Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

У квітні 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач проживає в садовому будинку в СТ «Гідротехнік» в с. Рожни, 12 січня 2018 року працівники Садівничого обєднання «Трудовик» склали акт перевірки показників лічильника і правильності підключення лічильника спожитої електроенергії, та запропонували заплатити за спожиту електроенергію в касу СО «Трудовик». Позивач намагалась отримати у відповідача рахунки для оплати спожитої електроенергії, але так і не отримала такі рахунки, після цього 04.02.2018 року працівники СО «Трудовик» поміняли пломбу на електролічильнику та знову склали акт, а 07.03.2018 року позивачу принесли попередження про відключення від електропостачання у разі несплати вказаних у попередженні сум. 12 березня 2018 року позивач сплатила кошти за спожиту електроенергію за показниками, що вказані в попередженні, однак 14 березня 2018 року будинок позивача відключено від електропостачання працівниками СО «Трудовик». У звязку із відключенням від електропостачання, у будинку вимкнулось опалення, температура в будинку знизилась, дітям було холодно, молодша дитина захворіла, позивач змушена була орендувати бензиновий генератор та організувати електропостачання. Після того, як чоловік позивачки оплатив всю суму, яку вимагали працівники відповідача, 23 березня 2018 року до будинку було відновлено електропостачання. Позивач вважає, що відключення від електропостачання її будинку є незаконним, що суперечить вимогам чинного законодавства, та внаслідок такого відключення позивачу завдано моральної шкоди у розмірі 5000 грн., а також завдані матеріальні збитки: доплата за незаконне збільшення тарифу за спожиту електроенергію у розмірі 172, 80 грн., членські внески у розмірі 880 грн., підключення до електроенергії 1000 грн., витрати на бензин для генератора 3056, 51 грн., штрафні санкції за незаконне відключення від електропостачання 186, 48 грн. У позові позивач просить визнати дії СО «Трудовик» в особі голови ради [PERSON] щодо відключення від електропостачання домоволодіння позивача незаконними, стягнути з відповідача матеріальні витрати у розмірі 5\~295, 79 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Судом також залучено до участі у справі третьою особою Садівниче товариство «Гідротехнік». До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено про те, що позивач з 26.07.2017 року не сплачувала товариству за спожиту електроенергію, а також мала заборгованість зі сплати членських внесків. Оскільки позивач не реагувала на вимоги по оплаті, не оплатила заборгованість по членським внескам та спожиту електроенергію, то 14.03.2018 будинок був відключений від споживання. Застосування до позивача, як неплатника, заходу впливу відключення від електроспоживання здійснено СО «Трудовик» в межах повноважень, передбачених статутом СО «Трудовик», та на виконання рішення 39 конференції СО «Трудовик». Після оплати позивачем 22.03.2018 заборгованості по членським внескам і за спожиту електроенергію та за повторне підключення 1000,00 (згідно рішення ради СО «Трудовик» від 24.02.2018) будинок підключений до споживання, що підтверджується актом від 23.03.2018 та визнається позивачем. Крім того, на думку відповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завданої позивачу матеріальної та моральної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник третьої особи Садівничого товариства «Гідротехнік» у судове засідання не зявився, направивши до суду письмові пояснення, де зазначається, що голова ради СО «Трудовик» грубо порушує вимоги Статуту обєднання, зловживає своїм службовим становищем, тому у жовтні 2017 року голови та уповноважені представники більшості садівничих товариств зібрали спільні збори, на яких була прийнята Резолюція, де, зокрема, зазначено, що члени вказаних товариств можуть припиняти сплату членських внесків до проведення позачергової виборчої Конференції уповноважених представників членів СО «Трудовик». За таких обставин, вважає, що членські внески у повному обсязі можуть сплачуватись садоводами тільки у разі документального підтвердження всіх сум, заявлених у кошторисі витрат та відповідних розрахунків. Третя особа, голова Садівничого обєднання «Трудовик» [PERSON], до суду не зявилася, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є членом садового товариства «Гідротехнік», що визнано сторонами у судовому засіданні. Згідно розділу 1 статуту СО «Трудовик» обєднання є добровільним громадським неприбутковим формуванням. Згідно приписів п.24 статуту СО «Трудовик» кошти обєднання формуються за рахунок членських внесків. Розмір членських внесків визначається конференцією, як вищим органом управління СО «Трудовик» (п. 33 Статуту), і перераховуються садоводами самостійно на рахунок обєднання в банку або в касу обєднання щоквартально, але не пізніше 15 діб до початку кварталу (п.38 Статуту). У разі несплати членських внесків можуть застосовуватися санкції встановлені конференцією або радою обєднання (п.21 Статуту). Рішенням тридцять девятої звітно-виборної конференції садівників СО «Трудовик» від 15.07.2017 постановлено: «… П.2. Для забезпечення прибуткової частини кошторису СО «Трудовик» встановити на 2017 рік внески, платежі за надані послуги, компенсації в наступних розмірах: П.2.1 Членські внески на обслуговування масиву 730 грн. Всім садоводам сплачувати аванс по членським внескам за кожен квартал 2017 р. до першого числа. П.2.2.затвердити тариф на електроенергію з 01.03.2017 року для лічильників з видимим вводом 2.22 грн. П.5. При несплаті у встановлений термін членських внесків, несплати або неподання показників лічильників спожитої електроенергії більш ніж за 2 місяці... будинок буде відєднано від електромережі без попередження. П.6 Повторне підключення садового будинку до електромережі проводити в міру технічної можливості після погашення всієї заборгованості. Плата за повторне підключення 400 грн. …» (а.с 51-54) Відповідно до договору про постачання електричної енергії №139, укладеного 11 жовтня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго», Броварський районний підрозділ (постачальник) та Обєднанням садівничих товариств «Трудовик» (споживач), постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору. (а.с. 55-63) Згідно журналу обліку по сплаті членських внесків СТ «Трудовик» останній платіж позивачем за спожиту електроенергію був здійснений 26.07.2017 року, а після цього 13.03.2018 року у розмірі 537, 24 грн. та 22.03.2018 року у розмірі 173, 16 грн., 1000 грн. за повторне підключення. Із цього ж журналу видно, що членські внески [PERSON] вносились 26.07.2017 року: за 2016 рік 60 грн., за 2017 рік 240 грн., а 22.03.2018 року за 2017 рік 655 грн., за 2018 рік 255 грн. (а.с. 64-66) До матеріалів справи додані акти обстеження споживання електроенергії садоводом [PERSON], складені комісією 12.01.2018 року, 28.01.2018 року, 04.02.2018 року, де зафіксовані результати планових перевірок електролічильника та зазначені показники електролічильника. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 12.03.2018 року здійснений платіж з карткового рахунку за спожиту електроенергію у розмірі 537, 60 грн. (320квт*1,68 грн.), що підтверджується випискою щодо платежу з карткового рахунку (а.с. 12) 14 березня 2018 року домоволодіння [PERSON], яке розташоване за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, СТ «Гідротехнік», вул. 4 Північна, будинок №16, відєднано від електропостачання, що підтверджується, зокрема, Актом на відєднання від електромережі садових будинків. (а.с. 74) 21 березня 2018 року [PERSON]І здійснений платіж з карткового рахунку за спожиту електроенергію у розмірі 320квт * 0,58 грн. = 172, 80 грн., членські внески 880 грн., підключення ел. енергії 1000 грн., що підтверджується випискою щодо платежу з карткового рахунку (а.с. 19) 23 березня 2018 року будинок позивача підключений до електричної мережі, що у судовому засіданні підтвердили сторони. Відповідно до частини шістнадцятої статті 1 Закону України "Про електроенергетику" ( 575/97-ВР ) споживачі енергії - це суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками на час виникнення спірних правовідносин (відключення від електропостачання) були врегульовані Правилами користування електричною енергією для населення (далі - ПКЕЕН), що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. Пунктом 2 ПКЕЕН визначено, що електропостачальник - учасник ринку електричної енергії України, який купує електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам. Згідно вимог п. 35 ПКЕЕН енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; не оплати за встановлення нового засобу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; не виконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини побутового споживача. Пункт 27 вищевказаних Правил передбачає: «У разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. У попередженні про відключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період, за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок обєкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, імя, по батькові, підпис відповідальної особи і дату. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30\~день після\~отримання побутовим\~споживачем попередження енергопостачальник має право відключити побутового споживача від електричної мережі. У разі предявлення побутовим споживачем електропостачальнику, зокрема персоналу, який прибув для відключення його обєкта від електричної мережі, квитанції або іншого документа, який підтверджує повну оплату за спожиту електричну енергію, відключення обєкта побутового споживача не здійснюється. Спірні питання щодо заборгованості вирішуються шляхом переговорів між електропостачальником та побутовим споживачем або в судовому порядку. До вирішення спірного питання між сторонами відключення обєкта побутового споживача не здійснюється». Отже, законом встановлено чіткий перелік випадків та порядок відключення побутового споживача від електроенергії. Судом встановлено, що позивачем після оплати за спожиту електроенергію 26.07.2017 року, не здійснювалась оплата за електроенергію. Працівниками СО «Трудовик» неодноразово складались акти перевірки показників лічильника, однак попередження про відключення від електропостачання вручено чоловікові позивача [PERSON] лише 07.03.2018 року. У вказаному попередженні не зазначені останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, яку необхідно сплатити; період, за який ця заборгованість виникла, а також тарифи. Стороною відповідача до суду надані копії «Попередження», адресовані [PERSON], які датовані 17.01.2018 року та 25.02.2018 року. Однак, представник позивача пояснив, що такі «Попередження» позивачу не направлялись та не вручені. Інших доказів на підтвердження вручення вказаних попереджень позивачу чи її представнику до суду не надано. Як встановлено у судовому засіданні, відключення домоволодіння позивача відбулось 14 березня 2018 року. При цьому з дня вручення попередження позивачу минуло не 30 днів, а лише декілька днів, що суперечить вимогам Вищевказаних Правил. Крім того, із попередження (а.с. 71) та акту (а.с. 4) видно, що відєднання від електромережі будинку позивача відбулось через недоплату за спожиту електроенергію та існування боргу по членських внесках. При цьому суд звертає увагу на ті обставини, що 12.03.2018 року позивачем здійснено платіж з карткового рахунку за спожиту електроенергію у розмірі 537, 60 грн. (320 квт *1, 68 грн.). З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що відключення будинку позивача від електропостачання відбулося із грубим порушенням ПКЕЕН. Так, у судовому засіданні встановлено, що у позивача дійсно існувала заборгованість по сплаті за електричну енергію, однак, споживачу так і не доведено у визначений законодавством спосіб про розмір такої заборгованості, період її утворення, тарифи, за якими нараховується плата за електроенергію. Крім того, відєднання від електропостачання відбулось із недотримання строків (менше 30 днів з дня вручення попередження) та після оплати коштів за спожиту електроенергію у розмірі 537, 60 грн. (320 квт *1, 68 грн.). Згідно ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Відповідно до вимог ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Отже, зазначені правила користування електричною енергією для населення є обов'язковими для виконання усіма побутовими споживачами та енергопостачальниками незалежно від форм власності, в тому числі і для садових товариств. У зв'язку з цим, усі установчі документи та рішення органів управління товариства, укладені ними договори повинні відповідати правилам користування електричною енергією для населення та правилам охорони електричних мереж. За таких обставин, доводи відповідача про відключення позивача від електромережі за недоплату членських внесків та на виконання рішення 39 конференції СО «Трудовик» є необґрунтованими та безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 43 ПКЕЕН передбачено, що енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну побутовому споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених відповідно до законодавства. Оскільки, суд прийшов до висновку про незаконність відключення домоволодіння позивача від електромережі, то вимоги про стягнення із відповідача коштів за повторне підключення у розмірі 1000 грн. підлягають задоволенню. Разом з тим, інші вимоги позивача про стягнення збитків від незаконного відключення від електромережі задоволенню не підлягають. Так, сплачені позивачем членські внески у розмірі 880 грн. не є наслідком відключення від електропостачання, а стосуються інших правовідносин позивача та відповідача. Предметом даного спору не був розмір тарифів за спожиту електроенергію в СО «Трудовик», тому вимога стягнути «доплати за незаконне збільшення тарифу за спожиту електроенергію у розмірі 172, 80 грн.», які позивач сплатила на вимогу відповідача, є необґрунтованою, а ці кошти не є збитками. У п. 44. ПКЕЕН визначено, що у разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної побутовому споживачу електричної енергії. Посилаючись на вищевказаний пункт ПКЕЕН, позивач просить стягнути із відповідача вартість недовідпущеної електроенергії за 42 квт.ч., вартістю 186, 48 грн. Однак, між сторонами відсутні будь-які укладені договори, як це передбачено у п. 44 ПКЕЕН, а кількість недовідпущеної електроенергії позивачем взагалі не обґрунтовано. Тому позовні вимоги в цій частині суд відхиляє. Також позивач вважає що їй мають бути відшкодовані витрати на бензин для роботи бензинового генератора у розмірі 3\~056, 51 грн., на підтвердження чого до суду надані чеки на придбання пального. Однак, до суду не надано жодних доказів використання позивачем генератора у період відключення від електроенергії, тому самі по собі чеки на придбання пального не можуть підтверджувати понесені збитки позивачем від незаконного відключення від електропостачання. Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Приписи ст. 1167 ЦК України визначають, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У пункті 9 розяснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Разом з тим, предявляючи вимогу про стягнення із відповідача моральної шкоди, завданої діями працівників СО «Трудовик», позивач у позовній заяві взагалі не обґрунтовує обставин завдання моральної шкоди, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та інші обставини. За таких обставин, позовна вимога про стягнення із відповідача моральної шкоди у розмірі 5000 грн. є необґрунтованою, недоведеною та задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: partial