Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що 30.05.2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався щомісячно в строки, визначені умовами договору, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією. Відповідач не виконав умови договору, у зв'язку з чим станом на 31.07.2017 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 80282,00 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 3930,47 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 67752,39 грн., заборгованості за пенею та комісією 4300,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 3799,14 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплачує, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Представник позивача Гаренко Н.В., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилася зазначивши у позові про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлено належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України в судове засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, не подала відзив. Приймаючи до уваги думку позивача, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору № б/н від 30.05.2013 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] останній було надано кредит в сумі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості. Своїм власним підписом в заяві позичальника відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а. с. 6 оборотна сторона). Як вбачається з п.п.1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг строк дії договору протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгирується на той же строк( а.с. 19). Згідно до п.2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг банк в любий момент має право змінити( зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт ( а. с. 24 оборотна сторона). Судом встановлено, що Позивач свої обов'язки за договором виконав та надав Відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4000,00 грн., шляхом передачі цієї картки 30.05.2013 року, що підтверджується особистим підписом Відповідача в заяві (а. с. 6). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов договору свої обов'язки виконав частково, затримав сплату кредиту та процентів за його користування і станом на 31.07.2017р. має заборгованість за кредитом сумі 3930,47 грн., процентів за користування кредитом в сумі 67752,39 грн. За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобов'язання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання, щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача повернення кредиту в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідач станом на 31.07.2017 року має заборгованість за тіло кредиту в розмірі 3930,47 гривень (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти « Універсальна» базова відсоткова ставка за Кредитним лімітом на момент підписання Договору складає 2,5% на місяць (а. с.7). Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Так відсоткова ставка була змінена з 01.09.2014 р. на 34,80 річних, а з 01.04.2015 р. на 43,20 % річних. Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки за користування кредитом 67752,39 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією у розмірі 4300,00 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 3799,14 грн. Згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції. Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12. 2015 року № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська Рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалась антитерористична операція. Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року №47-411/58939 від 05 листопада 2014 року та №18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час проведення антитерористичної операції. Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р була зупинена, в подальшому було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12. 2015 року за № 1275-р, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, в тому числі стаття 2, яка забороняє нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами, підлягає застосуванню, оскільки цей закон не скасований, а також у зв'язку із тим, що прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО. Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені та штрафу, які нараховані після 14.04.2014 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягають. Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту становить 71682,86 гривень, яка складається з наступного: 3930,47 гривень - заборгованість за кредитом, 67752,39 гривень - заборгованість по процентами за користування кредитом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial