4.2.3.1. Умовами та Правилами надання банківських послуг, де зазначено, що при зміні курсу долара США більше як на 10% порівняно до курсу гривні на час укладення договору, банк може змінити розмір відсоткової ставки по кредиту. При цьому банк вносить зміни в дані умови розміщені на сайті. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановлено банком, відповідно до п.2.4.2.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив\~ свою згоду на те, що підписана заява разом з заявою позичальника, " Умов та Правил надання банківських послуг" та Тарифами Банку,\~ складає між\~ ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до\~ п.2.4.1.1 умов та правил надання банківських послуг банк зобов»язується надати кредит позичальнику шляхом перерахунку кредитних коштів торговому підприємству. Відповідно п.2.4.2.2.2. та п. 2.4.2.2.3. та 2.4.2.2.4. позичальник зобов»язується сплачувати кредит в порядку та строки зазначені в заяві позичальника, сплачувати проценти за користування кредитом у відповідності з заявою та п. 2.4.3.1 Умов і [PERSON], сплатити банку винагороду в розмірі і строки відповідно Умов і [PERSON]. ПАТ КБ Приватбанк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому\~ договором, що підтверджується видатковою накладною з підписом відповідачки, а також її підписом в заяві позичальника, відповідно п.16 зобов»язалась отримати товар. У випадку порушення позичальником зобов'язань по договору, останній зобов»язаний, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту оплати\~ винагороди банку. Відповідно до п. 2.4.5.5. умов та\~ правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків\~ платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно п. 2.4.6.8 Умов і тарифів надання банківських послуг пеня нараховується в розмірі 0,15% від суми простроченого боргу по кредиту, за кожен день прострочки, але не менше 1,00 грн. передбачено п.2.4.6.8 Договору (а.с. 16). Відповідачка не заперечувала та\~ підтвердила\~ свою згоду на те, що заява позичальника підписана нею особисто 13.12.2012 року та\~ складає між\~ нею та банком договір п.15, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 8). В судовому засіданні встановлено, що підпис в даній заяві належить саме відповідачу, про що остання в подальшому не заперечувала. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановлено банком, відповідно до умов та правил надання банківських послуг. ПАТ КБ Приватбанк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому\~ договором про що відповідач в подальшому не заперечувала. Своїм підписом в «заяві позичальника» [PERSON] підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування, п.13 заяви. (а.с. 8) Відповідачка стверджує, що з Умовами\~ та правилами надання банківських послуг не ознайомлювалася, тим паче не знала про збільшення відсоткової ставки, так як на сайті банку не відкривалися відповідні умови. Як встановлено судом, підпису, який би підтвердив ознайомлення\~ відповідача 3 Умовами\~ та правилами надання банківських послуг, не має (а.с. 9-18) також інших доказів, які б підтвердили обізнаність відповідачки з даними Умовами представником позивача суду не надано. За загальними положеннями\~ЦПК України\~обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ Ч. 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст.611 ЦК України\~в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частинами\~\~2, 3\~ст.549 ЦК України\~передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що відповідно розрахунку позивача, відповідачка порушила умови договору тому станом на 24.03.2017 року має заборгованість за кредитом 11279,15 грн., яка складається з наступного:\~ 3319,52. - заборгованість за кредитом; 3,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1512,62 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 513,29 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборогованості. З даного розрахунку вбачається, що останній платіж відповідачкою було зроблено 21.11.2015 року в розмірі 83,58 гривень, чого остання не заперечує, позов пред'явлено до суду 26.06.2017 року, а тому суд не вбачає пропуску\~ загального строку позовної давності. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четвертастатті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~\~(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила,\~\~за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята\~статті 261 ЦК України). Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної\~\~в постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року відповідно до\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторни права на позов. Позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідачка [PERSON] в порушення умов кредитного договору та наведених норм\~ЦК України,\~\~свої зобов'язання за кредитним договором\~\~належним чином не виконала\~\~та не надала\~\~своєчасно Банку\~\~грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в межах строку позовної давності. За умовами\~\~кредитного договору позичальник\~\~зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним,\~\~ договором\~\~встановлено відповідальність.\~\~\~\~ Тобто, у даному конкретному випадку умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями\~ (з 21 по 25 числа місяця). Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою\~статті 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Зазначене узгоджується з правовими\~\~висновками\~\~Верховним Судом України викладеними у постанові від 06.11.2013 року у цивільній справі № 6-116цс13 та у постанові від 03.06.2015 року у цивільній справі № 6-31цс13, які в\~\~силу\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для всіх судів України. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Згідно розрахунку наданого позивачем до матеріалів справи вбачається, що розмір заборгованості за кредитом становить 3319,52 грн а розмір заборгованості по процентам 3,59 грн., дані суми заборгованості відповідачем не спростовані. Відповідно ст. 258 ЦК України в межах застосування спеціального строку позовної давності (1 рік)\~ вважає за доцільне стягнути пеню за період з липня 2016 року по 26 червня 2017 року (день пред'явлення позову.). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~ Відповідно довідки про обслуговування кредиту пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується за кожний день прострочки кредиту в розмірі 0,15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. \~ \~ \~ \~Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). \~ \~ \~ \~Суд, дійшов висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, та вважає, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. \~ \~ \~ \~Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, яка обов'язкова для всіх судів. \~ \~ \~ \~А тому, суд погоджується із розрахунком відповідача в частині нарахування пені за 1 рік, який є логічним, при цьому представником позивача на вимогу суду не надано розгорнутого розрахунку нарахування відсотків, комісії, пені обмежившись розрахунком подібним наданому раніше, з якого не зрозуміло період, строки, кількість днів та інші складові, які врахував банк при автоматизованому нарахуванні процентів та комісії. Заборгованість за пенею в межах спеціального строку давності (1 рік) розраховується наступним чином: Липень 2016 року 3319.52х0.15%х 31 = 154.36 грн. Серпень 2016 року 3319.52х0.15%х 31 = 154.36 Вересень 2016 року 3319.52х0.15%х 30 = 149.38 Жовтень 2016 року 3319.52х0.15%х 31 = 154.36 Листопад 2016 року 3319.52х0.15%х 30 = 149.38 Грудень 2016 року 3319.52х0.15%х 31 = 154.36 Січень 2017 року 3319.52х0.15%х 31 = 154.36 Лютий 2017 року 3319.52х0.15%х 28 = 139.42 Березень 2017 року 3319.52х0.15%х31=154.36 Квітень 20017 року 3319.52х0.15%х30=149.38 Травень 2017 року 3319.52х0.15%х31=154.36 Червень 2016 року3319.52х0.15%х30=149.38грн. Отже, заборгованість за пенею в період з 01.07.2016 року по 26.06.2017 року (день подачі позову до суду) - становить за липень 2016-червень 2017рр. в сумі2067,28 грн., яка визнається відповідачем. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за один й те саме порушення. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 грудня 2016 року №6-248цс15. Тому, позовні вимоги про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1512,62 грн.,\~ а також штрафів штрафів фіксованої частини в розмірі 500,00 грн. та процентної складової в розмірі 513,29 грн., стягненню не підлягають., так як представником позивача не надано переконливих і безспірних доказів на підтвердження нарахування зазначених сум. На час розгляду справи в суді відповідач не подала доказів повного виконання нею кредитного зобов'язання. З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідачка порушила вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконала належним чином умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є частково обгрунтованими та позов підлягає частковому задоволенню, зокрема в розмірі 6155,04 грн., з яких: 3319,52 грн. - заборгованість за кредитом; 3,59\~ грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2067,28 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором. Позовні вимоги про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1512,62 грн.,\~ а також штрафів штрафів фіксованої частини в розмірі 500,00 грн. та процентної складової в розмірі 513,29 грн., стягненню не підлягають., так як представником позивача не надано переконливих і безспірних доказів на підтвердження нарахування зазначених сум. Крім того, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відшкодування судових витрат понесених позивачем 1600,00 грн., пропорційно сумі задоволення позовних вимог, а саме у розмірі (6155,04:11279,15х1600=764,65)= 764 грн. 65 коп.. На підставі ст.ст. 253, 258, 261, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 631,\~ 1049, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial