Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

В квітні 2019 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач, посилаючись на те, що 28.08.2009 року [PERSON] отримавши кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зобов`язання щодо повернення коштів не виконує, просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 18.03.2019 року та загальний розмір якої становить 13057 (тринадцять тисяч п`ятдесят сім) гривень 21 копійок, з яких: 3359 (три тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 2777 (дві тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 04 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5113 (п`ять тисяч сто тринадцять) 21 копійка - пеня за прострочене зобов`язання; 710 (сімсот десять) 00 копійок - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 597 (п`ятсот дев`яносто сім) гривень 96 копійок - штраф (процентна складова). Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2019 року, позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість в загальному розмірі 13057 (тринадцять тисяч п`ятдесят сім) гривень 21 копійок, з яких: 3359 (три тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 2777 (дві тисячі сімсот сімдесят сім) гривень 04 копійки - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5113 (п`ять тисяч сто тринадцять) 21 копійки - пеня за прострочене зобов`язання; 710 (сімсот десять) 00 копійок - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 597 (п`ятсот дев`яносто сім) гривень 96 копійок - штраф (процентна складова). В подальшому, за заявою відповідача ухвалою суду від 28 липня 2020 року вищевказане заочне рішення було скасовано, а справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що 28.08.2009 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та підписала Заяву-анкету, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. У заяві було зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку. У заяві позичальника від 08.06.2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаною сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по простроченому тілу кредита, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 08.06.2011 року, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору. Проте позивач жодним чином не надає підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначаючи, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 28.08.2009 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 3690,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач приєднався до нових Умов та Правил надання Банківських послуг шляхом підписання відповідної анкети-заяви від 18.10.2012 року. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та Правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг. 02 грудня 2020 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 28.08.2009 року у розмірі 8279,88 грн., з яких: 6136, 04 грн. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 6136,04 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2143,84 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, а також понесені позивачем судові витрати. В судове засідання сторони не з`явилися, що не перешкоджає суду у проведенні розгляду справи за наявними у ній матеріалами, які є достатніми для вирішення справи по суті. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини. 28.08.2009 між ПриватБанком та [PERSON] укладено договір б/н у вигляді Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з умовами якого позичальник отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також, відповідач приєдналась до нових Умов та правил надання Банківських послуг шляхом підписання відповідної анкети-заяви від 18.10.2012 року. Підписавши анкету - заяву відповідач надала свою згоду, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг та те, що вони були надані їй в письмовому вигляді. Умовами та Правилами надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua. Позивач додав до позовної заяви витяг з Тарифів обслугована кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та копію витягу Умов та правил надання банківських послуг, на яких відсутній підпис позичальника. Відповідно до розрахунку позивача та зменшення розміру позовних вимог, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 8279,88 грн., яка складається з 6136,04 грн. заборгованості за тілом кредиту, в т.ч. 6136,04 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2143,84 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625. Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача, позивач підтвердив випискою за період з 28.08.2009, а також довідкою про картки, видані відповідачу відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, остання з яких має термін дії до 04.02.2022 року. Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання. За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) викладено правову позицію про те, що Умови та Правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Матеріали справи не містять підтверджень того, що відповідач розуміла Умови та Правила надання банківських послуг, а також тарифи банку ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву. Тому, надані позивачем копія умов та правил надання банківських послуг, як і витяг з тарифів банку, не можуть бути належними доказами, оскільки ці докази повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити відповідні зміни до умов та правил споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 по справі № 6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи. За такого, додані до позовної заяви витяг з тарифів банку та умови та правила надання банківських послуг, суд розцінює як неналежний доказ. Між тим, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до умов кредитування, виписка по особову рахунку та довідка про видані відповідачу кредитні картки, є належними і допустимими доказами та підтверджують про наявність між сторонами кредитних відносин. За таких обставин, враховуючи підтвердження позивачем наведеними доказами фактичне отримання відповідачем кредиту та користування кредитними коштами, що відповідачем не спростовано, суд доходить висновку про правомірність позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредита в розмірі 6136,04 грн. Позовні вимоги в частині стягнення інших платежів задоволенню не підлягають через недоведеність. Відповідно до статті 141 ЦПК України, пропорційно задоволеному позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1421,54 грн.

Outcome: partial