Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

Первісний позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що їх сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, відсутність поваги та взаєморозуміння. З червня 2017 року подружні відносини між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали бажаного результату. Їхній шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження вважає неможливим, строк на примирення не потрібен. Позивач у судове засідання не з?явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач позов про розірвання шлюбу визнала, просила не надавати строк для примирення, оскільки сімейні стосунки припинені і примирення не можливе. Також відповідач подала зустрічний позов, в якому просила стягнути з [PERSON] (позивача за первісним позовом) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісячно до його повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Розмір аліментів обґрунтувала тим, що батько дитини матеріальної допомоги на утримання сина не надає, дитина часто хворіє, має хворобу зубів та потребує постійного вартісного лікування; вона не має можливості утримувати дитину самостійно, оскільки її дохід складається лише з допомоги на дитину в розмірі 860грн. на місяць. Відповідач є працездатним, працевлаштованим, отримує стабільний дохід, має можливість сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, які вона обчислила з приблизних витрат на дитину на місяць . також послалась на те, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) має більші доходи. Ніж вказує, оскільки займався і займається підприємницькою діяльністю і при спільному житті мав доходи понад 10000грн. Відповідач за зустрічним позовом позов не визнав, подав відзив і докази на підтвердження своїх доходів. У своєму відзиві відповідач за зустрічним позовом посилався на те, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини визнає частково, готовий сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн., а на утримання дружини в розмірі 500 грн. щомісячно. До відзиву долучив відомості про офіційний середньомісячний дохід та квитанції на підтвердження того, що він надає матеріальну допомогу на утримання сина та купує необхідні речі і продукти харчування. Однак дані докази судом до уваги не приймаються, оскільки позивачем не дотримано порядку подання відзиву. Суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: З свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.11.2016р., у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 2962. З свідоцтв про народження встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. На даний час сімейні стосунки між сторонами припинені остаточно. Спору про майно сторони на даний час не заявили. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд дійшов висновку, що недоцільним є надання подружжю строку для примирення, що сімейні стосунки припинені остаточно, і що подальше збереження шлюбу не можливе, воно суперечило б інтересам подружжя і інтересам дитини. Згідно ст. 114, ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується зустрічного позову про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини , то суд виходить з наступного: Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з ким проживає дитина. Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей і право того з батьків, з ким проживає дитина, на отримання аліментів від іншого батька, який проживає окремо. Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Визначаючи розмір аліментів на дитину, суд виходить з наступного: Згідно запису в трудовій книжці і довідки про зарплату за один місяць відповідач має постійне місце роботи (державна служба) , і його доходи складаються з заробітної плати, згідно довідки з місця роботи - у розмірі 4500грн. Суд враховує встановлену законом заборону державному службовцю займатись підприємницькою діяльністю, що при законослухняності відповідача виключає отримання ним додаткових доходів від підприємницької діяльності. Крім того, позивач не надала доказів на підтвердження додаткових доходів відповідача, тому суд виходить саме з тих доходів, які підтверджені довідкою. Згідно довідки від 09.04.2019р. [PERSON] та її малолітній син [PERSON] , 2017р.н. проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту виконаних робіт від 14.01.2019р., 22.01.2019р. та 08.04.2019р. [PERSON] надавалися медичні послуги на загальну суму 870 грн. Разом з тим, суд не враховує додатково понесені позивачкою витрати на утримання дитини, пов`язані з її хворобою і лікуванням, оскільки позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину позивач не заявила, і це не є предмет розгляду в даній справі. Аліменти повинні бути стягнуті у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачкою. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, отримує стабільний регулярний дохід близько 4500-5000грн.. Стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться, інших осіб на його утриманні немає, Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених ст.188 СК України, не встановлено. Згідно Закону "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Виходячи з встановлених обставин, з визначеного законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з доказів представлених сторонами, з того, що мати дитини на даний час доглядає за нею і не має змоги працювати та отримувати дохід і утримувати дитину, суд вважає можливим визначити розмір аліментів з батька у твердій грошовій сумі 2000 грн. Суд не вбачає підстав для стягенн аліментів у більшій сумі, оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач має такий дохід, який би давав підстави для визначення аліментів у зазначеному нею розмірі 3000 грн. Щодо стягнення аліментів на дружину, то суд такі вимоги задовольняє частково, виходячи з наступного: Позивачка у судовому засіданні пояснила, що її дохід становить лише державна допомога на дитину в розмірі 860грн. на місяць, а тому потребує чоловікової допомоги на її утримання. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст.80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позивачка, з якою проживає дитина віком до трьох років, потребує матеріальної допомоги від працездатного чоловіка - батька дитини, а відповідач спроможний виплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наведених вище обставин, сімейного і майнового стану сторін. Суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, що є посильним для чоловіка і надасть дружині майнову підтримку. Підстав для стягнення більшої суми , враховуючи дані про доходи відповідача, суд не вбачає. Згідно ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 17.04.2019р. і до досягнення дитиною повноліття, на дружину - до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial