Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

\~\~\~ \~ В серпні 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до фізичної особи-підприємець [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON] обласне управління у справах захисту прав споживачів про стягнення матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг, у якому просить стягнути з відповідача в її користь грошові кошти в розмірі 435,78 євро матеріальної шкоди та 8000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що 11 червня 2014 року між нею і відповідачем було укладено договір на замовлення туристичних послуг в агенції горящих путівок «Tour de I'amoour», згідно якого замовила у фізичної особи - підприємця [PERSON] туристичну послугу - відпочинок у Болгарії з 26.06 2014 року по 01.07.2014 року, за що заплатила відповідачу 435,78 євро. Однак, відповідач своїх зобовязань з виконання договору не виконала, позивач не поїхала на відпочинок, в добровільному порядку відповідач коштів не повертає, а тому позивач змушена звертатись до суду за захистом своїх прав. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, однак надали письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задоволити з мотивів викладених в позові та письмових поясненнях. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду письмові заперечення та пояснення, позовні вимоги не визнала, вказавши, що укладаючи договір з позивачем, була турагентом від туроператора «ILTUR». Свої зобовязання з посередницької діяльності між туристом та туроператором за договором виконала, оскільки туроператор видав на імя позивача посадковий талон та ваучер, який є письмовим договором на туристичне обслуговування. В свою чергу туроператор зобовязань за договором на туристичне обслуговування не виконав, а тому кошти слід стягувати з товариства з обмеженою відповідальністю - «ILTUR», тобто з туроператора. Представником Інспекції з питань захисту прав споживачів у Тернопільській області від 13 січня 2016 року вказано, що управління з прав захисту споживачів припинили свою діяльність, а інспекція з питань захисту не є правонаступником. Судом до участі в справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ILTUR», повідомлено про дату, час, місце розгляду справи, однак представник третьої особи в судове засіданні не зявився, причин неявки не повідомив, будь яких письмових заперечень чи пояснень не надав. Судом встановлено наступні обставини. 11 червня 2014 року між фізичною особою підприємцем [PERSON]В.(відповідач), яка діяла на підставі ліцензії Державної служби туризму і курортів, серія АВ № 467779 від 18 вересня 2009 року Виконавець та [PERSON] (позивач) Замовник укладено договір на замовлення туристичних послуг горящих путівок«Tour de I'amoour». Згідно з умовами договору позивач зобовязалась надати відповідачу туристичну послугу - відпочинок у Болгарії з 24.06 2014 року по 01.07.2014 року у готелі Royal Palm/Panorana Bay Aporthotel. За договором вартість послуги становить 435,78 євро. Відповідно до Договору, якщо Виконавець невзмозі виконати умови даного договору замовлення, тоді аванс оплачений Замовником повертається в розмірі 435,78 євро. Статтею 1 Закону України «Про туризм» від 15.09.1995\~№\~324/95-ВР, \~визначено, що туристичні оператори - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність. Туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Згідно зі\~ст. 20 Закону «Про туризм», \~права і обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Агентські відносини регулюються\~главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. В своїх запереченнях на позовну заяву відповідач вказує про те, що є лише туристичним агентом, а відповідальність за неналежне виконання зобовязань по договору несе туроператор Товариство з обмеженою відповідальністю «ILTUR». Однак, як вбачаться з договору на замовлення туристичних послуг від 11 червня 2014 року, договір укладений між [PERSON] І,В., яка є виконавцем та [PERSON], яка є Замовником- Туристом. В договорі не вказано, що відповідач є турагентом, який діє від імені туроператора «ILTUR», не зазначено, що відповідач надає посередницькі послуги по реалізації туристичного продукту. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи наведене відповідачем по справі не надано доказів, які б підтверджували, що укладаючи договір з позивачем по справі вона діяла як турагент, оскільки відповідачем на виконання ухвали Теребовлянського районного суду від 15 січня 2016 року не надано копіїї агентського договору, який укладено між нею та туристичним оператором ««ILTUR», також не надано документів, які б підтверджували перерахунок коштів на рахунок туроператора. Пояснення відповідача, що оригінали вказаних документів були передані юристу для надання заперечень по справі та згодом були ним втрачені, суд розцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за неналежне виконання зобовязань. Відповідно до частин першої, другої статті 23 Закону України "Про туризм" ваучер - форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону. У договорі на туристичне обслуговування, укладеному шляхом видачі ваучера, мають міститися такі дані: найменування та місцезнаходження суб'єкта туристичної діяльності, номер ліцензії (дозволу) на відповідний вид діяльності, юридична адреса; прізвище, ім'я (по батькові) туриста (при груповій поїздці прізвища, імена (по батькові) членів групи); строки надання і види туристичних послуг, їх загальна вартість; назва, адреса та номер телефону об'єкта розміщення, його тип та категорія, режим харчування; розмір фінансового забезпечення відповідальності туроператора (турагента) або межі відповідальності суб'єкта туристичної діяльності за договором агентування; інші дані, обумовлені характером угоди, складом групи тощо; дата видачі ваучера. Тобто ваучер є формою письмового договору на туристичне обслуговування, якийповинен містити реквізити, що необхідні для його ідентифікації як відповідного договору. Однак в порушення даних норм законодавства, ваучер № 19517 ТОВ «ILTUR», який виданий [PERSON], [PERSON], [PERSON] на проживання в Болгарії з 24.06.2014 по 01.07.2014 року зазначенням назви готелю ILCLUB Royal Palm/Panorama Bay St. Vlas, не містить всіх реквізитів та даних, зокрема місця знаходження субєкта туристичної діяльності, вартості надання туристичних послуг розмір фінансового забезпечення відповідальності туроператора (турагента) або межі відповідальності суб'єкта туристичної діяльності за договором агентування, тобто ваучер не міститтьвсіх відомостей для його ідентифікації як відповідно договору. Згідно із ч. ч. 1, 2\~ст. 20 Закону України «Про туризм»\~за договором на туристичне\~\~обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір\~\~безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням\~\~іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1\~ст. 901 ЦК України\~визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За таких обставин, суд вважає, що відповідачем було порушено зобовязання по цивільно-правововому договору, у звязку із чим позовні вимоги про стягнення грошових коштів за договором з відповідача сумі 435,78 євро матеріальної шкоди підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. \~\~\~ \~Як розяснив Пленум Верховного суду України в п. 14\~Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Оскільки судом установлено наявність підстав для стягнення з відповідача в користь позивача суми боргу, розмір якого становить 435,78 євро, цю суму боргу слід перевести на національну валюту, таким чином сума боргу, що підлягає до стягнення з відповідача, в переведенні на національну валюту становить 12554,82 грн. Що стосується позову про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що у задоволенні цієї вимоги слід відмовити, оскільки позивачкою на підтвердження цієї вимоги не наведено обставин, які б вказували про заподіяння їй моральних страждань Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~із відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: partial