Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач звернувася до суду з зазначеним позовом, який неодноразово уточнював, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25.05.2014 року померла його мачуха [PERSON], якій на праві власності належала 1/3 частина домоволодіння по вул. Садовій, 61 у с. Степне Полтавського району та області.\~У звязку з віком та станом здоровя спадкодавець потребувала постійного догляду, тому він став проживати з нею однією сімєю та вести спільне господарство. Після смерті [PERSON] звернувся до нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у звязку з наявністю заповіту на імя [PERSON] Посилаючись на те, що [PERSON] у встановленому законом порядку не прийняв спадщину, просив встановити факт проживання [PERSON] із [PERSON] однією сімєю не менше як пять років з 2008 року і по день її смерті 25.05.2014 року; визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], померлої 25.05.2014 року; визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Садовій, 61 у с. Степне Полтавського району та області, які розташовані на земельній ділянці державного фонду площею 0,25 га. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник співвідповідача - Полтавської районної державної нотаріальної контори - у судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та просив змінити процесуальний статус на третю особу, оскільки нотаріус не є належним відповідачем по даній справі. Представник співвідповідача - виконавчого комітету Степненської сільської ради Полтавського району та області - у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Треті особи [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи по суті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню \~з таких підстав. Статтею 214 ЦПК визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. \~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами \~та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Встановлено, що 25.05.2014 року померла [PERSON](а.с. 11), якій на праві власності належала 1/3 частина жилого будинку з надвірними побудовами по вул. Садовій, 61 у с. Степне Полтавського району та області(а.с.13).\~[PERSON] 06.11.2014 звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 25.05.2014 року(а.с.106). Згідно з довідкою Степненської сільської ради Полтавського району та області від 04.11.2014 року за №1456, [PERSON] фактично проживав із [PERSON] по вул. Садовій, 61 у с. Степне Полтавського району та області, здійснював постійний догляд за нею з 2008 року по день її смерті 25.05.2014 року, вів з нею господарство, проводив поточний ремонт житлового будинку, в якому фактично проживали, а після смерті здійснив її поховання(а.с.20). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили у суді факт спільного проживання однією сімєю [PERSON] та його мачухи - [PERSON] у період з \~2008 року і по день її смерті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, факт проживання [PERSON] та [PERSON] у період з \~2008 року і по день її смерті 25.05.2014 року суд вважає доведеним, тому позов у цій частині підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У частині визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] Андріївнита визнання за ним права власності на нерухоме майно позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Як вбачається з пояснень позивача та підтверджується копією заповіту(а.с.23), [PERSON] 04.08.1995 року склала заповіт, посвідчений Степненською сільською радою Полтавського району та області, згідно з яким все належне їй на день смерті майно заповіла своєму внукові [PERSON], який змінив прізвище на «Макаров». Також у [PERSON] є син [PERSON], спадкоємець майна померлої першої черги за законом. Разом з тим, всупереч вимогам чинного законодавства, позов предявлений не до [PERSON], який є спадкоємцем майна померлої 25.05.2014 року [PERSON] за заповітом від 04.08.1995 року та належним відповідачем по справі, а до виконавчого комітету Степненської сільської ради та Полтавської районної державної нотаріальної контори, які не є належними відповідачами. Окрім того, встановлено, що постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у спадковій справі відсутня. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат" на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Так, у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У разі, якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Наявний у матеріалах справи листи нотаріуса «в компетентні органи» ( а.с. 21,23) по суті є лише роз'ясненнями і не можуть вважатися належними доказами відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин, правові підстави для визнання позивача спадкоємцем майна померлої 25.05.2014 року [PERSON] та визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно відсутні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до \~ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial