Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку за № 14 по вул. Робітничій у м. Свалява, Закарпатської області, відповідно до свідоцтва на право на спадщину за заповітом серії ВТР №919284 виданого Свалявською ДНК 23.04.2014 року. Відповідач у згаданому будинку зареєстрований з 22.06.2012 року, однак фактично у ньому не проживав. Таким чином за місцем реєстрації відповідач не проживає більше шести років. Вважає, що дана обставина слугує підставою для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням, оскільки повноцінно користуватися та розпоряджатися своєю власністю вона не має можливості. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, представник позивача надала суду заяву, у якій просила справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечила (а.с. 39). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до\~ст. 128 ЦПК України\~(а.с. 38, 41). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних чи доказів у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином. За правилами\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково зважаючи на наступне. Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч. 1\~ст. 29 ЦК України). Стаття 47Конституції України\~визначає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно свідоцтва на право на спадщину за заповітом та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником житлового будинку за № 14 по вул. Робітничій у м. Свалява, Закарпатської області (а.с. 6-8) Відповідно до записів домової книги даного будинку відповідач [PERSON] зареєстрований у будинку з 22.06.2012 року (а.с.9-15). Зав даними Акту №107 від 23.07.2018 року складеним комісією Свалявської міської ради відповідач за зареєстрованою адресою не проживає тривалий час, а проживає за кордоном (а.с. 16). Відповідно до ст. ст.\~317,\~319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції\~від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист\~це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За\~статтею 386 ч.2 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно\~ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За правилами\~ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. З набуттям позивачем по даній справі\~ права власності на будинок, остання має право на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, в тому числі і щодо вирішення питань стосовно можливості проживання в будинку інших осіб. За приписами ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Згідно ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі …судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У контексті наведеного, у задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку необхідно відмовити, поза як рішення суду є самостійною підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Окрім того, суд керується нормами міжнародного законодавства, які регулюють дану сферу правовідносин, п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. В судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, так як наявна реєстрація відповідача фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав як власника вищевказаного жилого приміщення і враховуючи, що відповідач фактично не проживає у даному помешканні, позов є обгрунтованим. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1\~Перехідних положень (розділ\~ХІІІ) ЦПК України\~- до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі наведеного,

Outcome: partial