Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 лютого 2013 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ", правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК», та [PERSON] був укладений кредитний договір №112#00017462393. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит в сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок) на поточні потреби, а останній зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 17.02.2018 р. та щомісячно погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіку. Однак, позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, пені становить на 29.12.2016 року 237 708 грн. 62 коп. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] 18.02.2013 року було укладено Договір поруки №112#00017462393/S-1. Відповідно до умов Договору поруки, [PERSON] зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] його зобовязань, що виникли із Кредитного договору, в повному обсязі, в тому числі за повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором. Оскільки відповідачі не виконали свої зобовязання за договорами, то позивач просив суд стягнути з них вказану вище суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] та його представник до суду не зявились, були повідомлені належним чином, направили суду заяву, в якій просили застосувати строки позовної давності до вимог про стягнення неустойки та проводити розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі матеріалами, надавши заперечення проти позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, а саме у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Положення частини п'ятої статті 74 щодо зміни порядку виклику та повідомлення осіб, які беруть участь у справах, про судовий розгляд позовів і скарг без їх присутності у судових засіданнях, визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011. Третя особа [PERSON] до суду не зявилась, про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, судом встановлено, що 18 лютого 2013 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ", правонаступником якого є ПАТ «СБЕРБАНК», та [PERSON] був укладений Кредитний договір №112#00017462393. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит у сумі 100 000, 00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок) на поточні потреби, а останній зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 17.02.2018 р. та щомісячно погашати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіку. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору тип процентної ставки, що застосовується за цим Договором - фіксована процентна ставка. Розмір фіксованої процентної ставки за користування Кредитом складає 33 % річних. Пунктом 6.9. Кредитного договору позичальник погодив, що у випадку порушення ним своїх зобовязань, діюча процента ставка за користування Кредитом встановлюється в новому розмірі збільшеному на 2 (два) процентних пункти. Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, між ПАТ «СБЕРБАНК» та [PERSON] 18.02.2013 року було укладено Договір поруки №112#00017462393/S-1. Відповідно до умов Договору поруки, [PERSON] зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] його зобовязань, що виникли із Кредитного договору, в повному обсязі, в тому числі за повернення кредиту, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором. Згідно з п.4.1. Договору поруки [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники. За ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обовязку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати неодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків,якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Як вбачається з матеріалів справи, загальний розмір заборгованості станом на 29.12.2016 року становить 237 708 грн. 62 коп., з яких: заборгованість за кредитом 73 871 грн. 45 коп., проценти за користування кредитом 45 668 грн. 11 коп., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 90 121 грн. 40 коп., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 28 047 грн. 66 коп. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. В даному випадку, судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності ... є підставою для відмови у позові. У своєму запереченні проти позову відповідач [PERSON] просить суд застосувати строки позовної давності щодо позовних вимог про стягнення пені. Так, позивач звернувся до суду захистом своїх прав 23.01.2017 року, отже для позовних вимог про стягнення пені за період до 23.01.2016 року сплив строк позовної давності, а тому суд вважає за необхідне на підставі ст. 267 ЦК України відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення пені яка утворилась в період до 23.01.2016 року. Отже, враховуючи вище викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити частково та стягнути з відповідачів на користь позивача борг який утворився станом на 29.12.2016 року в розмірі 179 244 грн. 98 коп. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір в сумі 3565 грн. 63 коп. відповідно до наданих платіжних доручень. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: partial