Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 2005 року між нею та [PERSON], було укладено шлюб. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Під час перебування у шлюбі, 26 лютого 2008 року відповідач придбав автомобіль «Чері-Амулет» д.н.з. [NUMBER] за кошти отримані на умовах кредитування за договором № 279-010/08Р. Зобов'язання за кредитним договором за період з березня 2008 року по березень 2014 року виконувались ними за рахунок спільних сімейних коштів та склали 14917 доларів США. В зв'язку з тим, що сімейні стосунки між ними погіршились і на даний час вона з відповідачем проживає окремо, то просила суд в остаточних позовних вимогах визнати спільною сумісною власністю майно набутим за час шлюбу між нею та відповідачем у виді грошових коштів спільно сплачених на погашення кредиту згідно кредитного договору №279-010/08Р від 04.03.2008 року в сумі 15130 доларів США 76 центів, що становить 179602 грн. 12 коп. Визнати за нею право власності на 2/3 частини спільно сплачених грошових кредитних коштів, стягнути з відповідача на її користь сплачені грошові кошти в розмірі 2/3 частини, та залишити автомобіль «Чері-Амулет» 2008 року випуску легковий сєдан д.н.з. [NUMBER] у користуванні [PERSON]. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пославшись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував щодо задоволення позовних вимог про стягнення з нього спільно сплачених коштів на погашення кредиту на автомобіль, зазначивши, що кредит за автомобіль він сплачував за власні кошти, позивачка ніде не працювала, крім того на даний час вартість автомобіля значно зменшилась і становить 42080 грн., саме половину цієї суми він згоден сплатити позивачу. Крім того відповідач зазначив, що згідно рішення Обухівського районного суду від 24.12.2013 року він сплачує позивачці аліменти на утримання неповнолітнього сина, заборгованості по аліментам в нього немає, а тому підстав для збільшення частки майна позивачка не має, їх частки є рівними. Третя особа ПАТ КБ "Правекс-Банк" в судове засідання не з»явилась, та направила до суду свої пояснення, в яких просила розглядати спір у їх відсутність, та зазначила, що заставний автомобіль слід залишити за відповідачем а з нього на користь позивачки слід стягнути частку від коштів сплачених на погашення кредиту під час сімейних відносин сторін. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 16.08.2005 року між [PERSON], та [PERSON], було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.08.2005 року серії [NUMBER]. [INFO] у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.01.2009 року серії [NUMBER]. Також судом встановлено, що під час перебування у шлюбі, 26 лютого 2008 року відповідач за 11760 доларів США придбав в кредит автомобіль «CHERY- AMULET» 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], що підтверджується кредитним договором 279-010/08Р від 04.03.2008 року, договором застави транспортного засобу від 04.03.2008 року, та визнається сторонами в судовому засіданні. На даний час в зв»язку з погіршенням сімейних стосунків сторони проживають окремо, та мають намір розірвати шлюб. Рішенням Обухівського районного суду від 24.12.2013 року з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ? частини його заробітку. Відповідно до квитанцій наданих відповідачем заборгованості по аліментам не має. Відповідно до довідки ПАТ КБ «Правекс Банк» від 15.05.2014 року № 3209/04-01 зазначено, що сплачена сума заборгованості кредиту за період з 04.03.2008 року по 14.05.2014 року становить 15130 доларів США 76 центів, що еквівалентно 179602 грн. 12 коп.. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Частиною 3 статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. З врахуванням викладено суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, та визнає спільною сумісною власністю майно набутим за час шлюбу сторонами у виді грошових коштів спільно сплачених на погашення кредиту згідно кредитного договору №279-010/08Р від 04.03.2008 року в сумі 15130 доларів США 76 центів, що становить 179602 грн. 12 коп., також суд вважає за необхідне визнати за кожною із сторін право власності на ? частину спільно сплачених грошових кредитних коштів в сумі 7565 доларів США 38 центів, що еквівалентно 89801 грн. 06 коп., та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 7565 доларів США 38 центів, що еквівалентно 89801 грн. 06 коп., а автомобіль «Чері-Амулет» 2008 року випуску легковий сєдан д.н.з. [NUMBER] залишити у користуванні відповідачу. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачка не довела суду підстав для збільшення її частки майна. Що ж стосується заперечень відповідача, що стягненню підлягають не сума сплачених кредитних коштів, а вартість автомобіля на час розгляду справи то вони не заслуговують на увагу так як не ґрунтуються на законі. На підставі викладеного та

Outcome: partial