Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач1 [PERSON] та позивач2 [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа Горлівська міська рада про визнання дій незаконними та усунення перешкод в користуванні придомової території вказавши, що на підставі свідоцтва про право власності від 16.10.2003 року, виданого у відповідності до рішення міськради №978 від 15.10.2003 року і свідоцтва про право на спадщину по закону від 18.18.2006 року, виданого Третьою Горлівською державною нотаріальною конторою №2-4262 [PERSON] є власником ? частини, а [PERSON] і її син [PERSON] кожний відповідно є власниками ? частини квартири [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстровано в КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації». Вказаний будинок розташований на земельній ділянці Горлівської міської ради, а квартира розташована в будинку на чотири власника. Прибудинкова територія не приватизована і використовується власниками всіх чотирьох квартир будинку для обслуговування квартир і забезпечення потреб власників. З боку вулиці Лабузова влаштований вихід на вул. Лабузова, з іншого боку - на санітарний проїзд. По домовленості між мешканцями вказаного будинку прибудинкова територія зсередини будинку розділена огорожами при цьому на протязі тривалого часу більше 50 років мешканцям квартири [ADDRESS] був забезпечений безперешкодний прохід через при домову територію напроти квартири [ADDRESS] - на вулицю Лабузова і проти встановленого порядку користування прибудинковою територію відповідач не заперечував. В липні 2013 року відповідач [PERSON] самовільно, без домовленостей з позивачами на земельній ділянці прибудинкової території вказаного будинку встановив суцільну огорожу між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS], тим самим створив перешкоду мешканцям квартири [ADDRESS], (позивачам), в користування прибудинкової території загального користування в виході на вулицю Лабузова. З метою перевірки законності дій відповідача по встановленню суцільної огорожі між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] і закриттю проходу для виходу на вул. Лабузова і створенню перешкод в користуванні прибудинковою територією будинку [ADDRESS] [PERSON] (позивач 2) звернулася до Горлівської міської ради з заявою. Актом від 20.04.2013 року комісія у складі головного спеціаліста комунального відділу Калінінської адміністрації і спеціаліста відділу архітектури містобудівництва встановила, що мешканцем квартири [ADDRESS] на земельній ділянці, яка належить Горлівській міській раді самовільно встановлено огорожу зі сторони квартири [ADDRESS], чим встановлена перешкода мешканцям для виходу на вул. Лабузова. Своїми діями по встановленню огорожі відповідач встановив перешкоди позивачам в користування прибудинковою територією і квартирою [ADDRESS]. Позивачі просили суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні мешканцям квартирою [ADDRESS], забезпечити безперешкодний прохід на вул. Лабузова через прибудинкову територію розташовану навпроти квартири [ADDRESS], відновити за власні кошти зі сторони квартири [ADDRESS] прохід зі сторони квартири [ADDRESS], шляхом встановлення хвіртки в огорожі - напроти квартири [ADDRESS], та стягнути судові витрати. Відповідач надав до суду письмові заперечення на позов, в яких позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити, вказавши, що з липня 2013 року займається приватизацією земельної ділянки за адресою [ADDRESS]. Вказаний будинок є будинком барачного типу, побудований в 1929 році. З самого початку будинок не був огорожений парканом, санітарного проїзду не існувало. Позивачі тривалий час ходили на вул. Лабузова через хвіртку під вікнами відповідача, що створювало відповідачу незручності. Стверджує, що побудувавши суцільну огорожу, відмежував свої приватизовані господарські споруди, огорожа не створює перешкод для обслуговування зовнішніх конструкцій будинку та квартири [ADDRESS], що належить позивачам. Для проїзду швидкої допомоги через санітарний проїзд перешкоди не має. Сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа Горлівська міська рада надала до суду письмове пояснення, в якому вказала, що заперечень до позову не має. Справу просить розглянути у їх відсутність. Позивач 1 [PERSON] надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, додатково вказавши, що у неї є мала дитина, син - [PERSON], який ходить до школи, встановлення відповідачем суцільної огорожі без погодження з позивачами унеможливили безперешкодного користування прибудинковою територією будинку та вихід мешканців (власників) квартири [ADDRESS], це ускладнює користування належною їм на праві власності квартирою. Позовні вимоги просила задовольнити. Позивач 2 [PERSON] позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, та надані в суді Позивачем1. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях на позов, додатково вказавши, що є власником і мешкає в квартирі [ADDRESS]. Підтвердив те, що встановив огорожу з огляду на те, що позивачі ходили під вікнами його квартири, це створювало незручності для його сім`ї. Земельна ділянка біля його квартири [ADDRESS] не приватизована. Вважає, що встановивши суцільну огорожу напроти своєї квартири ніяких перешкод для позивачів він не створив, оскільки вони можуть користуватися санітарним проїздом. В задоволені позову просив відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у відповідності до звернення позивачів, 30.06.2013 року вона, як спеціаліст комунального відділу Калінінської адміністрації Горлівської міської ради у складі комісії з спеціалістом відділу архітектури та містобудування провела обстеження прибудинкової території за адресою [ADDRESS], де в присутності позивачів та відповідача було встановлено, що відповідач самовільно встановив суцільну огорожу, чим позбавив виходу мешканців квартири [ADDRESS]. Земельна ділянка на якій розташований будинку належить Горлівській міській раді. Позивачі можуть виходити на вулицю Лабузова через санітарний проїзд, який не призначений для цього. Вказана обставина створила першкоди позивачам в користування прибудинковою територією. Суд вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідка, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам інших громадян. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 42 Земельного Кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при приватизації громадянами одно- або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з пунктом 5 статті 10 Закону від 19 червня 1992 р. N 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду" здійснюється в порядку та на умовах, передбачених частиною третьою статті 42 ЗК, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. При цьому розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації. Відповідно до довідки СК «Коксохімік» та ксерокопій паспортів [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 4,5,7). На підставі свідоцтва про право власності від 16.10.2003 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивачі є співвласниками нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстровано в КП «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.8-10). Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Донецькій області відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до акту від 30.04.2013 року комісією у складі - спеціаліста комунального відділу Калінінської адміністрації Горлівської міської ради Дьякової С.В, спеціаліста відділу архітектури та містобудування Кухар Є.Г. провела обстеження прибудинкової території за адресою [ADDRESS], де в присутності позивачів та відповідача було встановлено, що відповідач самовільно встановив суцільну огорожу, який позбавив виходу мешканців квартири [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до викопіювання з генерального плану м. Горлівки та плану земельної ділянки будинку, в якому знаходяться квартири позивачів та відповідача вихід з прибудинкової території за адресою [ADDRESS], з іншого боку вказаного будинку - санпроїзд (а.с.11, 58, 67). Відповідно до фотознімків прибудинкової території і будинку [ADDRESS] зафіксовано встановлений суцільну огорожу (а.с. 59). Судом встановлено і це не заперечують сторони, що позивачі мешкають в належній їм квартирі [ADDRESS], а відповідач мешкає в належній йому квартирі [ADDRESS] в багатоквартирному будинку, який розташований за адресою [ADDRESS]. В липні 2013 року відповідач без згоди позивачів на прибудинковій території будинку між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] встановив суцільну огорожу. Відповідно до ст. 10 ч. 2, 3 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень проти них. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у розгляді справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі щодо яких виникає у сторін спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом враховується, що як під час подання позову так і перед початком розгляду справи у судовому засіданні, як від позивачів так і від сторони відповідача не надходили клопотання про призначення відповідної експертизи з метою визначення можливості встановлення порядку користування вказаною прибудинковою територією (земельною ділянкою) за адресою [ADDRESS]. Аналізуючи доводи позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення огорожі, встановлення хвіртки, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] самочинно, в порушення діючого законодавства, встановив суцільну огорожу, притул до зовнішньої стіни будинку, в якому знаходиться квартира позивачів [PERSON] та [PERSON], чим порушує права власності останніх, які позбавлені можливості вільного доступу для користування квартирою, в якій вони мешкають. З огляду на вказане позовні вимоги належать частковому задоволенню Задовольняючи позов частково, суд вважає , що в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача відновлення за власні кошти зі сторони квартири [ADDRESS] проходу зі сторони квартири [ADDRESS], шляхом встановлення хвіртки в огорожі - напроти квартири [ADDRESS] слід відмовити,оскільки судом встановлено, що дії відповідача по встановленню суцільної огорожі на прибудинковій території будинку [ADDRESS] На підставі ст.ст.319,391 ЦК України, ст. 42 ЗК України, п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: partial