Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 13.10.2015р. знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 12.01.2016р. по справі під головування судді Батманової В.В. було постановлено заочне рішення про задоволення позову, яке було винесено у відсутність відповідача (а.с. № 47-49). Заочним рішенням суду з відповідача на користь банка стягнута заборгованість за кредитним договором № 700012872 від 20.11.2012р. в розмірі 189 180грн.42коп., яка складається з: суми заборгованості по кредиту - 172 345грн.49коп.; суми заборгованості за відсотками по кредиту - 3грн.39коп.; суми по комісії - 9 931грн.54коп.; суми штрафу - 6 900грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. 27.06.2019р. до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення від 12.01.2016р., в якій він посилався на те, що не був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, у зв`язку з чим був позбавлений можливості надати до суду заперечення та докази, які підтверджують своєчасно проведені оплати на погашення кредиту. Просив поновити строк на оскарження заочного рішення суду від 12.01.2016р., скасувати його та призначити справу до розгляду в загальному порядку, встановленому ЦПК України (а.с. № 57-59). Ухвалою суду від 22.07.2019р. заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 12.01.2016р. по цивільній справі № 201/15791/15-ц було задоволено. Заочне рішення суду від 12.01.2016р. по цивільній справі № 201/15791/15-ц було скасовано, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. № 73). В обґрунтування позовної заяви представник позивача посилався на те, що 20.11.2012р. між ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 700012872. Відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 278 780 грн. Зі сплатою процентів в розмірі 0,01 відсотків річних, строком дії по 20.11.2019р. (включно). По тексту позову зазначалось, що не зважаючи на взяті на себе зобов`язання, позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, у зв`язку з чим станом на 02.09.2015р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 189 180грн. 42коп. При новому розгляді справи після скасування заочного рішення суду представником відповідача адвокатом Шустровим Є.Ф. (діє на підставі ордеру серія ДП № 2035/000025 від 22.07.2019р.-а.с.№64) 22.01.2020р. до матеріалів справи було долучено розрахунок заборгованості, згідно якого станом на 16.01.2020р. заборгованість за кредитним договором № 700012872 від 20.11.2012р. складає 14 273грн. 96коп. До цієї заяви та розрахунку представником позивача додано квитанції за період з 18.12.2012р. до 23.12.2019р., якими підтверджуються проплати за кредитним договором на загальну суму 603 318грн.27коп. (а.с. № 92, 93-94, 95-116). Після направлення позивачу судом для ознайомлення долучених представником відповідача розрахунку та квитанцій, які отримані банком разом з судовою повісткою на 24.03.2020р. (а.с. № 119, 128), позовні вимоги банком уточнені не були, між тим 21.05.2020р. суду надіслано поштою уточнений розрахунок заборгованості з урахуванням платежів відповідача, за яким загальна сума заборгованості за кредитним договором № 700012872 від 20.11.2012р. станом на 15.05.2020р. складає 116 787грн.67коп. (а.с.№ 131, 133-134). Відносно цього розрахунку заборгованості станом на 15.05.2020р. представником відповідача 10.07.2020р. подано письмові пояснення (а.с. № 144). Представник позивача в судове засідання 05.10.2020р. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в справі є розписка представника позивача Черкавського Ю.С. (а.с. № 147). Заяв про відкладення розгляду справи не надіслав. В раніше поданих заявах представник позивача - Черкавський Ю.С. (діє на підставі довіреності від 03.02.2020р. - а.с. № 132) просив суд розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. № 89, 122). Представник відповідача - адвокат Шустров Є.Ф. (діє на підставі ордеру серія ДП № 2035/000025 від 22.07.2019р. - а.с. №64 05.10.2020р. подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнаються частково (а.