Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

У березні 2015 року позивач звернувся з позовом в якому просив в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11320307000 від 24 березня 2008 року звернути стягнення на його користь на предмет застави автомобіль: тип ТЗ: легковий універсал-В, марка: HYUNDAI, марки: MATRIX, рік випуску 2008, номер кузова: NLHPM81DP8Z025706, державний реєстраційний номер: АЕ 5749 СЕ, який належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12 березня 2008 року. що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 147002, виданого 18 березня 2008 року, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладання від імені [PERSON] товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем 9 в особі уповноваженого представника ТОВ «Кредекс Фінанс»). Надати (визнати) право «Кредикс Фінанс» в особі його уповноваженого представника підписувати від імені [PERSON] договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем, з наданням права (повноваження) вчиняти від імені [PERSON] усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів у відповідності до Порядку державної реєстрації (перереєстрації). Зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самостійних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженими постановою Кабінетом Міністрів України від 07 вересня 1998 року за № 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на предявлення вказаного автомобіля для огляду. Витребувати у [PERSON] транспортний засіб та передати ТОВ «Кредикс Фінанс», а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що 24 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11320307000. Відповідно до умов вказаного договору, [PERSON] отримала кредит у сумі 88290 грн. 00 коп. для придбання автомобіля та взяла на себе зобовязання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 23 березня 2015 року зі сплатою 13% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором [PERSON] передала у заставу автомобіль: тип ТЗ: легковий універсал-В, марка: HYUNDAI, марки: MATRIX, рік випуску 2008, номер кузова: NLHPM81DP8Z025706, державний реєстраційний номер: АЕ 5749 СЕ, який належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12 березня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 147002. виданого 18 березня 2008 року. Згідно договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін склала 98100 грн. Рішенням Загальних Зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкСиббанк» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк». 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11320307 від 24 березня 2008 року. На підставі вказаного договору до ТОВ «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту, договору застави, які укладені з відповідачем. Таким чином, ТОВ «Кредекс Фінанс» наділено правом застави та правом грошової вимоги, а ПАТ «УкрСиббанк» втратив такі права. Через невиконання умов договору у відповідача станом на 16 лютого 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 77127 грн. 42 коп., яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 52824 грн. 14 коп.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 4530 грн. 49 коп.; заборгованість з пені у розмірі 1781 грн. 25 коп.; нараховані відсотки згідно кредитного договору у розмірі 17991 грн. 54 коп. Через неналежне виконання зобовязань, забезпечених заставою позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобовязанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника, що передбачено ст.ст. 26,30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Однак, позивач фактично не може реалізувати своє право на продаж через те, що відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови договору, автомобіль з усіма приналежностями (комплектом ключів, з державними номерними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідача, позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання договору купівлі-продажу разом з усіма при належностями, у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх інших необхідних для продажу дій. На адресу відповідача було направлено лист, у якому вимагалось виконати порушене зобовязання або передати у володіння позивача заставлений автомобіль для його реалізації разом із довіреністю на право підпису та зняття автомобіля з обліку та усіма при належностями до автомобіля: комплектом ключів. Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та номерними знаками. Однак їх вимоги не виконано. Звертає увагу суду, що позовна вимога про надання повноважень вчиняти дії, необхідні для зняття автомобіля з обліку саме за місцем вимоги ґрунтується на п. 1.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них», відповідно до якої. Зняття з обліку транспортних засобів, що належить фізичним особам, здійснюються за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) власника. Адреса відповідача, яка зазначена у позові є останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання. У звязку з чим, вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача не зявився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судове засідання відповідач та її представник не зявилися. але від представника відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі. Проти позовних вимог заперечують у повному обсязі. З доданих до заяви запереч вбачається, що відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора відповідне письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як доказ направлення повідомлення [PERSON], позивач надав суду копію списку № 71 згрупованих листів рекомендованих, поданих в Київ-218. У цьому списку у четвертому рядку зазначена [PERSON]. Вказаний документ має низку недоліків, які не надають можливості визнати його належним доказом у справі. Такими недоліками є: відсутність повної поштової адреси отримувача, як це передбачено стовпчиком 1 списку; відсутність будь-яких вихідних даних, стосовно фізичної або юридичної особи, які здійснювали відправлення; штрих-кодовий ідентифікатор 0221802421660 поштового відправлення, яким маркуються усі без винятку рекомендовані листи, і яке, начебто, було відправлено на адресу [PERSON], не зареєстрований у системі відстежень поштових відправлень взагалі; відправником рекомендованого листа на адресу [PERSON] вказано «ВЕРДИКТ». На його погляд це є повна або скорочена назва відправника, яка не має нічого спільного з ТОВ «Кредекс Фінанс»; у фіскальному чеку від 30 січня 2015 року, копія якого також додана до позовної заяви, відправником вказано «ВЕРДИКТ». Згідно із ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Така ситуація повинна розглядатися як прострочення кредитора, яке тягне за собою наслідки, передбачені ч. 4 ст.613 ЦК України, і боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує відсотків за час такого прострочення. Крім того, відповідно до ч.4 ст.612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Тому, і суд і відповідач у справі позбавлені можливості встановити, які саме порядок та умови відступлення клієнтом факторові свого права вимоги до боржників передбачені договором факторингу, оскільки у витягу із цього договору, крім п.2.1 - 2.9 більше умов немає. Водночас у цьому витягу взагалі не вказані валюта зобов'язання (гривня чи іноземна валюта), а також початкові суми тіла кредиту, непростроченого залишку, проценту, розміри комісії та пені. Позивачем не доведено, що відповідачка як позичальниця отримала кредитні кошти відповідно до умов, передбачених п. 1.2-1.7 кредитного договору. Також позивачем не надано належного розрахунку заборгованості відповідачки за кредитним договором, з якого вбачалося б, яким саме чином та за який період обчислені кожна зі складових зазначеної позивачем загальної суми заборгованості станом на 16 лютого 2015, у тому числі з урахуванням валюти кредитного зобов'язання та курсу цієї валюти до гривні, встановленого НБУ на відповідну дату. Нічим не підтверджені доводи позовної заяви про наявність заборгованості відповідачки за кредитним договором. Адже сам по собі її розрахунок станом на 16 лютого 2015 не є належним, достовірним та достатнім доказом існування заборгованості. Позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за кредитним договором на підставі договору факторингу в банку, а потім і в цесіонарія ТОВ «Кредекс Фінанс» існувало право вимоги до відповідачки саме в тому обсязі та на умовах, зазначених у реєстрі заборгованостей боржників, в тому числі щодо початкових сум тіла кредиту, проценту, пені, а також у позовній заяві. Не доведено ніякими доказами ту обставину, що право вимоги до боржника (відповідачки), яке виникло в банку, було передано ним ТОВ «Кредекс Фінанс» на підставі договору відступлення права вимоги, а також те, в якому саме обсязі зобов'язань позичальниці та на яких умовах банк відступив право вимоги за вказаним кредитним договором. Крім того, з розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, неможливо встановити, за який період було обчислено суму пені та чи відповідає цей період строку позовної давності. Усе це свідчить про відсутність у позивача будь-яких правових підстав вимагати від суду звернення стягнення на рухоме майно, яке належить [PERSON], а тому слід відмовити позивачу у задоволенні позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є \~домовленість \~двох \~або\~ більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У статті 627 ЦК України\~встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~цього Кодексу, \~інших\~ актів\~ цивільного законодавства,\~звичаїв\~ділового\~обороту,\~вимог\~розумності\~та справедливості. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 24 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір по надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11320307000, відповідно до умов якого, Банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти в сумі 88290 грн. 00 коп. та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах зазначених договором. Відповідно до п.1.2.2 договору, позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 23 березня 2015 року. відповідно до п.1.3 договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін, банк автоматично нараховує проценти за прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки вказаної в п. 1.3.1. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу, встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. Нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360». Згідно п. 1.3.4 договору, строк сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який буде нараховано банком такі проценти. Позичальник згідно умов договору сплачує банку комісію на умовах, визначених цим договором. Цільове призначення кредиту кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: для придбання автомобіля HYUNDAI, модель MATRIX. Згідно п. 1.5 договору, банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п. 3.4.1, позичальник зобовязується використовувати кредит на зазначені у договорі цілі, а також повернути суму кредиту і сплатити плату за кредит і інші грошові платежі на рахунок банку, в порядку і на умовах, передбачених цим договором. За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню (п.4.1). Відповідно до норм законодавства України, зокрема ст.. 611 ЦК України, позичальник який порушив будь-яке із своїх зобовязань, що передбачено п.3.4.2 договору, зобовязаний сплатити банку неустойку за таке порушення у розмірі 500 грн. (п.4.1). 30 січня 2009 року між АКТБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11320307000 від 24 березня 2008 року, яким було викладено п. 1.3.4 договору в наступній редакції: строк оплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти, а також було визначено та укладено новий графік погашення кредиту. Також сторонами було укладено додаток № 2 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11320307000 від 24 березня 2008 року, яким було затверджено графік платежів, визначеним сукупної вартості кредиту. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль HYUNDAI, модель MATRIX, рік випуску: 2008, легковий універсал-В, № кузова/шасі: NLHPM81DP8Z025706, реєстраційний номер [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.29). У забезпечення виконання усіх грошових зобовязань в повному обсязі позичальника за договором надається порука [PERSON], згідно договору-поруки № 11320307000/П від 24 серпня 2008 року, а також позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне нерухоме майно - транспортний засіб: автомобіль HYUNDAI, модель MATRIX, рік випуску: 2008, легковий універсал-В, № кузова/шасі: NLHPM81DP8Z025706, реєстраційний номер [NUMBER] (п.2.1). До Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про те, що на підставі договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 11320307000 від 24 березня 2008 року автомобіль HYUNDAI, модель MATRIX, рік випуску: 2008, легковий універсал-В, № кузова/шасі: NLHPM81DP8Z025706, реєстраційний номер [NUMBER] заборонено відчужувати, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.34-35). Застава є способом забезпечення зобов'язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу»). За змістом\~ст. 9 Закону України «Про заставу»,\~законом чи договором передбачається перебування заставленого майна у володінні заставодавця, заставодержателя або третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобовязання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода. Відповідно до ч. 2 ст. 575 ЦК України, закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі. Зазначена норма кореспондує із ст. 44 Закону України «Про заставу», відповідно до якої заклад - застава рухомого майна, при якій майно, що складає предмет застави передається заставодавцем у володіння заставодержателя. Відповідно до частин 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу»,\~заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із частиною першою\~статті 589 ЦК України,\~в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Пунктом 8.5 договору передбачено, що при зверненні стягнення в позасудовому порядку, банк має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет застави: передача предмету застави у власність банку в рахунок виконання забезпеченого заставою зобовязання в порядку встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень»; продаж банком предмету застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах, в порядку встановленому Законом України «Про забезпечення вимог кредитора та реєстрацію обтяжень».. Пунктом 8.6 також передбачено, що звернення стягнення може відбуватися і за рішенням суду. Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм права, звернення стягнення на предмет застави є можливим у разі невиконання боржником зобовязання. Свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування кредитом позичальник не виконував належно. У звязку з чим, станом на 11 червня 2012 року включно виникла заборгованість у сумі 59135 грн. 88 коп., а саме: по основній сумі кредиту у розмірі 52824 грн. 14 коп.; заборгованість за відсотками 4530 грн. 49 коп.; заборгованість з пені в розмірі 1781 грн. 25 коп. 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12. Згідно акту приймання-передачі, 14 травня 2012 року, ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право грошової вимоги до боржника. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 року та реєстру боржників сума кредиту за кредитним договором складає 52824 грн. 14 коп.; заборгованість за відсотками 4530 грн. 49 коп. (а.с. 139, 180). 19 січня 2015 року ТОВ «Кредекс Фінанс» на адресу [PERSON] направлено повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання (а.с. 39-41). За змістом ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно\~ст. 513 ЦК України,\~правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України,\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст. 1078 ЦК України,\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,\~фінансовими вважаються такі послуги: 1) випуск платіжних документів, платіжних карток, дорожніх чеків та/або їх обслуговування, кліринг, інші форми забезпечення розрахунків; 2) довірче управління фінансовими активами; 3) діяльність з обміну валют; 4) залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; 5) фінансовий лізинг; 6) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; 7) надання гарантій та поручительств; 8) переказ коштів; 9) послуги у сфері страхування та у системі накопичувального пенсійного забезпечення; 10) професійна діяльність на ринку цінних паперів, що підлягає ліцензуванню; 11) факторинг; 11-1) адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах; 12) інші операції, які відповідають критеріям, визначеним у пункті 5 частини першої\~статті 1 цього Закону. В силу ст. 5 Закону України \~«Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,\~фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Виключне право або інші обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюються законами про діяльність відповідної фінансової установи та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання ринків фінансових послуг. Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. Можливість та порядок\~ надання\~окремих\~\~фінансових\~\~послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції. Фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України\~та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника. Згідно ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,\~національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції видає ліцензії для здійснення фінансовими установами: 1) страхової діяльності; 2) діяльності з надання послуг накопичувального пенсійного забезпечення; 3) надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів; 4) діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб. Здійснення діяльності, зазначеної у частині першій цієї статті, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Особи, винні у здійсненні діяльності без ліцензії, несуть відповідальність згідно із законами України. Ліцензія, яка надається для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, не може передаватися третім особам. Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України своїм розпорядженням № 231 від 03.04.2009 встановила, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 1та пункту 6 частини першої статті\~28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» \~та підпункту 7 пункту 4 Положення про Державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого\~Указом Президента України від 04 квітня 2003 року № 292, віднести до фінансової послуги факторингу сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): 1) фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; 2) набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників - суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення; 3) отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Крім того, виходячи з визначення, яке міститься в Конвенції Міжнародного інституту уніфікації приватного права про міжнародний факторинг (набрала чинності в Україні з 1 липня 2007 року), а також з положення статті 5 \~Закону України «Про фінансові послуги», факторинговою послугою визнається лише придбання торгівельної дебіторської заборгованості, в той час як покупка банківського кредиту підпадає під визначення діяльності з видачі кредиту, як визначено в\~розпорядженні Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження порядку складання та подання звітності кредитними установами до Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України» № 6832 від 19 лютого 2007 року. В результаті цього, факторингові компанії вправі придбавати лише торгівельну дебіторську заборгованість, а фінансові кредити можуть набувати тільки належним чином ліцензовані кредитні установи. ТОВ «Кредекс Фінанс» (ідентифікаційний код: 36799749) зареєстроване як юридична особа в Україні 19 листопада 2009 року, а як фінансова установа 04 лютого 2010 року (розпорядження № 97 Національної комісії з регулювання у сфері ринків фінансових послуг). Видом фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензії та/або дозволів відповідно до законодавства є факторинг (а.с. 66-70). В судовому засіданні встановлено про те, що на момент укладення 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, за яким ПAT «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право грошової вимоги до боржника [PERSON], сума боргу [PERSON] становить у розмірі 59135 грн. 88 коп., а саме: по основній сумі кредиту у розмірі 52824 грн. 14 коп.; заборгованість за відсотками 4530 грн. 49 коп.; заборгованість з пені в розмірі 1781 грн. 25 коп. Враховуючи те, що у ТОВ «Кредекс Фінанс» відсутня відповідна ліцензія на обслуговування кредитів та нарахування відсотків та штрафних санкцій, суд вважає що ТОВ «Кредекс Фінанс» має право грошової вимоги до боржника [PERSON] у розмірі 59135 грн. 88 коп., а саме: по основній сумі кредиту у розмірі 52824 грн. 14 коп.; заборгованість за відсотками 4530 грн. 49 коп.; заборгованість з пені в розмірі 1781 грн. 25 коп. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга 590 ЦК України). Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,\~визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених із метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом із питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», передбачено п. 4 ч.2 спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Однією з процедур, передбачених ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі - продажу з\~\~іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до пп. 40, 42 "Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду.\~\~\~\~ Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог ТОВ «Кредекс-Фінанс» щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на суму у розмірі 59135 грн. 88 коп., оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови кредитного договору позичальник не виконував, на сьогоднішній день заборгованість за кредитом не погашена, що підтверджується розрахунками заборгованості за кредитним договором, а сума заборгованості [PERSON] на момент укладення 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» договору факторингу № 05/12 становить 59 135 грн. 88 коп.. Що стосується позовних вимог ТОВ «Кредекс-Фінанс» щодо вилучення у [PERSON] та передачі закладу ТОВ «Кредекс-Фінанс» предмету застави автомобіль HYUNDAI, модель MATRIX, рік випуску: 2008, легковий універсал-В, № кузова/шасі: NLHPM81DP8Z025706, реєстраційний номер [NUMBER], то дані вимоги також підлягають задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідачки [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» судові витрати у розмірі 1378 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial