Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя. В позовній заяві зазначила, що з 10 грудня 1999 року перебуває з [PERSON] у шлюбі, на даний час справа про розірвання шлюбу перебуває в провадженні Київського районного суду м.Полтави. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти ними на підставі договору купівлі-продажу від 17 березня 2004 року набуто спільне майно, а саме квартира [ADDRESS] . Право власності на вищевказану квартиру оформлено по 1/2 частині на [PERSON] та на сина - [PERSON] . Тобто 1/2 частина квартири [ADDRESS] є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Також за час шлюбу ними придбано автомобіль Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Всі документи на цей автомобіль знаходяться у відповідача. Тому позивач просила суд: здійснити поділ спільного майна подружжя, виділити у власність [PERSON] 1/4 частину (половину від 1/2) квартири [ADDRESS] вартістю 131900 грн., виділити у власність [PERSON] 1/4 частину (половину від 1/2) квартири [ADDRESS] вартістю 131900 грн., легковий автомобіль Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] , залишити т в користуванні відповідача [PERSON] , з якого стягнути на її користь 1/2 вартості автомобіля, яка буде визначена експертизою. 15 липня 2019 року після одержання з Територіального сервісного центру №5341 Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України доказів щодо відчуження автомобіля позивачем надано заяву про уточнення позовних вимог, у якій вона просила суд: виділити у власність [PERSON] 1/4 частину (половину 1/2) квартири [ADDRESS] , вартістю 131900 грн., виділити у власність [PERSON] 1/4 частину (половину 1/2) квартири [ADDRESS] , вартістю 131900 грн., стягнути з [PERSON] на її користь 1/2 вартості автомобіля Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] , в розмірі 24500 грн. 00 коп., судові витрати покласти на відповідача. Від інших позовних вимог позивач не відмовлялася, тому судом розглядаються всі заявлені нею позовні вимоги. Викладене в тексті позовної заяви клопотання про призначення у справі експертизи з метою визначення дійсної ринкової вартості легкового автомобіля Ssang Yong Kyron 2007 року випуску, номерний знак [NUMBER] , під час підготовчого судового засідання позивачем та її представником відкликано. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 30 січня 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надав. Також позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на автомобіль, право на який є предметом розгляду в даній справі. А саме просила суд накласти арешт на легковий автомобіль Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Ухвалою суду від 30 січня 2019 року в задоволенні даної заяви відмовлено (а.с.42). Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказу, витребувано у відповідача [PERSON] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.58). Також ухвалою суду від 21 березня 2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про залучення та про витребування доказів : залучено до матеріалів справи доказ, а саме копію рішення Київського районного суду м.Полтави від 15 лютого 2019 року у цивільній справі №552/6301/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та витребувано у Територіального сервісного центру МВС №5346 Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України докази, а саме: копії документів, на підставі яких [PERSON] у 2018 році здійснено відчуження автомобіля Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.82). Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про виклик свідка. Вирішено викликати в судове засідання та допитати свідка [PERSON] . Також вказаною ухвалою суду від 21 березня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування у Промінвестбанку України доказу. 15 квітня 2019 року до суду надійшло повідомлення від ТСЦ МВС №5346 Регіонального сервісного центру в Полтавській області про те, що перереєстрація автомобіля Ssang Yong Kyron, державний номерний знак [NUMBER] , була проведена в Територіальному сервісному центрі №5341 (а.с. 92). У зв`язку з цим ухвалою суду від 31 травня 2019 року за клопотанням позивача [PERSON] витребувано у Територіального сервісного центру МВС №5341 Регіонального сервісного центру в Полтавській області МВС України докази, а саме: копії документів, на підставі яких [PERSON] у 2018 році здійснено відчуження автомобіля Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с. 105). 24 червня 2019 року на виконання вказаної ухвали суду ТСЦ 5341 надано витребувані судом докази (а.с. 117 - 127). Ухвалою суду від 15 липня 2019 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про допит свідка [PERSON] . Інші заяви та клопотання учасниками справи суду не подавалися. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Ольховський В.М. уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на викладені в позовній заяві обставини, просили їх задовольнити в повному обсязі. При цьому уточнили, що під вимогами про виділення у власність [PERSON] та [PERSON] відповідних часток спільного майна вони мають на увазі та просять суд про визнання за ними права власності на відповідні частини спільного майна. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечили, в його задоволенні просили відмовити. Відповідач [PERSON] наполягав на тому, що спірний автомобіль є його особистою власністю, оскільки саме він, а не позивач заробив на цей автомобіль. Квартира також придбана за рахунок коштів, отриманих від продажу квартири, що надавалася йому. Заслухавши позивача, відповідача та їх представників, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 10 грудня 1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 15 лютого 2019 року, яке набрало чинності 19 березня 2019 року, шлюб між ними розірвано (а.с. 64). Під час перебування сторін у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17 березня 2004 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полежаєвим О.Є., [PERSON] та [PERSON] в рівних частках купили квартиру [ADDRESS] (а.с.9). На підставі наведеного договору 02 квітня 2004 року Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] - на 1/2 частку, за [PERSON] - на 1/2 частку (а.с.10). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оскільки [PERSON] право власності на 1/2 частину вказаної квартири набуто під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] , вказане нерухоме майно належить їм на праві спільної сумісної власності. При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача на ту обставину, що саме він отримав квартиру у Мелітополі, але оскільки не міг приватизувати її, право власності на цю квартиру було оформлено на їхнього з позивачем малолітнього сина. А кошти, отримані від продажу вказаної квартири, були використані на придбання квартири за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що відповідач не набув права власності на квартиру у м. Мелітополі внаслідок приватизації, відсутні підстави вважати, що дана квартира належала йому на праві особистої власності. Тому кошти, отримані сторонами від її продажу, не є особистими коштами відповідача. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Підстави для відступлення від рівності часток подружжя у праві спільної власності на майно, набуте ними під час шлюбу, судом не встановлено. Тому суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, а саме 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та визнати за нею право власності на 1/4 частину вказаної квартири, залишивши у власності [PERSON] право власності також на 1/4 частину квартири. Вирішуючи позовні вимоги про розподіл автомобіля, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що під час шлюбу сторонами придбано автомобіль Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вказаного автомобіля було зазначено [PERSON] (а.с.127). Але оскільки автомобіль придбано 12 липня 2011 року, тобто під час перебування сторін у шлюбі, він є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При цьому суд не бере до уваги заперечення відповідача, який пояснював, що автомобіль належить лише йому, оскільки саме він заробив на нього грошові кошти. Вказана позиція відповідача суперечить вимогам ст. 60 СК України, згідно якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Крім того, як вбачається з трудової книжки позивача [PERSON] серії [NUMBER] , з 29 серпня 1988 року та до 13 вересня 2017 року вона була працевлаштована та працювала за виключенням двох короткострокових періодів: з 29 грудня 1992 року по 09 січня 1993 року включно (12 календарних днів) та з 01 по 30 вересня 2009 року включно (30 календарних днів). Також судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, а саме 13 листопада 2018 року відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 5341/2018/1189194 транспортного засобу автомобіль Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , продано [PERSON] за ціною 49000 грн. (а.с.119). Розпорядження вказаним майном відбулося під час перебування сторін у шлюбі. Відповідно до ч.1 ст 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Частиною 2 ст. 65 СК України також передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Позивачем договір купівлі-продажу автомобіля від 13 листопада 2018 року не оскаржено. Доказів, що кошти, які отримані від продажу автомобіля під час шлюбу були використані не на потреби сім`ї, позивачем не надано. При цьому суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] про те, що відповідачем кошти позивачу не передавалися, в інтересах сім`ї не використовувалися, оскільки вказана інформація ним одержана від заінтересованої в результатах справи особи - позивача [PERSON] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Оскільки автомобіль було відчужено під час перебування сторін у шлюбі, на час розгляду справи судом таке майно як автомобіль Ssang Yong Kyron, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , у колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] відсутнє, таке майно поділу не підлягає. Крім того, суд звертає увагу на наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22 вказаної вище постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Докази з інформацією про дійсну вартість спірного автомобіля на час розгляду справи сторони суду не надали. З цих підстав суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовної вимоги про поділ автомобіля, залишення його у користуванні відповідача та стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 вартості автомобіля (з врахуванням уточнення позовних вимог) у розмірі 24500 грн. Таким чином позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору при зверненні з позовом до суду у розмірі 2703 грн. 20 коп., із яких за позовну вимогу про визнання права власності на частину квартири - 1319 грн., за позовну вимогу про поділ автомобіля - 1000 грн., за заяву про забезпечення позову - 384 грн. 20 коп. Оскільки позовна вимога про визнання права власності на частину квартири судом задоволена в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір за даною вимогою у розмірі 1319 грн. 00 коп. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в повному обсязі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовної вимоги про поділ автомобіля та у зв`язку з відмовою суду у забезпеченні позову сплачений позивачем за цією позовною вимогою та заявою судовий збір відшкодуванню не підлягає. Вимога позивача щодо відшкодування їй вартості робіт по оціночно-будівельному дослідженню в розмірі 1800 грн. задоволенню також не підлягає, оскільки не підтверджується належними доказами. Так, акт №137 прийому-передачі робіт по будівельно-оціночній експертизі від 26 листопада 2018 року підписаний лише однією особою, замовником не підписаний (а.с.28). Інші докази, які б підтверджували, що позивач оплатила послуги експерта, до матеріалів справи сторонами додані не були.

Outcome: partial