Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 03.02.2017. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.02.2017 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] був укладений договір позики № 131601 в електронній формі, відповідно до якого позикодавець надав позичальникові грошові кошти в сумі 1500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Згідно п. 1.3 договору позики встановлено, що позика надавалась строком на 30 днів. Позивачем відповідно\~до договору\~позики на\~картковий рахунок\~ [PERSON] було перерахована сума позики в розмірі 1500 гривень. Відповідно до п.1.4 договору дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником та позикодавцем. Позивач належним чином виконав умови договору позики, в той час як відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернула, внаслідок чого в останньої утворилась заборгованість за договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Однак, [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за договором позики, а тому, станом на 04.03.2020 заборгованість становить 64800,00грн., з яких: -1500,00грн. - основний борг; -32092,50 грн. - заборгованість по відсоткам; -31207,50 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.03.2020 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито та розгляд справи призначено за\~правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк. Позивач в позовній заяві просив розгляд справи проводити в спрощеному провадженні. Відповідачка [PERSON] в установлений судом строк не подав заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8\~ст. 279 ЦПК України,\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст..264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: - чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; - які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; - яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; Судом встановлено, що 03.02.2017 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено договір позики № 131601 (далі - Договір). Вказаний Договір було укладено в електронному вигляді, на підставі якого на картковий рахунок відповідача було перераховано суму позики в розмірі 1500,00 грн. на умовах, що позика надається строком на 30 днів та сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,9% від суми позики за перший день користування (але не менше 30 грн.), 1,9 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, 1,9 % додатково до основних відсотків, від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п. 1.3 договору (а. с. 15-24). На підставі цього договору на картковий рахунок відповідача було перераховано суму позики в розмірі 1500,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 08.02.2020 № 6313-ВП (а.с.25). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач заповнював анкету клієнта для отримання кредиту, вносячи до анкети свої особисті дані та завантажуючи до вказаної анкети скановані копії документів та підтвердив свою згоду щодо підписання договору електронним підписом. Згідно\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Також, відповідно до частини першої, другої\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку про те, що договір позики було укладено та підписано в електронній формі, і такі дії сторін відповідають приписам статей\~6\~та\~627 ЦК України, статей\~11\~та\~12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з\~ст. 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1046 ЦК\~України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як вбачається з матеріалів справи відповідач умови договору № 131601 від 03.02.2017 належним чином не виконав. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування позикою, суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до умов договору 03.02.2017 позивач надав [PERSON] кошти в сумі 1500 грн. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 856,50 грн. та кінцевим строком повернення коштів 05.03.2017. Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (пункт 54 постанови) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. За таких обставин, ураховуючи зміст пунктів 1.2, 1.3 Договору, проценти за користування позикою нараховуються лише в межах 30 днів, й після спливу вказаного строку проценти за користування кредитом не підлягають нарахуванню. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по сплаті процентів за користування позикою за період з 03.02.2017 до 05.03.2017 в розмірі 856,50 грн. підлягають задоволенню. Позовні вимоги позивача про стягнення процентів за користування позикою за період з 04.03.2017 по 04.03.2020 задоволенню не підлягають. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» підлягають задоволенню частково, а саме: на 3,63 % (розрахунок (2356,50 грн. (задоволена частинна вимог) х 100) ? 64800,00 грн. (ціна позову)) = 3,63%. На підставі\~ст. 141 ч. 1, ч. 13 ЦПК України,\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме судовий збір за подачу позовної заяви у суд в розмірі\~76,30 грн. (3,63% від 2102,00 грн.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог. На підставі ст.\~509,\~526,\~530,\~1046,\~1049 ЦК України,

Outcome: partial