Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити останньому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини - [PERSON], [INFO]; встановити наступний порядок участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки [PERSON], [INFO], кожної суботи та неділі щотижня з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин без присутності матері [PERSON]; один місяць влітку для сумісного відпочинку з дитиною без присутності матері [PERSON] Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив про те, що є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. У шлюбі з матір'ю дитини не перебуває. У період з осені 2007 року по вересень 2013 року сторони у справі разом з дочкою проживали за однією адресою у належній позивачу квартири [ADDRESS]. З вересня 2013 року, з початку окремого проживання сторін у справі, мати дитини [PERSON] чинить позивачу перешкоди у спілкуванні та у вихованні малолітньої дочки, оскільки постійно змінює місце проживання, не повідомляє батька дитини про фактичне місце проживання дочки, у зв'язку із чим останній взагалі позбавлений можливості бачитись з дитиною. У судове засідання позивач, представник позивача не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про причини нявки суд не повідомила, про день та час судового засідання у справі була повідомлена судом у встановленому ст. ст. 74, 76 ЦПК України порядку. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надав до суду висновок щодо порядку участі батька у вихованні малолітньої дитини від 13.02.2015 року. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин. У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України). Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданим повторно 23 січня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. Батьками [PERSON], [INFO], відповідно до даних вказаного вище свідоцтва є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі на момент народження дитини не перебували та не перебувають. Малолітня [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою батька [PERSON] у квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою КП «ЖЕК-318» (а.с. 5). В ході судового розгляду даної цивільної справи, судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 183). Судом достовірно встановлено, що після припинення відносин між сторонами у справі, малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю. Між батьком [PERSON] та матір'ю дитини [PERSON] склалися конфліктні відносини, існує спір щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, та її вихованні, наведене підтверджується, зокрема, наступним. З метою встановлення місцезнаходження дочки позивач звертався із заявою до Дніпровського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, відповідно до листа начальника Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві від 14.02.2014 року, під час проведення перевірки встановити місцезнаходження [PERSON] та малолітньої [PERSON] не виявилось можливим (а.с. 65). Згідно листа директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 42 м. Києва О. Завадовської від 08.10.2014 року, з 01.09.2014 року [PERSON] навчається у СЗШ № 42 м. Києва, на ім'я директора вказаного вище навчального закладу надійшла заява від матері [PERSON], в якій остання просила не надавати інформацію про її місце проживання та місце проживання дитини (а.с. 128). З копії заяви [PERSON], з якою остання зверталась на ім'я директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 42 м. Києва Завадовської О.І., вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно зверталась до адміністрації шкільного навчального закладу з проханням не надавати інформацію з приводу місця проживання дочки [PERSON] Обґрунтовувала таку заяву тим, що батько дитини [PERSON] з'являвся за попереднім місцем проживання та вчиняв сварки (а.с. 129). Враховуючи наведені обставини, суд надходить до висновку про те, що відповідачем [PERSON] чиняться перешкоди [PERSON] у спілкуванні а вихованні малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо вид дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється вид виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Частиною другою статті 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її виховані і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. З висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, складеного 13.02.2015 року, вбачається, що Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, вважає за доцільне визначити наступні години спілкування з дитиною батьку дитини [PERSON]: першої і третьої суботи місяця та другої і четвертої неділі місяця з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; влітку один місяць на оздоровлення. Із врахуванням віку дитини, виходячи з балансу інтересів дитини та її батька, суд надходить до висновку про необхідність встановлення наступного способу участі [PERSON] у вихованні доньки [PERSON], [INFO]: першої і третьої суботи місяця та другої і четвертої неділі місяця з 12 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин; влітку один місяць на оздоровлення. При цьому, визначаючи інший спосіб участі батька у вихованні малолітньої дочки, ніж той, який просить позивач, суд вважає, що визначений спосіб спілкування не порушуватиме звичайного порядку життя дитини і забезпечить передбачене ст. 157 СК України право батька на особисте спілкування з дочкою. У разі зміни обставин, що стали підставою для ухваленням такого рішення, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу його участі у вихованні дочки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial