Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.04.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість в загальному розмірі 32170,30 грн., яка складається з: 245,94 грн. - заборгованість за кредитом; 25712,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4204,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1508,11 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Представник позивача в позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідача до суду не заперечує проти розгляду справи у відсутності представника банку. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, з урахуванням її письмових заперечень позовні вимоги визнає частково. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В той же час, відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, зазначила, що позивач безпідставно провів нарахування загальної суми процентів за накопичувальним підсумком у сумі 25712,25 грн. Згідно умов кредитування, при укладенні кредитного договору між позивачем та відповідачем базова процентна ставка складає 2,5 % на місяць, тобто 30 % на рік, отже зазначена процентна ставка є фіксованою. Окрім того, позивачем безпідставно було підвищено процентну ставку за користування кредитними коштами, що він провів в односторонньому порядку, без будь-якого повідомлення відповідача та підписання додаткових угод до кредитного договору. Зазначене підвищення процентної ставки позивач обґрунтовував посиланням на Умови та правила надання банківських послуг, яким передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин кредитного договору, шляхом інформування позичальника через надання виписки по картковому рахунку. Такі дії позивача відповідач вважає грубим порушенням вимог ст. 1056-1 ЦК України, згідно з якою фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії кредитного договору, її не може бути збільшено банком в односторонньому порядку, а умова договору щодо права змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Окрім того, у справі відсутні докази того, що відповідач був ознайомлений з розміром підвищення процентної ставки і дав згоду на отримання кредитних коштів саме за умови оплати за користування коштами у розмірі зміненої в односторонньому порядку процентної ставки. Та посилання позивача на Умови та правила надання банківських послуг, з якими начебто був ознайомлений відповідач при підписанні анкети-заяви, є безпідставним, оскільки позивачем не було доведено та не надано жодного доказу про те, що саме ці Умови, Правила чи тарифи розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили можливість в односторонньому порядку проводити зміни процентної ставки. Окрім того, згідно наданого позивачем розрахунку з 31.01.2015 року заборгованість відповідача по кредиту набула статусу сталої та становить 245,94 грн. Загальна сума заборгованості по процентам за користування кредитом згідно наданого позивачем розрахунку станом на 31.03.2014 року становила 28,93 грн. При застосуванні формули, яка була запроваджена банком для розрахунку процентів простроченої та поточної заборгованості, та яка діяла до 04.2014 року, проценти за період сталої заборгованості складають 230,36 грн. За період з 01.04.2014 року по 31.01.2015 року за вказаною формулою сума процентів становить 67,17 грн. Таким чином, за період з 14.04.2014 року по 28.02.2018 року відповідач має заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 326,46 грн., які відповідач визнає та вважає законними. Окрім того, відповідач зазначає, що пеню та штрафи було нараховано в період дії заборони такого нарахування згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у зв'язку з чим в зазначеній частині позовних вимог відповідач просила відмовити в повному обсязі. Позивачем було подано до суду відповідь на відзив відповідача, згідно якого позивач зазначив, що відповідача належним чином було ознайомлено з усіма істотними умовами кредитного договору, про що свідчить копія анкети-заяви [PERSON] з її особистим підписом, тобто сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови, зокрема, розмір процентної ставки. В анкеті-заяві клієнта зазначено початкову суму кредитного ліміту, однак умовами договору визначено, що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5 % в місяць або 30,00 % на рік, далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до банку не надходило, що являється підтвердженням прийняття діючих умов договору. Окрім того, сторони досягли згоди і уклали кредитний договір, в якому також передбачили умови сплати пені та штрафу, у зв'язку з чим позивач вважає, що заборгованість було нараховано правомірно та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом встановлено, що 15.04.2010 року [PERSON] отримала кредит - кредитну картку та їй було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок. Копія анкети-заяви з особистим підписом відповідача долучена до матеріалів справи(а.с. 7) Відповідно до умов укладеного договору, позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, і підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Позивач в обґрунтування позовних вимог щодо зміни кредитного ліміту посилається на п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно виписки з особового рахунку [PERSON] 14 квітня 2010 року, відповідачу було збільшено кредитний ліміт до 500,00 грн., 29 вересня 2010 року позивачем кредитний ліміт було змінено, а саме встановлено в розмірі 600,00 грн., 23 жовтня 2010 року - в розмірі 700,00 грн.; 04 березня 2011 року - в розмірі 800,00 грн.; 29 липня 2011 року - в розмірі 1000,00 грн.; 23 серпня 2011 року - в розмірі 1000,00 грн.; 30 травня 2013 року - в розмірі 900,00 грн.; 14 травня 2014 року - в розмірі 500,00 грн.; 10 липня 2014 року - в розмірі 250,00 грн. (а.