Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15913, 50 грн. В обґрунтування позову вказує, що 16.10.2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н і згідно даного договору останньому було надано кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв»язку з чим станом на 30.04.2018 року має заборгованість в сумі 15913,50 грн., яка складається з наступного : заборгованості за кредитом - 489,73 грн. , заборгованості по процентам за користування кредитом - 10132,69 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4295,20 грн. , а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина)- 250,00 грн., штраф ( процентна складова) - 745,88 грн. , яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також стягнути 1762,00 грн. понесених позивачем судових витрат. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, письмово просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі , не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оголошенням на сайті суду. Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення . Суд розглядає справу у відсутності учасників справи . Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне . Судом встановлено, що 16.10.2008 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н і згідно даного договору останньому було надано кредит в розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 6. 5 Умов та правил надання банківських послуг, - відповідач зобов»язується погашати заборгованість за кредитом , відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов»язань за договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрату), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг,- при порушенні відповідачкою строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми позову. У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 30.04.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 15913,50 грн., яка складається з наступного : заборгованості за кредитом - 489,73 грн. , заборгованості по процентам за користування кредитом - 10132,69 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4295,20 грн. , а також штрафів відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг : штраф (фіксована частина)- 250,00 грн., штраф ( процентна складова) - 745,88 грн. , що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунку. Відповідно до п.5.5. «Правил користування платіжною карткою» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому тарифами банку, які викладені на банківському сайті hftps://ргіvatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Одночасно п.5.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід»ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обов»язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам. Відповідно до п.5.6. «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов»язань . Відповідно до п.6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або [PERSON] , які викладені на банківському сайті hftps://ргіvatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов»язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість. Відповідно до п.5.7 «Правил користування платіжною карткою» банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов»язків за цим договором. Згідно п.5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов»язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов»язків та інших обов»язків за цим договором . Відповідно до \~ст.1054\~ЦК України \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1\~ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1\~ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з нормою\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У\~ст.536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст.1050 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частина 3ст. 6 ЦК Українивизначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. В ст.\~627\~цього Кодексу зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони належній формі досягли згоди з усіх умов договору ( ч.1ст.638 ЦК України). Частина 1ст.\~628\~ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктом п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми позову. У той самий час, Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених устатті 61 Конституції Українищодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України викладеній в постанові № 6-2003 цс 15 від 21 жовтня 2015 року, яка в силу\~ст.417 ЦПК України\~є обовязковою для суду першої інстанції. А тому , враховуючи вищевикладене, суд відмовляє ПАТ КБ «Приват Банк» в задоволенні позовних вимог щодо стягнення\~\~з відповідача штрафу (фіксована частина)\~250,00 грн. та штрафу (процентна складова) 745,88 грн. Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені та комісії за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 5015,37 грн., яка нарахована відповідно до Умов та правил банківських послуг. Відповідно до ч.ч.1,3ст.549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 3 ст.\~551\~ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення Отже, ч. 3 ст.\~551\~ЦК України з урахуванням положень ст.\~3\~ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та\~\~обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч.3 ст.551\~ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України (справа № 6-100цс14). Як роз'яснено в п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч.3ст.551 ЦК Україниможна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Положення\~ст.616 ЦКпередбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно\~правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може. Суд з врахуванням положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, вважає розмір даної вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та комісії у розмірі 4295,20 грн. необґрунтовано завищеним, оскільки він значно перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом. Тому, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені та комісії за прострочене зобов'язання, розмір якої визначити в сумі 489,73 грн. і саме дану суму стягнути з відповідача, як пеню та комісію за несвоєчасне виконання зобовязань за договором. З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача за порушення ним зобовязань по поверненню кредиту та процентів за його користування\~\~ необхідно стягнути заборгованість по кредиту станом на 30.04.2018 року, яка становить 11112,15 грн., що складається із : заборгованості за кредитом -489,73 грн. , заборгованості по процентам за користування кредитом - 10132,69 грн., заборгованості за пенею та комісією - 489,73 грн. , що підтверджується розрахунком суми заборгованості та умовами кредитного договору, тому позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1230,23 грн.

Outcome: partial