Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно до закінчення навчання - 30.06.2022 року, але не довше ніж до досягнення сином 23 років. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є матір`ю, а відповідач батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Син повнолітній, але продовжує навчання на денній формі у Полтавському коледжі нафти і газу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» на бюджетній основі без отримання стипендії. Він повністю перебуває на її утриманні, батько матеріальної допомоги не надає та має значний борг зі сплати аліментів стягнутих до повноліття дитини, тому звернулась до суду. Ухвалою від 10 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 500 грн., оскільки він на даний час не працює і не має змоги сплачувати аліменти у розмірі по 2000 грн. щомісячно. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 30 січня 2015 року (а.с.13). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.05.2002 року, актовий запис № 357 (а.с. 10). [PERSON] зареєстрований та проживає з позивачем - [PERSON] , що в судовому засіданні не оспорювалось та вбачається із довідки ЖБК «Єнісей» №11 ( а.с.15). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12.02.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти у розмірі 700 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON] , [INFO] до його повноліття (а.с.11). Як вбачається із довідок Полтавського районного ВДВС, [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів за вищевказаним рішенням суду, яка станом на 01.08.2020 року становить 13221,24 грн. та на даний час не сплачена ( а.с.12, 41, 44). Згідно довідки №225 від 16.03.2020 року, [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання Полтавського коледжу нафти і газу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка». Термін навчання з 01 вересня 2019 року до [INFO] ( а.с.17). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач в судовому засіданні зазначав, що на даний час не працює та не має змоги сплачувати аліменти, однак відомостей про перебування на обліку в центрі зайнятості не надав. Ксерокопію однієї сторінки трудової книжки [PERSON] суд оцінює критично, оскільки з неї не вбачається, що запис від 15.04.2020 року є останнім, оригінал трудової на огляд суду відповідач не надав. Статтею 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року встановлений на рівні 2102 гривні. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого сімейного життя. При цьому, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 5 протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Оцінивши надані докази в сукупності, врахувавши матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей на утриманні, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, мають стягуватися у розмірі по 1000 грн. щомісячно. Питання судового збору суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial