Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . Позов обґрунтований тим, що 25 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № НЕ05F916691744 , за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 196, 22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0, 12 % на рік від суми простроченої заборгованості за кредитом . Посилаючись на те, що [PERSON] не виконує своїх зобов'язань, які передбачені кредитним договором, у зв'язку із чим утворилась заборгованість станом на 24 грудня 2015 року на загальну суму 12 528,93 грн., позивач просив позов задовольнити , а також стягнути з відповідача 1 378 грн. 00 коп. судового збору. Представник позивача Гора А.В. в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив. Згідно відповіді Рогатинського районного сектору управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області [PERSON] зареєстрований за місцем проживанням по адресі : с. Потік Рогатинського району Івано-Франківької області. З рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень вбачається , що [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Заочний розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 та ч.1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № НЕ05F916691744, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 6 196, 22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0, 12 % від суми простроченої заборгованості за кредитом . Відповідно до положень ст. ст. 526 , 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, у зв'язку з чим станом на 24 грудня 2015 року утворилась заборгованість. З розрахунку розміру заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості становить 12 528 грн. 93 коп., яка складається з наступного: 5 917, 71 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 101 грн. 36 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 5 437 грн. 05 коп.- пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором , 500 грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина), 572 грн. 81 коп. штрафу (процентна складова). Обґрунтованість та правильність розрахунку, окрім визначення розміру штрафів підтверджується наданими доказами: копією заяви позичальника № НЕ05F916691744 від 25 лютого 2013 року, копією умов і правил надання банківських послуг. Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Однак, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За змістом п. 2.4.5.1. Умов і правил у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту , включаючи заборгованість , що виникла у відповідності п. 2.4.3.6. , 2.4.5.2. , 2.4.5.3. Умов і правил позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту , в тому числі у відповідності з п. 2.4.3.6 ., 2.4.5.2. , 2.4.5.3. Умов і правил , за кожен день прострочення , але не менше 1( одної) гривні. Також пунктом 2.4.5.5. вказаних Умов передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення , а тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача штрафу слід відмовити. Такий висновок повністю узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі у справі № 6-2003цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. На підставі викладеного, оцінивши в сукупності усі наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково . Відповідно до п.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із платіжного доручення позивачем оплачено судовий збір в розмірі 1 378 грн. 00 коп., який підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: partial