Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № BLаЖГА00058001 від 02 серпня 2011 року. Свої вимоги мотивував тим, що 02.08.2011 між ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та [PERSON] був укладений договір банківського обслуговування № BLаЖГА00058001, згідно з яким [PERSON] надано кредит в сумі 6000,00 грн. строком до 02.08.2014 зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитними коштами. Відповідач порушила свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, тощо, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 12.08.2015 становить 31510,22 грн.. 18.09.2015 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про слухання цієї справи у всіх судових засіданнях за відсутності представника позивача (а.с.34-35). Відповідач [PERSON] в судове засідання зявилась, надала пояснення по суті справи, позов не визнала, пояснила, що дійсно брала кредит в ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]», однак в звязку з скрутним матеріальним становищем виплачувати його не змогла, як наслідок зверталась до банку з заявою про реструктуризацію заборгованості, але жодної відповіді від банку так і не отримала. Просила суд зменшити розмір пені, оскільки основна сума заборгованості значно менша від розміру пені (штрафних санкцій), яку просить стягнути позивач. Судом встановлено, що 02 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та [PERSON] укладений договір банківського обслуговування № BLаЖГА00058001, згідно з умовами якого (Розділ І «Спеціальна частина») сума кредиту 6000,00 грн.; термін повернення кредитку 02 серпня 2014 року; процентна ставка 15,00%; комісія за управління кредитом 1,75 % від суми кредиту; поточний рахунок 2625450010/040000112806; рахунок-кореспондент 29091100011166; правила користування платіжними картками фізичних осіб ПАТ «ВіЕйБі Банк», затвердженими наказом Голови Правління №279 від 23.02.2011; штраф, передбачений п.4.2 загальної частини договору 25,00 % від суми кредиту; пеня, передбачена п. 4.3 загальної частини договору (ставка) 0,50 % пеня розраховується за методом «факт/360», тощо (а.с.4-11, 12-13). Відповідач [PERSON] станом на 12 серпня 2015 року порушила умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 31510,22 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 3728,73 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1553,03 грн., заборгованість по комісії за РО 2205,00 грн. та штраф (плата за пропуск платежів) 24023,46 грн. (а.с. 18). Заборгованість за Кредитним договором відповідачем до теперішнього часу не погашена. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 527 \~ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно із ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Відповідно до п.27 роз'яснень Постанови пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. Істотними обставинами можна вважати зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують увагу. Законом не заборонено звертатися як з письмовою так і усною заявою про зменшення розміру неустойки. Судом встановлено, що заборгованість по кредиту складає 3728,73 грн., а сплата штрафних санкцій 24023,46 грн., тобто нараховані штрафні санкції значно перевищують розмір завданих збитків, що є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій. Крім того, слід зазначити, що відповідачем були порушені зобов'язання за кредитним договором ще в 2012 році, проте вперше з позовом до суду позивач звернувся у серпні 2015 року, чим фактично сприяв збільшенню розмірів збитків та не вживав заходів щодо їх зменшення. Таким чином, виходячи з норм ст. 551 ЦК України суд вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій до рівня заборгованості по кредиту 3728,73грн., оскільки відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. При цьому суд приймає до уваги матеріальний стан відповідача [PERSON], яка на теперішній час не працює та немає іншого джерела доходу, що свідчить про її скрутне матеріальне становище, а стягнення в повному обсязі нарахованої позивачем суми штрафних санкцій призведе до остаточного зубожіння відповідача та унеможливить нормальний розвиток і існування її як людини, яка відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю України. В іншій частині позов підлягає задоволенню, з урахуванням того, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 11215,49 грн., а саме: заборгованості за кредитом 3728,73 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 1553,03 грн., заборгованість по комісії за РО 2205,00 грн. та штраф (плата за пропуск платежів) 3728,73 грн.. Крім того, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 від 20.03.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким вирішено розпочати процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]»(а.с.22). Відповідно до п.22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 12.08.2015), яка діяла на дату подання позову, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору. Згідно із ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі\~ст.ст. 509, 525 527, 530, 536, 551, 616, 625, 611, 651, 1054 ЦК України,

Outcome: partial