с. № 148). З урахуванням неявки представника позивача та за умови раніше поданих ним заяв про розгляд справи за його відсутності, а також заяви представника відповідача про розгляд справи за його відсутності, відповідно до положень ст. 223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи 05.10.2020р. здійснювався за відсутності представників обох сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами письмових доказів, оцінивши докази на підставі положень ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України). За наявними в матеріалах справи доказами судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положення ст. 627 ЦК України встановлюють, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 527 ЦК України визначає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а частиною 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Позичальник зобов`язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 20.11.2012р. між ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 700012872, відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 278 780 грн. зі сплатою процентів в розмірі 0,01 відсотків річних, строком дії по 20.11.2019р. (включно) (а.с. № 6-11). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. ПАТ «Альфа - Банк» [PERSON] 18.05.2015р. направлено листа про дострокове повернення кредиту (а.с. № 20, 21-22). Доказів отримання цього листа позивачем суду не надано. Станом на 02.09.2015р. заборгованість [PERSON] становила 189 180грн.42коп. та складалася з: суми заборгованості по кредиту - 172 345грн.49коп.; суми заборгованості за відсотками по кредиту - 3грн.39коп.; суми по комісії - 9 931грн.54коп.; суми штрафу - 6 900грн. (а.с. № 18), у зв,язку з чим банком вирішено питання про звернення до суду з позовом до [PERSON] про стягнення зазначеної суми заборгованості. При новому розгляді справи після скасування заочного рішення суду представником відповідача до матеріалів справи було долучено розрахунок заборгованості, згідно якого станом на 16.01.2020р. заборгованість за кредитним договором № 700012872 від 20.11.2012р. складає 14 273грн. 96коп. До цієї заяви та розрахунку представником позивача додано квитанції за період з 18.12.2012р. до 23.12.2019р., якими підтверджується проплати за кредитним договором на суму 603 318грн.27коп. (а.с. № 92, 93-94, 95-116). При новому розгляді справи після скасування заочного рішення суду представником позивача суду було надано уточнений розрахунок заборгованості з урахуванням платежів відповідача, за яким загальна сума заборгованості за кредитним договором № 700012872 від 20.11.2012р. станом на 15.05.2020р. дорівнює 116 787грн.67коп., та складається з заборгованості за кредитом - 16 679грн. 79коп., заборгованості по відсоткам - 0,68грн., заборгованості по штрафам - 100 107грн. 20коп. (а.с.№ 131, 133-134). Втім позовні вимоги уточнені (у бік зменшення або збільшення щодо деяких складових заборгованості) позивачем не були, тому суд розглядаючи цивільно-правовий спір виходить з того, що ПАТ «Альфа - Банк» наполягає на стягненні з [PERSON] заборгованості у загальному розмірі 189 180грн.42коп., яка складається з: суми заборгованості по кредиту - 172 345грн.49коп.; суми заборгованості за відсотками по кредиту - 3грн.39коп.; суми по комісії - 9 931грн.54коп.; суми штрафу - 6 900грн. Аналізуючи докази у справі за правилами ст.89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства суд зазначає. Так, у відповідності до п.3.4. кредитного договору № 700012872 від 20.11.2012р., укладеного між ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] , у разі невиконання чи несвоєчасного виконання позичальником своїх зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або сплати комісій, якщо сплата таких комісій передбачена розділом №1 цього договору та/або інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити банку наступні штрафні санкції за повне або часткове прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або інших платежів за цим договором сплатити банку штраф у розмірі 300 грн. за один прострочений платіж та 700 грн. за кожен наступний прострочений поспіль платіж до повного повернення позичальником простроченої заборгованості за цим договором. У розумінні цього договору одним простроченням сплати платежу вважається випадок, коли позичальник не забезпечив наявність на рахунку суми, яка є не меншою ніж сума щомісячного платежу за цим договором, зобов`язання сплати якого настало. Наступним простроченням поспіль платежем за цим договором вважається відповідна несплата (часткова сплата) позичальником кожного наступного щомісячного платежу за цим договором. При цьому, як зазначено у цьому ж пункті кредитного договору, виконання позичальником зобов`язань з оплати простроченої заборгованості за цим договором не звільняє його від зобов`язання оплати штрафу та/або пені, що передбачені цим договором у разі невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо сплати платежів за цим договором. При цьому зобов`язання зі сплати штрафу виникає у позичальника на п`ятий календарний день, починаючи з наступного робочого дня, що йде за днем вказаним для сплати чергового платежу згідно з умовами розділу 1 цього договору та додатку 1 до цього договору. Представником позивача до позову 13.10.2015р. долучено розрахунок (а.с. № 18). Представник позивача по тексту позову стверджував, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував та станом на 02.09.2015р. мав заборгованість за кредитом у сумі 172 345коп.49коп., за відсотками - 3грн.39коп., по комісії 9 931 грн.54коп. У зв`язку з систематичним порушенням відповідачем своїх зобов`язань зі сплати кредиту, йому було нараховано неустойку у вигляді штрафу у розмірі 12 342коп. 76коп., між тим до стягнення у 2015р. заявлена сума 6 900грн. (останні 12 міс.) З огляду на норми ст.266, ч.2 ст.258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою. Суд доходить висновку, що розмір штрафу становить 6 900 грн. (розрахунок доданий до первісного позову - а.с. № 18), отже ця сума підлягає стягненню з відповідача. З урахуванням вищезазначених норм стосовно строків позовної давності по стягненню неустойки (пені, штрафу), суд не може враховувати при винесенні рішення в частині стягнення штрафів ту суму штрафів, що розрахована за останній календарний рік у розмірі 20 939грн. та зазначена банком у розрахунку станом на 15.05.2020р. (а.с. № 133). Більш того, як зазначалось вище, банк свої позовні вимоги з 13.10.2015р. не уточняв (в даному випадку, не збільшував). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Представником відповідача суду було подано заяву, в якій останній заявлений позов визнав частково, у сумі 14 273грн.96коп. та додатково надав до суду квитанції про сплату ним платежів за період з 18.12.2012р. до 23.12.2019р. - на суму 603 318грн. 27коп. (а.с. № 95-116), що у розумінні ч.11 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами, що містять відомості про господарську операцію. Таким чином, залишилася несплаченою сума основної заборгованості у розмірі 14 273 грн.96коп. (617 592грн.23коп. (загальна сума договору - а.с. № 14) - 603 318грн.27коп. (сплачені відповідачем суми у період з 18.12.2012р. до 23.12.2019р.-а.с. № 95-116) = 14 273 грн.96коп. Враховуючи, що відповідно до п.2.11 кредитного договору, сукупна вартість кредиту з урахуванням видів, предмету та вартості супутніх послуг, реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, визначена в додатку №1 до договору, який є його невід,ємною частиною. Виходячи зі змісту додатку №1 до кредитного договору, комісія та сума відсотків, які просить стягнути позивач з відповідача, входять до щомісячної суми платежу, який становить 7 352грн.40коп. (а.с. № 12). Оскільки відповідачем було сплачено заборгованість з щомісячних кредитних платежів у сумі 603 318грн.27коп., останнім було сплачено і зазначену комісію разом із сумою відсотків. Тому в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії у розмірі 9 931 грн. 54коп. та відсотків у розмірі 3грн.39коп. позивачу слід відмовити. Системний аналіз положень п. 2.11 та п.3.4. кредитного договору № 700012872 від 20.11.2012р., укладеного між ПАТ «Альфа - Банк» та [PERSON] , та додатку №1 до договору, який є його невід,ємною частиною, суд не може покласти в основу рішення розрахунок заборгованості, який долучено до матеріалів справи представником позивача (а.с. № 131, 133-134). Підводячи підсумок викладеному вище, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 700012872 від 20.11.2012р., у розмірі 21 173грн. 96коп., яка складається з: суми заборгованості по кредиту - 14 273 грн. 96коп. (617 592грн.23коп. - 603 318грн.27коп. = 14 273 грн.96коп) та суми штрафу - 6 900 грн. (розрахована за 12 міс. до пред`явлення позову 13.10.2015р.). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у розмірі 371 грн.61 коп. (21 173грн. 96коп. * 2 837грн.71коп. : 189 180грн. 42коп. = 371 грн.61 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial