Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. 31.05.2011 року між ПАТ "Акцент-Банк" та відповідачем по справі, [PERSON], укладено договір №А3Н7СС9F830121, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 720 0,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між нею та банком кредитно-заставний договір. Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця, в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із Незважаючи на взяті на себе за договором зобов'язання, [PERSON] належним чином не виконує умови договору, у зв'язку із чим станом на 13.03.2014 року заборгованість по кредиту становить 22486,30 грн. Оскільки погасити заборгованість в добровільному порядку відповідач відмовляється, позивач просить стягнути дану суму з відповідача, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд його задовольнити. Розгляд справи просить проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі та письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що позов визнає частково, а саме в частині заборгованості за кредитом, заборгованості по комісії та по процентам за користування кредитом. Щодо штрафних санкцій, то у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України відповідач просить в цій частині в задоволенні позву відмовити. Суд, ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 31.05.2011 року [PERSON] уклала договір з ПАТ «Акцент-Банк», що підтверджується її підписом на заяві позичальника №А3Н7СС9F830121, де зазначено наступне «Я згодний, що ця заява разом із запропонованими ПАТ «Акцент-Банк» Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між мною та банком кредитно-заставний договір». Згідно укладеного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 7200,00 грн. на строк 36 місяців з 31.05.2011 року по 20.05.2014 року, включно, на споживчі цілі, включно у розмірі 0,00 грн. на сплату страхового внеску, зі сплатою відсотків за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць, на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 144,00 грн., якщо інше не встановлено в Умовах та правилах надання банківських послуг, та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 144,00 грн., якщо інше не встановлено в Умовах та правилах надання банківських послуг, в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві, Умовах та Правилах надання банківських послуг строки. Відповідно до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачую банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. При порушенні позичальником строків платежу по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. (п.5.3 Умов) (а.с.12). Згідно п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами, тривалістю 5 років. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. З розрахунку заборгованості по позичальнику [PERSON] вбачається, що станом на 13.03.2014 року заборгованість становить 22486,30 грн., з яких 3157,64 грн. - заборгованість за кредитом; 3,86 грн. - заборгованість за відсотками; 2304,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15473,85 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1046,97 грн. - штраф (відсоток від суми заборгованості). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст. 1049, 1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов'язання та в обов'язку відповідача виконати взяті зобов'язання належним чином. Статтею 548 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ч. 3ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспіврозмірність з розміром основного зобов'язання. Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Таким чином, оскільки неустойка значно перевищує суму боргу, а також з урахуванням істотних обставин: матеріального становища відповідача, відсутності негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру штрафних санкцій. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, слід зменшити до 1000,00 грн. Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України, суд має право зменшити розмір стягуваної пені, однак не вправі зменшувати розмір штрафів. Тому штрафи слід стягнути відповідно до поданого банком розрахунку заборгованості. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути 8012,47 заборгованості, з яких: 3157,64 грн. - заборгованість за кредитом; 3,84 грн. - заборгованість за відсотками; 2304,0 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1000,00 грн. - заборгованість з пені; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1046,97 грн. - штраф (відсоток від суми заборгованості). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного, ст. ст. 526,527,530, 611,612, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial