Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

В серпні 2014 року представник [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Просто-Страхування», третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-банк» відповідно до якого, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30.01.2015 року, просила суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі - 140 176,97 грн., витрати на нотаріальні послуги у розмірі - 250 грн., витрати на послуги оцінювача - 1000,00 грн., витрати на евакуацію пошкодженого автомобіля - 500 грн., витрати на проведення експертизи - 1845 грн., витрати на оплату послуг парковки автомобіля - 2562 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3600,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 11.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 1400383 серії ПКД добровільного страхування (далі - Договір) автомобіля «КІА Sportage» д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу на праві власності. Вказує, що 12.04.2014 року в м. Києві по вул. Л.Толстого, 39 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW 530 Хі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «КІА Sportage» д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу, під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав пошкодження. Вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог п.12.1 ПДР України. При зверненні позивача до відповідача, останнім було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі - 17 000 грн. на умовах «ПОВНА ЗАГИБЕЛЬ» з посиланням на п. 2.8.18 та п.2.8.19 Договору. Однак, позивач з вказаним рішенням відповідача не згоден, оскільки в його основу покладено висновок - звіт про оцінку транспортного засобу від 16.04.2014 року, де вказано про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивачу перевищує 70% його ринкової вартості і становить - 129 599,26 грн. Вказаний звіт оцінки позивача вважає необґрунтованим, у зв'язку з чим замовив проведення свого звіту про оцінку автомобіля від 25.07.2014 року, висновками якого встановлено вартість відновлювального ремонту в сумі - 124 026,67 грн., що складає - 68 % його ринкової вартості, а тому відповідач повинен виплатити позивачу страхове відшкодування за ризиком «Пошкодження» згідно п.2.8.6 укладеного між сторонами договору страхування. Зважаючи на вимоги ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» представник позивача просив суд задовольнити вказаний позов та стягнути з відповідача страхове відшкодування та понесені ним витрати на проведення експертизи, послуги оцінювача, правову допомогу, нотаріальні послуги, витрати на паркову та евакуатор. В судовому засідання представник позивача просила позов задовольнити в повному обсязі з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, підтримавши свій відзив на позовну заяву, наголошуючи на тому, що транспортний засіб позивача визнано фізично знищеним, оскільки вартість його ремонту перевищує його вартість до ДТП на 70 %. Вважає, що при відсутності звернення позивача до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування відсутній обов»язок відповідача виплачувати страхове відшкодування. Вважав за можливе виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі - 92 267,24 грн. В процесі розгляду справи протокольною ухвалою від 24.12.2014 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено ПАТ «КБ Правекс-банк», який викликався в судове засідання належним чином, але свого представника в судове засідання не направив, а надіслав повідомлення про розгляд справи у його відсутність. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 1 Закону України " Про страхування ", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку ( страхова сума ), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 12.04.2014 року по вул. Л.Толстого в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW 530 Хі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «КІА Sportage» д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу, під керуванням [PERSON], якому внаслідок ДТП було завдано пошкодження. Зіткнення автомобілів відбулося в результаті порушення водієм [PERSON] вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Правовідносини між позивачем та відповідачем ПАТ «Просто страхування» регулюються умовами договору № 1400383 серії ПКД добровільного страхування автомобіля «КІА Sportage», реєстраційний номер [NUMBER], укладеного 11 лютого 2014 року (надалі Договір) (а.с.7-16). У відповідності до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На виконання умов п.2.11.2.1 укладеного між сторонами договору страхування на умовах індивідуального страхування від 11.02.2014 року, позивач свої обов»язки по сплаті страхового платежу в сумі - 7626 грн. виконав, що підтверджується квитанцією про сплату від 14.02.2014 року (а.с.17). Відповідно до умов п.2.11.1 укладеного договору від 11.02.2014 року позивач має право на отримання страхового відшкодування у разі настання страхового випадку по застрахованому ризику в межах страхових сум, зазначених у цьому договорі. За умовами п.2.11.4.3 передбачено, що в разі настання страхового випадку відповідач зобов»язаний здійснити виплату страхового відшкодування у передбачені договором строки. Згідно положень ст.8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась, із настанням якої виникає обов»язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно вимог п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Відповідач отримав від позивача документи щодо настання страхового випадку, був повідомлений про нього та оглянув пошкоджений автомобіль, погодившись на виконання свого обов'язку перед позивачем, передбаченому п. 2.8.18, п. 2.8.19, п. 2.8.6.1 Договору, на виплату страхового відшкодування в розмірі - 17000,00 грн. у зв»язку з перевищенням вартості відновлювального ремонту транспортного засобу 70% його дійсної ринкової вартості на момент настання страхового випадку на умовах «Повна загибель», що підтверджується листом відповідача на адресу позивача від 13.06.2014 року із розрахунком страхового відшкодування (а.с.22-23). Будучи не згодним із розміром суми страхового відшкодування, позивач звернувся до суду із захистом своїх порушених прав. У відповідності до Висновку експерта № 12775/14-54 від 19.11.2014 року за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи, проведеної відповідно до ухвали суду від 18.09.2014 року, ринкова вартість автомобіля марки КІА Sportage», реєстраційний номер [NUMBER] до вчинення ДТП станом на 12 квітня 2014 року склала 218 040,75 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля марки КІА Sportage», реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок ДТП на 12 квітня 2014 року із урахуванням фізичного зносу автомобіля склала 141 076,97 грн. Таким чином, доводи представника відповідача про необхідність виплати страхового відшкодування на умовах «Повна загибель» згідно п.2.8.18 договору є помилковим, оскільки вартість відновлювального ремонту ТЗ перевищує 70% його дійсної вартості на момент настання страхового випадку. Зокрема, згаданим висновком експерта встановлено ринкову вартість автомобіля - 218 040,75 грн., а його відновлювальний ремонт складає - 141 076,97 грн., тобто вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача не перевищує - 70% його ринкової вартості, а становить - 64,7%, а відтак умови п.2.8.18 договору страхування «Повна загибель» в даному випадку не застосовуються. При дослідженні вказаних сум вартості автомобіля в пошкодженому стані із урахуванням вимог ст.ст.58,60, 212 ЦПК України суд приймає до уваги та вважає належним доказом висновок експерта від 19.11.2014 року № 12775/14-54, за результатами призначеної судом експертизи, оскільки під час її проведення експерт по попереджався про кримінальну відвічальність за ст.384, 385 КК України та у ньому у порівнянні із актами експертного дослідження зазначено вартість відновлювального ремонту автомобіля внаслідок ДТП з більшою повнотою і із використанням передбаченого законодавством переліку нормативних і довідкових матеріалів. Відповідно до п. 2.8.6.1 Договору страхове відшкодування виплачується з вирахуванням безумовної франшизи, визначеної п.1.13 , 1.13.1 та з урахуванням умов п.1.8.3, що становить 0,5% від страхової суми - 180 000 х 0,5% = 900 грн. Згідно п.2.8.4 договору виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо страхувальнику по ризику «Пошкодження» на умовах п.2.8.9.1 цього договору розмір збитку визначається без врахування податку на додану вартість. Оскільки позивач просив суд стягнути на його користь суми страхового відшкодування та не надав суду докази проведення ремонту автомобіля та не просив перерахувати кошти відшкодування на рахунок СТО, тому суд вважає за можливе зменшити ти суму страхового відшкодування додатково на 20% ПДВ. Таким чином, вартість відновлювального ремонту в сумі - 141 076,97 грн. - 900 франшизи - 28 035,39 грн. (20% ПДВ) = 112 141,58 грн. розмір належного до виплати страхового відшкодування внаслідок ДТП, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування на умовах «Пошкодження», відповідач посилається на п.2.4.3 договору, що був укладений між сторонами, яким передбачено, що якщо у цьому договорі страхові суми по ризиках «НЗ», «Пошкодження» та «Додаткове обладнання» менше дійсної (ринкової) вартості ТЗ/ДО на дату укладення цього договору більше ніж на 10%, то розмір страхового відшкодування визначається пропорційно відношенню страхової суми до дійсної (ринкової) вартості ТЗ/ДО. Оскільки страхова сума визначена договором страхування становить - 180 000 грн., а ринкова вартість на момент ДТП становить - 218 040,75 грн. (згідно висновку експерта від 19.11.2014 року), тому пропорція становить - 17,45 %, то матеріальний збиток становить - 116 459,03 грн. (141 076,97 - 17,45%). В той же час, суд вважає вказане твердження представника відповідача помилковим, з огляду на те, що вказаним висновком експерта визначена ринкова вартість транспортного засобу до ДТП в розмірі - 218 040,75 грн. (а.с.112) станом на 12.04.2014 року, а умовами договору страхування від 11.02.2014 року, що був укладений між сторонами та з цим вони погодились, визначена дійсна ринкова вартість вказаного автомобіля в сумі - 180 000 грн. При цьому, вказаний договір є дійсний та сторони при його укладенні у відповідності до умов ст.ст.627, 628 ЦК України визначили та погодили усі умови на свій розсуд, при цьому відповідач погодився із визначенням позивачем вартості автомобіля до ДТП в сумі - 180 000 грн., а відтак суд вважає твердження представника відповідача такими, що спрямовані на безпідставне зменшення належної до виплати суми страхового відшкодування. Суд не приймає до уваги та вважає помилковими твердження представника відповідача про те, що позивач до страхової компанії за виплатою страхового відшкодування не звертався, оскільки сам факт звернення позивача до суду з позовом з метою захисту своїх прав та інтересів вказує на бажання позивача отримати страхове відшкодування, але в більшому розмірі, ніж її пропонував виплати відповідач. Згідно ч.2 ст.58 ЦПК України сторони мають обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог і заперечень. Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд вважає розрахунки позивача належними і допустимими доказами, що проведені уповноваженим експертом у відповідності до вірних вихідних даних та нормативно-довідникових матеріалів. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача не надав суду належних доказів в обґрунтування своїх вимог при визначенні суми страхового відшкодування, належного на його думку до виплати. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ «Просто-страхування» на користь позивача страхового відшкодування в розмірі - 112 141,58 грн., а відтак позов підлягає до часткового задоволення. При вирішенні вимог позивача про стягнення витрат пов»язаних із розглядом вказаної справи, а саме: витрат на послуги оцінювача, проведення експертизи, на евакуацію автомобіля, його зберігання на парковці, за послуги нотаріуса та витрат на надання правової допомоги суд вважає зазначити наступне. Так, на підтвердження вказаних витрат - на евакуацію автомобіля, його зберігання на парковці, за послуги нотаріуса позивачем надано товарний чек на евакуацію автомобіля «КІА» від 14.07.2014 року в сумі - 500 грн. без зазначення його державного номеру, отримання та передачі коштів за послуги від позивача (а.с.165-167); надано докази оплати коштів в сумі - 250 грн. вартості оформлення позивачем довіреності на представництво її інтересів в суді [PERSON], але не надано доказів того, що це представництво пов»язано із представництвом інтересів позивача саме у зв»язку з розглядом цієї справи щодо стягнення страхового відшкодування з відповідача; надано квитанцію від 13.01.2015 року про паркову автомобіля «КІА» на суму - 2500 грн., але доказів сплати вказаних коштів саме позивачем та за саме її автомобіль не надано. За таких обставин, суд вважає, що вказані витрати стягненню з відповідача не підлягають, оскільки позивачем не надано відповідних доказів їх сплати і що це пов»язано саме із розглядом цієї справи та у зв»язку з пошкодження її автомобіля. Між тим, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача з відповідача витрати, пов»язані з проведення оцінки вартості пошкоджень автомобіля в сумі - 1000 грн. (а.с.51) та проведення судом експертизи в розмірі - 1845 грн., сплата яких підтверджується відповідними квитанціями (а.с.168). Також, підлягають стягнення на користь позивача з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у зв»язку наданням юридичної допомоги у цій справі в розмірі - 3600 грн., оскільки її оплата та проведення підтверджуються умовами п.5.1 відповідного договору, квитанціями про оплату послуг (а.с.39-49). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі - 1185,86 грн., пропорційний розміру задоволеної суми позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial