Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницький, в якому просить виключити з актового запису № 324 про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненим 04 червня 2019 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відомості про його ( [PERSON] ) батьківство. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 жовтня 2017 року між ним (позивачем) та [PERSON] укладено шлюб, при цьому, у зв`язку з професійним зайняттям спортом він (позивач) 1 - 2 рази в два місяці відбуває у відрядження, які тривають від 7-ми до 21-ї доби, а відповідач, як йому пізніше стало відомо, в цей час покидає помешкання на тривалий час, а іноді не ночує вдома. Також, позивач зазначив, що у зв`язку з погіршенням сімейних стосунків з відповідачем, 07 вересня 2018 року вони перестали проживати разом. При цьому, через місяць, як було припинено спілкування з [PERSON] , остання повідомила йому (позивачу), що вагітна від нього та [INFO] народила дочку [PERSON] , народження якої (дитини) 04.06.2019 року зареєстроване у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 324, про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , в якому батьком дитини записаний він (позивач [PERSON] ). Крім того, вказав, що [PERSON] не могла бути вагітною від нього ( [PERSON] ), оскільки останній статевий акт з нею був у кінці серпня 2018 року, після чого 01 вересня 2018 року у останньої почався менструальний цикл, а відповідно до розрахунків (програми для розрахунків зачаття) зачаття мало би бути не раніше, ніж 15 вересня 2018 року. В зв`язку з вищевикладеними фактами є обґрунтовані підстави вважати, що він ( [PERSON] ) не є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання (Справа №405/5445/19). Позивачем [PERSON] в порядку ст.193 ЦПК України подано зустрічну позовну заяву до відповідача [PERSON] , (Справа № 405/7563/19) в якій просить стягнути з [PERSON] на її ( [PERSON] ) користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення [INFO] , і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] аліменти на її ( [PERSON] ) утримання у розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , - трьох років. На обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, щовід шлюбу з [PERSON] , який було зареєстровано 10 жовтня 2017 року, вони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею ( [PERSON] ) та знаходиться на повному її утриманні, відповідач за зустрічним позовом участі у матеріальному утриманні дитини не приймає, а також з метою ухилення від сплати аліментів подав позовну заяву до суду про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження доньки. При цьому, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач також вказала, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України), у зв`язку з чим вважає, що відповідач має сплачувати аліменти і на її (позивача) утримання щомісячно до досягнення донькою трьох років. Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницький про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Цивільній справі присвоєно номер 405/5445/19, провадження № 2/405/733/19. Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 листопада 2019 року по справі була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої доручено комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи»; встановлено також спосіб відбору біологічних зразків шляхом зобов`язання сторін у справі з`явитися до комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи». Крім того, провадження по цивільній справі в порядку п. 5 ч.1 ст.252 ЦПК України на час проведення експертизи було зупинено. 17 лютого 2020 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 2 від 07.02.2020 року за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року відновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12 червня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокат Браверман В.О. (діє на підставі ордеру серії КР № 026638 від 18.07.2019 року) позовні вимоги за первісним позовом підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Як представник відповідача за зустрічним позовом позовні вимоги визнав частково, підтримав поданий відзив на зустрічну позовну заяву, зареєстрований в суді 12.06.2020 року за вх. № 13316, на обґрунтування якого зазначив, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатнього заробітку (доходу) платника аліментів, що станом на 12.06.2020 року становить 1 779 грн. В свою чергу, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] є інвалідом з дитинства (ІІІ група), має обмеження до життєдіяльності І-го ступеня у вигляді обмежень до спілкування та трудової діяльності. Також, останній потребує стаціонарного та, при необхідності, амбулаторного лікування, профілактику загострень, санітарно-курортного лікування, «Д» нагляду сурдолога, ЛОР-лікаря, а також психолого-педагогічної, фізичної та фізкультурно-спортивної реабілітації. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 06.11.2019 року, у позивача [PERSON] діагностовано хронічний двобічний кохлеоневрит, туговухість IV ступеня. Рекомендовано слухопротезування.Загальна вартість необхідного слухового апарату на два вуха становить 58 962 грн. Крім того, у [PERSON] є непрацездатні батьки: мати [PERSON] , 1955 р.н., пенсіонерта батько [PERSON] , 1951 р.н., пенсіонер та інвалід дитинства ІІІ-ої групи. При цьому, дохід [PERSON] становить в середньому 16 848 грн., з якого 14 324 грн. - заробітна плата та 2 524 грн. - пенсія. Враховуючи вищевикладене, задоволення позовних вимог, викладених у зустрічному позові необгрунтовано та невиправдано поставить [PERSON] у скрутне фінансове становище та позбавить можливості останнього виконувати свій синівський обов`язок, щодо догляду за батьками. Таким чином, будуть порушені і інтереси батьків [PERSON] , які мають право, визначене главою 17 СК України. Крім того, [PERSON] буде змушений страждати від того, що є особою з обмеженими можливостями, оскільки вади слуху можливо скорегувати лише дороговартісним слухопротезуванням, на підставі чого, просив зустрічний позов [PERSON] задовольнити частково, стягувати з [PERSON] - на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, та на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною 3-ох річного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] за первісним позовом не визнала, просила відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні позову. Як позивач за зустрічним позовом позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в ньому, просила зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Захарченко І.В. (діє на підставі ордеру серії КР № 92310 від 30.09.2019 року) подані заяви, зареєстровані судом 21.07.2020 року за вх. № 16273 та за № 16272 про розгляд справи без його участі, в яких, позов [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про батька, - не визнав. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підтримав в повному обсязі. Крім того, просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на організацію та проїзд до місця проведення експертизи в розмірі 700 грн. 92 коп. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, при цьому, подав клопотання зареєстроване судом 20.05.2020 року за ЕП-3494/20Вх про розгляд справи без участі представника третьої особи, та вирішення справи на розсуд суду. Заслухавши в судовому засіданні пояснення та заперечення представника позивача [PERSON] - адвоката Бравермана В.О., відповідача [PERSON] , зваживши доводи, викладені як в первісному, так і в зустрічному позовах на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет як первісного, так і зустрічного позовів, характер спірних правовідносин, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] за первісним позовом задоволенню не підлягають, в свою чергу, вимоги зустрічного позову позивача [PERSON] обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та, разом з тим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2017 року у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис за № 974 та 11 червня 2019 року повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Судом також встановлено, що в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 червня 2019 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 324. Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження зазначені в графі батько - « [PERSON] », в графі мати « [PERSON] ». Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч.ч 1, 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Крім того, відповідно до п. 10 абз. 2, 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " №3 від 15.05.2006 року, в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст. ст. 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (ст. ст. 126, 127 СК України), оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі відповідно до ст. 138 СК України, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною, у разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач за первісним позовом [PERSON] посилається на відсутність кровної спорідненості з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , яка народжена [PERSON] (відповідачем за первісним позовом). Враховуючи, що для визначення кровної спорідненості між особою, яка записана батьком - [PERSON] , та дитиною - [PERSON] , [INFO] необхідні спеціальні знання, за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Бравермана В.О., судом було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Відповідно до висновку експерта № 2 від 15.01.2020 року, складеного експертами КУ «Одеське бюро судово-медичної експертизи» Яворським Б.І., Кривдою Р.Г., Лацман І.В. Стоєвою М.І. на вирішення яких були поставлені питання: чи існує кровна спорідненість між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , якщо так, то визначити її ступінь; а також, чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може являтися батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженою громадянкою [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999999%; таким чином, батьківство практично доведене. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, згідно з правовим висновком, який міститься в постанові Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 201/6094/18, провадження № 61-5044ск20 від 17 червня 2020 року питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі, судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Кalacheva v. Russian Federation» (рішення від 7 травня 2009 року, заява №3451/05, п. 34) вказав на те, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Таким чином, батьківство позивача [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , доведено висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 15.01.2020 року, який позивачем [PERSON] не оспорюється. Згідно з ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, судом відзначається, що, окрім припущень, викладених позивачем [PERSON] у позові, жодних належних та достатніх доказів на підтвердження фактів та обставин, на які посилається позивач [PERSON] , як на підставу своїх позовних вимог,- не надав. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи за первісним позовом, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що надання у даній категорії справи доказів про те, що позивач не є батьком дитини, є обов`язкове проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, та саме експертний висновок є належним доказом по справі і підставою для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини, враховуючи висновок судової молекулярно-генетичної експертизи яким підтверджено, що [PERSON] з вірогідністю 99,99% може бути біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову з підстав його недоведеності. Розглядаючи зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, судом відзначається наступне. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, під час судового розгляду справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходиться на її ( [PERSON] ) утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. При цьому, за позицією відповідача за зустрічним позовом, він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, оскільки є інвалідом з дитинства (ІІІ-ої групи), що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 13.06.2002 року, має обмеження до життєдіяльності І-го ступеня у вигляді обмежень до спілкування та трудової діяльності, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 840 від 09.10.2019 року, крім того, потребує стаціонарного лікування, профілактичних захворювань, санаторно-курортного лікування, «Д» нагляд сурдолога, ЛОР-лікаря, окрім того, у нього діагностовано хронічний двобічний кохлеоневрит, туговухість IV ступеня, рекомендовано слухопротезування, загальна вартість слухого апарату на два вуха становить 58 962 грн., окрім того, у нього є двоє непрацездатних батьків: мати [PERSON] , 1955 р.н., пенсіонерта батько [PERSON] , 1951 р.н., пенсіонер, інвалід дитинства ІІІ-ої групи. Вказав, що його ( [PERSON] ) дохід в середньому становить 16 848 грн., з якого: 14 324 грн. - заробітна плата та 2 524 грн. - пенсія, відповідно стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачем за зустрічним позовом, поставить його у скрутне фінансове становище, так як він не буде мати можливості виконувати свій синівський обов`язок щодо догляду за батьками, а так само буде страждати від того, що є особою з обмеженими можливостями, оскільки вади слуху можливо скорегувати лише дороговартісним слухопротезуванням. Оцінюючи надані [PERSON] докази, судом відзначається, що останнім не надано суду доказів перебування саме на утриманні [PERSON] батьків-пенсіонерів, а так само не доведено, що ним понесені витрати на придбання слухового апарату, окрім того, судом також враховано, що [PERSON] працює спортсменом-інструктором. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення шлюбних відносин між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов`язків щодо дитини до досягнення дитиною повноліття, крім того, судом під час розгляду справи, з урахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України, наявних у справі доказів, та наданих сторонами пояснень не встановлено наявності на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, крім того, судом враховано, що відповідач є молодою, працездатною особою, працевлаштований, отримує щомісячний дохід у вигляді заробітної плати за місцем роботи в Українському центрі з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт», а також у вигляді пенсії по інвалідності, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення аліментів з відповідача за зустрічним позовом на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню та стягненню з відповідача за зустрічним позовом аліментів на користь позивача за зустрічним позовом на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову, а саме: 09 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до [INFO] . При цьому, судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] пред`явлено також вимоги до відповідача за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення з останнього на своє (позивача) утримання аліментів у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною 3-ох річного віку, які підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно зі ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, розглядаючи справу в межах заявлених за зустрічним позовом вимог та наявних у справі доказів, виходячи з положень ч.ч. 2, 4 ст.84 України, за якими позивач [PERSON] , здійснюючи догляд за малолітньою дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею (позивачем), що не заперечувалось відповідачем, має право на утримання від відповідача [PERSON] - батька дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною трьох років, при цьому, суд зауважує, що зазначене право позивач має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, при цьому, судом відзначається, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, так як він є молодою, здоровою, працездатною особою, працевлаштований та працює в Українському центрі з фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю «Інваспорт», де щомісячно отримує заробітну плату в середньому 14 324 грн. в місяць, не має також на утриманні непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, суд також враховує, що зазначеним рішенням з відповідача також стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), на підставі чого суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), що, на переконання суду, відповідатиме засадам розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим за зустрічним позовом судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Крім того, з позивача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати, понесені останньою на організацію та проїзд до місця проведення молекулярно-генетичної експертизи в м. Одеса в загальному розмірі 700 грн. 92 коп., що підтверджується копіями посадочних документів (сполучення Кропивницький - Одеса - Головна та Одеса - Головна - Кропивницький), враховуючи також, що зазначені витрати на організацію та проїзд до місця проведення експертизи за ухвалою суду від 11.11.2019 року було покладено на [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial