Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів з [PERSON], [PERSON] на користь КЗОЗ «Обласний Будинок Дитини №2» на утримання [PERSON] в розмірі ? частки з усіх видів заробітку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка залишилася без батьківського піклування. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON], 27 листопада 2017 року підписали заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку, про що було складений акт закладу охорони здоров»я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров»я. Виконавчим комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення № 806 від 13.12.2017 року «Про реєстрацію народження, реєстрацію народження з присвоєнням прізвища та влаштування малолітніх дітей до закладів для дітей». На підставі вказаного рішення заходами ССД по Слобідському району дитину було зареєстровано в органах реєстрації актів цивільного стану та влаштовано до КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» де він перебуває по цей час. В судове засідання представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Келчевська І.С., яка діяла на підставі та в межах виданої їй довіреності, не з»явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. З матеріалів справи вбачається, що малолітній [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка залишилася без батьківського піклування. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON], 27 листопада 2017 року підписали заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку, про що було складений акт закладу охорони здоров»я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров»я. Виконавчим комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення № 806 від 13.12.2017 року «Про реєстрацію народження, реєстрацію народження з присвоєнням прізвища та влаштування малолітніх дітей до закладів для дітей». На підставі вказаного рішення заходами ССД по Слобідському району дитину було зареєстровано в органах реєстрації актів цивільного стану та влаштовано до КЗОЗ «Обласний будинок дитини № 3» де він перебуває по цей час. Виходячи з інтересів дитини, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Встановлено, що перешкоди для виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків відсутні, останні свідомо ухиляється від їх виконання. Крім цього, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2017 року [PERSON], [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, наявності у відповідачів інших дітей, стан здоров'я дитини, вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідачів з урахуванням вимог позивача у розмірі 1/4 частки від доходу кожного з відповідачів, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial