Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом і просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з відповідною індексацією згідно чинного законодавства, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилається на те, що із червня 2009 року до 21 березня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], 06 грудня 2013 року. Син проживає із нею та перебуває на її утриманні. За станом здоровя син перебуває на «Д» обліку із діагнозом : «Дитячий аутизм, загальне недорозвинення мовлення І рівня». У звязку із тяжкою хворою, син перебуває під її постійним наглядом, внаслідок чого вона змушена була покинути роботу. Він потребує дієтичного харчування, спеціальних методів діагностики, лікування та тривалої реабілітації. Відповідач у вихованні та догляді за дитиною участі не приймає. Колишній чоловік працює неофіційно за кордоном, отримує достойну заробітну плату, має хороший стан здоровя, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач через своїх батьків періодично передає незначні кошти, яких недостатньо для утримання дитини з таким захворюванням. 31 липня 2018 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. 17 серпня 2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що обовязок по утримання неповнолітньої дитини має відповідати вимогам чинного законодавства України. Посилання позивача на його працевлаштування за кордоном спростовує актом депутата та довідкою з місця роботи. Він працює на посаді менеджера в ТОВ «ПВА Україна» та отримує заробітну плату в розмірі 3750 грн. 00 коп. Поскільки він має постійний дохід, то відповідно до вимог ст.183 СК України просить стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно. 27 серпня 2018 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вона просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач на підтвердження проживання в Україні надав акт депутата міської ради, який не містить навіть дати його складення. Крім того, мати відповідача [PERSON] подала до суду позовну заяву щодо усунення перешкод у спілкуванні з онуком та участі у його вихованні, з якої вбачається, що її син працює за кордоном, звідки надсилає подарунки для сина. Також, для оформлення житлових субсидій, відповідач надав їй копії автобусних квитків на підтвердження того, що він не проживає на території України. Що стосується наданої відповідачем довідки з місця роботи, то він не працював і ніколи не буде працювати на мінімальну заробітну плату. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків по утриманню сина, який є тяжко хворим та потребує додаткових витрат. Розгляд справи здійснювався відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 13 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (актовий запис № 115). Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року шлюб між сторонами був розірваний ( а.с.4). Від сумісного проживання у шлюбі сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Неповнолітня дитина сторін перебуває на утриманні позивача, про що свідчить довідка Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 1514 від 16 липня 2018 року (а.с.9). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов № 57 від 20 червня 2018 року, складеного депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, позивач [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO]. Розлучена. Проживає із сином, який має діагноз: «Дитячий аутизм. Загальне недорозвинення мовлення І рівня». З її слів, колишній чоловік [PERSON], який є власником житла, в якому вона проживає, перебуває за кордоном (а.с.12). Відповідно до довідки КЗ Переяслав-Хмельницької районної ради «Переяслав-Хмельницький центр первинної медико- санітарної допомоги» № 645 від 02 липня 2018 року [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку із діагнозом: «Дитячий аутизм. Загальне недорозвинення мовлення І рівня» (а.с.6). Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 3435 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 07 червня 2017 року по 04 липня 2017 року у Територіальному медичному обєднанні «Психіатрія» у місті Києві (а.с.7). 04 серпня 2017 року КЗ Переяслав-Хмельницької районної ради «Переяслав-Хмельницький центр первинної медико- санітарної допомоги» дитині [PERSON], 06 грудня 2013 року, був наданий медичний висновок № 38 про дитину-інваліда віком до 18 років. Даний висновок є дійсним до 06 грудня 2031 року (а.с.8). Позивач в даний час не працює, доглядає за сином. [PERSON] отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам, щомісячний розмір якої становить 2508 грн. 40 коп. (а.с.10). Крім того, по січень 2018 року позивач отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, щомісячний розмір якої становить 1668 грн. 90 коп. (а.с.11). Суд приймає\~до уваги\~подані позивачем\~докази,\~на підставі\~яких встановлені\~обставини справи,\~та вважає\~їх належними,\~допустимими,\~достовірними,\~а їх\~сукупність достатньою\~для встановлення\~обставин,\~що мають\~значення для\~справи,\~а саме:перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, його розірвання, факт народження сина [PERSON], стан його здоров»я, склад сім»ї позивача, її матеріальний стан та стан матеріально-побутових умов . Відповідно до акту, складеного депутатом Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, [PERSON], [INFO], в даний час проживає у своїх батьків по вул. Кооперативній, 36 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області. Акт не містить номера та дати його складення. Суд не може прийняти даний доказ, як належний та допустимий, поскільки він не містить всіх необхідних реквізитів, передбачених для документів, та не може підтвердити, коли саме відповідач в даний час проживає у своїх батьків, поскільки не містить дату складення. Згідно довідки ТОВ «ПВА Україна» від 14 серпня 2018 року [PERSON] працює на посаді менеджера ТОВ «ПВА Україна» з 14 серпня 2018 року з місячним окладом 3750 грн. Суд приймає до уваги поданий відповідачем доказ та вважає його належним, допустимим, достовірним для встановлення обставини, що має значення для справи, а саме: місце роботи та матеріальний стан відповідача. На підтвердження того, що відповідач працює за кордоном, позивач подала копії проїзних документів на автобус на імя [PERSON] на 04 вересня 2017 року та 10 січня 2018 року. Разом з тим, суд не може прийняти даний доказ як належний, оскільки разові квитки на вїзд чи виїзд до Польщі не є доказом працевлаштування відповідача за кордоном. Крім того, позивачем на підтвердження перебування відповідача за кордоном надано копію позовної заяви [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки і піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, в якій зазначено, що відповідач із вересня 2017 року проживає за кордоном, двічі на місяць передає пакунки із коштами та продуктами харчування для сина. Суд не може прийняти даний доказ, поскільки дана обставина зазначена лише у позовній заяві та не встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глави 15 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п.17\~ Постанови ПВС України №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, за\~ відсутності\~ домовленості між\~ батьками\~ про\~ сплату аліментів\~ на\~ дитину\~ той\~ із\~ них,\~ з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти\~ на дитину\~ присуджуються\~ в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок рівною мірою стосується як матері, так і батька дитини. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 182 СК України визначені обставини, які суд враховує при визначенні розміру аліментів, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом на підставі поданих сторонами доказів, які визнані належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи, встановлено незадовільний стан здоров»я дитини та матеріальне становище відповідача (офіційне перебування у трудових відносинах з отримання певного посадового окладу). Належних та допустимих доказів працевлаштування відповідачем за кордоном, як і інших доказів на підтвердження обставин, визначених у п. п.3-1, 3-2, 4 ч. 1 ст. 182 СК України, не надано. Разом з тим, відповідачем не спростовано нормальний стан його здоров»я та відсутність у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, Згідно вимог ч.2 та ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, у звязку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Відповідно до ч.ч.5, 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи стан здоровя дитини та матеріальне становище відповідача, відсутність доказів наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати, нормальний стан здоров»я відповідача, відсутність у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та можливість стягнення з нього аліментів у мінімально рекомендованому розмірі, а саме в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для дитини віком до 6 років, що на момент розгляду справи становить 1559 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: partial