Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

Любомльська районна державна адміністрація Волинської області звернулась в суд з зазначеним позовом, у якому, з врахуванням уточнень, висловлених в судовому засіданні 07.09.2016 року, просила позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], а відповідача [PERSON] також щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO], та передати малолітніх дітей органу опіки та піклування Любомльської райдержадміністрації для подальшого влаштування. В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує, що сім'я [PERSON] перебуває в районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді під соціальним супроводом з 27.05.2016 року через зловживання батьками алкоголем та неналежне виховання дітей. Неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в службі у справах дітей Любомльської районної державної адміністрації, як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку із проживанням в сім'ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов'язків. Питання виховання дітей у сім'ї [PERSON] протягом 2012 - 2016 років перебувало на контролі виконкому Запільської сільської ради, райдержадміністрації, служби у справах дітей, районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Мати та батько дітей - відповідачі [PERSON] та [PERSON], за час проживання на території Запільської сільської ради, зарекомендували себе з посередньої сторони, зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не переймаються, не працюють. До сільської ради на [PERSON] поступали скарги з боку односельчан. Сім'я [PERSON] підсобного господарства не веде, лише обробляє город. Рішенням Любомльського районного суду від 09.12.2014 року, відповідачі у справі позбавлені батьківських прав відносно дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вказаним рішенням суду в задоволенні позову в частині позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] відмовлено та попереджено про необхідність змінити своє ставлення до виховання і утримання вказаного сина. Контроль за виконанням відповідачами батьківських обов'язків покладено на службу у справах дітей. Працівниками виконкому сільської ради, служби у справах дітей та районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді систематично обстежувались умови проживання дітей [PERSON], з їх батьками проводились бесіди щодо належного догляду за дітьми, однак такі позитивного результату не дали. Під час проведення обстежень, було виявлено, що умови проживання дітей незадовільні, в будинку антисанітарія, відсутня постільна білизна, речі розкидані, меблі потрощені, вікна вибиті, відсутнє паливо, немає продуктів харчування, в хаті присутній запах алкоголю та тютюну, а батьки, за зовнішнім виглядом, знаходились в стані алкогольного сп'яніння. Відповідач [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей. Крім цього, у зв'язку з нецільовим використанням відповідачами державної допомоги при народженні дитини, управлінням праці та соціального захисту населення з 01.05.2016 року припинено виплату [PERSON] допомоги при народженні дитини. Відповідачам надавались індивідуальні консультації з питань ведення здорового способу життя, виховання дітей, однак рекомендацій та зауважень спеціалістів вони не виконували, а 09.08.2016 року до Запільської сільської ради надійшло повідомлення про те, що у будинку [PERSON] постійно плаче дитина і нікого з дорослих поблизу немає. Після прибуття на місце, комісією було виявлено, що [PERSON] спала, а неповнолітній [PERSON] залишений без догляду, у зв'язку із чим, було викликано групу швидкого реагування патрульної поліції та бригаду швидкої медичної допомоги, а, оскільки матір дітей перебувала в стані алкогольного сп'яніння, було терміново скликано засідання опікунської ради та позачергове засідання виконкому Запільської сільської ради, на якому прийнято рішення про поміщення малолітнього [PERSON] у педіатричне відділення територіального медичного об'єднання Любомльського та Шацького районів, а працівниками поліції відносно [PERSON] складено адмінпротокол. Питання виховання дітей у сім'ї [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 23.05.2016 року, де було вирішено за доцільне взяти сім'ю [PERSON] під соціальний супровід районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, а на засіданні комісії 15.08.2016 року - звернутись до суду із позовною заявою про позбавлення відповідачів батьківських прав та влаштування малолітнього [PERSON] до Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав та додатково пояснила, що у відповідачів неодноразово проводились обстеження умов проживання дітей, з ними проводились співбесіди, які останніми фактично ігнорувались. Відповідачі зловживають спиртними напоями, характеризуються негативно, доходів не мають, постійно скандалять та конфліктують, що негативно впливає на психіку малолітніх дітей, про останніх не дбають, їх долею не цікавляться та фактично ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Після відібрання молодшого сина - [PERSON], відповідач [PERSON] жодного разу не відвідувала його у дитячому закладі та жодного разу не зверталась у службу дітей з приводу надання їй порад чи вжиття необхідних заходів задля повернення відібраних у неї дітей. Вказала, що на сьогоднішній день син сторін - [PERSON] знаходиться у хресної малолітнього [PERSON] в м.Любомль, де також ходить в шкоду, а [PERSON] - в м.Луцьку, у Волинському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи з порушенням психіки. Просила суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON], а [PERSON] також щодо малолітнього [PERSON], відомості про батька якого у свідоцтві про народження записані за вказівкою матері, на підставі ст.135 СК України. Прокурор в судовому засіданні висловила позицію про підставність заявлених Любомльською районною державною адміністрацією Волинської області позовних вимог з їх уточненнями та вказала, що відповідачі після ухвалення судом попереднього судового рішення про позбавлення їх батьківських прав відносно двох інших дітей, та, будучи попередженими щодо сина [PERSON], своєї поведінки та ставлення до дітей не змінили, належних умов для їх проживання не створили та про фінансове забезпечення сім'ї не дбають. У відповідача [PERSON], як матері, немає ні часу, ні бажання займатися ні вихованням, ні доглядом дітей. Просила суд позбавити відповідачів батьківських прав, зокрема: [PERSON] - щодо малолітніх синів [PERSON] та [PERSON], а [PERSON] - щодо малолітнього сина [PERSON]. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON], заперечуючи викладені у позовній заяві факти та обставини, позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що цілими днями вона перебуває вдома та веде лише городництво, а на прожиття заробляє поїздками в Республіку Польща, від яких в місяць отримує орієнтовно 2000 грн., також гроші їй дає співмешканець - [PERSON], який в місяць заробляє орієнтовно 3000 грн. Під час поїздок в Польщу, меншого сина [PERSON] вона залишала на свою матір або на сусідку, а старший син перебував із співмешканцем - відповідачем [PERSON] Щодо нецільового використання грошової допомоги в сумі 12000,00 грн., які їй були виплачені на малолітнього [PERSON], пояснила, що із цих грошей вона віддала борг в сумі 5000,00 грн., які позичала на здійснення їй кесаревого розтину під час пологів, а за решту коштів придбала: одяг для синів: [PERSON] та [PERSON], побутову хімію, продукти харчування, дитяче харчування, а також з меншим сином [PERSON] знаходилась в лікарні на лікуванні. Представники соціальної служби їй повідомили, щоб вона вибирала або дітей, або гроші, після чого вона підписала наданий їй акт, яким відмовилась від допомоги на дитину. Це вона зробила свідомо, виключно з тих мотивів, щоб люди в селі не говорили, що вона використовує дітей та живе за їх рахунок. З цих же мотивів вона не подавала заяву про поновлення даних виплат. Разом з цим вказала, що до сина [PERSON] на річницю дня його народження вона не їздила саме через відсутність у неї коштів на дорогу (квиток). З приводу відсутності в будинку постільної білизни вказала, що під час проведення соцслужбою перевірки білизна була «замочена» до прання. Їсти варить вона постійно, продукти харчування купує по мірі можливості. Вдома є іграшки, книжки та зошити. Визнала, що зловживає спиртними напоями, має залежність, однак має намір пролікуватись. З даного приводу також вказала, що кожен день спиртне не вживає, а після народження меншого сина - [PERSON] п'ять місяців взагалі алкоголю не пила. Підтвердила ту обставину, що у день відібрання у неї дітей, вона перебувала у стані сильного алкогольного сп'яніння, однак, заперечила, що дитина - син [PERSON] плакав. Її мати під час цих подій також перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Чому син [PERSON] в школу ходить в м.Любомль, а не за місцем їх проживання - село Запілля Любомльського району, та не має бажання до неї повертатись - пояснити суду не змогла. Просила суд не позбавляти її батьківських прав щодо синів [PERSON] та [PERSON] і надати їй ще один, останній «шанс». Відповідач [PERSON] суду пояснив, що вихованням та доглядом дітей з співмешканкою - відповідачкою [PERSON] займаються, у будинку, хоча й старі меблі, однак усе необхідне є: три ліжка, шкафи (без дверок), колиска, журнальний столик, два крісла, холодильник, електроплитка, чайник, посуд, взимку будинок отоплюється. У будинку одна кімната, площею 25 кв.м. Вони ведуть городництво - садять картоплю, моркву, буряк, а з цього літа тримають кролів та гусей. Дітям вони постійно купували одяг, однак інколи були фінансові труднощі через тимчасові заробітки. Щодо харчування дітей пояснив, що не наварено їсти було тимчасово - якщо вранці все з'їли, то ввечері готували нове. Коли [PERSON] їхала в Польщу, то діти залишалися з ним. Вони також неодноразово возили дітей в лікарню. На прожиття він заробляє найманою працею, оскільки за спеціальністю є будівельником та по найму мурує грубки, кладки, шпаклює тощо. Крім цього, він разом із [PERSON] та старшим сином заробляють гроші на збиранні ягід (по 200-300 грн. в день кожен). Кошти, які [PERSON] отримувала на дитину, використовувались за призначенням - купували підгузники та дитяче харчування, а відмову останньої від даної допомоги пояснив її залякуванням працівниками соціальної служби. Дану допомогу [PERSON] не поновлювала, оскільки він має нормальні заробітки, а 800 грн. допомоги - це невеликі гроші. Крім цього вказав, що вдома мав місце скандал, в ході якого він побив в будинку шибки, замість яких вікна закрив плівкою. На сьогоднішній день шибки не замінені - закриті плівкою. На роботі він перебуває цілими днями, а алкоголь вживає лише увечері - після роботи. Натомість вказав, що в стані алкогольного сп'яніння він може бути лише один раз на пів року, а співмешканка [PERSON] - 1-2 рази в місяць. Коли остання перебувала у стані сп'яніння, то дітей доглядав він. Щодо відсутності постільної білизни на момент проведення перевірки соцслужбою, вказав, що постіль була в шкафу, так як білизну вони щодня знімають, а ввечері назад застеляють. Підтвердив, що сина [PERSON] в школу «збирала» їх кума, однак за кошти, які переслав їй старший їх син, а у нього у цей період була травмована нога - у гіпсі, у зв'язку із чим сам він не міг цього зробити. На день народження до малолітнього [PERSON] він не їздив (06 вересня 2016 року), оскільки на слідуючий день необхідно було їхати на дане судове засідання. Вважає, що живуть вони, як сім'я, допомагають один одному, у вихованні дітей є недоліки, але вони будуть їх виправляти, у зв'язку із чим просив не позбавляти його батьківських прав, а [PERSON] направити на лікування. Третя особа на стороні позивача - представник виконавчого комітету Запільської сільської ради Любомльського району Волинської області в судовому засіданні вказала, що упродовж року будь-яких позитивних змін у сім'ї [PERSON] не було та від цього страждають лише діти. Суд, заслухавши представника позивача, прокурора, відповідачів, представника третьої особи, показання свідка та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Підстави для позбавлення батьківських прав визначені у статті 164 СК України. Так, згідно з пунктом 2 частини 1 цієї статті, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В розрізі наведених норм та роз'яснень чинного законодавства судом у справі встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до копій свідоцтв про народження: серії [NUMBER] виданого Запільською сільською радою Любомльського району Волинської області 03.08.2009 року, та серії [NUMBER], виданого повторно Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 12.08.2016 року, батьками дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], значаться [PERSON], як батько, та [PERSON], як мати (а.с.9). Разом з цим, з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за [NUMBER] від 12.08.2016 року вбачається, що відомості про батька у свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], зазначені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с.10-11). З копії рішення Любомльського районного суду Волинської області від 16.01.2013 року та у відповідності до положень ч.2 ст.114 СК України встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 28.01.2013 року. Отже, у зареєстрованому шлюбі у відповідачів народився син - [PERSON]. Обставини, наведені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, об'єктивно доводяться дослідженими судом письмовими доказами. Так, відповідно до рішення Любомльського районного суду Волинської області від 09.12.2014 року, відповідачів: [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], а в частині позбавлення батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO] відмовлено, однак попереджено про необхідність змінити їх ставлення до виховання і утримання останнього. Контроль за виконанням відповідачами своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], покладено на службу у справах дітей Любомльської районної державної адміністрації Волинської області (а.с.14-17). На виконання зазначеного рішення суду, служба у справах дітей Любомльської районної державної адміністрації Волинської області неодноразово здійснювала перевірку умов проживання сім'ї [PERSON]. У актах обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] в с.Запілля по [ADDRESS], від 10.03.2016 року, 15.04.2016 року та 09.08.2016 року зафіксовано, що в даному будинку антисанітарія, умови проживання незадовільні, жахливі, відсутня постільна білизна, безлад, речі розкидані, меблі потрощені, відсутнє паливо, вікна вибиті, немає продуктів харчування, присутній запах спиртних напоїв та тютюну, матір та батько перебувають у стані алкогольного сп'яніння. Належні умови для виховання та розвитку дітей відсутні (а.с.18-20). Зазначеними актами об'єктивно спростовуються пояснення відповідачів щодо забезпечення дітей належними умовами проживання, достатністю продуктів харчування та наявністю в будинку постільної білизни. З акту обстеження умов проживання від 09.08.2016 року, яке проводилось у період проживання неповнолітнього [PERSON] разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS], в будинку матері останньої - [PERSON], встановлено, що в зазначеному будинку аналогічні умови проживання, що й в будинку по [ADDRESS], а відповідач - [PERSON] та її матір на момент проведення обстеження перебували в стані сильного алкогольного сп'яніння та на зовнішні подразники не реагвали. При цьому, [PERSON] перебувала в неадекватному стані, її мова була нерозбірлива, а неповнолітній [PERSON] в цей час знаходився в загородженому кутку, був дуже заплаканий та брудний. Зі слів сусідів, неповнолітня дитина кричала більше, як пів години. У зв'язку із встановленими фактами, комісією, яка проводила обстеження, було прийнято рішення про негайне відібрання дитини, у зв'язку із загрозою її життю та здоров'ю і на момент вилучення знаходилась у тяжкому психоемоційному стані (а.с.21). Факт перебування [PERSON] цього дня в стані алкогольного сп'яніння об'єктивно доводиться копією консультативного висновку спеціаліста Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів та не заперечено самою відповідачкою [PERSON] (а.с.32). Умови утримання дітей, поведінка відповідача - [PERSON], а також стан здоров'я малолітнього [PERSON], які в сукупності свідчили про загрозу його життю та здоров'ю, стали підставою для винесення виконавчим комітетом Запільської сільської ради Любомльського району рішення від 09.08.2016 року №19 про негайне відібрання останнього у відповідача - [PERSON] та поміщення його у педіатричне відділення Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів (а.с.29-30). [PERSON], після його відібрання у [PERSON], було доставлено у поліклінічне відділення Територіального медичного об'єднання Любомльського і Шацького районів та, як вбачається з повідомлення даного медичного закладу від 11.08.2016 року за № 870/2.01.16, проведеним медичним обстеженням з'ясувалось, що останній страждає анемією І ст. змішаного ґенезу, у зв'язку із чим його було госпіталізовано в педіатричне відділення для лікування, обстеження і проведення медичного огляду (а.с.31). Під час обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] 11.08.2016 року, комісією зафіксовані фактично аналогічні умови проживання, що й під час проведення попередніх перевірок, при цьому, неповнолітній [PERSON] на цей час знаходився у дитячому відділенні ТМО Любомльського і Шацького районів, [PERSON] - у знайомих в місті Любомль, а мати - відповідач [PERSON] навіть не була обізнана з місцезнаходженням старшого сина [PERSON], перебувала в стані алкогольного сп'яніння та висловила свою байдужість щодо позбавлення її батьківських прав (а.с.22). В судовому засіданні відповідач [PERSON] також не змогла навести причини через наявність яких, їх син [PERSON] перебуває у їх куми в м.Любомль та у цьому ж місті, а не за місцем їх проживання - в селі Запілля Любомльського району, відвідує школу. Зазначене свідчить про байдужість відповідачів, як зі сторони матері, так і зі сторони батька, до отримання їх сином освіти, що є неприпустимим явищем. Також не знаходить свого виправдання і належного пояснення й та обставина, що [PERSON], будучи матір'ю, не відвідала малолітнього сина [PERSON] у спеціалізованому будинку дитини 06.09.2016 року - на річницю його дня народження. Переконуючи суд про нормальний добробут сім'ї та належні матеріальні (фінансові) статки, любов та турботу до дітей, відповідач [PERSON] в той же час вказала, що у неї навіть не було коштів на квиток, щоб поїхати до сина на день народження, що виключає наведені переконання останньої та тим самим не дає будь-який підстав для сумніву у правдивості вищевказаних актів обстеження умов проживання сім'ї [PERSON] та правдивості викладених у них фактів. Згідно характеристик, виданих Запільською сільською радою Любомльського району Волинської області від 09.08.2016 року за вих.№183/2-24 та від 11.08.2016 року за вих.№186/2-24, відповідачі: [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання характеризуються посередньо, зловживають спиртними напоями, вихованням дітей не переймаються, ніде не працюють, в господарстві худобу не утримують. Поміж цього, на [PERSON] надходили усні скарги з боку односельчан та вона притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, що також доводиться копією постанови Любомльського районного суду Волинської області від 25.05.2016 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.12-13). Цією ж характеристикою на відповідача [PERSON] спростовуються його доводи про те, що він в стані алкогольного сп'яніння перебуває лише один раз на пів року. При цьому, в цій частині пояснення останнього є суперечливими, а тому розцінюються судом, як виправдання відповідача своєї винуватої поведінки. Факт зловживання відповідачем [PERSON] спиртними напоями та наявність у неї залежності від алкоголю, доводиться не лише її характеристикою, а й поясненнями самої [PERSON], показаннями її матері [PERSON], допитаної в якості свідка, та відповідача [PERSON] Така поведінка відповідачів, зокрема, зловживання ними спиртними напоями, а також сварки, скандали в сім'ї та з сусідами, про що особисто підтвердили останні, безумовно негативно впливають на психічне здоров'я малолітніх дітей, яке у них лише на стадії формування. Крім цього, з повідомлень управління соціального захисту населення Любомльської районної державної адміністрації Волинської області від 11.08.2016 року за вих. №2541/2-16 та Любомльського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 12.08.2016 року №244/02-10 вбачається, що проведеною перевіркою цільового використання державної допомоги при народженні дитини, яка призначена відповідачу - [PERSON], було встановлено використання даної грошової допомоги не за призначенням, оскільки її одержувач не забезпечує належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини, у зв'язку із чим рішенням комісії при УСЗН виплату допомоги [PERSON] було припинено. Останній одночасно було повідомлено, що у разі покращення ситуації, вона може звернутися за відновленням виплат, однак [PERSON] виправити становище та поновити виплати не намагалась (а.с.24-26). Наведені в цій частині доводи [PERSON] також не знаходять свого підтвердження та обґрунтованого виправдання і, на переконання суду, є лише додатковим доказом прояву неналежного піклування про малолітніх дітей та повне ігнорування їх інтересів. Комісією з питань захисту прав дитини при Любомльській райдержадміністрації Волинської області 15.08.2016 року прийнято протокольне рішення за №11 про доцільність звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав: [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON], а [PERSON] - відносно [PERSON]. Крім цього, вирішено рекомендувати голові райдержадміністрації видати розпорядження про влаштування [PERSON] до Волинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної системи з порушенням психіки (а.с.34). З висновку Любомльської райдержадміністрації Волинської області від 16.08.2016 року №1585/42/2-16 вбачається, що орган опіки і піклування, виходячи з інтересів дітей, дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей..., зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів у своїй сукупності вказує на те, що відповідачі, не зважаючи на судове попередження (рішення суду від 09.12.2014 року), належних висновків про свої батьківські права та обов'язки не зробили, в порушення вимог ст.150 СК України, вихованням малолітніх дітей не займались і не займаються, про їх фізичний, духовний та моральний розвиток - не турбуються, не сприяють засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, своєю поведінкою негативно впливають на їх стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не дбають про отримання дітьми освіти та свідомо нехтують своїми батьківськими обов'язками, про що безумовно свідчить їх винна поведінка, що для суду дає обґрунтовані підстави для позбавлення їх батьківських прав. Сам факт заперечення відповідачами позову не свідчить про прояв ними інтересу до дітей, їх реальну турботу, виховання, піклування та бажання виконувати батьківські обов'язки. Також, суд звертає увагу й на те, що доказів, на підтвердження доводів відповідачів щодо їх виховання та піклування про дітей, суду не надано, усі вони є виключно голослівними, нічим не підтверджені та об'єктивно спростовуються зібраними у справі письмовими доказами, а щодо надання їм останнього «шансу» виправити ситуацію в сім'ї, то такий їм уже надавався рішенням суду від 09.12.2014 року, однак ним вони не скористалися, а відповідач [PERSON] мала достатньо часу та реальну можливість пройти курс лікування від алкоголізму. При цьому, на думку суду, надання відповідачам чергового аналогічного попередження може мати невиправні наслідки у подальшому житті, здоров'ї та розвитку малолітніх дітей. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка доводиться відповідачу [PERSON] матір'ю, у своїх показаннях лише виправдовувала поведінку останньої, однак досліджених судом доказів неналежного виховання та догляду дітей не спростувала. Поміж цього, даний свідок є заінтересованою особою у вирішенні спору по суті, так як є близьким родичем відповідача. Натомість, для підтвердження своїх доводів та показань свідка, сторона відповідачів про виклик для допиту незалежних свідків, зокрема, сусідів, односельчан та їх куми з м.Любомль, в судовому засіданні не клопотала. Отже, вищенаведене дає обґрунтовані підстави для задоволення позову в частині позбавлення відповідачів батьківських прав: [PERSON] та [PERSON] щодо їх малолітнього сина - [PERSON], [INFO], а відповідача [PERSON] також щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Щодо заявленої вимоги про передачу малолітніх дітей Любомльській райдержадміністрації для подальшого влаштування, то вирішення питання щодо влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, входить до переліку прямих обов'язків органу опіки і піклування, що чітко визначено у статті 11 Закону України від 13.01.2005 № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" (далі - Закон України №2342-ІV) та додаткового вирішення даного питання судовим рішенням не потребує. Відповідно до положень статті 214 СК України, частини першої статті 11 Закону України N2342-IV, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року N 866, органами опіки та піклування є районні, районні у м.м. Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Судові витрати у справі, згідно ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів в дохід держави.

Outcome: partial