Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя у них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час між ними припинені подружні стосунки, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02.06.2017 року шлюб між ними було розірвано. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Вона самостійно не в змозі утримувати дітей, матеріальне становище в неї важке. Також позивач вказувала на те, що відповідач є особою працездатного віку, працює водієм в ПП «Євро-ойл» та має постійний дохід. Окрім того, [PERSON] має у власності житловий будинок. Проте добровільно між сторонами домовленості щодо сплати аліментів досягнуто не було. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Відповідачем було подано відзив на позов, в якому останній не погодився із розміром заявлених до стягнення аліментів. Зазначив, що у нього на утриманні є ще одна дитина, він ніде не працює та не має змоги сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Пояснила суду, що відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дітей. Просила позов задовольнити. Представник відповідача просив позов задовольнити частково. Зазначив, що [PERSON] не має змоги сплачувати аліменти у розмірі 2500 гривень на кожну дитину, оскільки його середньомісячний дохід становить у середньому 4000 гривень. Не заперечував проти стягнення аліментів із відповідача у розмірі по 1200-1300 гривень щомісячно на кожну дитину. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02.06.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .(а.с.6-7). Відповідач [PERSON] записаний як батько в свідоцтвах про народження дітей, запис про батьківство не оспорював. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З урахуванням наведеного суд вважає, що в даному випадку аліменти повинні бути визначені у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Як було встановлено судом, у відповідача є ще один повнолітній син [PERSON] , який продовжує навчання та звернувся до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на його утримання у зв`язку з продовженням навчання. (а.с.27). Доказів працевлаштування відповідача та одержання ним доходів суду надано не було. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 1699 гривень, на дітей віком від 6 до 18 років 2188 гривень. Одночасно частиною другою зазначеної статті СК України в редакції від 08.07.2017 року встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» становить 1094 грн. 00 коп. Статтею 2 Конвенції Організація Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, яка була підписана Україною 21 лютого 1990 р, та ратифікована Постановою Верховної Гади Української РСР від 27 лютого 1991 року № 7К9-Х1І «Про ратифікацію Конвенції про права дитини» передбачено, що держави-учасниці поважають і забезпечують всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, яка перебуває в межах їх юрисдикції, без будь-якої дискримінації, вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини. У статті 3 Конвенції Організація Об`єднаних Націй визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дитини. Тому аргументи відповідача щодо недостатності його щомісячних доходів суд відхиляє, оскільки зазначена обставина не звільняє його від обов`язків по утриманню дітей. Аргументи відповідача про те, що він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі більше ніж 1200 гривень, суд відхиляє та зауважує, що [PERSON] є повнолітньою особою працездатного віку та зобов`язаний матеріально утримувати власну дитину. З огляду на зазначене, а також враховуючи принципи захисту та піклування про дітей, наявність у відповідача ще однієї особи на утриманні, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, стягнувши із відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1400 гривень щомісячно, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів.

Outcome: partial