Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

ТОВ "Служба миттєвого кредитування" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 62\~199, 62 грн. та судові витрати по справі на загальну суму 1 779,62 грн. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № 140701-185544 від 01 липня 2014 року відповідачу було надано кредиту розмірі 1 900,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 730,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 14 липня 2014 року. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 17 вересня 2018 року заборгованість за кредитним договором склала 62\~199, 62 грн., в т.ч. 1 900,00 грн. основного боргу, 532,00 грн. проценти за договором, 57\~988, 00 грн. пеня за договором. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників\~справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 липня 2014 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~140701-185544, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 1 900 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% за кожен день користування кредитом (730%\~річних або 732%, якщо на період користування припадає високосний рік), строком по 14 липня 2014 року (п.1.1.,1.2.,2.1.,3.1. кредитного договору) (а.с.5,6). Відповідно до п.6.2. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту сплачувати кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку два відсотки від суми кредиту, що вказана в п.1.2. цього договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором. Відповідно до п.9.2 сторони домовились про договірну давність - 10 років. Зобовязання передбачені зазначеним кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 17 вересня 2018 року заборгованість за кредитним договором склала 62\~199, 62 грн., в т.ч. 1 900,00 грн. основного боргу, 532,00 грн. проценти за договором, 57\~988, 00 грн. пеня за договором. (а.с.10-35). Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК). Відповідно до\~ст. 629 Цивільного кодексу України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 526 ЦК\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного\~законодавства, а за\~відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в\~зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). За змістом ч. 3\~ст. 551 ЦК України\~суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобовязання. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3\~ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом\~відповідно до приписів ЦПК України є обовязковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), частина третя\~статті 551 ЦК України\~з урахуванням положень\~статті 2\~ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої\~ статті 12 ЦПК України\~щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Отже, встановивши, що визначений позивачем розмір пені значно\~перевищує основний розмір боргу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 3\~ст. 551 ЦК України, для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню на користь позивача до розміру основної заборгованості у сумі 1 900,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial