Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач в особі начальника комунального підприємства Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства Фесенко А.І. звернувся до суду в даним позовом і просив стягнути з відповідача - [PERSON] на користь комунального підприємства Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства боргу за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2011 року по 01.02.2014 року в сумі 14620,27 гривень; боргу за послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з 01.09.2011 року по 01.02.2014 року в сумі 496,80 гривень, а також судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. В судовому засіданні представник позивача - Петровець В.С., яка діє на підставі довіреності від 06.03.2013 року за №138, посвідченої начальником комунального підприємства Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства Фесенко А.І., позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, на суму 7092,47 гривень та просила застосувати строк давності, оскільки позивачем пропущений строк давності для вирішення спору в суді щодо заборгованості за період по березень 2011 року включно, на суму 8024,60 гривень. Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Згідно довідки з житлово-експлуатаційної контори Переяслав-Хмельницької міської ради від 13.02.2014 року №315 відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], який є комунальною власністю Переяслав-Хмельницької міської ради. Відповідач є платником згідно особового рахунку [NUMBER] за послуги водопостачання та водовідведення згідно тарифів, затверджених рішеннями Переяслав-Хмельницької міської ради №159-1 від 18.08.1998 року, №71 від 20.04.2000 року, №58 від 22.03.2001 року, №26 від 22.02.2002 року, №196 від 25.11.2003 року, №216 від 19.12.2003 року, №11-04-V від 07.07.2006 року, №09-22-V від 26.06.2008 року, №04-42-V від 17.08.2010 року, №01-27-VІ від 14.06.2012 року, №12-33-VІ від 24.12.2012 року та платником згідно особового рахунку №20348 за послуги з вивезення твердих побутових відходів. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов'язані вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, які надаються комунальним підприємством, затверджуються Переяслав-Хмельницькою міською радою Київської області в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. З метою забезпечення чистоти і порядку на території міста, відповідно до Закону України „Про благоустрій населених пунктів", рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 01.08.2008 року №11-23-IV затверджені Правила благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області, які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті. Функції із проведення робіт по збиранню та вивезенню твердих побутових відходів (ТПВ) на території міста здійснюється комунальним господарством Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства, на яке покладено обов'язок утримувати міський полігон ТПВ. В силу ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електроенергія, тепло енергія та інші послуги) стягуються, крім квартирної плати, за затвердженими в встановленому порядку тарифами. Між позивачем та відповідачем склались зобов'язання, згідно яких комунальне підприємство зобов'язується надавати послуги з водопостачання, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів, а відповідач - оплатити ці послуги. Позивач перевів боржника на загальні норми питного водопостачання, оскільки відповідач не повідомляла покази лічильника води, який був встановлений у її квартирі з січня 2005 року та у зв'язку з закінченням міжповірочного інтервалу засобів обліку. Станом на березень 2011 року борг за послуги водопостачання та водовідведення становив 8024,60 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку. Станом на 01.02.2014 року борг за послуги водопостачання та водовідведення складає 14620,27 гривень. Борг за послуги з вивезення твердих побутових відходів, починаючи з 01.09.2011 року складає 496,80 гривень. За період з січня 2005 року по січень 2014 року відповідач жодних проплат за послуги водопостачання та водовідведення не проводила. Відповідач заперечує позовним вимогам на суму 8024,60 гривень, посилаючись на те, що у неї були встановлені лічильники по обліку за водопостачання та водовідведення і вона такими послугами не користувалась, оскільки з сім'єю проживала за іншою адресою: вулиця Черняхівського, 3 в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області. Крім того, вважає, що сплинула позовна давність щодо стягнення боргу за ці послуги за період до березня 2011 року. В силу вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З виписки по особовому рахунку [NUMBER] відносно квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON] вбачається, що загальна сума заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення до 01.02.2014 року складає 14620,27 гривень. Станом на 01.04.2014 року борг за ці послуги складав 8024,60 гривень. Позивач звернувся з позовом в суд 14.04.2014 року. З вимогою про поновлення пропущеного терміну позивач не звертався і поважних причин пропущення строку позовної давності не навів в суді, а відповідач звернулась з письмовою заявою щодо застосування спливу строку давності, що в силу ст. 267 ЦК України є підставою для відмови в позові. За цих обставин, зважаючи на сплив позовної давності щодо стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період до 01.04.2011 року, про застосування якого просить відповідач, позов підлягає частковому задоволенню на суму 7092,47 гривень (14620,27 - 8024,60 + 496,80). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial