Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, вказуючи, що 04.05.2007 року уклав з [PERSON] договір № MR14G101460020 відповідно до якої відповідачка отримала кредит у розмірі 20960,00 доларів США на термін до 03.05.2027 року та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Свої зобовязання відповідачка по кредитному договору не виконала. Також 04.05.2007 року між позивачем та [PERSON] в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань був укладений договір поруки № MR14G101460020. Станом на 27.04.2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 68841,18 доларів США, яка складається з 17410,38 доларів США заборгованість за кредитом, 16276,65 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 2431,04 доларів США заборгованість за комісією, 29434,35 доларів США заборгованість за пенею, 11,14 доларів США - штраф (фіксована частина), 3277,62 доларів США - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також просить стягнути судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляд справи вести в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, за підставами, вказаними в позовній заяві. Відповідачі повідомлялись про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, не сповістивши суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 04.05.2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав з [PERSON] договір № MR14G101460020 відповідно до якої відповідачка отримала кредит у розмірі 20960,00 доларів США на термін до 03.05.2027 року та зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Крім того 04.05.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] в забезпечення виконання [PERSON] зобовязань був укладений договір поруки № MR14G101460020. Відповідачі підтвердили свою згоду з умовами договору кредиту, [PERSON] підписавши останній та заяву, а [PERSON] підписавши договір поруки. Таким чином, судом встановлено, що при укладанні договорів сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: мети, суми і строку кредиту; умов і порядку його видачі та погашення; способів забезпечення зобов'язань позичальника; відсоткової ставки; порядку плати за кредит; порядку зміни та припинення дії договору; відповідальності сторін за невиконання або неналежне виконання умов договорів. Договори сторони уклали в письмовій формі. На укладання договорів сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договори підлягає виконанню обома сторонами. ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідачі, в свою чергу порушили свої зобовязання перед банком. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачами не надано суду жодного доказ на спростування позивних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням визнається право відношенням, на підставі якого одна сторона боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майна, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші право чини відповідно до ст.11 ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У разі порушення зобов'язань відповідно до ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Згідно до ч.1. ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч1. ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до вимог ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частина 2 ст.553 ЦК України передбачає, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Частина 3 передбачає, що поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до кредитного договору відповідачі зобовязались виконувати погашення кредиту в порядку та строки відповідно до договору. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі мають загальну заборгованість, яка утворилася за кредитним договором від 04.05.2007 року станом на 27.04.2015 року в розмірі 68841,18 доларів США, яка складається з 17410,38 доларів США заборгованість за кредитом, 16276,65 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 2431,04 доларів США заборгованість за комісією, 29434,35 доларів США заборгованість за пенею, 11,14 доларів США - штраф (фіксована частина), 3277,62 доларів США - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобовязання, оскільки за наведеними законодавчими нормами ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи вищевказану норму закону, суд не може стягнути з боржників штраф у вигляді фіксованої частини. Таким чином, оскільки відповідачі умови кредитного договору та договору поруки не виконують, підлягає солідарному стягненню з останніх на користь позивача сума заборгованості в розмірі 68830,04 доларів США, яка складається з 17410,38 доларів США заборгованість за кредитом, 16276,65 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 2431,04 доларів США заборгованість за комісією, 29434,35 доларів США заборгованість за пенею, 3277,62 доларів США - штраф (процентна складова). Згідно ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійснені розрахунків на території України за зобовязанням допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. У відповідності до витягу станом на 27.04.2015 року Національним банком України встановлений офіційний курс гривні до долару США - 22,4516, тому загальна сума заборгованості буде дорівнювати 1\~545 344,50 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 3654,00 грн. Частиною 1 статті 79 ЦПК України визначено види судових витрат, до яких, зокрема, відносяться витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. \~\~ При розгляді справи відповідачі були викликані в судове засідання повідомленням в газету "Урядовий курєр", що підтверджується актом №6/834 від 16.06.2015 року, вартість послуги становить 420 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial