Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. У позові вказав, що 10.10.2010 року він уклав з відповідачем [PERSON] письмовий договір позики за яким надав відповідачу в борг 90000 грн. з зобов'язанням повернути кошти до 10.04.2011 року. 10.10.2010 року він уклав з відповідачем [PERSON] письмовий договір позики за яким надав відповідачу в борг 96000 грн. з зобов'язанням повернути кошти до 10.10.2011 року. 10.10.2011 року він уклав з відповідачем [PERSON] письмовий договір позики за яким надав відповідачу в борг 250000 грн. з зобов'язанням повернути кошти до 10.10.2012 року. 10.10.2011 року він уклав з відповідачем [PERSON] письмовий договір позики за яким надав відповідачу в борг 218000 грн. з зобов'язанням повернути кошти до 10.02.2012 року. Однак своїх зобов'язань відповідач не виконав по теперішній час, на неодноразові звернення повернути позику не реагує. Позивач прохає стягнути з відповідача 654000 грн. заборгованості по позиці та понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги з урахуванням часткового погашення боргу по позиці відповідачем зменшив, прохаючи суд стягнути з [PERSON] на його користь 593200 грн. підтверджуючи суду, що отримав від [PERSON] тільки 60800 грн. в рахунок погашення боргу по позиці. Відповідач [PERSON] позов визнав частково тільки в сумі 250000 грн., іншу суму боргу не визнав так як її сплатив позивачу, однак письмових доказів , крім сплати боргу по позиці в сумі 40800 грн. в нього немає. Всі письмові розписки він писав власноручно, добровільно, без тиску, розуміючи, які взяв на себе зобов"язання по поверненню позики. Дослідивши обставини, докази справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Встановлено, що позивач [PERSON] на прохання відповідача [PERSON] 10.10.2010 року надав йому позику на суму 90000 грн. зі строком повернення до 10.04.2011 року. Цього ж дня 10.10.2010 року [PERSON] на прохання відповідача надав [PERSON] позику на суму 96000 грн. зі строком повернення до 10.10.2011 року. 10.10.2011 року [PERSON] на прохання відповідача надав [PERSON] позику на суму 250000 грн. зі строком повернення до 10.10.2012 року. Цього ж дня 10.10.2011року [PERSON] надав [PERSON] позику на суму 218000 грн. зі строком повернення до 10.04.2012 року. При наданні позики кожного разу сторонами складалися у письмовій формі розписки , які власноручно писав [PERSON] (а.с. 4-7). В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що розписки він писав власноручно, без тиску, розуміючи, які він взяв на себе зобов"язання щодо повернення позики. Однак своїх зобов'язань по поверненню позики в обумовлені строки [PERSON] не виконав, на усні звернення позивача, письмові претензії про повернення наданих йому коштів не реагує, по теперішній час борг по позиці сплатив частково, що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом. У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики, чого не виконує відповідач. Згідно ст. 1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми такі договори сторони уклали у письмовій формі 10.10.2010 року та 10.10.2011 року, що підтверджується їх копіями.(а.с.4-7). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, чого не виконав відповідач по теперішній час. Як встановлено судом та підтверджується поясненнями позивача , відповідач [PERSON] виплатив [PERSON] 60800 грн. в рахунок погашення боргу по позиці , що також підтверджується квитанціями банку. Отже сума боргу по позиці з урахуванням виплаченої складає 593200 грн. ( 654000 - 60800= 593200), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Ствердження відповідача, що в нього є заборгованість по позиці перед позивачем в сумі 250000 грн. оскільки іншу суму позики він йому виплатив суд оцінює критично так як письмових доказів в нього на це немає. Факт отримання позики відповідачем в сумі 654000 грн. від позивача підтверджується письмовими розписками [PERSON], які він власноручно писав, договори позики у судовому порядку не оскаржував. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказів на підтвердження виплати всієї суми боргу по позиці позивачу, [PERSON] суду не надав оскільки вони в нього відсутні . Сторони вважають за можливе закінчувати розгляд справи та приймати рішення на підставі наданих доказів. Враховуючи вищезгадане, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, вимоги позивача є правомірними, законними. Обраний позивачем спосіб захисту своїх інтересів відповідає вимогам ст. 16 ЦК України. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial