Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з січня 2012 року. Сторони в судове засідання не зявились, проте від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча останній був завчасно та належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останнього про день та час розгляду справи, беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду. Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. 18 грудня 2008 року між сторонами розірвано шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 8 травня 2014 року відповідача позбавлено батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] В обґрунтування позовних вимог заявник вказує, що після припинення шлюбних стосунків відповідач припинив надавати кошти на утримання спільної дитини, а тому вона вимушена звернутися з позовною заявою до суду. Також [PERSON] зазначає, що оскільки з моменти розлучення з відповідачем, останній не проявляв жодної уваги до життя та виховання сина, розмір аліментів має бути присуджений до стягнення починаючи з січня 2012 року. Правовідносини між сторонами регулюються та відповідають нормам сімейного права. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини (ст. 166 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, враховуючи той факт, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем дитини, заява, в цій частині, підлягає до задоволення. Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення аліментів з відповідача починаючи з січня 2012 року, адже згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розглянув питання про розподіл судових витрат у справі, суд вирішує наступне. Позивача було звільнено від сплати судового збору, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір". Відтак, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вирішує стягнути судові витрати в розмірі 243,60 гривні з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial