Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони з 01 вересня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03 лютого 2015 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. До суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що він офіційно працює, тому стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не відповідають вимогам законодавства України, визнає вимоги про стягнення аліментів у розмірі ? частини від всіх видів заробітку. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив такі обставини справи. З 01 вересня 2007 року по 03 лютого 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.2 зв.). Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). 07 квітня 2010 року рішенням Дніпровського районного суду міста Києва позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено: стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], проживаючого за адресою: [ADDRESS], працюючого консультантом одягу магазину «Оазис» Товариства «Унід М» на користь [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [ADDRESS], на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19 березня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.20-22). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В заперечення заявлених позовних вимог відповідачем надано довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Старокостянтинівська меблева фабрика» від 15 червня 2017 року, відповідно до якої [PERSON] з 23 травня 2017 року працює на посаді завідувача складу сировини (а.с.12), а також копії фіскальних чеків про сплату аліментів на користь позивача (а.с.11). Отже, судом встановлено, що відповідач працює в Товаристві Товариства з обмеженою відповідальністю «Старокостянтинівська меблева фабрика» на посаді завідувача складу сировини, за рішенням су4ду сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати її добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн., чим не виконано вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст.182 Сімейного кодексу України, норм и статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 травня пo 30 листопада у розмірі 1426 грн., та виходячи з встановлених фактичних обставин, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково: стягнути аліменти з аліменти з [PERSON], [INFO], працюючого завідувачем складу сировини Товариства з обмеженою відповідальністю «Старокостянтинівська меблева фабрика», зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою: [ADDRESS], на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 25 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial