Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовною заявою, якою просили суд стягнути з відповідача на користь позивачів в рівних частках кожному суму коштів у розмірі 28 100,00 грн. у якості компенсації майнової шкоди, завданої залиттям квартири, а також стягнути з відповідача на користь позивачів в рівних частках кожному суму коштів у розмірі 10 000,00 грн. у якості компенсації моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] Зазначена квартира розташована на другому поверсі 16-ти поверхового житлового будинку та складається трьох житлових кімнат площею 43,7 кв.м., загальною площею 67,8 кв.м. 02 квітня 2016 року приблизно о 14:40 год. на стелі у квартирі позивачів було виявлено факт затікання гарячої води із квартири відповідача. Внаслідок залиття квартири позивачів було завдано шкоди майну та душевних страждань його власникам. Залиття відбулося з підстав винних дій відповідача, пов'язаних з несанкціонованим втручанням в роботу системи центрального опалення (проведена заміна нагрівальних приладів системи центрального опалення), що підтверджується актом КП «Жилкомсервіс» від 06.04.2016 року. Відповідно до звіту про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт по відновленню облицювання трикімнатної квартири, розташованої [ADDRESS], виготовленого суб'єктом оціночної діяльності ТОВ АН «Схід-2007», що має відповідний сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №17274/14 від 09.12.2014 року та свідоцтво про реєстрацію в державному реєстрі оцінювачів №9766 від 28.03.2013 року, ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт по відновленню облицювання житлової трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] з урахуванням накопленого раніше фізичного зносу складає 26 600,00 грн. У судовому засіданні позивач та представник позовну заяву підтримали, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача проти позову заперечував, в обґрунтування заперечень вказав про те, що стороною позивачів не надано жодного належного та допустимого доказу вини відповідача, оскільки висновок старшого інспектора Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області не є належним та допустимим доказом, наданий акт залиття від 06.04.2016 складався комісією за відсутності відповідача та без обстеження її квартири, і до того, не відповідає типовій формі. Також, на думку представника відповідача, свідками надано суперечні показання, у зв'язку із чим вони не можуть братись судом до уваги. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він був членом комісії, яка склала акт про залиття. Комісія була сформована на підставі заяви мешканця квартири № 15, залиття мало місце з квартири 24, двері якої ніхто не відчиняв. Залито також квартиру № 6, яка оглядалась іншим майстром. У зв'язку із залиттям здійснено виїзд також бригадою КП «ХТМ», якою було перекрито воду для припинення залиття. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила про те, що вона входила до складу комісії, яка складала акт про залиття, комісія була у складі 3 осіб, фіксувала факт залиття фотозйомкою. У квартирі № 24 комісія не була - туди не впускали. Огляд проводився у квартирах № 15 та №6. Особисто нею проводився огляд квартири № 6. Акт залиття містить дані про пошкодження майна саме 15 квартири. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив про те, що 02.04.2016 року мало місце залиття квартири [ADDRESS] Власник квартири звернулась 4 квітня, про що після обстеження квартири № 15 та підвалу складено відповідний акт. Також оглянута квартира № 6. Свідок проводив огляд підвального приміщення, запорної арматури. У 24 квартиру ніхто двері не відчинив, у зв'язку із чим вона не оглянута. Дані про те, що залиття відбувалось з квартири 24, взяті з даних аварійної бригади КП «Харківські теплові мережі», які були на місці події та припинили подачу води для припинення залиття. Вислухавши позиції сторін, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог у зв'язку із наступним. Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибуткової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 та відповідно до додатку до листа Мінжитлкомунгоспу від 29 серпня 2008 року № 20-8-18 факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка у відповідності до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, затвердженого начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено зокрема: характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до вимог п. 2ст. 10 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду"власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Згідно з п.7. Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків (далі - Правила від 08.11.1992 року), затвердженихпостановою КМУ від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник квартири зобов'язаний: -дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; -проводити за власні кошти ремонт квартири; -використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; -не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян. Відповідно до п. 11 Правил від 08.11.1992 року власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків несуть відповідальність згідно із законодавством. Положеннями ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. За правилами ч.1 ст.1166 ЦК, що регламентує загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Ч.2 ст.1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно даних Акту КП «Жилкомсервіс», дільниця № 9, складеного 06.04.2016 року комісією у складі начальника дільниці [PERSON], інженера дільниці [PERSON] та майстра дільниці [PERSON], у квартирах № 6 та 15 маються сліди залиття із вище розташованої квартири [NUMBER] який стався через несанкціоноване втручання в систему центрального опалення в квартирі № 24. Розмір спричиненої матеріальної шкоди, згідно висновку про визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт по відновленню облицювання квартири за адресою [ADDRESS], складає 26 600 гривень, вартість оцінки становить 1500 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Доводи представника позивача щодо неналежності та недопустимості в якості доказу Акту КП «Жилкомсервіс» від 06.04.2016 року у судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, позиція представника відповідача не доведена. Згідно ч.1 ст.23 та ч.1 ст.1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала своїми неправомірними діями чи бездіяльністю. Відповідно до ч.4 ст.22 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Враховуючи те, що у ході розгляду справи не спростована вина відповідача у залитті квартири та встановлено факт пошкодження квартири позивачів, суд вважає, що їм спричинена моральна шкода підлягає відшкодуванню. Разом із тим, розмір моральної позивачами не обґрунтовано. Розмір грошового відшкодування суд визначає з урахуванням характеру правопорушення, душевних страждань позивача, позбавлення його можливості нормального користування своєю квартирою, ступеня вини відповідачки, а також з врахуванням вимог розумності і справедливості. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача згідно зі ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial