Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі мінімального рекомендованого розміру аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 08.01.2019 року до закінчення навчання сина, але не більше ніж до 23-х років. Свою заяву обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07.11.1998 року по 28.03.2019 рік. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Їхній син [PERSON] , є учнем четвертого курсу ВПУ-22, спеціальність молодший майстер будівельного виробництва. Термін навчання закінчується 30.04.2020 року. Обоє дітей проживають з нею. Обґрунтовуючи суму стягнення аліментів посилається на те, що забезпеченням дітей, їхнім вихованням та створення належних житлових умов фактично покладається на неї. Відповідач участі у витратах на утримання обох дітей, в тому числі й тих, які пов`язані із навчанням сина не бере. Боржник має достатній дохід сплачувати такий розмір аліментів, оскільки постійно їздить на заробітки за межі України, має стабільний дохід достатній для того, щоб матеріально забезпечувати дітей. Відповідач не має інших утриманців, має у власності транспортний засіб, що в свою чергу вказує на існування у нього реальної фінансової спроможності сплачувати аліменти на навчання сина. 20 травня 2020 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог згідно якої просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] за час його навчання у ВПУ-22 в період з 08 січня 2019 року по 30 квітня 2020 року у розмірі 2500 грн. щомісячно, а всього на суму 39435,36 грн. В своїй заяві посилається на те, що син проживає з нею і перебуває на її утриманні. На даний час син закінчив навчання 30 квітня 2020 року, тому не може бути стягнуто мінімальний рекомендований розмір аліментів, а також у щомісячному вигляді до закінчення навчання, що дає підстави змінити та уточнити позовні вимоги. Позивач заявою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити повністю. Представник позивача адвокат Волнянський Г.Н. згідно заяви позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до даного свідоцтва батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки №1829 від 31 жовтня 2019 року [PERSON] дійсно навчається у ВПУ-22 м.Сарни з 03.09.2018 року по 30.04.2020 року, денна форма навчання і знаходиться на неповному державному утриманні. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду доказів, того, що він не спроможний сплачувати аліменти на час навчання повнолітнього сина. [PERSON] , який навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, дійсно потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надати батько [PERSON] , який є працездатним. З огляду на те, що спільний син сторін, [PERSON] , після досягнення повноліття продовжив навчання і не має самостійного заробітку, а сторони не досягли згоди з приводу його утримання, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання сина є обґрунтованими. Позивач в своїй заяві просить стягнути аліменти за минулий час, вказує, що рішення суду по цивільній справі №572/25/19 від 09.09.2019 року про стягнення аліментів на утримання дітей підтверджує, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів, але відповідач ухиляється від сплати аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. За змістом цієї норми право стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. У такому випадку суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Як вбачається із позовної заяви матеріально правова вимога про стягнення аліментів за минулий час, в порядку ст. 191 СК України, позивачкою не обґрунтована, нею не зазначено на обставини, які б вказували, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача,але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати та не зазначено на докази, які б підтверджували таку вимогу. Наявність судового рішення суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей від 09.09.2019 року, на яке посилається позивач, не може бути доказом вжиття заходів щодо одержання аліментів на час навчання сина. Тому позов в цій частині не підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивач подала позовну заяву до суду і вона була зареєстрована судом 06 листопада 2019 року, тому саме з цієї дати слід стягувати аліменти з відповідача на час навчання сина. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень, щомісячно з дня подачі заяви до суду із 06 листопада 2019 року до 30 квітня 2020 року. За ч. 1 п.1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial