Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач ТОВ "Київські енергетичні послуги" у липні 2021 року звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , у якому, з урахуванням заяви від 02.12.2021, просив стягнути з відповідача 46,05 грн в рахунок 3% річних від простроченої суми боргу, а також 2 270 грн сплаченого судового збору при зверненні до суду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Київські енергетичні послуги» надає послуги з електричної енергії за адресою [ADDRESS] , де відповідач є власником квартири [NUMBER] . Станом на 01.01.2021 у відповідача наявна заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 19 594,32 грн за період з 01.01.2019 по 31.12.2020. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача 19 594,32 грн заборгованості за спожиту електроенергію, а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 46,05 грн та сплачений судовий збір 2 270 грн, однак в заяві від 02.12.2020 відмовився від позову в частині стягнення 19 594,32 грн заборгованості у зв`язку із добровільним погашенням відповідачем вказаної заборгованості, однак просив стягнути 3% річних від простроченої суми у розмірі 46,05 грн та сплачений судовий збір 2 270 грн. Ухвалою суду від 13.08.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст. 223 ЦПК України, суд провів розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 66, 67, 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачами здійснюється електропостачальником, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 року № 429 ТОВ «Київські енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п. 13 розділу ХVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», яке створено в результаті здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, упродовж двох років з дня отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує її постачальника універсальної послуги на території м. Києва, на якій до відокремлення провадив свою діяльністю з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» (правонаступник «Київенерго»). При цьому універсальна послуга - це постачання електричної енергії побутовим споживачами (фізичними особами, які використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем електричної енергії, на підставі чого відкрито відповідний особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до п. 3.1.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Відповідно до п.8 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з пп. 2) п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. У відповідності до п. 4.10 ПРРЕЕ побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно п. 4.12 ПРРЕЕ плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно п. 4.19 ПРРЕЕ розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору). Відповідно до пп. 1), 2), 8) п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а також звернутися до оператора системи розподілу стосовно відключення (обмеження) електропостачання на об`єкт споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливих споживачів, визначених Кабінетом Міністрів України, та має право на застосування санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 525, 526 ЦК України). Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач з січня 2019 року своєчасно не вносив плату за спожиту електричну енергію, в результаті чого у нього станом на 01.01.2021 утворилась заборгованість у сумі 19 640,37 грн, а також 46,05 грн, які нараховано відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи, що відповідач добровільно сплатив заборгованість в повному обсязі, чим, відповідно, визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку, що 46,05 грн, які нараховано відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень частини 3 статті 142 ЦПК України, оскільки позивач не підтримує своїх вимог про стягнення заборгованості унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд присуджує стягнення понесених позивачем витрат зі сплати судового збору у розмірі 2 270 грн з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial