Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

В серпні 2016 року [PERSON] звернулася до суду із згаданим позовом, в якому прохає встановити факт належності померлому [PERSON] на праві приватної власності 1/3 частини квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на вказану частину квартири в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що 24 січня 2014 року помер її син [PERSON], який був власником спірної частини квартири. Звернувшись до Комсомольської державної нотаріальної контори [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку із відсутністю первинної реєстрації права власності на згадане майно за померлим. В лютому 2016 року до суду із позовною заявою звернулася [PERSON], яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а саме прохає встановити факт належності померлому [PERSON] на праві приватної власності 1/3 частини квартири [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 5/9 частини спірної квартири в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що померлий [PERSON] є її батьком і вона у передбачені законодавством строки прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом (а.с.56). Ухвалою суду від 25 лютого 2016 року позови [PERSON] та [PERSON] прийнято до спільного розгляду (а.с.63). Будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, учасники судового розгляду до залу суду не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заявники [PERSON] та [PERSON] наполягали на задоволенні своїх позовних вимог. Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], помер в місті Красногірськ Московської області 24 січня 2014 року (а.с.5). На підставі договору дарування від 24 квітня 2009 року [PERSON], ще за життя, набув право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану [PERSON] є матірю померлого (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] являється донькою померлого [PERSON] (а.с.58). Згідно свідоцтва про шлюб 04 квітня 2014 року [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.59). Із змісту відповіді Комсомольської Державної нотаріальної контори вбачається, що після померлого 24 січня 2014 року [PERSON] спадщину за законом прийняли його: донька [PERSON] та мати [PERSON]. Дружина померлого - [PERSON] відмовилася від прийняття належної їй частки в спадщині на користь [PERSON] (а.с.26). Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими і підлягають до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331\~ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч.3 ст.3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. На підставі договору дарування від 24 квітня 2009 року [PERSON] отримав у власність 1/3 частини квартири [ADDRESS], проте державної реєстрації свого права власності за життя не здійснив, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 вересня 2015 року, відповідно до якої власником 1/3 частини спірної квартири є [PERSON], а власником 2/3 частини згаданої квартири є [PERSON] (а.с.23). Відсутності первинної реєстрації за померлим [PERSON] права власності на 1/3 частини спірної квартири є підставою для відмови Державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про спадщину його спадкоємцям. З огляду на викладене та враховуючи, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до ст.1220 ЦК України 24 січня 2014 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина квартири [ADDRESS], які відповідно до статті 1226 того ж кодексу спадкуються на загальних підставах. В силу статті 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги, які належним чином прийняла спадщину. Відповідно до ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. З огляду на викладене та враховуючи, що дружина спадкодавця [PERSON], будучи теж спадкоємцем першої черги, відмовилася від прийняття належної їй частки в спадщині на користь [PERSON], суд вважає, що за [PERSON] необхідно визнати право власності в порядку спадкування на 2/9 частини спірної квартини, а за [PERSON] - право власності на 1/9 спірної квартири. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], суд враховує, що на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» в місті Комсомольську вулицю Леніна перейменовано на проспект [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: partial