Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

У грудні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Люкс-Полтава 2009» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; третя особа: [PERSON] , в якому просила стягнути з ТОВ «Люкс-Полтава 2009» на її користь 8683,32 гривень, як відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я та 100000 гривень, як відшкодування заподіяної їй моральної шкоди, а загалом 108683,32 гривень. В обґрунтування вимог позивач вказала, що вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 02.11.2017 року [PERSON] , [INFO] , працюючого водієм ТОВ «Люкс-Полтава 2009», визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вказаний вирок набув чинності і ніким не був оскаржений. Відповідно вироку, [PERSON] приблизно о 14 годині, керуючи автобусом РУТА 25 А НОВА д.н.з. [NUMBER] по вул.Степного Фронту від вулиці Європейської у напрямку вулиці І.Мазепи м.Полтави, проїжджаючи поблизу зупинки «4 поліклініка» на нерегульованому пішохідному переході, в порушення вимог пунктів 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, діючи з необережності, не зменшив швидкості руху до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого допустив зіткнення із [PERSON] , яка переходила проїзну частину дороги справа наліво по ходу його руху та у результаті отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою розладу здоров`я. Згідно довідки ТОВ «Люкс-Полтава 2009 » за вих.№242-б від 19.10.2017 року, [PERSON] працює в ТОВ «Люкс-Полтава 2009» на посаді водія автотранспортних засобів, згідно наказу №153-ц від 25.10.2016 року по теперішній час. Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру МВС України в Полтавській області від 27.07.2018 року, згідно Єдиного державного реєстру МВС 21.09.2016 року ТОВ «Люкс-Полтава 2009», код ЄДРПОУ 36396447, видано тимчасовий реєстраційний талон серії [NUMBER] , який дійсний і підтверджує право керування та володіння на відповідній правовій підставі автомобілем РУТА 25 А НОВА д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи №1-15 від 14.08.2017 року, позивачу, як потерпілій, були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. [PERSON] перебувала на лікуванні у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії, і ортопедо-травматологічному Полтавської обласної клінічної лікарні ім.М.В.Скліфосовського. На придбання ліків та реабілітацію позивач витратила грошові кошти в сумі 8683,32 гривень. Також, злочинними діями працівника ТОВ «Люкс-Полтава 2009 » [PERSON] позивачу була завдана значна моральна шкода, яка полягає у сильному фізичному болі, стражданнях, страху, відчутті постійної тривоги перед майбутнім, порушенні всіх життєвих зв`язків з близькими, рідними та друзями. Вважає, що величина моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння злочину [PERSON] , становить 100000 гривень. Ухвалою суду від 21.12.2018 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 21.02.2019 року за заявою відповідача здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи в розгляд зазначеної справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що стосовно стягнення матеріальних збитків в розмірі 8683,32 гривень дані вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач [PERSON] отримала страхове відшкодування від НАСК «Оранта» в повному обсязі, так як автобус РУТА д.н.з. [NUMBER] мав страховий поліс у вказаній страховій компанії. Стосовно моральної шкоди в розмірі 100000 гривень, дані вимоги не підтверджені жодними належними та допустимим доказами. Окрім того, ТОВ «Люкс-Полтава 2009» не може нести відповідальність за дії гр. [PERSON] та не є належним відповідачем, оскільки останній 17.07.2017 року (в день ДТП) не виконував трудові обов`язки, пов`язані з ТОВ «Люкс-Полтава 2009» (а.с.62-63 - відзив). Ухвалою суду від 07.05.2019 року залучено у справі в якості співвідповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті. ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» подало відзив до суду, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в частині вимог, заявлених до ПАТ «НАСК «Оранта». Відповідач вказав, що питання заявленого позову безпосередньо стосуються відшкодування шкоди, завданої здоров`ю позивача в результаті ДТП, яка сталася 17.07.2017 року за участю транспортного засобу РУТА-25 А НОВА д.н.з. [NUMBER] , забезпеченого в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом №АК/2868739 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії полісу з 12.05.2017 року до 11.11.2017 року. За умови страхування дія вказаного страхового полісу (страховий захист) на момент настання цієї ДТП поширювалася на водія забезпеченого транспортного засобу РУТА-25 А НОВА д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] Загальна сума страхового відшкодування, сплаченого на користь потерпілої [PERSON] у відшкодування шкоди, завданої її здоров`ю за страховим випадком, що стався 17.07.2017 року за страховим полісом №АК/2868739, складає 8074,26 гривень, з яких: 7689,77 гривень - сума страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (витрати на лікування); 384,49 гривень - сума відшкодування моральної шкоди ( 5% суми страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю). Не прийнято до страхового відшкодування 2 (два) чека загальною вартістю 720 гривень (320 грн.+400 грн.) з придбання «стелька ортопедична», у зв`язку з тим, що необхідність таких витрат не підтверджена відповідним закладом охорони здоров`я та самі витрати є необґрунтованими відповідно до діагнозу стаціонарного хворого. Позивач [PERSON] та її представник до суду не з`явилися, надали заяву, в якій підтримали вимоги, просили задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Люкс-Полтава 2009» у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час слухання справи відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач подав відзив. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали кримінального провадження №12017170040003126 від 18.07.2017 року, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 02.11.2017 року [PERSON] , [INFO] , працюючого водієм ТОВ «Люкс-Полтава 2009», визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Відповідно вироку, [PERSON] приблизно о 14 годині, керуючи автобусом РУТА 25 А НОВА д.н.з. [NUMBER] по вул.Степного Фронту від вулиці Європейської у напрямку вулиці І.Мазепи м.Полтави, проїжджаючи поблизу зупинки «4 поліклініка» на нерегульованому пішохідному переході, в порушення вимог пунктів 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, діючи з необережності, не зменшив швидкості руху до зупинки транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого допустив зіткнення із [PERSON] , яка переходила проїзну частину дороги справа наліво по ходу його руху та у результаті отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою розладу здоров`я (а.с.7-8). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській,цивільній або адміністративній справі,що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи,у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно довідки ТОВ «Люкс-Полтава 2009» за вих.№242-б від 19.10.2017 року, [PERSON] працює в ТОВ «Люкс-Полтава 2009» на посаді водія автотранспортних засобів, згідно наказу №153-ц від 25.10.2016 року по теперішній час (а.с.11). До спірних правовідносин слід застосувати норми, що регулюють порядок відшкодування шкоди. Так, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 1 ст. 1172 ЦК України передбачає, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. З погляду на вищевикладене за шкоду, спричинену позивачеві, відповідальним має бути ТОВ «Люкс-Полтава 2009 ». Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом у даній цивільній справі та стверджувалось обвинуваченим при розгляді кримінальної справи, [PERSON] на час ДТП працював в ТОВ «Люкс-Полтава 2009», вид діяльності якого - інший пасажирський наземний транспорт, на посаді водія автотранспортних засобів, згідно наказу №153-ц від 25.10.2016 року. Водій зранку 17.07.2017 року прийшов на роботу, пройшов освідування, виїхав на маршрут автобусом РУТА 25 А НОВА д.н.з. [NUMBER] по перевезенню пасажирів, яких в салоні було небагато. Проїжджаючи поблизу зупинки «4 поліклініка», на нерегульованому пішохідному переході правою частиною автобуса він збив потерпілу [PERSON] , яку не побачив раніше. У відповідності до положень ст. ст. 16, 23 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як зазначено у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП), якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого. При визначенні розміру моральної шкоди суд вважає за доцільне врахувати глибину фізичних і душевних страждань позивача, та ступень вини відповідача, а також виходить із засад розумності, зваженості та справедливості, що узгоджується із роз`ясненнями, які містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 ( зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5, № 1 від 27 лютого 2009 року), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ТОВ «Люкс-Полтава 2009» на користь позивача, суд виходить із характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи, що внаслідок ДТП позивач зазнала сильних фізичних, моральних страждань, що призвело до вимушених змін у її повсякденному житті, суд вважає, що позивачу, безумовно, спричинено моральну шкоду, але її розмір, визначений позивачем в сумі 100000 гривень на думку суду є завищеним. Виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості суд задовольняє позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково в межах 10000 гривень. При цьому, суд враховує часткове відшкодування позивачу моральних збитків ПАТ «НАСК «Оранта». Щодо позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди на лікування та стягнення шкоди з ПАТ «НАСК «Оранта» , суд зазначає наступне. Положеннями статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для розгляду справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України). Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини. Відповідно до матеріалів справи, ДТП сталася 17.07.2017 року за участю транспортного засобу РУТА-25 А НОВА д.н.з. [NUMBER] , забезпеченого в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом №АК/2868739 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії полісу з 12.05.2017 року до 11.11.2017 року. Згідно умов страхування, дія вказаного страхового полісу (страховий захист) на момент настання цієї ДТП поширювалася на водія забезпеченого транспортного засобу РУТА-25 А НОВА д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] (а.с.83 - поліс). Згідно ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV від 01.07.2004 року, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (заподіювачів шкоди). У відповідності до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року(надалі-Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом установлено, що ПАТ «НАСК «Оранта», згідно заяви позивача [PERSON] , відшкодувало їй шкоду, завдану її здоров`ю за страховим випадком, що стався 17.07.2017 року за страховим полісом №АК/2868739, а саме: 8074,26 гривень, з яких: 7689,77 гривень - сума страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (витрати на лікування); 384,49 гривень - сума відшкодування моральної шкоди ( 5% суми страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю). Тому, суд вважає відмовити позивачу у стягненні з відповідачів 8683,32 гривень, як відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я. При цьому, слушними є доводи ПАТ «НАСК «Оранта» про неприйняття до відшкодування ряду товарних чеків, оскільки необхідність таких витрат не підтверджена відповідним закладом охорони здоров`я та самі витрати є необґрунтованими відповідно до діагнозу стаціонарного хворого. Отже, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] в частині стягнення 10000 гривень, як відшкодування заподіяної їй моральної шкоди. В задоволенні інших позовних вимог позивачу слід відмовити. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial