Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на її користь суму індексу інфляції у розмірі 10264,60 грн., три відсотки річних у розмірі 613,06 грн., а всього 10877,66 грн. заборгованості за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Салявського районного суду від 26 жовтня 2012 року стягнуто з [PERSON] на її користь грошові кошти у сумі 1124,30 грн. матеріальнї шкоди, 500,00 грн. моральної шкоди та витрати, понесені на оплату адвоката в сумі 5000,00 грн., а всього 6624,30 грн. Відділом ДВС Свалявського РУЮ у листопаді 2012 року відкрито виконавче провадження, однак, незважаючи на заходи, які ним вжито, зазначене судове рішення не виконано, а відповідачка навмисно ухиляється від виконання рішення суду. А тому просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачка та її представник просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового засідання, а тому суд розглядає справу у її відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З копії виконавчого листа вбачається, що 24 вересня 2012 року рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1124,30 грн. матеріальної шкоди, 500,00 грн. моральної шоди та витрати понесені на оплату адвоката в сумі 5000,00 грн. Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Свалявського РУЮ від 14.05.2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 710/2283/12/12, виданого 15.11.2012 року Свалявським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1124,30 грн. матеріальної шкоди, 500,00 грн. моральної шкоди та витрати на оплату адвоката в сумі 5000,00 грн. Відповідно до інформації, наданої начальником відділу ДВС Свалявського РУЮ від 19.11.2015 року, у відділі ДВС Свалявського РУЮ перебуває на виконанні виконавчий лист № 710/2283/12/12, виданий 15.11.2012 року Свалявським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1124,30 грн. матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди та витрати, понесені на оплату адвоката в сумі 5000,00 грн. На даний час боржником [PERSON] сума боргу 6624,30 грн. по виконавчому листу не погашена. Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Таким чином, між сторонами виникли зобов»язання з приводу виплати грошових сум за рішенням суду. Відповідно до статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Ст. 625 розміщена в розд. I кн. 5 ЦК "Загальні положення про зобов'язання", у зв'язку з чим поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах. Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи відповідач тривалий час не виконував дане грошове зобов»язання. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Саме до цього зводиться правова позиція, що висловлена Верховним Судом України в постанові Верховного суду України від 24 жовтня 2011 року, що згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність до судового рішення Верховного Суду України. З урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання та відповідно до роз'яснення Верховного Суду України від 3 квітня 1997 року № 6.2.- 97 р. «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» відповідачка повинна сплатити позивачці з жовтня 2012 по вересень 2015 року (згідно розрахунку, наведеного у позовній заяві) 5133,83 грн. з наступного розрахунку: 100,00 /індекс інфляції за жовтень 2012 року/ х 99,90 /індекс інфляції за листопад 2012 року/ х 100,20 /індекс інфляції за грудень 2012 року/ х 100,20 /індекс інфляції за січень 2013 року/ х 99,90 /індекс інфляції за лютий 2013 року/ х 100,00 /індекс інфляції за березень 2013 року/ х 100,00 /індекс інфляції за квітень 2013 року/ х 100,10 /індекс інфляції за травень 2013 року/ х 100,00 /індекс інфляції за червень 2013 року/ х 99,90 /індекс інфляції за липень 2013 року/ х 99,30 /індекс інфляції за серпень 2013 року/ х 100,00 /індекс інфляції за вересень 2013 року/ х 100,40 /індекс інфляції за жовтень 2013 року/ х 100,20 /індекс інфляції за листопад 2013 року/ х 100,50 /індекс інфляції за грудень 2013 року/ х 100,20 /індекс інфляції за січень 2014 року/ х 100,60 /індекс інфляції за лютий 2014 року/ х 102,20 /індекс інфляції за березень 2014 року/ х 103,30 /індекс інфляції за квітень 2014 року/ х 103,8 /індекс інфляції за травень 2014 року/ х 101,00 /індекс інфляції за червень 2014 року/ х 100,40 /індекс інфляції за липень 2014 року/ х 100,8 /індекс інфляції за серпень 2014 року/ х 102,90 /індекс інфляції за вересень 2014 року/ х 102,40 /індекс інфляції за жовтень 2014 року/ х 101,9 /індекс інфляції за листопад 2014 року/ х 103,0 /індекс інфляції за грудень 2014 року/ х 103,1 /індекс інфляції за січень 2015 року/ х 105,3 /індекс інфляції за лютий 2015 року/ х 110,8 /індекс інфляції за березень 2015 року/ х 114,0 /індекс інфляції за квітень 2015 року/ х 102,2 /індекс інфляції за травень 2015 року/ х 100,4 /індекс інфляції за червень 2015 року/ х 99,0 /індекс інфляції за липень 2015 року/ х 99,2 /індекс інфляції за серпень 2015 року/ х 102,3 /індекс інфляції за вересень 2015 року/ = 177,5. Тобто 6624,30 х 177,5 : 100 = 11758,13 грн., самі інфляційні втрати складають: 11758,13 6624,30 = 5133,83 грн. Крім того, відповідачка повинна сплатити позивачу 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення, що складає 596 грн. 18 коп. із наступного розрахунку: час прострочення виконання грошового зобов'язання - за період з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2015 року - 1095 дні. Тобто 6624,30 грн. : 365 дн. : 100 х 3 х 1095 дн. = 596 грн. 18 коп. За таких обставин, стягненню підлягає сума індексу інфляції у розмірі 5133,83 грн. та три відсотки річних у розмірі 596,18 грн. Що стосується судових витрат на правову допомогу: Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року № 7 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судові витрати на правову допомогу, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Оскільки судові витрати по оплаті правової допомоги позивачкою документально не підтверджені, а тому стягненню з відповідача (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) не підлягають. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 487,20 грн., підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених судом вимог (52,68 %) у розмірі 256,65 грн.

Outcome: partial