Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач в квітні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та уточнив позовні вимоги заявою від 20.10.2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме належного відповідачу а саме приміщення трикімнатної квартири, загальною площею 79,6 м. кв, житловою площею 43,6 кв. м. (до складу квартири входять «В»-гараж, «Пг/в»-погріб, «Д*»-сарай, «Д»-навіс, «Ж»-вбиральня, №2,3,7,8-огорожа, І-замощення), що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Медична (Механізаторів) буд.9 кв.1, та земельну ділянку площею 0,0525 га за вказаною адресою, які належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредитної лінії № 228 від 18.06.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], згідно якого відповідачем отримано кредит в розмірі 55\~000,00 Євро зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 15.06.2018 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,2 % річних, 18.06.2008 року [PERSON] було укладено з Позивачем іпотечний договір. Згідно іпотечного договору відповідачем було надано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: приміщення трикімнатної квартири, загальною площею 79,6 м. кв, житловою площею 43,6 кв. м. (до складу квартири входять «В»-гараж, «Пг/в»-погріб, «Д*»-сарай, «Д»-навіс, «Ж»-вбиральня, №2,3,7,8-огорожа, І-замощення), що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Медична (Механізаторів) буд.9 кв.1, та земельну ділянку площею 0,0525 га за вказаною адресою. Майно належить [PERSON] на підставі правовстановлюючих документів (рішення Рівненського міського суду від 19.12.2005 року, зареєстрованого в КП«Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 19.01.2006 року, номер запису 27-63537 в книзі 219, реєстраційний номер 13602096 та Державним актом на земельну ділянку від 14.06.2004 року №3706). Взяті на себе зобов'язання [PERSON], як Позичальник, не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості та необхідності звернення до суду із таким позовом про звернення стягнення заборгованості станом на день розгляду справи в розмірі 34\~769,42 Євро, в тому числі 25705,76 євро залишок позики, 2991,59 Євро нараховані несплачені відсотки, 4241,38 Євро пеня по основному боргу, 973,45 Євро пеня по відсотках, 697,18 Євро 3% за прострочену заборгованість по основному боргу, 160,06 євро 3% за прострочену заборгованість по відсотках, на предмет іпотеки. Вимогою позивача від 03.02.2015 року за №№09-12/324 та 09-12/325 та вимогою за №09/12-323 повідомлено позичальника та відповідача майнового поручителя /іпотекодавця/ про необхідність погашення заборгованості, попереджено про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги та про звільнення житлового приміщення. Отримання зазначених вимог підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 06.02.2015 та від 07.02.2015 року. Відповіді не надходило, заборгованість по кредиту в повному обсязі не погашена. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», позивач має право задовольнити свою вимогу за рахунок предмета іпотеки. Відповідно ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.9,109 ЖК України, звернення стягнення на предмет іпотеки, саме на передане в іпотеку житлове приміщення, є підставою для виселення всіх мешканців. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Наявність зареєстрованих осіб у домоволодінні, на яке звертається стягнення негативно відобразиться на ціні продажу, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки на стадії виконання судового рішення органами ДВС. Відповідно положень ст.ст. 3,6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття із реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Заперечень відповідачів на позовну заяву до суду не надано. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд позов задоволити, не заперечує проти розгляду справи у відсутність повідомлених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду справи відповідачів, з ухваленням заочного рішення. Відповідачі у судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи були повідомленими заздалегідь та належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи, причину неявки чи розгляд справи в їх відсутність не подано. Суд прийшов до висновку про можливість і доцільність судового розгляду справи у відсутність відповідачів і ухвалення заочного рішення за згодою позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно дослідивши встановлені обставини та надані докази приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено на підставі досліджених доказів, що між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" 18.06.2008 року було укладено договір кредитної відновлювальної лінії № 228, згідно якого відповідачем було отримано кредит в розмірі 55 000 (пятдесят пять тисяч) Євро зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 15,06.2018 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15,2 % річних. Згідно положень п. 3.3.1 Кредитного договору Позичальник зобовязався точно в строки, обумовлені цим Договором, повернути Кредит в сумі 55000 євро та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору, на першу вимогу Банку достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, сплатити штрафні санкції у строках та на умовах, що визначені цим Договором, а також і відшкодувати в повному обсязі збитки. Згідно положень п. 3.3.2 Кредитного договору, відповідач зобовязався відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього договору. Згідно п.п.3.2.1. та 3.2.2. Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобовязань по цьому договору, а при виникненні простроченої заборгованості за кредитом, процентами, комісійними винагородами та іншими платежами банк вправі здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно, що передано в забезпечення зобовязань за договором забезпечення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачувати проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового погашення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Як слідує з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Взяті на себе зобов'язання Позичальник не виконав, що призвело до утворення простроченої заборгованості. Дослідженим в судовому засіданні доданим заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог розрахунком заборгованості підтверджується загальна сума заборгованості станом на 23.11.2015 року за Кредитним договором № 228 від 18.06.2008 року, яка становить 34\~769,42 Євро, в тому числі 25705,76 євро залишок позики, 2991,59 Євро нараховані несплачені відсотки, 4241,38 Євро пеня по основному боргу, 973,45 Євро пеня по відсотках, 697,18 Євро 3% за прострочену заборгованість по основному боргу, 160,06 євро 3% за прострочену заборгованість по відсотках. Вищенаведений розрахунок заборгованості за Кредитним договором станом на 23.11.2015 року в частині заборгованості по залишку позики, відсотках, нарахованій пені не спростований стороною відповідачів, не викликає сумніву та приймається до уваги судом. Щодо нарахованої заборгованості в частині 697,18 Євро 3% за прострочену заборгованість по основному боргу, 160,06 євро 3% за прострочену заборгованість по відсотках, нарахування такої заборгованості не ґрунтується на умовах Кредитного договору, правової підстави для застосування ч.2 ст. 625 ЦК України до валютних кредитних правовідносин між сторонами, якими /договором/ встановлений інший розмір процентів, судом не встановлено. Таким чином, сума заборгованості за Кредитним договором № 228 від 18.06.2008 року станом на 23.11.2015 року, яка приймається до уваги судом, становить 33 912 (тридцять три тисячі девятсот дванадцять) Євро 18 цен. в тому числі: залишок позики 25\~705,76 Євро; нараховані та несплачені відсотки за користування позикою 2\~991,59 Євро; нарахована та несплачена пеня по основному боргу 4\~241,38 Євро; нарахована та несплачена пеня за відсотками 973,45 Євро. Встановлено, що 18.06.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 228 від 18.06.2008 року [PERSON], яка виступає майновим поручителем [PERSON], із Позивачем було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] за р. №3637, згідно якого [PERSON] надано в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 79,6 м. кв, житловою площею - 43,6 кв. м., та земельну ділянку площею 0,0525 га, що знаходяться за адресою м. Рівне, вул. Медична (Механізаторів) буд.9 кв.1, до складу квартири входять «В»-гараж, «Пг/в»-погріб, «Д*»-сарай, «Д»-навіс, «Ж»-вбиральня, №2,3,7,8-огорожа, І-замощення, та належить на праві власності [PERSON], на підставі рішення Рівненського міського суду від 19.12.2005 року, зареєстрованого в КП«Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» 19.01.2006 року, номер запису 27-63537 в книзі 219, реєстраційний номер 13602096 та Державного акту на земельну ділянку від 14.06.2004 року №3706 . Згідно до ч.1 ст.573 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншим кредиторами цього боржника. На підставі ч.1 ст.589 ЦК України, у разі не виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі не виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В силу умови п.6.1 Договору іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу Зобовязання не буде виконане, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем та/або Боржником будь-якого з своїх обовязків, передбачених цим Договором та /або Кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності до цього договору виявиться недійсною. При цьому у разі порушення зобовязання та/або умов цього Договору і прийняття Іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодержатель зобовязаний надіслати Іпотекодавцю та Боржнику, якщо він є відмінним від Іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушення зобовязання, вимога про його виконання протягом 30 календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет Іпотеки. Згідно умови в п.6.2. Іпотечного договору, визначено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет Іпотеки будь-яким способом не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення господарського суду у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку. Дослідженими в справі доказами підтверджено, що вимогами Іпотекодержателя від 03.02.2015 року №09-12/323 на ім»я позичальника та іпотекодавця було повідомлено відповідача, Іпотекодавця Іпотечного договору від 18.06.2008 року [PERSON] про усунення порушення зобовязань. необхідність погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №228 від 18.06.2008 року та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Вказану вимогу направлено за місцем зареєстрованого постійного місця проживання відповідача, така отримана відповідачем 07.02.2015 року, документи досліджені в судовому засіданні. Встановлено, що протягом встановленого 30-денного строку із дня направлення вимоги відповіді не надходило, вимога Іпотекодержателем залишена без задоволення. Вказані встановлені судом обставини оцінюються достатньою підставою для задоволення позовних вимог про звернення стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №228 від 18.06.2008 року на предмет іпотеки -трикімнатну квартиру, загальною площею 79,6 м. кв, житловою площею - 43,6 кв. м., та земельну ділянку площею 0,0525 га, що знаходяться за адресою м. Рівне, вул. Медична (Механізаторів) буд.9 кв.1, та належать на праві власності [PERSON]. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст.38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві. За наведених встановлених судом обставин, положень чинного законодавства та з метою уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення, суд вважає такими що обґрунтовані доведені та підлягають до задоволення вимоги про визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, із наданням ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Рівненського обласного управління АТ „Ощадбанк, код ЄДРПОУ 09333401, права на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також в органах державної реєстрації прав - структурних підрозділах територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру та реєстрації права власності на нерухоме майно, та нотаріусів, будь-яких документів (їх копії, дублікати, витяги з державних реєстрів, довідки), необхідних для продажу предмету іпотеки - трикімнатної квартири, загальною площею 79,6 м. кв, житловою площею - 43,6 кв. м., та земельної ділянки площею 0,0525 га, що знаходяться за адресою м. Рівне, вул. Медична (Механізаторів) буд.9 кв.1. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу Іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця із дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок чи житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч.3 ст.109 ЖК України, після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджений більший строк. Згідно ч.4 ст.9, ст.109 ЖК України, ст.ст.39-40 ЗУ «Про іпотеку», виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотеко держателя одночасно із рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. На підставі повідомлення Рівненського МВУДМСУ в Рівненській області від 30.07.2015 року №5610/14-4069 та від 08.09.2015 року встановлено, що в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими відповідачі - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Дослідженою судом вимогою Іпотекодержателя від 03.02.2015 року №09-12/324 було повідомлено відповідачів, Іпотекодавця Іпотечного договору №228 від 18.06.2008 року [PERSON].Г. та мешканців іпотечної квартири [PERSON] і [PERSON] про необхідність звільнення в добровільному порядку протягом місяця житлового приміщення - квартири [ADDRESS] та земельної ділянки за вказаною адресою. Вказану вимогу направлено за місцем зареєстрованого постійного місця проживання відповідачів, така вимога отримана відповідачами 06-07 лютого 2015 року, що підтверджується дослідженими судом рекомендованими поштовими повідомленнями. Встановлено, що протягом встановленого 30-денного строку із дня направлення вимоги Іпотекодержателем та співвідповідачами така вимога залишена без задоволення. Відповідно положень ст.ст. 3,6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття із реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги про виселення відповідачів без надання іншого житла із трикімнатної квартири за адресою [ADDRESS], зі зняттям їх з реєстраційного обліку у Відділі УДМС міста Рівне ГУДМСУ в Рівненській області, є доведеними, обґрунтованими, підлягають до їх задоволення судом. За відсутності покликання позивача на відповідну умову Іпотечного Договору від 18.06.2008 року між сторонами, відсутності остаточної оцінки предмету іпотеки на час ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність правової підстави для задоволення позовної вимоги в частині передачі в управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», код ЕДРПОУ 09333401, на період реалізації предмета іпотеки, в задоволенні вказаної вимоги в порядку ст. 34 Закону України «Про іпотеку» слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: partial