Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 25.10.1988 р. по 28.01.2014 р., звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 24 від 09.01.2014 р. [PERSON] встановлені наступні професійні захворювання: - Хронічне обструктивне захворювання легень II стадії токсико-пилової етиології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 09.01.2014р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ; - Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (III ст. ) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 09.01.2014р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ» Професійні захворювання виникли під час роботи за професією машиніста крану цеху, зайнятого на гарячих ділянках робіт у ПАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе». Дана обставина підтверджується Повідомленням за формою П-3 від 09.01.2014р. Працездатність працівника обмежена, протипоказана праця в умовах впливу пилу, токсичних, подразнюючих алергізуючих речовин, вібрації, шуму, важких фізичних навантажень, несприятливих метеорологічних факторах, на висоті. Рекомендований нагляд у терапевта, невропатолога, лор-лікаря. Показаний прийом ліків, санаторно-курортне лікування. 28.01.2014р. на підставі повідомленням про професійне захворювання за формою П-3, роботодавцем складений Акт № 9 розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 за участю представників відповідача, міської санепідемстанції та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві професійних захворювань України. В п. 16 Акту зазначено, що професійні захворювання виникли у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективністю використання засобів індивідуального захисту. Причина професійного захворювання згідно п. 17 Акту - проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу, загазованості. 11.03.2014 року [PERSON] вперше на МСЕК встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, строком на 1 рік. 05.03.2015 року на повторному огляді МСЕК підтверджено 40% стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, строком на 2 роки. Отримані працівником професійні захворювання потягли за собою спричинення їй моральної шкоди, яка оцінюється у сумі 12000 грн. і обґрунтовується перенесеними [PERSON] як фізичними, так і моральними стражданнями, втратою здоров»я, порушенням нормального способу життя, неможливістю задовольняти у повному обсязі свої життєві потреби та яка / шкода / повинна бути відшкодована у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗПП України . Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким : - стягнути з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» 12000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої працівнику профзахворюваннями. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» на судове засідання не прибув, хоча повідомлений належним чином судовою кореспонденцією, ніяких заяв чи клопотань з цього приводу не надав, що не перешкоджає розгляду справи по наявним матеріалам . Суд, перевіривши матеріали справи і надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступних обставин. 1. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем з 25.10.1988 р. по 28.01.2014 р., звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, що вбачається з копії її трудової книжки / а.с. 4,5 /. Як вбачається з повідомлення Форми П-3 від 09.01.2014 р. ХНДІ ГТ і ПЗ, під час медичного обстеження [PERSON] у неї виявлено ряд захворювань професійного характеру / а.с. 8/. Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання за № 9 від 28.01.2014 р. форми П-4 і складеного ПАТ « Сумське МНВО ім. Фрунзе « у зв»язку з находженням повідомлення форми П-3 щодо [PERSON], працівнику встановлені такі професійні захворювання: - Хронічне обструктивне захворювання легень II стадії токсико-пилової етиології в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ступеню. Легенева недостатність II ступеню. Захворювання професійне, вперше встановлено ППЛЕК 09.01.2014р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. - Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (III ст. ) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] Захворювання професійне, від тривалого впливу шуму на виробництві, вперше встановлено ППЛЕК 09.01.2014р. в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ. В п. п.16, 17 Акту зазначено, що професійні захворювання виникли у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективністю використання засобів індивідуального захисту, проведенням робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу, загазованості / а.с.9 /. Відповідно довідки Зарічної МСЕК м. Суми від 11.03.2014 р. за № 249636 серії 10 ААА про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності працівника [PERSON] склала 40 % , строком на 1 рік /а.с. 11 /. 05.03.2015 року на повторному огляді МСЕК підтверджено 40% стійкої втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, строком на 2 роки акт огляду № 248 від 25.03.2015 року. Відповідачем не надано суду доказів того, що професійні захворювання отримані працівником з його вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці. Тому зазначені вище професійні захворювання [PERSON] повязані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний звязок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками погіршенням стану здоровя працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди. 2. Умови праці внаслідок яких [PERSON] отримала професійні захворювання ,заподіяли їй моральну шкоду, яка полягає у втраті здоровя працівником, що потягло окремі життєві обмеження, госпіталізацію в медичних установах та необхідність лікування, позбавлення можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань. Ушкодження здоровя призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частини 1 і ч. 2 ст. 153 КЗпП України зазначають, що на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частина 1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних плат. Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди», з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань, стану здоровя потерпілої особи, характеру та тяжкості захворювань, його наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності, виходячи також з засад розумності, виваженості і справедливості. Так як роботодавець не забезпечив працівнику безпечних умов праці , що призвело до цілого ряду професійних захворювань і встановленню 40 % втрати працездатності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» 8000 грн. на користь останньої в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої працівнику професійними захворюваннями у звязку з не забезпеченням роботодавцем безпечних умов праці. Так як права [PERSON] порушені, вони підлягають судовому захисту. Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача ПАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial