Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся [PERSON] з вимогами стягнути з [PERSON] на користь позивача моральну шкоду в сумі 10000 (десять) гривень, а також стягнути з відповідача на користь позивача усі судові витрати понесені позивачем при розгляді справи. Позов мотивований тим, що 17.04.2014 року, вироком Вінницького міського суду Вінницької області відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень. Зазначений вирок суду набрав законної сили 01.07.2014 року. Так, судом встановлено, що 01.04.2013 року, біля 16 години, [PERSON] знаходячись в аудиторії №118 Вінницького кооперативного коледжу економіки і права, що розташований за адресою м. Вінниця вул. Фрунзе, 59 під час сварки, що виникла між ним та [PERSON], умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав кулаком лівої руки удару в обличчя останнього внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження, у вигляді розсічення губи. Відповідно до висновку СМЕ №577 від 04.04.2013 року у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження: садно на слизовій оболонці нижньої губи по центру, яке належить до категорії легких тілесних ушкоджень виникло від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо в строк вказаний у постанові про призначення експертизи, тобто 01.04.2013р Позивач вказує, що внаслідок протиправної поведінки відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка виражається у фізичному болі та стражданнях, яких зазнав позивач у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень, в душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв'язку з протиправною поведінкою щодо позивача, а саме застосування до позивача фізичної сили в аудиторії під час навчального процесу, по виконанню обов'язків покладених одногрупниками, у присутності яких та викладача відповідачем нанесено позивачу удар в обличчя, а також у приниженні честі та гідності, оскільки побиття відбулось у присутності інших людей. Позивач вважає, що має право на відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вказаними вище вимогами. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Відповідач та його представник, позовні вимоги не визнали і просили суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. По справі встановленні наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17.04.2014 року, вироком Вінницького міського суду Вінницької області відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень. Зазначений вирок суду набрав законної сили 01.07.2014 року. Так, судом встановлено, що 01.04.2013 року, біля 16 години, [PERSON] знаходячись в аудиторії №118 Вінницького кооперативного коледжу економіки і права, що розташований за адресою м. Вінниця вул. Фрунзе,59 під час сварки, що виникла між ним та [PERSON], умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав кулаком лівої руки удару в обличчя останнього внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження, у вигляді розсічення губи. Відповідно до висновку СМЕ №577 від 04.04.2013 року у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження: садно на слизовій оболонці нижньої губи по центру, яке належить до категорії легких тілесних ушкоджень виникло від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо в строк вказаний у постанові про призначення експертизи, тобто 01.04.2013р. (а. с. 3-5) Суд звертає увагу, що представником відповідача під час розгляду даної справи заявлялось клопотання про витребування кримінальних справ №127/446/14-к та №127/30765/13-к проте, в наступному судовому засіданні представник відповідача не заперечував щодо розгляду справи без витребування зазначених доказів, в судовому засіданні від 15.01.2015р. представник відповідача повторно заявив клопотання про витребування кримінальної справи №127/30765/13-к, проте судом відмовлено в задоволенні даного клопотання, внаслідок чого головуючому було заявлено відвід. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.01.2015р. в задоволенні заяви про відвід було відмовлено. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно ч. 1ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, на що звернув увагу Верховний Суд України в п. 5 постанови Пленуму від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до п. 9. постанови Пленуму від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, а також враховуючи характер моральних страждань позивача, наявність спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу, в тому числі наявний причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача, характер моральних страждань позивача, які він переніс, відношення відповідача до даних обставин, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів щодо відшкодування моральної шкоди саме в розмірі 10 000 грн, а тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 1000 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі при зверненні до суду були звільнені від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, згідно положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 гривень пропорційно до задоволеної частини вимог. Визначаючись з розміром витрат на правову допомогу суд враховує, що позивач скористався допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правової допомоги (а. с. 5 ) та сплатив за його послуги 4650 грн., що підтверджується актом приймання -передачі виконаної роботи ( а. с. 33). Натомість, враховуючи положення Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовка позовної заяви, збирання доказів), а також час судових засідань суд вважає обґрунтованим та реальним розмір витрат на правову допомогу в цій цивільній справі 400 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial