Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 28 вересня 2017 року близько 15 години 40 хвилин відповідач [PERSON], в с. Перегонівка по вул. Перемоги, 3, керуючи автомобілем Renault Espace д.н.з. DDG 342 не врахував дорожні умови, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача [PERSON] В результаті вказаної ДТП автомобіль позивача було пошкоджено. Як вказано у позові, постановою Обухівського районного суду Київської області від 30.10.2017 р. було притягнено до адміністративної відповідальності відповідача [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Як вказує позивач, діями відповідача було завдано майнову шкоду\~у розмірі\~38942\~(тридцять\~вісім тисяч\~дев'ятсот\~сорок дві)\~гривень 87\~коп.,\~що підтверджується\~Висновком експертного\~дослідження №\~[NUMBER] «[PERSON]М.»\~від 12.02.2018\~року. Відтак позивач просить стягнути з відповідача 38942, 87 грн. матеріальну шкоду та 30 000 грн. (тридцять тисяч) 00 коп. відшкодування моральної шкоди у зв'язку з душевними стражданнями пошкодженого автомобіля позивача та накласти для забезпечення позовних вимог арешт на майно відповідача. Позивачки в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Інші особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, причин неявки не повідомили, заяв, клопотань не подавали, їх неявка згідно ч.3 ст.56, ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Положеннями ст.\~280\~ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~\~1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;\~\~2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;\~\~3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню\~ з наступних підстав. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір й щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Як з'ясовано судом, 28.09.2017 р. відповідач [PERSON] о 15 год. 40 хв. керуючи автомобілем\~Renault\~Espace\~державний номерний\~знак DDG\~342,\~ та\~рухаючись в\~с.\~Перегонівка по\~вул.\~Перемоги,\~3\~не вибрав\~безпечну швидкість,\~не врахував\~дорожньої обстановки,\~не дотримався\~безпечної дистанції\~для руху,\~та допустив\~зіткнення з\~автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON]. В результаті вказаної ДТП автомобіль позивачки було пошкоджено. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Обухівського районного суду Київської області від 30.10.2017 р., [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. Статтею 22\~ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~1188\~ЦК України шкода,\~\~завдана\~\~внаслідок\~\~взаємодії\~\~кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана\~\~одній\~\~особі\~\~з\~\~вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 30.10.2017 р., [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та піддано його адміністративному штрафу в сумі 340, 00 грн. Постанова набрала законної сили. Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідач не надав доказів про скасування вказаної постанови, тому суд приходить до висновку те, що вказана постанова відповідно до вимог ч.4 ст.\~82\~ЦПК України має преюдиціальне значення по справі. Ст.\~1166\~ЦК України встановлює, що майнова шкода, завдана майну особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до експертного дослідження № [NUMBER] «[PERSON]М.» від 12.02.2018 року вартість матеріального збитку складає 38942,87 грн. Таким чином суд вважає щодо позовна вимога щодо стягнення із відповідача 38942,87 грн. знайшла своє підтвердження та підлягає стягнення із відповідача у якості матеріальної шкоди. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов'язку доказування та зобов'язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Таким чином, в даних правовідносинах - відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки під час ДТП, цивільна відповідальність покладається на заподіювача шкоди незалежно від вини, тобто діє презумпція вини особи, яка завдала шкоду. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується завдана нею і моральна шкода, в тому числі ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. В наслідок ДТП позивачу завдано душевних страждань, у звязку з пошкодженням його автомобіля. В результаті ДТП погіршився стан здоров'я позивача, після дорожньо-транспортної пригоди він вимушений був перебувати в травматологічному відділені Обухівської ЦРЛ. Позивач поніс витрати на придбання ліків, що підтверджується лікарськими довідками, чеками та квитанціями, а тому вказана матеріальна та моральна шкода повинна бути відшкодована відповідачем в даному обсязі. Вимога позивача про накладення арешту на майно відповідача у якості забезпечення позовних вимог, під час розгляду матеріалів справи не знайшла свого підтвердження. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~152\~ЦПК України\~заява про\~забезпечення позову\~подається: до\~подання позовної\~заяви -\~за правилами\~підсудності,\~встановленими цим\~Кодексом для\~відповідного позову,\~або до\~суду за\~місцезнаходженням предмета\~спору -\~якщо суд,\~до підсудності\~якого відноситься\~справа,\~визначити неможливо; одночасно\~з предявленням\~позову -\~до суду,\~до якого\~подається позовна\~заява,\~за правилами\~підсудності,\~встановленими цим\~Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. Заява про забезпечення позову в силу ч.1 ст. 152 ЦПК України позивачем до суду не надходила, відтак заявлена вимога позовної є безпідставною та не обґрунтованою. Згідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial