Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

В вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 19.10.2006 між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 49.27/13/06-Z. В забезпечення виконання кредитного договору між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] 19.10.2006 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбаль Н.О., за реєстровим № 4429. Відповідно до іпотечного договору, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань, наступне нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 37,20 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 19.10.2006 за реєстраційним номером № 4426. 16.09.2019 позивачем було отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна згідно з якою, власником квартири, реєстраційний номер: 1874460280000, загальна площа 37,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є не позивач, а ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до вказаної довідки, підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47827613 від 17.07.2019 17:02:11, приватний нотаріус Рогач Вадим Вікторович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Підставою виникнення права власності зазначено Іпотечний договір, серія та номер: 4429, виданий 19.10.2006, видавник: Горбаль Н.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Позивач зазначає, що реєстрація права власності на квартиру за ПАТ «Дельта Банк» була здійснена незаконно відповідачем без достатніх правових підстав, з порушенням норм Закону України «Про іпотеку». Позивач вважає, що відповідач не мав права реєструвати право власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк» оскільки, не було дотримано порядку здійснення звернення стягнення на майно та реєстрації права власності, передбаченого Законом України «Про іпотеку». Вказує, що на момент набуття відповідачем права власності на предмет іпотеки була відсутня оцінка майна, а державну реєстрацію права власності здійснено на підставі рішення, яке на момент перереєстрації права власності ще навіть не існувало. Враховуючи викладене, позивач просить визнати дії приватного нотаріуса Рогача Вадима Вікторовича, Київський нотаріальний округ, м. Київ, щодо проведення 15.07.2019 державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» незаконними; визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса Рогача Вадима Вікторовича, Київський нотаріальний округ, м. Київ індексний номер: 47827613 від 17.07.2019, згідно з яким 15.07.2019 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 32437582 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», на підставі - іпотечний договір, серія та номер: 4429, виданий 19.10.2006, Горбаль Н.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.09.2019, у даній цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2019 заяву [PERSON] про забезпечення позову в цивільній справі [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності - задоволено. Забезпечено позов шляхом заборони вчиняти дії щодо реалізації майна, а саме: квартири [ADDRESS] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.02.2021 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до участі у розгляді справи за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». У травні 2021 року [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в яких просила визнати дії приватного нотаріуса Рогача Вадима Вікторовича, Київський нотаріальний округ, м. Київ, щодо проведення 15.07.2019 державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» незаконними; визнати протиправними та скасувати рішення приватного нотаріуса Рогача Вадима Вікторовича, Київський нотаріальний округ, м. Київ індексний номер: 47827613 від 17.07.2019, згідно з яким 15.07.2019 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 32437582 про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», на підставі - іпотечний договір, серія та номер: 4429, виданий 19.10.2006, [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу та привести записи та інформацію в реєстрі у відповідність до вигляду, який був до 15.07.2019 року. В судове засідання з`явився представник позивача, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направили. Представник третьої особи в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки наявний Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.01.2020, з якого вбачається, що 08.01.2020 приватним нотаріусом Рогачем В.В. дійсно скасовано право власності ПАТ «Дкльта Банк» на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.10.2006 між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 49.27/13/06-Z. Згідно кредитного договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 69000,00 доларів США, строк дії кредиту встановлено до 18.10.2026, з сплатою процентів у розмірі 12,5% річних. В забезпечення виконання кредитного договору між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] 19.10.2006 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбаль Н.О., за реєстровим № 4429. Відповідно до іпотечного договору, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань, наступне нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 37,20 кв.м. та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 19.10.2006 за реєстраційним номером № 4426. Згідно п. 4.2. іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на майно у випадку порушення іпотекодавцем умов кредитного договору або умов цього договору. Позичальником умови кредитного договору належним чином не виконувалися, про що [PERSON] 03.10.2017 повідомлено листом вих. № 02.4.1/1505/17 на її адресу: [ADDRESS] . Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення письмові вимоги 31.10.2017 були вручені, однак проігноровані. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна згідно з якою, власником квартири, реєстраційний номер: 1874460280000, загальна площа 37,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є не позивач, а ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до вказаної довідки, підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47827613 від 17.07.2019 17:02:11, приватний нотаріус Рогач Вадим Вікторович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Підставою виникнення права власності зазначено Іпотечний договір, серія та номер: 4429, виданий 19.10.2006, видавник: Горбаль Н.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. За змістом ст.ст. 3, 6, 627, 629 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Так, в силу вимог ст.589 ЦК України та ст.ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» №898-IV від 05.06.2003 (далі - Закон №898-IV) в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За приписами ч.1 ст.35 Закону №898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно зі ст.36 вказаного Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; - право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем); за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі). Відповідно до ст.37 цього Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Загальні засади державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, порядок проведення державної реєстрації прав визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV (далі - Закон №1952-ІV), а також Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок №1127). Згідно із ч.3 ст.10 Закону №1952-IV ( в редакції, чинній на час здійснення державної реєстрації права власності на спірну квартиру) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником ; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав (ст.11 Закону). Згідно з ст.26 Закону № 1952-IV за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката (п.1 ч.1 ст.27 Закону №1952-ІV). Відповідно до ч.1 ст.37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Відповідно до п.40 Порядку №1127 проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону № 1952-IV та цим Порядком. Зокрема, згідно з п.61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Як встановлено судом, відповідно до Договору про відступлення прав вимоги №2303/К/1 від 02.09.2020 року, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» і ПАТ «Дельта Банк» посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. 02.09.2020 року за реєстровим №1609, та додатків №1 і №2 до нього одержало від ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами №49.27/11/08- Z від 11.03.2008 і №49.27/13/06-Z від 19.10.2006 та іпотечним договором №49.12/11/і213/08 від 11.03.2008, який забезпечує виконання зобов`язань позичальника за обома вказаними кредитними договорами. У свій час ПАТ «Дельта Банк» придбав права вимоги за вказаними договорами у ПАТ «Кредитпромбанк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за №1441. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло усі права кредитора за кредитним договорами №49.27/11/08-Z від 11.03.2008 і №49.27/13/06-Z від 19.10.2006 та іпотечним договором №49.12/11/і213/08 від 11.03.2008, який забезпечує виконання зобов`язань позичальника за обома вказаними кредитними договорами. 19.11.2020 позивачем було подано скаргу до Міністерства юстиції України, 23.12.2020 Міністерством юстиції України прийнято наказ № 3298/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича». По результатам перевірки 08.01.2021 Міністерством юстиції України прийнято наказ № 56/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича», в якому зазначено, що в ході перевірки були встановлені порушення. Листом від 20.02.2020 № 19/01-16 (а.с. 102) приватний нотаріус Рогач В.В. повідомив суду, що у зв`язку з наданням помилкових документів ПАТ «Дельта Банк» для реєстрації права власності, як задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», ним було скасовано запис про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Листом від 24.03.2021 № 40/01-16 (а.с. 197) приватний нотаріус Рогач В.В. повідомив суду, що перехід права власності на квартиру було зареєстровано помилково і він скасував реєстраційну ді. Щодо переходу права власності на квартиру. У супровідному листі від 12.05.2021 (а.с. 205) ПАТ «Дельта Банк» також повідомив, що банк подав нотаріусу заяву про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як помилкового, після чого нотаріус Рогач В.В. скасував право власності банку (індексний номер рішення 50580509 від 08.01.2020). У матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.01.2020 (а.с. 120), з якого вбачається, що 08.01.2020 приватним нотаріусом Рогач В.В. дійсно скасовано право власності ПАТ «Дельта Банк» на вищевказану квартиру. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial