Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 937/08-34 від 21.07.2008 у розмірі 1 325 169 грн. 10 коп. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.07.2008 між [PERSON] та АКБ «Укросоцбанк» було укладено договір кредиту № 937/08-34 ( з урахуванням додаткової угоди № 1 від 01 липня 2009 року, договору про внесення змін № 2 від 01 липня 2009 року), відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 27268 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,55 % річних з кінцевим терміном повернення 16 липня 2016 року. Станом на 05.08.2016 рік заборгованість відповідача по договору кредиту становить 1325169 грн. 10 коп. з них заборгованість за кредитом 612742 грн. 75 коп., заборгованість за відсотками - 337397 грн. 23 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 245032 грн. 30 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 120996 грн. 83 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також послався на розрахунок заборгованості, який був надісланий до суду 29.12.2016 (а.с. 87). Відповідач [PERSON] та його представник заперечили проти позову просили застосувати наслідки спливу строків позовної давності, посилаючись на обставини викладені в письмовій заяві (а.с. 59). Також вказали на те, що 31.05.2011 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова за вказаним кредитним договором з відповідача достроково стягнуто суму заборгованості в розмірі 327426 грн. 26 коп. та в ході виконавчого провадження було звернуто стягнення на предмет застави автомобіль. В обгрунтування своїх заперечень посилаються на правові позиції ВСУ від 19.03.2014 по справах № 6-14цс14 та № 6-20цс14, від 09.11.2016 № 6-2251цс16, від 02.11.2016 6-1174цс16. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.07.2008 між [PERSON] та АКБ «Укросоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укросоцбанк», було укладено договір кредиту № 937/08-34, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 27268 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,55 % річних з кінцевим терміном повернення 16 липня 2016 року на умовах, визначених Договором кредиту. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору (а.с. 5-13). 01 липня 2009 між [PERSON] та АКБ «Укросоцбанк», була укладена додаткова угода № 1 про внесення змін до договору № 937/08-34 від 21.07.2008, якою було викладено перший абзац п.1 Договору в новій редакції, а саме те, що кредитор надає Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 29229 доларів 70 центів зі сплатою 12,55 відмотків річних з 01 липня 209 рокута з кінцевим терміном до 16 липня 2016 року. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2011 року з [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 327426 грн. 25 коп. (а.с. 62-63). Із змісту вказаного рішення вбачається, що заборгованість стягнута за кредитним договором № 937/08-34 від 21.07.2008 року станом на 29.02.2010, що по курсу НБУ на вказаний період складалась із заборгованості за кредитом в розмірі 219711 грн. 36 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 47033 грн. 49 коп. , пені за несвоєчасне повернення кредиту - 2452 грн. 40 коп. та пні за несвоєчасне повернення відсотків - 4880 грн. 12 коп, штрав за порушення умов договору в розмірі 53348 грн. 88 коп. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, а позичальник зобов»язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентах за Договором кредиту належним чином не виконує. Відповідно до розділу 4 Договору кредиту у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та сплати процентів, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобовязань за Договором кредиту, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Станом на 02.03.2016 заборгованість відповідача [PERSON] по договору кредиту відповідно розрахунку вимог банку становить 75 520,26 долари США, в тому числі сума заборгованості за кредитом 38 215,35 долари США, сума заборгованості за відсотками 37 304,91 долари США та 505 840,95 грн. пені, в тому числі розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 137 917,39 грн. та розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 367 923,56 грн. ( а.с. 15-18). Рішення набуло законної сили 13.06.2011 року та було звернуто до виконання. Сторонами вказано, що на виконання рішення суду 23.04.2012 було погашено тіло кредиту 2903,60 доларів США та відсотки 9545,98 доларів США. Враховуючи наявність рішення суду про стягнення тіла кредиту, то позовні вимоги в цій частині задовленню не підлягають. Тіло кредиту в розмірі 24698, 33 доларів США за період з 06.09.2013 по 06.09.2016 не погашено. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Зазначені висновки відповідають правовим позиціям ВСУ від 23.09.2015 року у справі 6-1206цс15 , від 21.09.2016 р. у справі № 6-2739цс15, від 21.09.2016 р. у справі № 6-1252цс16, від21.09.2016 р. у справі № 6-2631 цс15. З огляду на це, з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь ПАТ «Укрсоцбанк» проценти за кредитом. Згідно розрахунку наданого позивачем (а.с. 88-92) та не оспорений відповідачем, розмір процентів в межах позовної давності( позовна зава подана до суду 06.09.2016 року) , тобто, за період з 06.09.2013 по 05.08.2016 становить 226 342 грн. 90 коп. Згідно розрахунку позивача за період з 11.09.2015 по 05.08.2016 пеня за несвоєчасне погашення кредиту становить 211408 грн. 55 коп., а пеня за несвоєчасне погашення відсотків за період з 07.09.2015 по 05.08.2016 становить 76158 грн. 40 коп., а всього пеня - 287566 грн. 95 коп. Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За змістом статей 6 та 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору. Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання і на момент подачі позову не погасив заборгованість перед банком, а від так, у позивача є всі підстави для стягнення пені. Згідно з п. 4.1 кредитного договору, при порушенні позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4. Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, позичальник сплачує кредимторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє в період прострочення. Факт наявності пені ніким не оспорений. Проте, розмір пені перевищує розмір заборгованості за кредитом. Суд, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, що закріплені в ст. 3 ЦК України , з урахуванням вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України та Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року №7-рп/2013 (справа №1-12/2013), вважає за можливе зменшити розмір неустойки, враховуючи часткову сплату боргу, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, стягнення пені за рішенням суду від 31.05.2011та ту обставину, що розмір пені перевищує розмір збитків. Суд визначає розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 1000 грн, та пені за несвоєчасне погашення відсотків у сумі 1000 грн., а всього 2000 грн. Заява відповідача щодо застосування строків позовної давності та правових позицій ВСУ від 19.03.2014 по справах № 6-14цс14 та № 6-20цс14, від 09.11.2016 у справі № 6-2251цс16, від 02.11.2016 у справі 6-1174 цс 16 застосуванню не підлягає, оскільки вказані правові позиції ВСУ не стосуються даних правовідносин. Судові витрати підлягають стягненню на користь позивача з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, виходячи з положень ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: partial