с. 81-86). Щодо позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом позивач посилається на той факт, що відповідач під час підписання анкети-заявки підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додані до позовної заяви. Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 8) базова ставка, в місяць за користування кредитом (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів на рік) складає 2,5 %; розмір щомісячних платежів (включаючи плату з використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості: ПЕНЯ=пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки за кредитом або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.; штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів - 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до пп. 1.1.3.2.3 Умови та Правил надання банківських послуг, які діяли на момент укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем, Банк має право проводити зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, в виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Згідно пп. 1.1.3.1.9 зазначених Умов та Правил, банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць у спосіб, зазначений в Заяві, надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про виконані за останній місяць операції по Картрахункам. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. Згідно пп. 2.1.1.5.4 Умов та Правил, при незгоді зі змінами Правил та/або Тарифів Банку клієнт зобов'язаний звернутися до Банку для розірвання даного Договору та погасити заборгованість перед Банком, в тому числі заборгованість, яка виникла протягом 30 днів з моменту повернення Карт, виданих Держателю та його Довіреним особам. При незгоді зі списанням коштів по Картрахунку письмово поінформувати Банк про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання (у випадку якщо вирішення питання передбачає розгляд письмової заяви). Підпунктами 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 встановлено, що Клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за Кредитом, процентам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У випадку невиконання зобов'язань за Договором, за вимогою Банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення Кредиту (в тому числі простроченого Кредиту і Овердрафту), виплаті Винагороди Банку. Згідно пп. 1.1.5.32 Умов та Правил при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам, відкритим в валюті USD) + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, останнім протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку неодноразово проводилася зміна процентної ставки за користування кредитними коштами, а саме: з 01. 09.2014 року - до 34,80% на рік; з 01.04.2015 року - до 43,20 % на рік (а.с. 5-6). В той же час, позивачем до суду не було надано жодного доказу про запровадження нових процентних ставок за кредитним договором, зокрема, копій розпорядчих документів керівництва банку про введення таких змін. Як вбачається з матеріалів справи, позивач шляхом смс-повідомлень направляв на телефонний номер +380660509927 повідомлення про збільшення кредитної ставки за кредитною лінією до 2,9% на місяць, починаючи з 01.09.2014 р. (повідомлення від 15.08.2014 р.), до 3,6% на місяць, починаючи з 01.04.2015 р. (повідомлення від 15.03.2015 р.) (а.с. 107-108). Відповідач в своєму відзиві заперечує належне ознайомлення її працівниками банку із Умовами та Правилами кредитування, отримання смс-повідомень. Окрім того, позивачем при надісланні відповіді на відзив до суду було надано копію реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів, згідно якого [PERSON] за місцем її мешкання нібито було направлено поштове відправлення. Проте з зазначеного документу не вбачається ані дати направлення поштового відправлення, ані його змісту. Окрім того, позивачем не надано належного доказу про те, що дійсно на адресу відповідача направлялися будь-які поштові відправлення. Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з пунктом 114 Правил, адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу. Згідно зі статтею 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви) умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною, а відповідно до ч. 1 зазначеної статті, чинній на час збільшення банком процентів, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно частини четвертої цієї ж статті, в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Однак з матеріалів справи вбачається, що відповідач не був належним чином повідомлений про зміну процентної ставки, тому не можна вважати, що він прийняв пропозицію про це кредитора. Під час звернення до суду та в ході судового розгляду позивачем не було надано суду Тарифів, Умов та Правил надання банківських послуг, які були складовою частиною кредитного договору, за підписом відповідача. Надана до суду анкета-заява позичальника з підписом відповідача не містить умов сплати процентів за несвоєчасне виконання зобов'язань у підвищеному розмірі. В той же час, відповідач частково визнала позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами. Тобто відповідач погодилася із тим, що вона за користування кредитними грошами повинна сплатити банку проценти, але зазначила, що проценти мають бути розраховані банком, виходячи із процентної ставки, яка оговорювалася під час відкриття кредитної лінії (фіксована на рівні 2,5% на місяць), будь-яких домовленостей в заяві позичальника від 15.04.2010 р. щодо самостійної зміни тарифів банком та інших умов кредитування немає. Суд також приймає до уваги зазначене позивачем у відповіді на відзив про те, що підвищені процентні ставки, впроваджені з 01.09.2014 р. та 01.04.2015 р., застосовується банком тільки за витратами позичальника після підвищення процентної ставки, що дає можливість у разі незгоди позичальника з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2014 року відповідачем було здійснено останній платіж за зазначеним кредитом, тобто під час дії ставки кредитування - 30% річних і після підвищення ставки кредитування позивачем 01.09.2014 р. до 34,80% річних жодного використання кредитної картки не було (а.с. 81-86). Тобто, в судовому засіданні встановлено, що кредитна заборгованість відповідача утворилася до запровадження підвищеної процентної ставки з 01.09.2014 р. і будь-яких витрат відповідачем з 01.09.2014 року по кредитній картці не здійснювалося. Частиною 3 ст. 1056 -1 ЦК України в редакції Закону України від 12 грудня 2008 року N 661-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку" визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення процентів за підвищеними процентними ставками є безпідставними, оскільки одностроннє підвищення процентної ставки з боку банку є порушенням ст.1056-1 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що розмір процентів за користування кредитом необхідно визначити за формулою, яку використовував позивач станом на час укладання кредитного договору, тобто виходячи з кредитної ставки 2,5% в місяць від суми заборгованості, а саме: З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31.03.2014 року загальна сума заборгованості по процентам (накопичувальним підсумком) становила 28,93 грн. Станом на 31.01.2015 року заборгованість відповідача по кредиту набула статусу сталої та становила в загальному розмірі 245,94 грн., яка складалася з: 20,15 грн. - поточна заборгованість за кредитом; 225,79 грн. - прострочена заборгованість за кредитом (а.с. 5-6). Застосовуючи формулу - N*M/360/365*Y=Z, яку запроваджено банком для розрахунку поточної та простроченої заборгованості, розрахунок відсотків за період з 31.01.2015 року по 28.02.2018 року, що складає 1124 дні, становить: 245,94*30% / 360*1124 = 230,36 грн., де 245,94 грн. - тіло кредиту; 30 % - процентна ставка; 360 - кількість днів у році; 1124 - кількість днів, за які здійснюється нарахування; 230,36 грн. - сума нарахованих процентів. Сума заборгованості за користування кредитом із застосуванням формули, яку банком було запроваджено при укладенні кредитного договору, за період з 01.04.2014 року по 03.06.2014 року, що складає 63 дні, становить: 351,45*30% / 360*63 = 18,45 грн., де 351,45 грн. - тіло кредиту; 30 % - процентна ставка; 360 - кількість днів у році; 63 - кількість днів, за які здійснюється нарахування; 18,45 грн. - сума нарахованих процентів. Сума заборгованості за користування кредитом із застосуванням формули, яку банком було запроваджено при укладенні кредитного договору, за період з 04.06.2014 року по 30.01.2015 року, що складає 240 днів, становить: 245,94*30% / 360*240 = 49,19 грн., де 245,94 грн. - тіло кредиту; 30 % - процентна ставка; 360 - кількість днів у році; 240 - кількість днів, за які здійснюється нарахування; 49,19 грн. - сума нарахованих процентів. Загальна сума процентів за користування кредитом з 01.04.2014 року по 31.01.2015 року за вказаною формулою складає 67,64 грн. (сума процентів за період з 01.04.2014 року по 03.06.2014 року в розмірі 18,45 грн. + сума процентів за період з 04.06.2014 року по 30.01.2015 року в розмірі 49,19 грн.) Таким чином, відповідач має заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за період з 31.03.2014 року по 28.02.2018 року в розмірі 326,93 грн., яка складається з: 28,93 грн. - сума процентів, нарахованих накопичувальним підсумком станом на 31.03.2014 року; 67,64 грн. - сума процентів за період з 01.04.2014 року по 30.01.2015 року; 230,36 грн. - сума процентів за період з 31.01.2015 року по 28.02.2018 року. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Суд враховує, що згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669 -У11 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р с. Красноярське Добропільського району Донецької області віднесено до вказаного переліку. Також Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та від 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Таким чином, враховуючи, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], тому на підставі вказаного Закону має бути звільнена від сплати штрафів в розмірі 500,00 грн. та 1508,11 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року. Встановлено, що у розрахунку заборгованості в графі «сума комісії та пені», «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)» зазначено розмір заборгованості, яка, зважаючи на спосіб нарахування, відображений у розрахунку, є пенею. Відповідно до розрахунку заборгованості позивачем зроблений розрахунок пені станом на 05.04.2014 року в розмірі 0,00 грн., станом на 28.02.2018 року - 4204,00 грн. З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, а станом 05.04.2014 року розмір нарахованої пені складав - 0,00 грн., тому пеня в розмірі 4204,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача, оскільки її було нараховано після 14 квітня 2014 року. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що відповідач станом на 28.02.2018 року має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 572,87 грн., яка складається з: 245,94 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 326,93 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № PROM0BGJ6F від 30.03.2018 року (а.с. 1). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме в розмірі 572,87 грн., що складає 1,8 % від суми позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 31,72 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.526,530,549,611,615,629,1048,1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial