Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітньої доньки. Позовні вимоги обгрунтовує тим, з 30 квітня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від указаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З березня 2019 року шлюбні відносини між ними припинено. Відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання доньки та на її утримання не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу, донька знаходяться на повному утриманні позивача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення донькою трирічного віку, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не зв`явилася, до суду подала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, вимоги викладені у позові підтримує у повному обсязі, в разі неявки відповідача просила постановити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через веб-сайт суду, шляхом розміщення оголошення про виклик. Відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 29 липня 2019 року згідно зі ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, уважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом установлено, що 30 квітня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 45, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] 30.04.2017 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 5 (а.с. 7). Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 02-21/556 від 11.04.2019 виданою Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с. 8). Позивачка [PERSON] на даний час не працює перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач [PERSON] є здоровою працездатною особою, має тимчасові заробітки працюючи за кордоном, проте у добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наявні обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення донькою повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Проправа дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Частина 2 ст. 51 Конституції України, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, чим порушує вимогу ч. 2 ст. 84 СК України, згідно якій дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов містить дві вимоги то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1497,20 грн.

Outcome: partial