Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що [INFO] року померла його рідна тітка - [PERSON] За її життя він та його батько піклувалися про тітку, допомагали грошима, забезпечували медичний догляд та піклування, робили ремонт у хаті. Вони організували поховання та помини [PERSON], за власні кошти встановили пам'ятник на кладовищі. Його батько, [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді земельної частки (паю) загальною площею 5,06 умовних кадастрових гектар, яка розташована на території Богоявленської сільської ради Мар'їнського району та належала [PERSON]. Але юридично свої права не оформив. [INFO] року [PERSON] помер. 10 листопада 2016 року він звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини за законом. Оскільки документи, які підтверджують спорідненість [PERSON] та [PERSON] не збереглися, просив встановити факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON], встановити юридичний факт, що [PERSON] є тіткою [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 5,06 гектарів, яка розташована на території Богоявленської сільської ради у порядку спадкування після смерті [PERSON] В подальшому [PERSON] збільшив позовні вимоги і просив визнати за ним право власності на кошти, у вигляді недоотриманих грошей за оренду земельного паю та зобов'язати агрофірму «Агротіс» виплатити грошові кошти за оренду земельного паю, який належав [PERSON] Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 06 грудня 2016 року позов [PERSON] задоволено: визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,06 га, яка розташована на території Богоявленської сільської ради в порядку спадкування за законом; визнано за [PERSON] право власності на кошти у вигляді недоотриманих грошей за оренду земельного паю в порядку спадкування за законом; зобов'язано керівництво агрофірми «Агротіс» виплатити [PERSON] грошові кошти за оренду земельного паю, який належав померлій [PERSON] Додатковим рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 11 вересня 2017 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON].; встановлено юридичний факт того, що [PERSON] є тіткою [PERSON] В апеляційній скарзі керівник Волноваської міської прокуратури Донецької області просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову, оскільки рішення суперечить нормам матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд не звернув уваги що рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 31 серпня 2016 року визнано відумерлою спадщину у вигляді земельної частки (паю) площею 5,06 умовних кадастрових гектарів вартістю 168233,92 грн., яка належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. У вересні 2016 року [PERSON] звертався до Мар'їнського районного суду Донецької області з заявою про перегляд вищевказаного рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами, в якій вказував, що померла [PERSON] була його бабкою, а його батько [PERSON] - відповідно її племінником. Крім того, суд визнав факт родинних відносин за відсутності жодних належних доказів та документів, факт прийняття спадщини не доведений. В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала доводи апеляційної скарги. Позивач [PERSON] заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Представник Богоявленської сільської ради Мар'їнського району Донецької області Кугітко А.І. полагався на розсуд суду. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх осіб, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року. [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] - син [PERSON], за довідкою виконкому Богоявленської сільської ради племінник [PERSON] та брат [PERSON] провели поховання [PERSON], 22 липня 1996 року [PERSON], отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї, частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Але з такими висновками суду погодитися неможливо. Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року (арк..спр.6). На підставі ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Отже, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР. Суд першої інстанції під час розгляду справи застосував норми Цивільного кодексу України, які на спірні правовідносини не розповсюджуються. Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, що є підставами для скасування рішення. За нормами Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин передбачено було дві черги спадкоємців за законом: перша черга - діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого; також дитина померлого, яка народилася після його смерті; онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст.529); друга черга спадкоємців за законом - при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (ст.530). Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] посилався на те, що він, як племінник, є спадкоємцем після смерті своєї тітки - [PERSON] і на підставі цього просив визнати за ним право власності на спадкове майно (арк..спр.3-5). Але нормами Цивільного кодексу УРСР племінники не входили до кола спадкоємців за законом, тому вимоги [PERSON] не ґрунтуються на законі. Крім того, згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи відсутні будь-які докази родинних відносин, як [PERSON] з померлою [PERSON], так і його батька з [PERSON]. Наявна в матеріалах справи копія довідки №1206/02-26 від вересня 2016 року (арк..спр.19), в якій зазначено, що племінник [PERSON] та брат [PERSON] провели поховання [PERSON], не може бути належним доказом родинних відносин, оскільки, по-перше, в матеріалах справи міститься оригінал довідки за цим самим номером 1206/02-26 від 02 вересня 2016 року, в якій ступінь родинних зв'язків [PERSON] та [PERSON] відносно [PERSON] не зазначений взагалі; по-друге, сільська рада не є належним органом, який має повноваження, щодо визначення ступенів родинних зв'язків. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Волноваської місцевої прокуратури Донецької області підлягає частковому задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Outcome: partial