Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

У жовтні 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 10.11.2014 року між ним та [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АІ/4164283. 19.11.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого за полісом № АІ/4164283 автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]В, та автомобіля HUYNDAI, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 10.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП. За заявою [PERSON]П їй виплачено страхове відшкодування в розмірі 2\~946, 39 грн., тобто виконано зобов'язання за Полісом № АІ/4164283. Разом з тим, [PERSON]В, всупереч вимог\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомив страхову компанію\~\~про настання дорожньо-транспортної пригоди, тому він, як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати до особи, яка керувала транспортним засобом в момент ДТП, регресний позов у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи наведене та на підставі підпункту «ґ» пункту 38.1 ст.\~38\~та п. 33.1 ст.\~33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~просив суд стягнути з [PERSON]В на свою користь суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 3251, 39 в тому числі і витрати на експертне дослідження в сумі 305 грн. та судовий збір в розмірі 1218,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, просив відмовити з підстав наведених в письмових запереченнях, зокрема зазначив що він повідомляв по телефону позивача в день ДТП 19.11.2014 року як це передбачено п. 11.1 полісу № АІ /4164283 а отже їх вимоги є безпідставними, крім того сума в 305 грн яка визначена як затрати на врегулювання збитку нічим не підтверджена. Також жодної претензії від позивача він не отримував а тому просив відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. У силу\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. На підставі п.1\~ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Судом встановлено, що 10.11.2014 року між АТ "УОСК" та [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АІ/4164283, згідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом виступав транспортний засіб марки ВАЗ-21103, реєстраційний номер 067208 КХ (а.с.6). 19.11.2014 року в м. Києві по проспекту Повітрофлотському відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ВАЗ- 21103, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]В, та автомобіля HUYNDAI, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 10.12.2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП (а.с.8). Так, відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК Украіни постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно звіту № 3453 з оцінки транспортного засобу від 30 грудня 2014 року матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ Hyundai getz, державний номер [NUMBER], внаслідок його пошкодження складає 3946,39 грн. з урахуванням ПДВ. [PERSON]П, як власник пошкодженого автомобіля Hyundai getz, державний номер [NUMBER], звернулась до АТ «УОСК» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП із заявою про настання 19 листопада 2014 року страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивачем\~\~було\~\~здійснено\~\~ виплату страхового відшкодування відповідно до страхового акту в розмірі 2946, 39 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 44 від 05 травня 2015 року, № 2722 від 08 травня 2015 року, № 2891 від 15 травня 2015 року, № 27 від 27 травня 2015 року Звертаючись в суд з даним позовом,\~\~страхова компанія посилалася на те, що [PERSON]В, всупереч вимог\~Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомив страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди, тому він, як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати до особи, яка керувала транспортним засобом в момент ДТП, регресний позов у розмірі виплаченого страхового відшкодування на підставі підпункту «ґ» пункту 38.1 ст. 38 та п. 33.1 ст. 33 даного Закону України. Відповідно\~\~до\~\~ підпункту 33.1.4 пункту\~\~33.1\~статті 33 цього Закону\~\~\~(яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин)\~у разі настання\~\~дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути\~\~ підставою\~\~ для\~\~здійснення\~\~страхового\~\~відшкодування (регламентної виплати), водій\~\~ транспортного\~\~засобу, причетний до\~\~такої\~\~пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше\~\~\~\~ трьох робочих днів\~\~з дня\~\~настання\~\~дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати\~\~страховику , з яким укладено\~\~договір\~\~обов'язкового\~\~страхування цивільно-правової\~\~відповідальності (у випадках , передбачених с\~статтею\~\~41\~\~цього\~\~Закону, - МТСБУ), повідомлення\~\~ про\~\~дорожньо-транспортну\~\~пригоду встановленого\~\~МТСБУ\~\~зразка, а також відомості про місцезнаходження \~\~свого\~\~транспортного\~\~засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій\~\~ транспортного\~\~засобу з поважних причин\~\~не\~\~має\~\~змоги\~\~ виконати\~\~зазначений обов'язок, він мав підтвнрдити документально. він\~\~має\~\~підтвердити\~\~це\~\~документально. Таким чином, на відповідача, як на водія застрахованого транспортного засобу, був покладений обов'язок повідомити АТ «УОСК» про настання дорожньо-транспортної пригоди. Суд відноситься\~\~ критично до доводів [PERSON]В\~\~щодо повідомлення страхової компанії про настання страхового випадку засобами телефонного зв'язку, оскільки останнім не надано жодних доказів суду на підтвердження цієї обставини. Отже на виконання вимог статей\~10,60 ЦПК України, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження виконання ним обов'язку щодо повідомлення страховика не пізніше\~\~\~\~ трьох робочих днів\~\~з дня\~\~настання\~\~дорожньо-транспортної пригоди про дорожньо-транспортну пригоду, та не надано доказів поважності причин не виконання даної вимоги Закону. Відповідно до\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, п. 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі, п. ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і\~\~за\~\~умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону. Також згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14, яка в силу ч.1\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для виконання, виходячи з аналізу статей\~33,\~38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього\~Закону\~змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін\~Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що факт неповідомлення страховика про ДТП не є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування, є помилковим. Отже, враховуючи встановлені обставини справи та приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомив АТ «УОСК» про настання страхового випадку у строки визначені\~ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що в АТ «УОСК», яке здійснило страхове відшкодування, виникло право вимоги до відповідача про стягнення 2946, 35 грн. на підставі\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» а отже в цій частині позов підлягає до задоволення. Натомість вимоги позивача про стягнення з відповідача\~\~витрат з проведення експертного дослідження в сумі 305,00 грн. є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджується та задоволенню не підлягають. Згідно\~ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві\~\~ пропорційно\~\~до\~\~розміру\~\~задоволених позовних вимог.

Outcome: partial