Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Представник позивача - адвокат Довженко В.І. звернувся до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Воробйова В.В. від 01.08.2019 року по виконавчому провадженню ВП №45810708 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1948/2010, виданого 17.12.2010 р. Жовтневим районним судом міста Маріуполя, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на на рахунках позивача [PERSON] : № [NUMBER] ; № [NUMBER] , відкритих в АТ "Перший український міжнародний банк». Зазначає, що рахунок № [NUMBER] є кредитним рахунком, а рахунок № [NUMBER] UAH - зарплатним рахунком. На час звернення до суду з позовом, виконавчою службою утримано 6858,75 грн. з зарплатного рахунку поза процедурою звернення стягнення на заробітну плату, передбаченою Законом України «Про виконавче провадження», вважає це незаконним, тому просить стягнути її з відповідачів на користь позивача. Також, просить скасувати арешт з вищевказаних рахунків, оскільки [PERSON] не має можливості отримувати заробітну плату, а також позбавленийи можливості виконувати перед банком свої обов`язки з повернення наданих йому кредитних коштів та права розпоряджатися даними коштами на свій розсуд. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні та зазначив, що у зв`язку з тим, що державним виконавцем накладений арешт на його зарплатний рахунок він не може скористатися цими коштами та залишився без жодних джерел для існування. Представник відповідача - Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Ігнатенко С.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала та пояснила, що позивач є боржником по сплаті аліментів у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-19481/2010, виданим Жовтневим районним судом м. Маріуполя 17.12.2010 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 02.11.2010 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Станом на сьогоднішній день заборгованість по сплаті аліментів складає 70\~170,31 грн. За положеннями частини 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Для реального виконання рішення суду та погашення заборгованості по сплаті аліментів 01.08.2019 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнята постанова про арешт коштів боржника та звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника. Таким чином, утримані кошти є аліментами - коштами на утримання спільних дітей сторін та стягнуті у виконавчому провадженні за виконавчим листом на підставі рішення суду. За ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, обов`язок батьків утримувати дитину існує в силу закону, підстав вважати, що грошова сума, яку просить стягнути позивач у розмірі 6858,75 грн є безпідставно набутою, немає, тому просила в задоволенні позову відмовити. \~ Суд,\~дослідивши письмові\~докази по\~справі,\~заслухавши пояснення\~сторін,\~вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-19481/2010, виданим Жовтневим районним судом м. Маріуполя 17.12.2010 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів щомісяця, починаючи з 02.11.2010 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно відповіді на звернення №980 від 24.09.2019 року, надісланою начальником Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Саховим Є.В., позивачу [PERSON] відмовленно у знятті арешту з коштів боржника, оскільки підстави для скасування постанови про арешт відсутні /а.с.7-8/. Згідно наданих звітів про здійснення відрахувань та виплат, наданих Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, з заробітної плати [PERSON] з січня 2018 р. по серпень 2019 р. здійснюються утримання згідно з розпорядженням ВП№45810708 від 01.08.2018 по виконавчому листу №2-19481/2010, виданому 17.12.2010 р. /а.с.10-13/. З довідки про доходи б/н від 21.08.2019 р., виданої ТОВ «ТОНДО» м. Маріуполя вбачається, що [PERSON] працює електрозварником ручного зварювання на вказаному підприємстві з 20.02.2018 року та за період лютий 2018 р.- липень 2019 р. сума нарахованої заробітної плати складала 83247,76 грн., та заробітна плата до виплати 34561,54 грн. /а.с.14/. 11.12.2014 року постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №45810708 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-19481/2010 виданим 17.12.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя з примусового виконання вищевказаного рішення суду /а.с.45/. 23.12.2014 р. головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського МУЮ Скудніковою О.Ю. винесена постанова про арешт всього нерухомого майна боржника /а.с.46/. 10.04.2018\~р.\~головним державним\~виконавцем Лівобережного\~ відділу\~державної виконавчої\~служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Максютою А.О. постановлено передати матеріали виконавчого провадження №45810708 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за місцем мешкання боржника /а.с.48/. 12.06.2018\~року заступником\~начальника Центрального\~відділу державної\~виконавчої служби\~м.\~Маріуполя Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Донецькій області\~Воробйовим В.В.\~прийняте виконавчого провадження №45810708 до виконання /а.с.49/. Постановами від 31.07.2018 року заступником начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Воробйовим В.В. прийняте рішення щодо встановлення тимчасового обмеження [PERSON] у праві керування транспортними засобами; у праві полювання; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа №2-19481/2010, виданого 17.12.2010 р. /а.с.50-52/. 01.08.2019 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнята постанова про арешт коштів боржника та звернуто стягнення на кошти на рахунках боржника № [NUMBER] UAH, відкритий в АТ "Перший український міжнародний банк», на який зараховується заробітна плата [PERSON] / а.с.60/ Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу №2-19481/2010 виданого 17.12.2010 року боржник [PERSON] станом на 01.01.2020 року має заборгованість 70170,31 грн. /а.с.55/. Згідно з виписки по особовим рахункам в АТ «ПУМБ» на ім`я [PERSON] відкритий рахунок № [NUMBER] , на який з ТОВ «ТОНДО» надходить заробітна плата та аванс /а.с.16-20/. За положеннями частини 2\~статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно\~зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»\~виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього\~Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього\~Закону\~підлягають примусовому виконанню. У відповідності з вимогами\~статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється на засадах законності. Положеннями частин 1 та 2\~статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено: Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно частини 10\~статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи, може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Вимогами частини 2\~статті 70 Закону України «Про виконавче провадження»\~встановлено: Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: - у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; -\~за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. У\~ст.43 Конституції України, закріплено, що законом захищається право кожного громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Положеннями ч.1\~ст.25 Закону України «Про оплату праці», визначено, що забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до\~ст.128 Кодексу Законів про працю України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. Отже,\~аналіз\~наведених норм свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу у виді арешту коштів боржника оскаржуваною постановою, державний виконавець повинен був пересвідчитися у відсутності обмежень та заборон щодо коштів боржника [PERSON] , які перебувають та будуть надходити на рахунок № [NUMBER] в АТ «ПУМБ» МФО 334851. Дана постанова обмежує право [PERSON] вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, при цьому щодо звернення стягнення на заробітну плату визначений інший порядок, передбачений\~Законом України «Про виконавче провадження», тому позовні вимоги [PERSON] в частині зняття арешту з вищевказаного рахунку, є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.\~\~ Згідно з ч.ч. 1,2\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже,\~стаття 1212 ЦК України\~регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,\~стаття 1212 ЦК України\~може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Відповідно до практики Великої палати Верховного суду зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала (постанова ВС від 16.01.2019, справа № 753/15556/15-ц). За ч. 1\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, обов`язок батьків утримувати дитину існує в силу закону. Таким чином, під час розгляду справи позивачем не надано доказів відсутності правової підстави у державного виконавця щодо звернення стягнення на заробітну плату на користь стягувача , у звязку із цим стягнуті грошові кошти у розмірі 6858,75\~грн грн. не підлягають поверненню, тому в цій частині позову також слід відмовити. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з не доведеністю в судовому засіданні.

Outcome: partial