Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідачів [PERSON] (далі відповідач 1), [PERSON] (далі відповідач 2) про стягнення коштів на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 89 253, 37 грн. Вимоги позову мотивовані тим, що 18.10.2017 р. на проїзній частині вул. Бальзака в м. Києві, поблизу перехрестя з вул. Сабурова, за участю малолітнього [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача, було вчинено ДТП, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб позивача. Згідно з висновком, вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобілю, становить 89 253, 37 грн. Проведеним досудовим розслідуванням по факту вказаної ДТП встановлено, що причиною виникнення ДТП є виникнення небезпеки водію автомобіля «Мазда» на відстані меншій необхідної для зупинки керованого ним транспортного засобу в умовах місця пригоди. Отже, встановлено, що саме порушення пішоходом [PERSON] ПДР України стало причиною ДТП. Враховуючи, що винуватцем завдання шкоди позивачу є неповнолітня особа [PERSON], за його дії мають відповідати батьки, якими є відповідачі по справі. Враховуючи вказане позивач вимушений звертатись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2018 р. відкрито провадження по вказаній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та у порядку спрощеного позовного провадження. 14.09.2018 р. зі сторони відповідачів до суду надійшов відзив, у відповідності до якого вимоги позову не визнають, посилаючись на те, що відповідачами оскаржено постанову слідчого про закриття кримінального провадження відносно позивача. Відповідачі заперечують факт того, що матеріальні збитки завдані позивачу з вини їх сина [PERSON], оскільки вважають, що в ДТП була й вина позивача, який мав можливість уникнути наїзду на пішохода. 13.12.2018 р. зі сторони позивача до суду надійшли письмові пояснення, у відповідності до яких вказують на те, що досудовим слідством встановлена вина пішохода у вчинені ДТП. При цьому, шкода має бути відшкодована в повному обсязі, відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, без врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Крім вказаного, стороною позивача подано до суду акт виконаних робіт за професійну правничу допомогу, у відповідності до якого її вартість становить 15 300 грн. 13.12.2018 р. представник відповідачів вимоги позову визнала частково, посилаючись на необгрунтованість вимог в частині стягнення коштів на відшкодування завданої шкоди без врахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу. Крім вказаного, представником було подано висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 12.12.2018 р. №027/12-18. Представник також зазначала про недоведеність розміру витрат на професійну правничу допомогу, однак в клопотанні ставилося одночасно питання як про зменщення розміру витрат на правничу допомогу, так і про відмову у правничій допомозі. Позивач та його представни в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечувала. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. 18.10.2017 р. на проїзній частині вул. Бальзака в м. Києві, поблизу перехрестя з вул. Сабурова, за участю малолітнього [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача, було вчинено ДТП, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб позивача та завдано шкоди пішоходу [PERSON] Постановою слідчого Деснянського УП ГУНП від 25.05.2018 р. закрито кримінальне провадження №12017100030013854, внесене до ЄРДР 19.10.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 К України щодо завдання тілесних ушкоджень пішоходу [PERSON] Досудовим розслідуванням встановлено, що причиною виникнення ДТП є порушення пішоходом [PERSON] п.п. 4.9, 4.10, 4.14 б ПДР України. У відповідності до вимог ст. 12 КУпАП, [PERSON], [INFO], не підлягав адміністративній відповідальності на дату вчинення ДТП - 18 жовтня 2017 року. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2018 р. відмовлено в задоволенні скарги [PERSON] на постанову слідчого від 25.05.2018 р. про закриття кримінального провадження. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Отже, під час судового розгляду встановлено та не спростовано стороною відповідачів, що ДТП 18.10.2017 р. сталося внаслідок порушення малолітнім [PERSON] пунктів 4.9, 4.10, 4.14 б ПДР України. Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Мазда» д/н [NUMBER], належний позивачу на праві власності. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ст. 31 ЦПК України, [PERSON] є малолітнім, у зв'язку з чим не несе відповідальність за завдану ним шкоду. Згідно ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами та доповненнями) роз'яснив, що за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досяг 15 років, несуть відповідальність перед потерпілим його батьки, а у відповідних випадках - навчальні заклади. Враховуючи вказане, саме відповідачі несуть відповідальність за шкоду, завдану їх малолітнім сином [PERSON] У відповідності до Висновку №1077 від 05.12.2017 р., наданим позивачем, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 44 323, 87 грн., без врахування вказаного коефіцієнту вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 89 253, 37 грн. (а.с.12-15) Доказів на спростування вказаного висновку відповідачами не надано. При цьому, як вбачається з висновку та не спростовано стороною відповідача, огляд експертом транспортного засобу позивача, здійснювався в присутності власника автомобіля та представника [PERSON] Згідно з Висновком експерта за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 12.12.2018 р. №027/12-18, наданого стороною відповідачів, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу станом на 18.10.2017 р. складає 37 769, 61 грн., станом на 05.12.2017 р. складає 43 098, 7 грн., без врахування вказаного коефіцієнту вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 87 946 08 грн. станом на 05.12.2017 р. (а.с.93-102) Проте, суд не приймає вказаний висновок як належний та допустимий доказ, оскільки експертне дослідження проведене на підставі фотознімків пошкодженого транспортного засобу. Посилання сторони відповідачів щодо необхідності врахування коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу при визначенні розміру матеріальної шкоди, завданої позивачу, суд вважає необґрунтованими у зв'язку з наступним. П. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають до задоволення в частині стягнення коштів на відшкодування шкоди, а саме стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума в розмірі 89 253, 37 грн. Відповідно до положень ч. 1, п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Разом з тим, у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 799, ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягується лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із надання правової допомоги у конкретній справі (наприклад: складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Так, представництво інтересів позивача в суді здійснювалося адвокатом [PERSON], відповідно до Договору №399 про надання правової допомоги від 24.05.2018 р., та на підставі ордеру про надання правової допомоги серії [NUMBER]. Адвокатом [PERSON] подано попередній розрахунок суми витрат у вказаній справі, а також акт виконаних робіт, з якого вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу, яка надавалась адвокатом [PERSON] позивачу, включають: зустріч, консультацію, здійснення правової позиції (2 год.) - 1700 грн., збір доказів: підготовка адвокатського запиту до відповідних установ, поїздка з запитом та отримання копії матеріалів кримінального провадження (4 год.) - 3 400 грн.; підготовка, написання позову, відповідно до вимог ЦПК України (4 год.) - 3 400 грн., надання професійної правничої допомоги в судових засіданнях (8 год.) - 6 800 грн. Враховуючи предмет та ціну позову, значення справи для позивача, суд вважає обґрунтованими та пропорційними витрати на правову допомогу в розмірі 8 500 грн., що включають зустріч, консультацію, здійснення правової позиції, збір доказів: підготовка адвокатського запиту до відповідних установ, поїздка з запитом та отримання копії матеріалів кримінального провадження; підготовка, написання позову, відповідно до вимог ЦПК України. Щодо надання професійної правничої допомоги в судових засіданнях, суд приходить до часткового обґрунтування витрат в цій частині, враховуючи участь адвоката [PERSON] в судових засіданнях в сукупності 2 год. 50 хв., а не 8 год., як зазначено в [PERSON] виконаних робіт. Враховуючи вказане, витрати на надання професійної правничої допомоги в судових засіданнях підлягають частковому задоволенню в розмірі 2 408 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 892, 53 грн. З огляду на викладене, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 908 грн.

Outcome: partial