overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач 14.03.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 2027, 48 грн., яка утворилася за період з 01.06.2011 року по 01.11.2012 року та стягнення судового боргу з урахування індексу інфляції 3 % річних 2027. 48 грн. в сумі 243.60 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність , в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 26.03.2012 року , яке набрало чинності відповідачі [PERSON] та [PERSON] забрали всі свої речі з квартири в 2005 році і більше не проживали. Відповідач [PERSON] проживає в [INFO], куди позивач надає послуги теплопостачання. Однак відповідач несвоєчасно вносив плату за надані послуги у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.06.2011 року по 01.11.2012 року з урахування індексу інфляції 3 % річних в сумі 2027,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 5-8/. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання з [PERSON]. Відповідно до "Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення" затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься щомісяця за нормами і тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією. У відповідності до ст.162 Житлового Кодексу України та п.п.14,17Ю,35 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених Постановою КМУ від 17.05.2005 року №76 відповідачі зобов»язані своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги , в тому числі і за послуги теплопостачання в строки встановлені чинним законодавством. Крім того, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, зобов»язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотким річних від простроченої суми.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

Позивач 16.06.2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що 17 вересня 2018 року о 07 год. 35 хв. сталася ДТП за участю транспортних засобів «Skoda Fabia» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Chevrolet Lacetti» державний номер [NUMBER] під керуванням власника вказаного транспортного засобу - [PERSON] , в результаті якої автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Постановою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 жовтня 2018 року у справі №404/6394/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Так, відповідно до згаданої вище постанови встановлена вина [PERSON] у тому, що він керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», державний номер [NUMBER] , в порушення п.п.13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу і скоїв наїзд на транспортний засіб Позивача, - «Chevrolet Lacetti» державний номер [NUMBER] , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, в результаті якого майну Позивача була завдана шкода. Так, цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди, - [PERSON] , - була застрахована страховиком - Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» - копія страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів NsAM/4723653. Відповідно до п.4 цього страхового полісу встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого у розмірі 100 000,00 гри. за шкоду, заподіяну майну. Розмір франшизи встановлений у 1 000,00 грн. (п.5 страхового полісу). Позивач звернувся з заявою до Відповідача-1, за результатами якої отримав «Повідомлення щодо виплати страхового відшкодування» за вих.№51-0384 від 13.11.2018 року відповідно до якого Страховою компанією було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 30820,62 грн. У вказаному листі зазначено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якої матеріальний збиток з урахуванням коефіцієнту зносу з ПДВ склав 38 184,74 грн., вказана сума за вирахуванням ПДВ у розмірі 6364,12 грн. та франшизи у розмірі 1000,00 грн. = 30 820,62 грн. суми страхового відшкодування. Вважає, що сума страхового відшкодування, обрахована Відповідачем-1 не відповідає дійсному розміру завданої Позивачу шкоди. Разом із «Повідомленням щодо виплати страхового відшкодування» за вих.№51-0384 від 13.11.2018 року Відповідач-1 направив Позивачу копію дослідження спеціаліста, - аварійного комісара [PERSON] №88-D/44/4 від 24.09.2018р. про вартість матеріального збитку, завданого Позивачу - власнику КТЗ «Chevrolet Lacetti», д.н.з. [NUMBER] , яка була здійснена на замовлення Відповідача-1 ТДВ «СК "Ю.ЕС.АИ." У згаданому дослідженні визначено, що: вартість відновлювального ремонту майна «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок його пошкодження складає 139441,00 грн. з врахуванням ПДВ; розмір матеріального збитку за вирахуванням втрати товарної вартості складає 80 273,32 грн. з ПДВ. Таким чином, Відповідач-1,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач 20.11.2015 року звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що вона з 2005 року знаходилась у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя має доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано за рішенням суду 4 серпня 2014 року. Донька проживає з нею. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розміру 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття з урахуванням індексації. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, з винесенням заочного рішення згодна. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, у зв'язку з чим у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити частково. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно зареєстрували шлюб 18 лютого 2005 року. Від сумісного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано за рішенням Залізничного районного суду 4 серпня 2014 року. Донька [PERSON] проживає разом з позивачкою, навчається в 4Б класі Сокільницької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені І.Я. Франка. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню своєї дитини. Разом з тим, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

Позивач 21.11.2014 року звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 3444, 18 грн., яка утворилася за період з 01.07.2011 року по 01.11.2014 року та стягнення судового боргу з урахування індексу інфляції 3 % річних 3444,18 грн. в сумі 243.60 грн. В судовому засідання представник позивача Борута Е.В. позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] померла , запис 32688. Згідно матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS],згідно свідоцтва про право власності від 09 грудня 2008 року, куди позивач надає послуги теплопостачання. Однак відповідачі несвоєчасно вносили плату за надані послуги у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.07.2011 року по 01.11.2014 року з урахування індексу інфляції 3 % річних в сумі 3444,18 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості /а.с. 5-8/. Відповідно до "Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення" затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься щомісяця за нормами і тарифами, встановленими обласною державною адміністрацією. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, зобов»язаний сплатити суму заборгованості із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки від простроченої суми.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач 23.05.2018 року звернулась до суду із позовом, що в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 2003 року. Від шлюбу має сина [PERSON] , [INFO]. Шлюб розірваний за рішенням суду 24.05.2017 року. Відповідач не виконує свої обовязки по утриманню сина. Офіційно він не працює, відповідно регулярного заробітку не має, він працездатний. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина по 1500 грн. щомісячно до його повноліття . Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила викладені обставини, підтвердила, що після звернення до суду відповідач возив сина на відпочинок у м.Славське та повністю його оплачував , оплачував його лікування зубів, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що має на утриманні дитину від другого шлюбу, також зазначив, що має мінливий заробіток, крім того він за свій рахунок возив дитину на пять днів відпочину в м.Славське, переймався його харчуванням, за свій рахунок він лікував йому зуби. Просив задовольнити вимоги частково. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст.\~181\~СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. За вимогами ст..182 ч.2 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно знаходились у шлюбі з 2003 року, від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 24 травня 2017 року шлюб розірвано, син проживає постійно з позивачкою, відповідач проживає окремо. Зазначена обставина не заперечувалась сторонами. Таким чином, вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованою. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15.05.2006\~року "Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обовязок по утриманню дитини, він працездатний, суд не приймає до уваги його посилання на утримання ще дитини від другого шлюбу, оскільки суду не надано про це доказів. Суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню виходячи з принципу розумності та справедливості. Однак суд враховує, що відповідач надавав допомогу на утримання сина [PERSON] після звернення позивачки до суду, тому суд стягує аліменти з дня ухвалення рішення. Таким чином,\~рішення суду\~підлягає частковому\~задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивач 28.04.2016 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000,00 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з листопада 2013 року, оскільки відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Зазначила, що відповідач під час проживання з нею однією сім"єю мав підробітки, проте відповідних доказів про їх отримання на даний час не має. Пояснила, що на утримання сина щомісяця вона витрачає біля 1000,00 грн., тому суму аліментів визначила саме в такому розмірі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо стягнення аліментів, проте зазначив, що визначений позивачем розмір є завищеним. Пояснив, що отримує офіційну заробітну плату, тому просив визначити аліменти в частці від доходу, письмові заперечення приєднані до матеріалів справи. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Зі змісту свідоцтва про народження серії І-ТП № 023414 від 01.03.2006 року [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач є батьком дитини то нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються між ними. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, судом враховано, що дитина проживає з матір"ю, батько та матір мають нарівні брати участь в утриманні дитини, на утримання дитини в місяць позивач витрачає близько 1000,00 грн., судом враховано розмір прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, враховано, що відповідач працездатний, офіційно працює, має на утриманні хвору матір. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно норм до ст. 367 ЦПК України,\~ суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.08.2017 року звернулась до суду із позовом, що був збільшений судовому засіданні, в якому зазначила, що 27 березня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], від шлюбу має дитину [PERSON], [INFO], яка проживає на теперішній час з нею. Відповідач проживає окремо від неї та дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча працездатний, інших утриманців не має, має транспортний засіб. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі по 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше чим 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила викладені обставини, додала, що подружні стосунки припинені з травня 2017 року, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що він зупинив підприємницьку діяльність, не працює, коли відвідує дитину приносить продукти. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно знаходяться у шлюбі з 27 березня 2014 року, що був зареєстрований Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №63, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, відповідач проживає окремо. Зазначена обставина не заперечувалась сторонами. Відповідач не має інших утриманців. Таким чином, вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання доньки є обґрунтованою. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню дитини, він працездатний, інших утриманців не має. Однак суд вважає, що слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання доньки у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, виходячи з принципу розумності та справедливості. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 10 листопада 2016 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з 23 грудня 2006 року вона знаходиться із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу 07 листопада 2007 року народилась дитина дочка [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. В наступний час відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Тих доходів, що вона має, їй не вистачає на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача на утримання дитини на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. В судове засіданні позивач [PERSON] з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, з позовними вимогами погодився частково, так він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки, але просить зменьшити розмір аліментів до 1/6 частини, оскільки він сплачує аліменти на утримання ще дочки від першого шлюбу на навчання у розмірі 1/6 частини. Суд заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 23 грудня 2006 року, від даного шлюбу 07 листопада 2007 року народилась дитина - дочка [PERSON] . Відповідно актового запису № 483 від 14 листопада 20007 року, зробленого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6 ) Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що в наступний час відповідач грошей на утримування неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO] не надає. Згідно зі ст.. 184 Сімейного Кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що згідно рішення Дружківського міського суду від 06 червня 2016 року відповідач сплачує аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини (а.с.21-23). Відповідно до довідки № 74-74/1382 від 02 червня 2016 року відповідач працює ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" електро монтером та його середній заробіток складає 6424,12 гривень (а.с.24). Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, що він сплачує аліменти на іншу дитину, те, що позивач також працює та її середній заробіток складає 4500 гривень, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: partial