Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Жовтневий районний суд до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди та просила стягнути з підприємства на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з ушкодженням здоров'я 229000,00 гривень. В позовній заяві позивачка зазначила, що всю свою трудову діяльність пропрацювала на підприємстві - Відповідача в залізо - дорожньому цеху в період роботи з 20 липня 1961 року по професії - робітником колії, монтером колії в кар'єрі управління залізничного транспорту, 27 травня 2002 року - звільнена з підприємства в зв'язку з виходом на пенсію. 19.04.2012 року (протокол № 1253) Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини їй встановлено зв'язок отримання захворювання з умовами праці, а саме впливу пилу фіброгенної дії та вказано діагноз: пневмоконіоз першого - другого ступеню. Відповідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання, складений 25.05.2012 року, в пункті 17 встановлено, що причиною отримання профзахворювання явилась робота в умовах перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, а саме запиленості повітря робочої зони - вміст вільного двоокису кремнію - від 4.5 до 8.3 мг/м3 при нормі 2.0 мг/м3. Згідно Акту про нещасний випадок, який стався з позивачкою 26 листопада 1998 року, вказано, що працюючи в ВАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» переодягнувшись в спецодяг та прямуючи в цех колії для одержання завдання, позивачка підскользнулася та впала. В пункті 7 Акту… вказано, що причиною нещасного випадку явилось - незадовільне утримання пішохідних доріжок в зимовий період. В пункті 9 Акту вказано медичний висновок про діагноз ушкодження: закритий внутрісуглобовий перелом правої променевої кістки, та клиновидного відростку ліктьової кістки. В пункті 10 Акту… зазначено осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, а саме виконуючий обов'язки начальника цеху колії і колійного господарства. За висновком медико - соціально експертною комісією 20 липня 2012 року їй встановлено первинно 20% втрати професійної працездатності, в зв'язку з профзахворюванням, при наступному огляді 15 травня 2013 року встановлено 25% втрати професійної працездатності на безстроково, повторно 20% по пневмоконіозу та 5% первинно по трудовому каліцтву (травма сталася в 1998 році). Вона вважає, що їй була спричинена моральна шкода по вині підприємства - Відповідача, внаслідок втрати професійної працездатності в зв'язку з профзахворюванням та трудовим каліцтвом, у неї виникли негативні зміни в організації життєвої діяльності: постійно непокоїть біль та хрипи в грудній клітці, турбує утруднене дихання, виникають напади задухи по декілька разів на добу, приступи загострюються вранці та ввечері, при фізичних навантаженнях, зміні погоди, в результаті відчуває слабкість всього організму, непокоять головні болі та запаморочення, непокоять болі в ліктьовому суглобі, при різких руках чи навантаженнях, вказує, що вже минуло багато часу після травми. Скаржиться, що постійно хворіє простудними захворюваннями, її непокоять хрипи, їй важко дихати, швидко втомлюється. Все вищевказане завдає їй нервові потрясіння, зазначає, що знаходиться в тому віці, коли потрібно відпочивати, так як всю свою молодість та здоров'я віддала підприємству, вона постійно проходить лікування в 2 - й, 6 - й міських лікарнях, в результаті витрачає значні кошти на лікування для підтримання стану здоров'я. В зв'язку з цим, вона звернулась до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідача Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» 229000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивачки, який діє на підставі довіреності, зазначив щодо можливості розгляду справи за відсутності її довірителя, оскільки остання, за станом свого здоров'я не має змоги бути присутньою у судовому засідання .В судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зазначив, що з вини підприємства - Відповідача, позивачці заподіяна шкода здоров'ю, вона втратила працездатність в розмірі 25 відсотків, в зв'язку з травмою та отриманим професійним захворюванням, постійно звертається за допомогою лікарів, в зв'язку з постійними приступати кашлю та болями в грудній клітці, скаргами на часті простудні захворювання, болі в ліктьовому суглобі, оніміння в лівій руці, що підтверджується виписними епікризами. Представник позивачки зазначив, що внаслідок трудового каліцтва та отримання професійного захворювання змінився ритм життя позивачки, зменшилась активність її життєвої діяльності, вона змушена прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Представник пояснив, що позивачка знала про шкідливі умови праці, проте не знала і не повинна була знати про перевищення гранично - допустимих концентрацій шкідливих факторів, саме через допущення яких вона захворіла, в результаті чого переносить моральні та фізичні страждання. Представник відповідача - Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» позовні вимоги [PERSON] не визнав і пояснив, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння їй моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення її здібностей, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Більш того Фондом надаються позивачці додаткові види медико-соціальної допомоги. Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» не повинно виплачувати позивачці моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, згідно записів в трудовій книжці, позивачка [PERSON] пропрацювала на підприємстві - на теперішній час ПАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» в залізо - дорожньому цеху в період роботи з 20 липня 1961 року по професії - робітником колії, монтером колії в кар'єрі управління залізничного транспорту, 27 травня 2002 року була звільнена в зв'язку з виходом на пенсію. Згідно Акту про нещасний випадок, який стався з позивачкою 26 листопада 1998 року, працюючи в ВАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат», в пункті 6 Акту вказано обставини, за яких стався нещасний випадок, а саме [PERSON] переодягнувшись в спецодяг та прямуючи в цех колії для одержання завдання, підскользнулася та впала. В пункті 7 Акту вказано, що причиною нещасного випадку явилось - незадовільне утримання пішохідних доріжок в зимовий період. В пункті 9 Акту вказано медичний висновок про діагноз ушкодження: закритий внутрісуглобовий перелом правої променевої кістки, та клиновидного відростку ліктьової кістки. В пункті 10 Акту зазначено осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, а саме виконуючий обов'язки начальника цеху колії і колійного господарства. Відповідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання, складений 25.05.2012 року, в пункті 17 встановлено, що причиною отримання позивачкою профзахворювання явилась робота в умовах перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, а саме запиленості повітря робочої зони - вміст вільного двоокису кремнію - від 4.5 до 8.3 мг/м3 при нормі 2.0 мг/м3. За висновком медико - соціально експертною комісією позивачці 20.07.2012 року встановлено первинно 20% втрати професійної працездатності, в зв'язку з пневмоконіозом, при наступному огляді 15.05.2013 року встановлено 25% втрати професійної працездатності на безстроково, повторно 20% по пневмоконіозу та 5% первинно по трудовому каліцтву (травма сталася в 1998 році). Лікарями встановлено противопоказання: уникати переохолодження, простудних захворювань, несприятливий мікроклімат, пил. Відповідно наданих виписних епікризів, встановлено, що позивачка в зв'язку з погіршенням стану здоров'я, травмою та отриманим профзахворюванням, неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні в Українському науково-дослідному інституті промислової медицини, в 2 - й та 6 - й міських лікарнях міста Кривого Рогу. 19.04.2012 року (протокол № 1253) Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини мені було встановлено зв'язок захворювання з умовами праці, а саме впливу пилу фіброгенної дії та встановлено діагноз: пневмоконіоз першого - другого ступеню. Згідно медичних документів, лікарями встановлено рекомендації: спостереження лікарів, прийом медикаментів, оздоровлення в санаторії - профілакторії, санаторно - курортне лікування в теплу пору року пульмонологічного профілю, приймати препарати, уникати переохолодження. Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивачці [PERSON] заподіяна шкода, внаслідок трудового каліцтва та отримання професійного захворювання, втрати професійної працездатності, встановлено, що винним в заподіянні шкоди являється підприємство - Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат». Дійсно, Позивачка втратила працездатність в розмірі 25 відсотків, в результаті вимушена переносити хронічні фізичні болі та дискомфорт, що призводить до безстрокових моральних страждань та переживань. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками травми та профзахворювання порушено звичайний для неї спосіб життя, перебуваючи тривалий час на лікуванні, втратила домашній затишок і звичні нормальні життєві зв'язки, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. Суд вважає, що в даному випадку Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» повинен виплатити позивачці моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивачка була ознайомлена із шкідливими умовами праці, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обов'язку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу, як одного із шкідливих факторів, що став причиною профзахворювання позивачки [PERSON], перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочого місця, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання, і яке не оскаржило підприємство - Відповідач.Рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р. встановлено, що обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.Ст 237-1 Кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. У відповідності зі ст. 4 Закону України "Про охорону праці" в редакції від 21 листопада 2002 року державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачці моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати Позивачці Відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується Актом про нещасний випадок від 26 листопада 1998 року та Актом форми П-4 від 25 травня 2012 року, що призвело до ушкодження її здоров'я на виробництві та моральних страждань потерпілої. Обговорюючи розмір відшкодування позивачці [PERSON] моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначила позивачка, тобто - 229000,00 гривень, також, зокрема, судом враховуються стан здоров'я потерпілої, втрата 25% професійної працездатності, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. В ході судового засідання безспірно встановлено, що позивачці заподіяна моральна шкода протиправними діями Відповідача, оскільки, відповідно Акту розслідування про нещасний випадок від 26.11.1998 року та Актом розслідування професійного захворювання від 25.05.2012 року, встановлено винних осіб в заподіянні шкоди здоров'ю позивачці та вказано на робочому місці позивачки перевищення гранично - допустимих параметрів праці в декілька раз, саме в період роботи на підприємстві - Відповідача, в наступному отримання професійного захворювання, позивачка позбавлена нормального, повноцінного життя, багато часу витрачає на пошуки справедливості, це вимагає від неї додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров'я, змушена постійно проходити лікування в медичних закладах. Суд враховує вину підприємства - Відповідача в заподіянні шкоди здоров'ю [PERSON] Зважаючи на вищевикладене, ступінь втрати професійної працездатності позивачки - в розмірі 25 відсотків, в зв'язку з трудовим каліцтвом та отримання професійного захворювання, стан її здоров'я, негативні наслідки, які відбулися та можуть наступити, тяжкість вимушених змін в житті, в результаті каліцтва отримання та профзахворювання, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачці [PERSON] слід призначити у розмірі 16 000 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачці слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача у справі звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial