Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що [INFO] в неї народилася дитина [PERSON]. Згідно актового запису про народження відповідач є батьком дитини. Сторони в шлюбі не перебувають. Син весь час фактично проживає з позивачем, відповідно нею здійснюються витрати на утримання дитини. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач зазначила, що відповідач на даний час перебуває за кордоном та має офіційний дозвіл на працевлаштування. Згідно відкритих даних розміщених в мережі інтернет середній розмір заробітної плати в Словакії становить в залежності від регіону 720-1000 євро. Отже, є об'єктивні причини вважати, що відповідач має стабільний заробіток. Іншим особам відповідач аліменти не сплачує. Протягом останніх двох років відповідач на контакт з позивачем не виходить, отже питання добровільного виділення коштів на утримання дитини позивач вирішити не може. На даний час позивач отримує допомогу, як малозабезпечена особа, має статус одинокої матері, та має на утриманні іншу дитину - [PERSON], [INFO]. Тому просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що щомісячно допомагає синові. Окрім того, вважає твердження позивача щодо того, що він перебуває за кордоном безпідставними, оскільки на даний час він проживає в Україні, термін дозволу перебування в Словацькій республіці закінчився ще 23.03.2019 року. Відповідач проживає з матір'ю, яка є пенсіонером. Мати постійно хворіє, потребує допомоги у придбанні ліків, а також догляду, враховуючи її похилий вік. Відповідач не заперечує, що їздив за кордон в пошуках роботи, однак робота була не постійною, відповідач перебивався тимчасовими заробітками та виконував низькооплачувану роботи. Зароблені кошти були були невеликими та вистачало на прожиття в Україні та допомогу дітям. Решта часу відповідач перебував вдома, без роботи. Зазаначив, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 1100грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Суду пояснила, що на утримання сина витрачає близько 5000 гривень щомісячно. Відповідач в судове засіданні не з'явився, суду подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав частково, просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Зазначив, що відповідач минулого року придбав для сина ноутбук та цього року мобільний телефон. Окрім того, в 2018 року відповідач відпочивав з сином на море. Дані обставини позивач не заперечила. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.25). Як вбачається з довідки виданої Департаментом соціальної політики від 26.03.2019 року [PERSON] отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, середньомісячний розмір якої становить 3957,50грн. (а.с.23). Згідно довідки виданої Департаментом соціальної політики від 26.03.2019 року [PERSON] отримує допомогу на одну дитину одиноким матерям, середньомісячний розмір якої становить 639грн. (а.с.23). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.2016 року [PERSON] є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.26) Як вбачається з довідки про склад сім'ї виданої директором ТОВ «Балтія-Сервіс» [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач працює, інших дітей на утриманні не має. Відповідно до ст.7 Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач на даний час проживає в Україні, термін дозволу перебування в Словацькій республіці закінчився 33.03.2019 року. Також суд враховує, що він проживає з матір'ю, яка є пенсіонером. З огляду на матеріальне становище сторін та те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з 01 квіня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial