Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач, звернувшись до суду з позовною заявою вказала, що з 19.12.2008 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 669. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. Інших аліментних зобов'язань відповідач не має. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 1000 грн., починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні на позові наполягає в повному обсязі. Вказала наступне. З 19.12.2008 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі . Їх спільна перша дочка померла. Згодом вона зустріла іншого чоловіка, завагітніла від нього. Про це дуже добре було відомо [PERSON] але він осознано виявив бажання записати дитину на своє ім'я що і зробив, вони непогано жили. У неї багато свідків, які знали про цю ситуацію. Відповідач [PERSON] , який на теперішній час перебуває у місцях позбавлення волі , надав судові письмові пояснення, в яких зауважив, що він не визнає [PERSON] [INFO] своєю дочкою, оскільки не має ніяких родинних відносин по відношенню до цієї дитини. [PERSON] зареєструвала дитину без його відома .і згоди, тому що вини перебувають в зареєстрованому шлюбі хоча і не підтримують відносин, разом не проживають з 10.11.2009 р. Згоди на розлучення вона не давала, він не міг подати, оскільки документи у неї. Просить провести примусову експертизу для підтвердження родинних відносин, батьківства. Вислухавши позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного Процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову немає, а тому позов підлягає задоволенню. Обставини, викладені в позовній заяві обидві сторони визнають, а тому суд вважає їх такими, що не підлягають доказуванню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2008 року (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає разом з позивачем, про що свідчить довідка квартального комітету № 10 м. Алмазна від 03.02.2014 р. року (а.с. 3). Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що дитина не являється його дочкою. Позивач вказаного факту не заперечувала, зазначаючи, що відповідачеві було добре відомо на час реєстрації дитини, що це не його дочка і він добровільно осознано погодився на реєстрацію себе батьком [PERSON]. Враховуючи, що на час розгляду справи , [PERSON] зареєстрований батьком дитини [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29 грудня 2010 року , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідачем позову про оспорювання батьківства на час розгляду справи, до суду не подано, отже підстав не розглядати позовні вимоги через обставини зазначені відповідачем у суду не має. Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного Процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, розмір аліментів на утримання дитини може бути встановлений у частці від заробітку та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи що розмір аліментів, які стягуються судом на одну дитину в даному регіоні складає на час розгляду справи трохи більше 700 грн., стягненню з відповідача підлягає сума 750 грн. Відповідно до вимог частини 1 статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовна заява була пред'явлена до суду 03.02.2014 року і з цього часу слід стягувати аліменти. Суд також вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини за один місяць, що відповідатиме завданням сімейного законодавства, відповідно до якого регулювання сімейних відносин здійснюється цим Сімейним кодексом здійснюється з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, взаємодопомоги і підтримки, забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю фізичного розвитку, для чого вона потребує матеріального забезпечення. Відповідно Закону України "Про судовий збір" позивачі по позовах про стягнення аліментів підлягають звільненню від сплати судового збору, у зв'язку з чим судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial