Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до Акціонерного\~товариства комерційний\~банк «Приватбанк»,\~ [PERSON] про\~визнання припиненими\~кредитного договору,\~договору про\~іпотечний кредит,\~іпотечного договору,\~повернення безпідставно\~набутого майна,\~визнання недійсним\~кредитного договору\~та договору\~поруки. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між ним та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» 20.02.2008 року був укладений кредитний договір № HEWWG40000004734, в забезпечення виконання якого, також 20.02.2008 року був укладений іпотечний договір та договір про іпотечний кредит. Всі зобов`язання за кредитним договором № HEWWG40000004734 від 20.02.2008 року, іпотечним договором та договором про іпотечний кредит від 20.02.2008 року [PERSON] виконав. 21.07.2008 року публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було підроблено додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № HEWWG40000004734 від 20.02.2008 року, яка рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 15.07.2015 року була визнана недійсною та за якою позивач сплатив ПАТ КБ «Приватбанк» кошти у розмірі 131\~862 грн. У березні 2016 року [PERSON] отримав повідомлення банку про те, що 21.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № HEWWG40000004734 про надання кредиту у розмірі 5\~327,52 доларів США та в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № HEWWG40000004734 від 21.07.2008 року. Однак, будь-яких договорів з ПАТ КБ «Приватбанк» не укладав, довіреностей на представництво його інтересів не видавав та при укладанні вказаних договорів перебував за межами України. На підставі викладеного, просив суд визнати кредитний договір № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року, що укладений 20.02.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», припиненим; визнати договір про іпотечний кредит № HEWWG50000004734, що укладений 20.02.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», припиненим; визнати іпотечний договір № HEWWG50000004734, що укладений 20.02.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 941, припиненим;\~ зобов`язати відповідача повернути безпідставно набуте майно (гроші) на його користь шляхом стягнення з відповідача суми надміру сплачених грошових коштів по кредитному договору № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року та договору про іпотечний кредит № HEWWG50000004734від 20.02.2008 року у розмірі 131 862 гривень, розірвати договір поруки № HEWWG50000004734від 20.02.2008 року; визнати недійсними договір № HEWWG50000004734 від 21.07.2008 року та договір поруки № HEWWG50000004734 від 21.07.2008 року, стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в судовому позовні вимоги підтримав просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в останнє судове засідання не з`явилась, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Позовні вимоги не визнала, обставини зазначені в позовній заяві підтвердила. Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 20.02.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір № HEWWG40000004734, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 24997,50 грн. на споживчі цілі. 20.02.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір № HEWWG40000004734, згідно з яким в забезпечення виконання зобовязань перед банком за вищевказаним кредитним договором позивачем надано в іпотеку належну йому однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Також судом встановлено, що 20.02.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № HEWWG40000004734, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням позивача [PERSON] , які виникають з умов договору про іпотечний кредит № HEWWG40000004734 від 20.02.2008 року. 21.07.2008 року між позивачем та закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» була укладена додаткова угода № HEWWG40000004734 від 21.07.2008 року до договору про іпотечний кредит № HEWWG40000004734 від 20.02.2008 року, яка втрачена відповідно до висновків від 07.07.2015 року N ZAKL-2015/1-6821266 та 29.08.2016 року N ZAKL-2016/1-7027789, складеного службою безпеки ПАТ КБ «Приватбанк» про службове розслідування по факту відсутності в банку оригіналу додаткової угоди № HEWWG40000004734 від 21.07.2008 року по кредитному договору № HEWWG40000004734 від 20.02.2008 року. 15.07.2015 року рішенням Суворовського районного суду м. Херсона було визнано недійсною вказану додаткову угоду до договору про іпотечний кредит. У звязку з зазначеним, позивачем було здійснено переплату грошових коштів, сума яких згідно розрахунку, перевіреному в судовому засіданні, складає 131862 грн. У березні 2016 року [PERSON] отримав повідомлення банку про те, що 21.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № HEWWG40000004734 про надання кредиту у розмірі 5\~327,52 доларів США та в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № HEWWG40000004734 від 21.07.2008 року. Згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02.03.2015 року № 64/Д-930, позивач [PERSON] у період з 05.07.2008 року по 22.09.2008 року перебував за межами України. На виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 19.02.2019 року про витребування в якості доказів по справі у ПАТ КБ "Приватбанк" кредитної справи за кредитним договором № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року, договором про іпотечний кредит № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року; договором № HEWWG50000004734 від 21.07.2008 року, договором поруки № HEWWG50000004734 від 21.07.2008 року, укладених між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] представником АТ КБ «Приватбанк» надано відповідь, з якої вбачається, що витребувані судом оригінали кредитної справи в архівах банку відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.599, ч.3 ст.1049 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином, а позика/кредит вважається повернутою в момент зарахування грошової суми на банківський рахунок позикодавця або в разі реального повернення йому коштів. Враховуючи, що судом встановлено та відповідачем АТ КБ «Приватбанк» не спростовано факт дострокового виконання позивачем [PERSON] зобов`язання за кредитним договором № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року, суд вважає, що кредитні правовідносини між сторонами припинились внаслідок їх виконання. Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно з ст.1 Закону України «Про іпотеку» основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Частиною 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні й користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. В судовому засіданні встановлено, що забезпечений іпотекою кредитний договір № HEWWG50000004734\~від 20.02.2008\~року припинив свою дію, у зв`язку з його виконанням позивачем. У зв`язку з припиненням дії кредитного договору № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року, припинилося право банку задовольнити за рахунок іпотеки будь-які заборгованості, що могли бути нараховані за кредитним договором № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року. За наведених обставин, суд приходить до висновку відсутність між сторонами будь-яких зобов`язань, які б могли бути забезпечені іпотекою, а тому з метою захисту прав власника майна вільно ним користуватись і розпоряджатись, такий договір слід вважати припиненим. Відповідно до пунктів 1, 7 частини 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; припинення правовідношення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги [PERSON] в частині визнання кредитного договору № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року, договору про іпотечний кредит № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року, іпотечного договору № HEWWG50000004734 від 20.02.2008 року припиненими є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволенню. Відповідно до\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6\~ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до положень вищевказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно вимог\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1\~статті 652 ЦК України\~передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. За таких обставин, вимоги позивача в частині визнання кредитного договору № HEWWG40000004734 від 21.07.2008 року в силу ст.ст.\~207,\~215 ЦК України\~є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню, кредитного договору № HEWWG40000004734 від 21.07.2008 року підлягає визнанню недійсним, оскільки позивачем [PERSON] не підписувався, так як у період з 05.07.2008 року по 22.09.2008 року він перебував за межами України. Що стосується позовних вимог в частині стягнення безпідставно набутого майна, а саме коштів у розмірі 131\~862,86 грн. суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньо правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності із\~ст. 1213 ЦК України\~набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами було доведено те, що Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» без достатньої правової підстави набуто майно позивача, а саме кошти в сумі 131862 грн., які підлягають стягненню. Між тим, суд вважає вимоги позивача про розірвання договору поруки № HEWWG40000004734 від 20.02.2008 року неправомірними, оскільки такі вимоги можуть бути заявлені лише стороною вказаного договору (ч. 2\~ст. 652 ЦК України). А тому в задоволенні цієї частини вимоги позивачу слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі по 4\~286,60 грн.

Outcome: partial