Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Представник заявника [PERSON] звернулася до суду із заявою і просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991. Просить встановити, що місцем реєстрації проживання заявника з 18 жовтня 2019 року і по теперішній час є [ADDRESS] . Посилається на те, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Семинівці Золотниківського району Тернопільської області. Все своє життя проживала на території України. У серпні 2019 року [PERSON] звернулася до Переяслав-Хмельницького відділу Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області з метою отримання паспорта громадянина України. Листом № 3208 від 15 серпня 2019 року їй було відмовлено в оформленні паспорта в зв`язку з недостатністю поданих документів. Представник заявника звернулася до суду із даною заявою, оскільки встановлення даного факту надасть їй можливість оформити паспорт громадянина України. Ухвалою від 30 липня 2020 року було відкрито провадження по даній справі і призначено судове засідання (а.с.45). В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала і просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Переяслав-Хмельницького центру соціального захисту пенсіонерів та інвалідів Глоба В.В. та представник заінтересованої особи - Переяслав-Хмельницького районного відділу Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України Кутова Л.І. вважають, що заява підлягає до задоволення. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Переяславської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Судом встановлено наступне. З копії свідоцтва про народження (а.с.11) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Семинівці Золотниківського району Тернопільської області. Як вбачається із копії свідоцтва, виданого 13 липня 1958 року Маловодською семирічною школою Золотниківського району Тернопільської області, [PERSON] навчалася в даному навчальному закладі і закінчила повний семирічний курс навчання (а.с.12). 24 квітня 1963 року [PERSON] отримала атестат про закінчення Міського професійно-технічного училища № 5 (м.Залищики, тернопільська область) (а.с.13). З листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 2960/16.18-31 від 31 липня 2019 року вбачається про наявність актового запису про шлюб № 89 від 04 липня 1964 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області (а.с.8). Під час сумісного проживання у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 травня 1983 року Семинівською Радою народних депутатів Теребовлянського району Тернопільської області (а.с15). З архівної довідки № 06-04/181 від 12 червня 2018 року вбачається, що наказом директора з особового складу № 210 від 22 квітня 1963 року, що зберігається в архівному фонді ТОВ «Швейна фабрика «Гаян», [PERSON] було зараховано швачкою 3 розряду в пошивочний цех № 5 з 23 квітня 1963 року. Наказом № 14 від 14 січня 1969 року її було звільнено з посади швачки цеху № 5 за власним бажанням з 17 грудня 1968 року (а.с.14). Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Переяслав-Молпродукт» № 577 від 31 травня 2018 року [PERSON] дійсно працювала на підприємстві із 20 жовтня 1971 року (наказ № 161 від 26 жовтня 1971 року) по 08 червня 1973 року (наказ № 74 від 07 червня 1973 року) (а.с.16). Згідно відповіді Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 0719/1940 від 13 вересня 2019 року інформація щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , у виконавчому комітеті відсутні. у період із 04 квітня 2016 року по 12 вересня 2019 року [PERSON] для проведення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання до ЦНАП не зверталася (а.с.7). Із акту обстеження житлово-побутових умов від 23 травня 2018 року вбачається, що [PERSON] документів не має, пенсії не оформляла, не має постійного місця проживання. Останнім часом її здоров`я значно погіршилося, тому вона потребує сторонньої допомоги та поселення до стаціонарної установи геріатричного профілю (а.с.18). Рішенням Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 217-10 від 29 травня 2018 року було вирішено клопотати перед департаментом соціального захисту населення київської облдержадміністрації про виділення путівки для влаштування бездомної особи похилого віку [PERSON] , [INFO] , до державної установи (а.с.19). Відповідно до довідки Переяслав-Хмельницького центру соціального захисту пенсіонерів та інвалідів № 297 від 20 вересня 2019 року [PERSON] з 29 травня 2018 року по час видачі довідки проживає без реєстрації у стаціонарі геріатричного профілю Переяслав-Хмельницького центру соціального захисту пенсіонерів та інвалідів за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно наказу в.о. генерального директора Центру соціального захисту пенсіонерів та інвалідів № 282 від 18 жовтня 2019 року було доручено зареєструвати з 18 жовтня 2019 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). З відповіді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області № 1175 від 29 травня 2018 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , була засуджена вироком суду від 06 жовтня 2004 року за ч.2 ст.185, ст.304 КК України. Надати копію паспорта або інших документів, що посвідчують дану особу, суд не має можливості в зв`язку із знищенням матеріалів кримінальної справи № 1-160/04 відповідно до «Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання» № 22 від 11 лютого 2010 року (а.с.20-21). Переяслав-Хмельницьким районним відділом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області надана відповідь № 876 від 01 липня 2020 про неможливість надання інформації стосовно певної особи із зазначенням персональних даних про неї без її згоди (а.с.34). Центр надання адміністративних послуг Переяславської міської ради надав відповідь № 20-07-322 від 19 червня 2020 року про неможливість надання відомостей щодо реєстрації місця проживання та інших персональних даних стосовно [PERSON] в зв`язку з їх відсутністю (а.с.37). З відповіді Переяславського районного відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м.Києві та Київській області № 951 від 15 липня 2020 року вбачається, що будь-яка інформація відносно [PERSON] , [INFO] , відповідно до наявних обліків Переяслав-Хмельницького РВ ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області відсутня (а.с.44). Переяслав-Хмельницький районний відділ Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України своїм листом № 3208 від 15 серпня 2019 року відмовив заявнику в оформленні паспорта громадянина України в зв`язку з недостатністю поданих документів (а.с.6). Свідок [PERSON] показала суду, що є рідною сестрою [PERSON] по матері. З дня її народження [INFO] на Тернопільщині сестра [PERSON] проживала разом із ними. Потім пішла навчатися і переїхала до м. Переяслав-Хмельницький працювати на швейну фабрику. У 1966 році вона переїхала проживати до сестри в м. Переяслав-Хмельницький і проживає тут і на зараз. Сестра [PERSON] вийшла заміж у м. Переяславі, тут працювала і постійно проживала. Однак життя у неї не склалося: чоловік пив, з часом помер і його сестра вигнала [PERSON] з будинку. Один син помер, інші невідомо де, матері не допомагають. На зараз вона проживає в центрі соціального захисту пенсіонерів, однак не має можливості отримати паспорта. Суд приймає до уваги подані представником заявником докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 22 серпня 2019 року по справі № 363/214/17-ц, встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, не є вичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що у порядку ч.2 ст. 256, яка змінена на ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Дана позиція викладена в і постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 133/2348/17 Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в частині встановлення факту постійного проживання заявниці на території України з 12 листопада 1945 року по теперішній час, встановлення даного факту необхідне їй для оформлення паспорту громадянина України, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника, у судовому засіданні не здобуто. Що стосується вимоги про встановлення місця реєстрації заявниці, то вона задоволенню не підлягає, оскільки даний факт підтверджено наказом в.о. генерального директора Центру соціального захисту пенсіонерів та інвалідів від 18 жовтня 2019 року № 282 і технічна неможливість його виконання (реєстрація в ЦНАП) в зв`язку з відсутністю паспорта заявниці не є підставою для дублюючого встановлення такого факту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: partial