Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з 25.06.1982 р. по 28.09.1987 р. та з 23.02.1993 р. по 23.04.2009 р. працював слюсарем механоскладальних робіт цеху №1 АТ «Насосенергомаш», що підтверджується записами у трудовій книжці. Науково-дослідний інститут гігієни праці і професійних захворювань Харківського національного медичного університету за результатами його медичного обстеження встановив діагноз: - хронічна рецидивуюча пояснично-хрестцова радікулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1, що часто загострюється, на фоні полісигментарного остеохондрозу та спондилоартрозу пояснично-хрестцового відділу хребта з протрузією міжхребцевого диску L4- L5, вираженим мязотонічним і алгічним синдромами, порушенням стато-кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок; - ХОЛ ІІ ст. пилової етіології у фазі загострення, емфізема легенів ІІ ст., легенева недостатність II ст., хронічне легеневе серце, НК Іст.; - вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації II ст. , вегетативно- сенсорна поліневропатія верхніх та нижніх кінцівок зі стійкими вегетативно- трофічними порушеннями на кистях та стопах, ангіоспазмами пальців рук, міофіброзом мязів передпліччя та плечового поясу, двосторонній плече- лопаточний періатроз, ДОА ліктьових і лучезапястних суглобів, з контуратурою плечових і ліктьових суглобів, стійким больовим синдромом і порушенням функції верхніх кінцівок; - нейросенсорна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (IV ст.) від тривалого впливу шуму на виробництві. НДІ ГП і ПЗ ХНМУ визнав дані захворювання професійними і пов'язав їхній розвиток з роботою ВАТ «Насосенергомаш». 24.05.2012 р. проведене розслідування вказаних вище профзахворювань, про що свідчить акт №3., згідно якого захворювання виникли внаслідок недосконалості технологічного процесу, неефективності застосування засобів індивідуального захисту. Причиною захворювань є фізичне перевантаження, часті нахили тулуба, тривале перебування у вимушеній робочій позі, в умовах підвищених рівнів пилу, вібрації, шуму. Згідно акту розслідування, АТ «Насосенергомаш» порушило вимоги законодавства про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи. Спеціалізована фтизіатрична медико-соціальна експертна комісія визнала його інвалідом 2 групи з утратою працездатності 80%, про що свідчить довідка цієї установи серія 10 ААА №022102 від 08.06.2012 р. Згідно ст. 6, 13 Закону України «Про охорону праці», умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, обладнання і інших засобів виробництва повинні відповідати вимогам законодавства, роботодавець повинен створити на робочому місці умови праці відповідно вимогам нормативно - правових актів. Але роботодавець не виконав покладені на нього законом обов'язки. Відповідно до п. 19 Акту №3 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, який складений 24.05.2012 р., роботодавець порушив ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкцію з утримання виробничих приміщень» №658-66 п.п 66, 78. Умови праці, внаслідок яких у нього виникли професійні захворювання та які потягли втрату професійної працездатності на 80%, заподіяли моральну шкоду, яку оцінює в сумі 50000 гривень і обгрунтовує втратою найціннішого - свого здоров'я, порушенням нормальних життєвих зв'язків та звичок і що потребує додаткових зусиль для організації життя. Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - стягнути на його користь з відповідача 50\~000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди у зв»язку з профзахворюванням. На судове засідання позивач не прибув, згідно поданої заяви його представник - [PERSON] просить розглядати позов у його відсутність, заявлені вимоги підтримав з зазначених вище підстав. Представник відповідача - ПАТ « Сумський завод «Насосенергомаш» в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином судовою кореспонденцією, ніяких заяв та клопотань з цього приводу не надав, що не перешкоджає розгляду справи по наявним м матеріалам. Суд, дослідивши матеріали справи перевіривши і оцінивши надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням вимог с ст. 237-1 КЗпП України, ст. ст.1167, 1168 ЦК України і наступних обставин. 1. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Сумський завод « Насосенергомаш « з 25.06.1982 р. по 28.09.1987 р. , а також з 23.02.1993 р. по 23.04.2009 р. і зазначена обставина підтверджується копією його трудової книжки / а.с. 5-8/. За період з 10.04 по 03.04.2012 р. [PERSON] перебував на обстеженні та лікуванні в науково-дослідному інституті гігієни праці та профзахворювань Харківського Національного медичного університету (далі - НДІ ГП та ПЗ ХНМУ), де працівнику встановлений клінічний діагноз: «хронічна рецидивуюча пояснично-хрестцова радікулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1, що часто загострюється, на фоні полісигментарного остеохондрозу та спондилоартрозу пояснично-хрестцового відділу хребта з протрузією міжхребцевого диску L4- L5, вираженим мязотонічним і алгічним синдромами, порушенням стато-кінетичної функції хребта і нижніх кінцівок; ХОЛ ІІ ст. пилової етіології у фазі загострення, емфізема легенів ІІ ст., легенева недостатність II ст., хронічне легеневе серце, НК Іст.; Вібраційна хвороба від впливу локальної вібрації II ст. (вегетативно- сенсорна поліневропатія верхніх та нижніх кінцівок зі стійкими вегетативно- трофічними порушеннями на кистях та стопах, ангіоспазмами пальців рук, міофіброзом мязів передпліччя та плечового поясу, двосторонній плече- лопаточний періатроз, ДОА ліктьових і лучезапястних суглобів, з контуратурою плечових і ліктьових суглобів, стійким больовим синдромом і порушенням функції верхніх кінцівок); нейросенсорна приглухуватість зі значним ступенем зниження слуху (IV ст.) від тривалого впливу шуму на виробництві» / а.с. 9 /. На підприємстві АТ « Сумський завод « Насосенергомаш « 24.05.2012 р. складений Акт № 3 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Згідно висновку комісії, професійне захворювання у [PERSON] виникло у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективністю застосування засобів індивідуального захисту. А причиною професійного захворювання працівника є виконання ним трудових обов»язків в зоні дії шкідливих для здоров»я факторів -підвищеного рівня шуму, вібрації, пилу . Відповідно до п. 19 Акту , роботодавець порушив ГОСТ 12.1.005-88 «Санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони», «Інструкцію з утримання виробничих приміщень» №658-66 п.п 66, 78. / а.с. 10 /. Спеціалізована фтизіатрична медико-соціальна експертна комісія визнала позивача інвалідом 2 групи, з утратою працездатності 80%, про що свідчить довідка цієї установи серія 10 ААА №022102 від 27.06.2012 р. / а.с.11 /. Відповідачем не надано суду безсумнівних доказів того, що професійні захворювання отримані працівником з його вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці, а також що ці професійні захворювання отримані ним при роботі у шкідливих виробничих факторах на інших підприємствах. Тому отримані зазначені вище [PERSON] професійні захворювання повязані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний звязок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками погіршенням стану здоровя працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди. 2. Умови праці і внаслідок яких працівник [PERSON] отримав професійні захворювання, заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає у втраті здоровя , що потягло окремі життєві обмеження, необхідність лікування, позбавлення можливості щодо реалізації у повному обсязі своїх звичок та бажань. Ушкодження здоровя призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст.ст. 173 , 237-1 КЗпП України. Частина 1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ч.1 ст. 21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно вимог ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я , пов»язаним з виконанням трудових обов»язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди» , з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоровя потерпілого, характеру та тяжкості захворювання, його наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності , виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості. Тому суд визначає таку моральну шкоду у сумі 16000 грн. яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача ПАТ « Сумський завод « Насосенергомаш « як з роботодавця, що не забезпечив безпечних умов праці позивача. Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди , спричиненої працівнику у звязку з не забезпеченням йому роботодавцем безпечних умов праці. Так як права позивача порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial