Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому було уточнено, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУЕР ТРАНС», [PERSON] , в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАУЕР ТРАНС» на його користь суму вимушених витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1600,00 грн., суму вимушених витрат на евакуацію автомобіля марки «ВАЗ - 111930» реєстраційний номер [NUMBER] з місця ДТП до місця стоянки в розмірі 2000,00 грн., суму - різницю між страховою виплатою і фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ - 111930» реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 41 780,88 грн. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на його користь відшкодування моральної шкоди, в розмірі 10 000,00 грн. Стягнути з відповідачів суму судових витрат солідарно, пропорційно задоволених позовних вимог. Позовна заява обґрунтована тим, що 12 липня 2020 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, на 734 км + 830 метрів автодороги сполученням М-03 «Київ - Харків - Довжанський» в Бахмутському районі Донецької області, рухався автомобіль марки «DAF FT CF 85.410» реєстраційний номер [NUMBER] (який належить ТОВ «Бетон Нова Інтернешнл») з напівпричипом марки «BROSHUIS 3AOU48» реєстраційний номер [NUMBER] (який належить ТОВ «Бетон Нова Інтернешнл») під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , та в ході руху, на напівпричепу марки «BROSHUIS 3AOU48» реєстраційний номер [NUMBER] відірвалося ліве колесо та вдарилося у зустрічний автомобіль марки «ВАЗ - 111930» реєстраційний номер [NUMBER] , який належить і яким керував водій [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого автомобіль марки «ВАЗ - 111930» реєстраційний номер [NUMBER] перевернувся. В наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ-111930» реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.2.3 б) Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, і тому на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096353. 11 серпня 2020 суддею Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко J1.B. було винесено постанову у справі №219/7075/20 в якій він постановив, [PERSON] визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень на користь держави. Цього ж дня штраф [PERSON] було сплачено. Постанова набрала законної сили 21.08.2020 року. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З місця ДТП його автомобіль марки «ВАЗ-111930» реєстраційний номер [NUMBER] до місця стоянки був евакуйований евакуатором, тому як з причини його пошкоджень, було не можливо його до місця стоянки доставити іншим шляхом. Таким чином, у нього виникло право на відшкодування за рахунок ТОВ «ТАУЕР ТРАНС» вартості оплати евакуації свого автомобіля в розмірі 2000,00 грн. Крім того, було встановлено, що ТОВ «Бетон Нова Інтернешнл» не застрахував свою цивільно - правову відповідальність відносно автомобіля марки «DAF FT CF 85.410» реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: 41.1 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність. Тому, він подав заяву до МТСБУ про настання страхового випадку. Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: ст. 22.1. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 34.1. Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Стаття 34.2. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. МТСБУ 06.08.2020 було направлено оцінювача для визначення вартості матеріального збитку. Однак, з МТСБУ він отримав лист в якому значилось, що він повинен надати МТСБУ оригінал автотоварознавчого дослідження щодо встановлення розміру шкоди, складеного відповідно до чинного законодавства, з обов`язковим долученням оригіналів фотографій пошкодженого ТЗ та копії документів про право на здійснення оціночної діяльності особи, яка проводила дослідження. Отже, без отримання оцінки експертом його пошкодженого транспортного засобу, він не міг би реалізувати своє право на компенсацію матеріальної шкоди, тому що її розмір був би не встановлено. Тож, експертизу йому довелося провести за свій рахунок. Таким чином, у нього виникло право на відшкодування за рахунок ТОВ «ТАУЕР ТРАНС» вартості оплати проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1600,00 грн. Згідно проведеної автотоварознавчої експертизи від 25.09.2020 проведеної ФОП СОД [PERSON] : 1) Ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ-111930» реєстраційний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження, без урахування пошкоджень спричинених внаслідок ДТП, складає: 91 068,88 грн. 2). Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ - 111930» реєстраційний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження, складає: 105 362,13 грн. 3). Вартість матеріального збитку, з урахуванням експлуатаційного зносу, замінних деталей автомобіля марки «ВАЗ - 111930» реєстраційний номер [NUMBER] , складає: 81643,71 грн. 4) Проведення відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ-111930» реєстраційний номер [NUMBER] , на даному етапі з економічної точки зору не доцільно. Після проведення даної експертизи вона була направлена до МТСБУ. Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме ст. 36.2 Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 08.10.2020 року він отримав з МТСБУ лист в якому було вказано, що відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), МТСБУ прийняло рішення про виплату йому відшкодування шкоди в розмірі 63581,25 грн. 13.10.2020 дану суму в розмірі 63 581,25 грн. він отримав. Але цієї виплати явно не досить, для відновлення його автомобіля, тобто, порушеного права, тому як він має намір на проведення відновлювального ремонту свого автомобіля марки «ВАЗ-111930» реєстраційний номер [NUMBER] . В подальшому було з`ясовано, що 01.10.2019 між ТОВ «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» та ТОВ «ТАУЕР ТРАНС» укладено договір оренди №01/10/2019-Т/1 оренди транспортних засобів, відповідно до умов якого ТОВ «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ» та ТОВ «ТАУЕР ТРАНС» у якості орендодавця передало у тимчасове платне користування ТОВ «ТАУЕР ТРАНС» у якості орендаря у тому числі транспортні засоби: спеціальний вантажний сідловий тягач марки «DAF», модель «FT CF 85.410» реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску, та спеціалізований напівпричіп - платформа марки «BROSHUIS» моделі «3AOU48» реєстраційний номер [NUMBER] . [PERSON] з 11.03.2020 прийнято на постійну роботу на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ «ТАУЕР ТРАНС» згідно №55-вк від 10.03.2020. Наказом №85-вк від 06.08.2020 [PERSON] звільнено з посади водія автомобільних засобів ТОВ «ТАУЕР ТРАНС» за ст.38 КЗпП України. Тобто, для повного відновлення порушених прав (проведення відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ-111930» реєстраційний номер [NUMBER] ), за ним закріплено право на отримання різниці з ТОВ «ТАУЕР ТРАНС» між страховою виплатою і фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ-111930» реєстраційний номер [NUMBER] : 105 362,13 - 63 581,25 = 41 780,88 грн. За змістом частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.05.2021 року закрито підготовче провадження та призначення справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.03.2021 року замінено первісного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл» належним відповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАУЕР ТРАНС». Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Бетон Нова Інтернешнл». Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.09.2021 року провадження по справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди закрити у зв`язку із смертю відповідача на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Башинський В.П. в судовому засіданні наполягали на задоволенні позову до Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАУЕР ТРАНС», просили його задовольнити в повному обсязі в викладених у ньому підстав. Відповідаючи на запитання представника ТОВ БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕІІІНЛ» в порядку ст.93 ЦПК України, позивач відповів, що не згоден з тим, що його автомобіль є фізично знищеним; ремонт транспортного засобу частково проводився; відновлювальний ремонт проводився частково, в тому розмірі, які були виплачені страховою компанією, частково закуплені деталі та запчастини та частковий відновлювальний ремонт проводився самостійно, з причини обмеженості у коштах, тому як сума відновлювального ремонту складає 105362,13 грн., а страховою компанією було сплачено 63581,25 грн., що недостатньо для ремонту на спеціалізованому СТО; оцінка вартості транспортного засобу, після ДТП або оцінка вартості залишків не проводилася, оскільки вважає її проведення недоцільним, так як експертом чітко встановлена ринкова вартість автомобіля вартість відновлювального ремонту (том 1, а.с. 123-125; 156-157). Представник відповідача ТОВ «ТАУЕР ТРАНС», до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору ТОВ «Бетон Нова Інтернешнл» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях, просив ухвалити законне рішення. Крім того, зазначив, що товарний чек, який підтверджує вартість послуг евакуатора не містить підпис і не співпадає з датою ДТП. У письмових поясненнях представник третьої особи зазначив, що із позицією позивача по справі, його доводами та підставами позову, ТОВ «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕІІІНЛ» погодитися не може з огляду на їх безпідставність, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Щодо відсутності підстав для стягнення суми різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу позивача та сумою страхової виплати. На підтвердження своїх позовних вимог Позивачем до позовної заяви доданий висновок автотоварознавчої експертизи «Про визначення матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки ВАЗ-111930, реєстраційний помер [NUMBER] » від 25.09.2020 року. У відповідях [PERSON] від 03.03.2021 року на запитання ТОВ «БЕТОН НОВА ІНТЕРНЕШНЛ», поставлених Позивачу в порядку ст. 93 ЦПК України, [PERSON] повідомив суд, що він не згодний з фактом визнання транспортного засобу марки ВАЗ моделі 111930, реєстраційний номер [NUMBER] , № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2008 року випуску, синього кольору, власником якого він являється, фізично знищеним. Як довід своєї позиції вказував на те, що згідно наданого ним звіту не визначено, що автомобіль фізично знищений і він, як власник має право та намір провести відновлювальний ремонт. У відповіді на третє запитання Позивач повідомив, що був проведений відновлювальний ремонт частково, саме в тому розмірі коштів, які були виплачені страховою компанією, були частково придбані запасні частини та деталі, частковий ремонт проводився самостійно, з причин обмеженості в коштах. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодувати вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Тобто у цьому випадку в разі виплати особі повної вартості речі, яку було знищене залишки такої речі (спірний автомобіль) слід повернути особі, яка відшкодувала шкоду. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу детально регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (із відповідними змінами). Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно пункту 4 розділу 8 «Висновки експерта» Висновку автотоварознавчої експертизи «Про визначення матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки ВАЗ-111930, реєстраційний номер [NUMBER] від 25.09.2020 року, проведення відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ-111930 реєстраційний помер [NUMBER] з економічної точки зору недоцільно, що дає підстави для твердження про фізичну знищеність транспортного засобу в порядку Закону. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу і місця дорожньо-транспортної пригоди. Як вказувалося Позивачем у відповідях від 03.03.2021 року, ним не визначалась вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди та не визначалась вартість залишків, у зв`язку в матеріалах справи відсутні документальні докази на підтвердження правової позиції Позивача у справі. Відсутність вказаних доказів унеможливлює проведення правильних розрахунків суми матеріального збитку [PERSON] у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та завданням його автомобілю механічних пошкоджень. Вказані вище висновки зроблено Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненнях судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках від 01.02.2012 року. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальним справ у пункті 15 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 зазначив, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Вказані вище положення кореспондуються з висновками Верховного Суду, викладеними постанові від 30.01.2019 року у справі № 753/21303/16-ц, відповідно до яких у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро чи особі, яка несе відповідальність за заподіяння шкоди. Позивач, не погоджуючись із з фактом визнання транспортного засобу марки ВАЗ моделі 111930, реєстраційний помер [NUMBER] , № шасі (кузова, рами) [NUMBER] , 2008 року випуску, синього кольору фізично знищеним, з урахуванням того, що згідно зі наданим ним звітом про вартість матеріального збитку власнику КТЗ вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, вже провів частковий відновлювальний ремонт транспортного засобу. Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свою порушеного права особою. З огляду на викладене та з урахуванням того, що позивачем вже проведено частковий відновлювальний ремонт автомобіля, належними та достатніми доказами у даній справі про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП є не висновок експерта про вартість відновлювального ремонту, а докази про суми реально витрачених грошових коштів на проведення ремонтних заходів. Заявлена позивачем сума матеріального збитку 105 362,13 грн. є теоретичною вартістю відновлювального ремонту і слугує лише задля визначення вартості матеріального збитку, носить лише рекомендаційний характер для застосування її у формулі визначення вартості матеріального збитку і не є реальним збитком. У зв`язку із проведенням відновлювального ремонту Позивач, в порядку ст. 81 ЦПК України, повинен був надати до суду належні та достатні докази фактичних витрат. Позивачем по справі не надано до суду належних та достатніх доказів, в порядку ст.81 ЦПК України, на доведення суми матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та суми заявленої до стягнення як позовна вимога (т.1, а.с.203-206). Суд, заслухавши позивача, його представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, об`єктивно оцінивши надані докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області 11.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ грн. 00 коп. на користь держави. Який, 12.07.2020 року о 22.20 год. на автошляху Київ-Харків-Довжанськ - 2 км 800 м повороту на м. Попасне, керував автомобілем «ДАФ» номерний знак [NUMBER] , буксирував платформу номерний знак [NUMBER] , не був уважним та не стежив за технічним станом транспортного засобу у дорозі, внаслідок чого відірвалось колесо з платформи та вилетіло на зустрічну смугу і зіштовхнулось з транспортним засобом «ВАЗ 111930», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок чого автомобіль «ВАЗ 111930» отримав механічні пошкодження (том 1, а.с.17-18). Постанова суду не оскаржувалась та набрала законної сили 21.08.2020 року. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 серпня 2020 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до якої відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , виданого ТСЦ 1443, [PERSON] є власником автомобіля марки «ВАЗ - 111930» реєстраційний номер [NUMBER] , 2008 року випуску (том 1, а.с.13). Відповідно до полісу № АО/4152072 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного 06.09.2019 року, транспортний засіб [PERSON] ВАЗ 111930, номерний знак [NUMBER] застраховано в ПрАТ «СК АСКО ДС» (том 1, а.с.14). Згідно з договором оренди транспортних засобів № 01/10/2019-Т/1, укладеного 01.10.2019 року між ТОВ «Бетон Нова Інтернешнл» (орендодавець) та ТОВ «Тауер Транс» (орендар), за даним договором орендодавець зобов`язався передати у тимчасове платне користування орендарю транспортні засоби, в тому числі - автомобіль марки - DAF, модель - FT CF 85.410, тип - спеціалізований вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску - 2008 , номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , об`єм двигуна - 12902 куб. см., тип палива - D, колір - червоний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - [NUMBER] ; марки BROSHUIS, модель - 3АОU-48, тип - напівпричіп - спеціалізований напівпричіп - платформа-Е, реєстраційний номер [NUMBER] , рік випуску - 1999, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , колір чорний, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - [NUMBER] (том 1, а.с.100-104). Згідно з актом приймання-передачі до Договору оренди транспортних засобів № 01/10/2019-Т/1 від 01.10.2019 року між ТОВ «Бетон Нова Інтернешнл» (орендодавець) та ТОВ «Тауер Транс» (орендар), на підставі Договору оренди транспортних засобів № 01/10/2019-Т/1 від 01.10.2019 року орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування (оренду) Транспортні засоби згідно п.1.1. Договору оренди транспортних засобів № № 01/10/2019-Т/1 від 01.10.2019 року (том 1, а.с.98-99). Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ТОВ «Тауер Транс», (Код ЕРДПОУ 43023864), знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Олени Теліги, 41, має статус юридичної особи (том 1, а.с.109- 110). На час ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Тауер Транс». Згідно з наказом ТОВ «Тауер Транс» № 55-вк від 10.03.2020 року, [PERSON] , [INFO] , прийнято з 11.03.2020 року на постійну роботу на посаду водія автотранспортних засобів з окладом згідно штатного розкладу (том 1, а.с.97). Згідно з наказом № 85-вк про припинення трудового договору від 06.08.2020 року, [PERSON] звільнено 06.08.2020 року з посади водій автотранспортних засобів ТОВ «Тауер Транс» відповідно до ст.38 КЗпП України (том 1, а.с.107). Згідно з довідкою № ТТ000000002, виданою 12.01.2021 року ТОВ «Тауер Транс», [PERSON] працював в ТОВ ««Тауер Транс» з 11.03.2020 року по 05.08.2020 року на посаді водій автотранспортних засобів (том 1, а.с.108). Згідно з висновком авто товарознавчої експертизи про вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля марки ВАЗ 111930, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 25.09.2020 року ФОП суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] , ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 11193, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження, без урахування пошкоджень спричинених ДТП, складає 91068,88 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ 11193, реєстраційний номер [NUMBER] , на момент проведення дослідження складає 105362,13 грн.; вартість матеріального збитку, з урахуванням експлуатаційного зносу, замінюваних деталей автомобіля марки ВАЗ 11193, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 81643,71 грн. Проведення відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ 11193, реєстраційний номер [NUMBER] , на даному етапі з економічної точки зору не доцільно (том 1, а.с.22-34). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 25.09.2020 року вартість звіту про оцінку шкоди заподіяної власнику автомобіля ВАЗ 111930 Реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП, становить 1600 грн (том 1, а.с.34). Відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тому він звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБ України. Згідно з повідомленням Моторного (Транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), [PERSON] повідомлено про те, що відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ прийняло рішення про виплату [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 63581,25 грн., заподіяної йому в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка мала місце 12.07.2020 року о 22.20 год. за участю транспортного засобу марки ВАЗ з номерним знаком [NUMBER] (том 1, а.с.35). Як вбачається з квитанції 3208 про видачу готівки [PERSON] було видано 63550,00 грн (том 1, а.с.36). Згідно з товарний чеком, виданого 13.07.2020 року ФОП [PERSON] вартість послуг евакуатора становить 2000 грн (том 1, а.с.37). У відповідності з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За загальними нормами ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до роз`яснень, які містяться у постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за №4 від 01.03.2014 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п.4). Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодувати вартість майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Тобто у цьому випадку в разі виплати особі повної вартості речі, яку було знищене залишки такої речі (спірний автомобіль) слід повернути особі, яка відшкодувала шкоду. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу детально регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (із відповідними змінами). Згідно з вимогами цієї статті транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновком авто товарознавчої експертизи про вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля марки ВАЗ 111930, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного 25.09.2020 року, проведення відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ-111930 реєстраційний помер [NUMBER] з економічної точки зору недоцільно (п.4), що дає підстави для твердження про фізичну знищеність транспортного засобу в порядку Закону. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу і місця дорожньо-транспортної пригоди. Як вказувалося позивачем у відповідях від 03.03.2021 року, оцінка вартості транспортного засобу після ДТП або оцінка вартості залишків не проводилася, тобто позивачем не надано доказів щодо оцінки вартості майна після ДТП, що унеможливлює проведення правильних розрахунків суми матеріального збитку [PERSON] у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. Вказані вище висновки зроблено Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненнях судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках від 01.02.2012 року. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальним справ у пункті 15 своєї Постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 зазначив, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Вказані вище положення кореспондуються з висновками Верховного Суду, викладеними постанові від 30.01.2019 року у справі № 753/21303/16-ц, відповідно до яких у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро чи особі, яка несе відповідальність за заподіяння шкоди. Позивач, не погоджуючись із з фактом визнання транспортного засобу фізично знищеним, з урахуванням того, що згідно зі наданим ним звітом про вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує його ринкову вартість, вже провів частковий відновлювальний ремонт транспортного засобу. Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свою порушеного права особою. З огляду на викладене та з урахуванням того, що позивачем вже проведено частковий відновлювальний ремонт автомобіля, належними та достатніми доказами у даній справі про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП є не висновок експерта про вартість відновлювального ремонту, а докази про суми реально витрачених грошових коштів на проведення ремонтних заходів. Заявлена позивачем сума 105 362,13 грн. є теоретичною вартістю відновлювального ремонту і слугує лише задля визначення вартості матеріального збитку, носить лише рекомендаційний характер для застосування її у формулі визначення вартості матеріального збитку і не є реальним збитком. У зв`язку із проведенням відновлювального ремонту позивач, в порядку ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та достатні доказів понесених фактичних витрат. Постановою Верховного Суду від 19.09.2018 року по справі № 643/4161/15-ц скасовано рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача залишку не виплаченого МТСБУ розміру страхового відшкодування і ухвалено нове рішення про відмову у позові. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині витрат на евакуацію автомобіля в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., оскільки встановлено, що ДТП мала місце і позивач поніс витрати на евакуацію транспортного з місця пригоди, що підтверджується товарним чеком від 13.07.2020 року та відмові у задоволенні позову у стягненні матеріальної шкоди, оскільки позивачем не надано суду належних та достатніх доказів, в порядку ст.81 ЦПК України, на доведення суми матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Тауер Транс», на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 37,06 грн. пропорційно задоволеної частини позовних вимог. Щодо стягнення витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1600 грн, суд дійшов висновку про відмову у їх стягненні, оскільки у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial