Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 07 травня 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Вона та відповідач являються батьками [PERSON], [INFO]. На даний час вона з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть, вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливим. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач отримує мінливий дохід, крім того, інших осіб на утриманні у нього не має. На підставі ст.110, 184 Сімейного кодексу України, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала з вище викладених підстав, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Додатково позивач пояснила, що близько розу з відповідачем разом не проживають, за вказаний проміжок часу вони не зустрічались, відповідач інколи телефонує, наміру зберегти шлюб вона не має, допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції в Чернігівській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу прізвище позивача змінено на "Кривенок". Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 041446, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції в Чернігівській області. Сторони про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги не піклуються, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого їх шлюб носить формальний характер. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Також судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO]. Останній проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕЛ № 076296, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції в Чернігівській області, довідкою Кисельвської сільської ради Білозерського району Херсонської області за №02-34/798 від 18 травня 2017 року. Відповідач має мінливий дохід, допомоги на утримання дитини не надає, домовленості щодо розміру такої допомоги та порядку її надання між ними не досягнуто. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки, домовленості про утримання дитини між сторонами не досягнуто, що змусило позивача звернутися до суду із зазначеним позовом, суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, який є працездатним, інших осіб на утриманні не має, вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача, за заявою останньої, аліменти у твердій грошовій сумі - 750 гривень, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково. Судові витрати понесені позивачем при поданні позову про розірвання шлюбу, у виді сплаченого судового збору в сумі 640 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача, оскільки позов в цій частині задоволено повністю. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при поданні позову про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 480 грн. має бути стягнуто з відповідача (75% х 640 грн. / 100% = 480 грн.). Згідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст.105, 110-115, 180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial