Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 05 травня 2016 року у виконавчому комітеті Вашківської міської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис за №06. Позивачка в позові зазначає, що від спільного проживання з відповідачем у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю та знаходиться на її утримані. Зазначає, що відповідач є молодою працездатною людиною, без будь-яких без особливих фізичних вад здоровя, а тому вважає що він може сплачувати аліменти на утримання дружини та неповнолітньої дитини. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дружини та неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 1700 гривень щомісячно до досягнення дитини повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та надала пояснення аналогічні позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, та пояснив суду, що він згідний сплачувати 600-700 гривень аліментів, оскільки він не працює, має мінливий дохід. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб 05 травня 2016 року у виконавчому комітеті Вашківської міської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис за №06 /а.с.6/ Від спільного проживання у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утримані / а.с.5/. Згідно частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки, або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України). Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом згідно пояснень в судовому засіданні сторін по справі, відповідач є здоровим, офіційно не працює тобто має нерегулярний, мінливий дохід. . При призначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивачки та неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останнього, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в розмірі 700 гривень щомісячно та аліменти в твердій грошовій сумі на особисте утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитини, трьохрічного віку. Також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судових витрат, тому необхідно стягнути з відповідача 551,20 грн. в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial