Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди. До початку розгляду справи по суті позивач уточнила позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача суму завдатку та моральної шкоди посилаючись на те, що 15.01.2015 року поміж нею та відповідачем по справі [PERSON] була досягнута усна угода про інвестування грошових коштів у придбання квартири площею 50,0 м 2 за адресою [ADDRESS]. На підтвердження того, що житловий будинок за вказаною адресою знаходиться у стані будівництва вона із своїм чоловіком оглянули його та переконалися, що будівництво близьке до завершення. Сам [PERSON] запевнив її, що строк закінчення будівництва і продажу квартир у ньому визначений 1 червня 2015 року. Досягнута поміж ними домовленість про передачу грошових коштів за будівництво та продаж у майбутньому квартири вважає зобов'язанням у відповідності з наведеними вимогами закону. На підтвердження намірів про придбання житла з її боку та гарантів придбання житла по договору купівлі - продажу після його завершення вона передала відповідачу в якості завдатку 500 (п'ятсот) доларів США, що станом на 15.01.2015 року становило 10325 грн. із розрахунку 20,65 доларів за 1 гривню. Вказана домовленість оформлена у виглядів власноручної розписки [PERSON], якою він стверджує факт отримання від неї грошових коштів у визначеній сумі та свої зобов'язання про будівництво та продаж квартири. За проханням відповідача 31.01.2015 року нею було передано останньому завдатку ще 300 (триста) доларів США, що становить 6195 грн. із того ж розрахунку . Вказане підтверджено його власноручним підписом та звороті розписки від 15.01.2015 року. Певний проміжок часу у неї не виникало ніяких сумнівів щодо досягнутої домовленості та умов її виконання, але потім зобов'язання відповідача щодо закінчення будівництва та продажу квартири по [ADDRESS] стали викликати занепокоєння, оскільки навіть шляхом простого візуального огляду вказаного об'єкта нерухомості було зрозуміло, що будівельні роботи у ньому не проводяться взагалі або ж проводяться надзвичайно повільно. Вона неодноразово намагалася отримати у відповідача достовірну інформацію з підтвердженням її офіційними документами стосовно будівництва житлового будинку за вказаною адресою, але усі її намагання залишилися без результату. Вказане породило сумніви і у тому, що відповідач має якесь відношення до цього будівництва та продажу квартир у ньому. Повноважень про вказане на її вимогу відповідач також не надав. Час для завершення будівництва сплинув як і час продажу квартири у ньому. Після цього відповідач просто не виходить на зв'язок. На даний час вона позбавлена можливості як розпоряджатися своїми коштами так і придбати житло, яке їй було обіцяне відповідачем. З урахуванням фактичних обставин справи вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених відповідачем прав. Окрім того вважає, що діями відповідача їй завдана ще й моральна шкода. Моральна шкода полягає у порушенні, через дії відповідача, її способу життя - вона змушена була нескінченну кількість разів телефонувати відповідачу з приводу виконання ним своїх зобов'язань, особисто приїздити до місця будівництва де намагалася отримати будь - яку інформацію стосовно часу завершення будівництва від осіб, які мають відношення до продажу квартир у будинку і таке інше, годинами чекала зустрічі з відповідачем у призначеному ним місці, але він так і не з'являвся та не телефонував. Все це негативно відобразилося на стосунках у сім'ї, вона звинувачувала чоловіка у тому, що саме він не перевірив повноваження відповідача, а чоловік її у тому, що те саме могла зробити і вона. Така нервова обстановка у сім'ї призвела до того, що вона стала погано спати, стала знервованою. Усе це потребує додаткових зусиль для відновлення її емоційного стану та життєвих зв'язків. Завдану їй моральну шкоду оцінюю у 5000 (сім тисяч) грн.. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та прохали його задовольнити з підстав зазначених у позові. Також прохала стягнути витрати по оплаті правової допомоги. В судовому засіданні відповідач та представник надали письмові заперечення в яких послались на те, що вважають вимоги позивача необгрунтованими і незаконними. Так відповідач визнав факт отримання завдатку від позивача на загальну суму 800 доларів США в ті дні та при тих обставинах які зазначив позивач однак заперечив щодо позову з наступних підстав. 15.01.2015 року між відповідачем та позивачем була досягнута домовленість про придбання у майбутньому позивачем у власність у нього квартири площею 50 кв.метри за адресою [ADDRESS] за ціною 25 000 доларів США. Позивач із чоловіком [PERSON] Сергієвичем оглянули квартиру і переконалися, що будівництво близьке до завершення (зі слів позивача в позовній заяві). Дату укладення договору купівлі-продажу, завершення оформлення документів на квартиру і будівельних робіт призначили на 1 червня 2015 року. На виконання зобов'язання позивача придбати у нього квартиру 1 червня 2015 року нею був переданий завдаток 15.01.2015 року в розмірі 500 доларів США та 30.01.2015 року - ще 300 доларів США. Доказом цього є розписка, написана ним і завірена підписом у присутності відповідача. Відразу ж і добросовісно він приступив до виконання робіт по обладнанню та будівництву їх майбутньої квартири. Запросив до робіт будівельників для завершення будівництва. На підтвердження цього як доказ додає фото квартири, що була предметом договору та прохав заслухати свідка [PERSON]. Уже в лютому 2015 року, коли будівництво йшло повною мірою, родина позивача - [PERSON] та [PERSON] повідомили його, що вони відмовляються від придбання квартири, що була предметом договору взагалі. Вони обгрунтували це тим, що в їх сім'ї тяжко хвора мати і що вони не можуть вкласти кошти в придбання квартири і не мають більше наміру укадати договір купівлі-продажу 1 червня 2015 року і сплачувати 25000 дол.США. Окрім того, позивач стала вимагати у нього повернути їй завдаток у розмірі 800 доларів США, які він отримав у рахунок належних з неї за договором платежів , на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Таким чином у лютому в Позивач заявила про небажання більше виконувати свого зобов'язання по укладенню договору купівлі-продажу. Він пояснив, що так як порушення зобов'язання сталося з вини боржника ([PERSON]), завдаток залишається у кредитора ([PERSON]) в даному випадку. Підтвердити даний факт може будівельник [PERSON] -будівельник, [PERSON]. Зважаючи на сімейні обставини позивача йому стало шкода їх родину хворобу їх мами і неможливості виконання їх зобов'язання перед ним. Незважаючи на те, що законом не передбачено повернення завдатку кредитором боржнику, якщо порушення зобов'язання виникло з вини боржника, він погодився повернути завдаток у розмірі 800 доларів США з розрахунку за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу (500 доларів США 15.01.2015 року та 300 доларів США 31.01.2015 року відповідно). Єдиною умовою повернення ним коштів була - продаж квартири, що була предметом угоди, а відповідно і наявність у нього грошей, які б він міг видати родині позивача. Користуючись його співчуттям позивач і її чоловік стали часто дзвонити відповідачу, вимагаючи гроші, погрожуючи застосувати "власні заходи" проти нього, якщо він негайно не віддасть їм завдаток, не чекаючи продажу ним квартири іншому покупуцю. Він відповідав на дзвінки, не уникав зустрічей, на яких він пояснював їм що по-перше не повинен їм повертати завдаток, так як порушення зобов'язання було з їх вини, а по-друге в нього не було «вільних» коштів. Спростовуючи наклеп, що застосовується в позовній заяві про те, що я ухилявся від спілкування з абонентом позивача, прошу залучити і розглянути як докази роздруковані з центру МТС всі вхідні і вихідні телефонні дзвінки, час, протягом якого вони розмовляли). В подальшому відповідачем було надано додаткові заперечення в яких він послався на те, що відповідно до розписки складеної [PERSON], ним 15.01.2015 р. від позивача отримано грошову суму в розмірі 500 доларів США. Згідно веб - сайту Національного банку України офіційний курс гривні до долара США на 15.01.2015 р. становив 1577,6095 гривень за 100 доларів США (http://www.bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currencv/search7forinTvpe=searchFormDate&timestep=dailv&date=l 5.01.2015&ехесШе=Виконати). Таким чином, позивачем 15.01.2015 р. передано відповідачеві наступну суму: 1 577,6095 грн. х 5 = 7 888,0475 грн. Відповідно до розписки складеної [PERSON], ним 31.01.2015 р. від позивача додатково отримано грошову суму в розмірі 300 доларів США. Згідно веб - сайту Національного банку України офіційний курс гривні до долара США на 31.01.2015 р. становив 1615,7817 гривень за 100 доларів США (http://www.bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currencv/search?formTypesearchFormDate&time step=dailv&date=31.01.2015&ехесШе=Виконати). Таким чином, позивачем 31.01.2015 р. передано відповідачеві наступну суму: 1615,7817 грн. х 3 =4 847,3451 грн. Загальна сума отриманих відповідачем від позивача коштів становить: 7888,0475 грн. + 4 847,3451 грн. ~ 12 735,39 гривень. Водночас позивачем розмір матеріальної шкоди оцінено 15620 грн. в зв'язку із застосуванням позивачем курсу гривні до долара США на рівні 2 065,00 грн. за 100 доларів США. Таким чином, позивач вимагає стягнути з відповідача додатково -2884, 60 грн. Водночас, як вказано вище, на дату отримання відповідачем коштів в доларах США офіційно встановлений НБУ курс гривні до долара США мав інше значення, а отже позивач безпідставно просить суд стягнути матеріальну шкоду в розмірі, який перевищує її фактичний розмір. При цьому, інших підстав стягнення з відповідача додатково суми в розмірі -2884, 60 грн. в якості матеріальної шкоди позивачем не зазначено. Неможливість визначення розміру матеріальної шкоди у випадку отримання відповідачем від позивача грошових коштів в доларах США шляхом застосування курсу гривні до долара США встановленого на дату звернення позивача до суду замість курсу гривні до долара США встановленого на дату отримання відповідачем грошових коштів, встановлено в ухвалі ВССУ від 25.06.2015 р. (справа № 6-17345ск15, № рішення в ЄДРСР: 45855763). Заперечення щодо вимоги про відшкодуванню моральної шкоди: Відповідно до п.3 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 (далі - Постанова № 4): «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Згідно п. 5 Постанови № 4 відповідно до загальних підстав цивільно- правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. З позовної заяви слідує, що моральна шкода полягає в порушенні способу життя позивача, порушенні стосунків у сім'ї позивача, погіршенні сну та виникненні нервового стану позивача в результаті дій та бездіяльності відповідача. Водночас позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу для підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, в т.ч. шляхом погіршення сну та виникнення нервового стану у позивача. Зокрема відсутні документальні підтвердження звернення позивача до медичних закладів для отримання відповідної допомоги в зв'язку з порушенням сну та виникненням нервового стану, медичні підтвердження факту погіршення сну та виникнення нервового стану та їх причин, підтвердження витрат на лікування проблем зі сном та нервово стану. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження порушення стосунків у сім'ї позивача та порушення способу життя позивача. Посилання позивача на те, що позивач була вимушена неодноразово телефонувати відповідачеві, неодноразово приїздити на місце будівництва, де намагалася отримати інформацію щодо часу завершення будівництва, на те що позивач була вимушена годинами чекати зустрічі з відповідачем у призначеному ним місці та на те, що відповідач не телефонував позивачеві, як і сам факт існування зазначених обставин не підтверджено жодним належним та достовірним доказом наданим позивачем. Відповідно посилання на вказані обставини, як на причину порушення стосунків у сім'ї позивача та порушення способу життя позивача, що як наслідок спричинило моральну шкоду позивачеві, не знаходить належного підтвердження. Водночас, відповідачем подано до суду роздруківку з центру мобільного оператора «МТС», якою підтверджено, що відповідач неодноразово спілкувався з позивачем, здійснював вихідні дзвінки на номери належні позивачеві і її чоловікові та отримував вхідні дзвінки із належних їм номерів. Крім того, показаннями свідка спростовано, що позивач чи її чоловік неодноразово приїздили на місце будівництва та намагалися дізнатися від будівельників інформацію щодо часу завершення будівництва, оглядали будівництво чи іншим чином спілкувалися з присутніми на будівельному майданчику працівниками. Таким чином, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру в результаті протиправного діяння відповідача, як і факт наявності протиправного діяння відповідача, причинного зв'язку та вини відповідача, що виключає настання відповідальності за заподіяння моральної шкоди. Також позивачем оцінено завдану моральну шкоду в розмірі 5000, 00 гривень. Водночас позивачем не зазначено з чого він виходив при визначенні розміру моральної шкоди та чим обгрунтовує вказаний розмір моральної шкоди, що підлягає обов'язковому встановленні судом відповідно до вимог п. 5 Постанови № 4. Оскільки позивачем не підтверджено належними та обгрунтованими доказами наявність підстав для застосування відповідальності за заподіяння моральної шкоди, не обґрунтовано розмір моральної шкоди, задоволення вимоги про стягнення моральної шкоди буде порушенням ч.3 ст. 213 ЦПК України. В судовому засіданні третя особа: [PERSON] позов підтримав та дав пояснення аналогічні тим обставинам, що викладені в позові. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що він працює на будівництвах будинків , які проводить [PERSON] , а саме робить електрику. В січні 2015 року відповідач повідомив, що є заказ і треба будувати будинок. Коли він приступив зі своєю бригадою до робіт по облаштуванню квартири в с.Розсошенці , Полтавського району то неодноразово до них приїздив [PERSON] і вони з»ясовували питання встановлення електропроводки. В лютому місяці вказаний замовник приїхав до відповідача і відмовився від квартири. Щодо питання коштів свідку нічого невідомо чи отримував [PERSON] від замовника якісь кошти. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною відповідача січні 2015 року чоловік повідомив, що є замовник на квартиру , що розташовану по [ADDRESS]. Неодноразово приїздив [PERSON] по питанням будівництва. В лютому місяці вказаний замовник приїхав до відповідача і відмовився від придбання квартири. Також їй від чоловіка відомо , що він отримав від замовника згідно письмових розписок кошти в сумі 800 доларів США. Суд, з'ясувавши думку учасників процесу, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в частині повернення суми завдатку. Судом встановлено, 15.01.2015 року між позивачкою та відповідачем була досягнута усна угода про інвестування грошових коштів у придбання квартири площею 50,0 м 2 за адресою [ADDRESS]. На підтвердження намірів про придбання житла та гарантів придбання житла по договору купівлі - продажу після його завершення позивачка 15.01.2015 року передала відповідачу в якості завдатку 500 (п'ятсот) доларів США та за проханням відповідача 31.01.2015 року також дала останньому ще 300 (триста) доларів США завдатку. Згідно офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США на 15.01.2015 р. становив 1577,6095 гривень за 100 доларів США. Таким чином, позивачем 15.01.2015 р. передано відповідачеві наступну суму: 1 577,6095 грн. х 5 = 7 888,0475 грн. Згідно офіційного курсу Національного банку України курс гривні до долара США на 31.01.2015 р. становив 1615,7817 гривень за 100 доларів США. Таким чином, позивачем 31.01.2015 р. передано відповідачеві наступну суму: 1615,7817 грн. х 3 =4 847,3451 грн. Загальна сума отриманих відповідачем від позивача коштів становить: 7888,0475 грн. + 4 847,3451 грн. ~ 12 735,39 гривень. З огляду на викладене у зв»язку з тим, що позивачем не надано детальних підтверджень розрахунків курсу долара США і на яку дату позивач вважає курс у розмірі 20.65 грн. за 1 долар то суд вважає , що до задоволення підлягає сума офіційного курсу Національного банку України курс гривні до долара США на дати отримання завдатку відповідачем тобто 12735 грн. 39 коп. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату правової допомоги не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не було надано до суду жодного доказу на понесені документально підтверджені витрати по оплаті правової допомоги. Також суд вважає, що позивачем по справі не надано жодного належного доказу та не підтверджені вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 грн. за заподіяні душевні страждання, які позивач зазнала у зв'язку з неповерненням завдатку відповідачем. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду підлягає стягненню із відповідача на підставі ст.88 ЦПК Українипропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial