Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 28.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір №11289195000 про надання споживчого кредиту за яким останній отримав від банку 200 000 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29.01.2029 року. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] 28.01.2008 року укладено договір поруки №175388 за умовами якого поручитель зобов'язується відповідати перед позичальником за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник. [PERSON] одержав та використав кошти, отримані в кредит, при цьому не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, відповідно до розрахунку станом на 26.09.2013 року становить 251 705, 62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 26.09.2013 року складає 2011 883 грн., 02 коп. Крім того, сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит відповідно до розрахунку станом на 26.09.2013 року становить 12 294, 37 долари США, що за курсом НБУ станом на 26.09.2013 року становить 98 268 грн., 90 коп. Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» змінив найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Таким чином, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») просило про стягнення з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] у солідарному порядку існуючої заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2016 року задоволено заяву [PERSON], скасовано заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.03.2014 року, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Згідно останньої заяви про збільшення розміру позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку існуючу заборгованість за кредитним договором станом на 03.10.2017 року у розмірі 370 898,16 дол. США, а також суму пені, яка становить 1 685 262 грн. 78 коп. Заперечуючи проти позову [PERSON] у березні 2016 року подав зустрічну позовну заяву до ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання поруки припиненою. В обґрунтування позову вказував, що договором поруки від 28.01.2008 року №175388 не визначено строк, після якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, а кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений ним відповідно до кредитного договору, не пред'явив вимоги до поручителя, зобов'язання за договором поруки припинилися. Представник ПАТ «УкрСиббанк» у судовому засіданні підтримала первісний позов та просила задовольнити вимоги банку з підстав викладених у позовній заяві. При цьому, заперечила проти зустрічного позову вказуючи, що договором встановлено строк припинення дії поруки, тому у сформованих правовідносинах АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] не підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України. [PERSON] та його представник заперечили проти первісного позову в частині вимог до [PERSON], як поручителя та просили про задоволення вимог зустрічної позовної заяви. [PERSON] в судове засідання не з'явився, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки до суду не повідомив. З огляду на позицію присутніх представників та сторін, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності [PERSON] Суд заслухавши пояснення представника ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] та представника останнього, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 28.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір №11289195000 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 200 000 доларів США, а той в свою чергу зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 29.01.2029 року та сплатити за користування кредитом проценти. За п. 1.3.1 Договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12.90 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Згідно з п. 4.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, [PERSON] сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. За п. 4.3. кредитного договору позичальник, який порушив будь-яке із своїх зобов'язань, що передбачені п. 3.4.2 цього Договору, зобов'язаний сплатити Банку неустойку за таке порушення у розмірі 500 грн. В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надав [PERSON] 200 000 доларів США У порушення умов кредитного договору, [PERSON] взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, погашення по кредитному договору припинено 27.08.2010 року. Згідно наданого розрахунку заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом станом на 03.10.2017 року становить 370 898, 16 дол.США, з яких: 175 366,31 дол. США - кредитна заборгованість, 195 531,85 дол. США - заборгованість по процентам. Пеня становить 1 685 262 грн. 78 коп. з яких: 441 047 грн. 37 коп., пеня за прострочення сплати кредиту, 1 244 215 грн. 41 коп. пеня за прострочення сплати процентів. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 28.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №175388. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Окрім того, відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до боржника є законними та обґрунтованими. При цьому, відповідно до ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). У відповідності до договору поруки №175388 від 28.01.2008 року укладеного між Акціонерним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору №11289195000 в повному обсязі. Відповідальність [PERSON] та [PERSON] є солідарною. За п.3.1 Договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч.4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору. Як установлено судом, [PERSON] (а відтак і поручитель) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 29.01.2029 року, сплачуючи її щомісячними платежами згідно з графіком платежів. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Крім того, згідно п.п. 6.1.2 кредитного договору банк залишив за собою право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої суми кредиту та повної сплати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення. Аналіз ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Зазначена позиція збігається з позицією Верховного Суду України виказаною у Постанові від 17.09.2014 року у справі №6-53цс14. Банк не пред'явив позов до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором з моменту та на протязі наступних 6 місяців після припинення сплати позичальником ануїтетних платежів в рахунок погашення заборгованості. За таких обставин, позовні вимоги зустрічного позову про визнання договору поруки №175388 від 28.01.2008 року припиненим підлягають задоволенню, що тягне за собою відмову в задоволенні позовних вимог первісного позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] В порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору за первісним позовом у розмірі 3 441 грн., при цьому з ПАТ «УкрСиббанк» на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору за зустрічним позовом у розмірі 551 (п»ятьсот п»тдесят одну) грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial