Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди та просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Україна» матеріальну шкоду у розмірі 49000,00 грн., з ФОП [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 30 161,15 грн. Також просив суд стягнути з ПрАТ «СК «Україна» витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 450,00 грн. та з ФОП [PERSON] моральну шкоду в розмірі 6090,00 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить про їх задоволення. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, письмових заперечень суду не надали. В минулих судових засіданнях відповідач [PERSON], та його представник заперечували проти задволення позову з тих підстав, що [PERSON], не перебував з ним у трудових відносинах, яким чином на час вчинення ДТП використовувася транспортний засіб, належний йому - йому не відомо, адже у нього з другом [PERSON] існувала домовленість, що він міг брати його транспортний засіб і працювати на ньому за потреби. Разом з тим, де зараз перебуває [PERSON] - суду не зміг повідомити. Третя особу у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 02 червня 2015 року близько 05 год. 50 хв. водій [PERSON], керуючи транспортним засобом Камаз-5320, д/н [NUMBER], рухаючись по Варварівському мосту через р.Південний Буг в м.Миколаєві, в порушення ПДР, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, через що допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував позивач, та який зазнав механічні пошкодження. Постановою Кіровського райсуду м.Кіровограда від 21 липня 2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. та стягнуто судовий збір у розмірі 36 грн. 54 коп. Відповідно до довідки Державтоінспекції УМВС, транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження, а саме деформація задньої частини кузова. [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, де також зазначено, що страхувальником транспортного засобу Камаз 5320, р/н [NUMBER], є ФОП [PERSON] (а.с.10). 03.06.2015 року позивач звернувся до Департаменту ВЗ ПрАТ «СК «Україна» з заявою про страхове відшкодування. Відповідно до Звіту №54/06-15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодження транспортного засобу від 10.06.2015 року, вартість (розмір) збитків, причинених пошкодженням транспортного засобу VW Caddy, р/н [NUMBER] складає 79 161,15 грн. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Як вбачається з повідомлення територіального сервісного центру 3541 МВС у Кіровоградській області від 21.12.2016 року №1455, власником транспортного засобу Камаз 5320, р/н [NUMBER] станом на 02.06.2015 року є [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 23.07.2013 року . З повідомлення головного сервісного центру МВС України від 10.03.2017 року №31/1509 вбачається, що з 30.07.2015 року власником вказаного вище транспортного засобу є [PERSON]( рідний брат відповідача). В той же час, як вбачається з повідомлень Моторного (транспортного) страхового бюро України від 23.03.2017 року №7/2-28/6975 та від 20.04.2017 року №7/2-28/9733, страхувальником транспортного засобу Камаз 5320, р/н [NUMBER] (поліс [NUMBER] з 02.07.2014 по 01.07.2015) на час виникнення ДТП є [PERSON] Також [PERSON], є страхувальником даного транспортного засобу Камаз 5320, р/н [NUMBER] ( та причіпа) з 02.07.2014 року по 16.09.2017 року поспіль. З полісу [NUMBER] (початок дії 02.07.2014 року) вбачається, що на момент вчинення ДТП 02.06.2015 року сума страхових виплат щодо ушкодження майна складає 50000 грн. [PERSON] є приватним підприємцем та здійснює діяльність у сфері автомобільного вантажного транспорту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань . З Довідки Бобринецького районного центру зайнятості вбачається, що ФОП [PERSON] жодних трудових договорів між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю не реєструвалося. Відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів , за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року ФОП [PERSON] - відсутня інформація про доходи від підприємницької діяльності. При цьому в судовому засіданні [PERSON] пояснював, що періодично надавав свій автомобіль та причіп для здійснення вантажних перевезень. Оскільки, договір цивільно-правової відповідальності на час вчинення ДТП було укладено між [PERSON] та ПрАТ «СК «Україна» і відповідачем [PERSON] не спростовано факт володіння та використання вказаним транспортним засобом без перереєстрації права власності то суд приходить до висновку, що транспортний засіб Камаз 5320, р/н [NUMBER] фактично перебував у володінні та використанні останнього, а [PERSON] працював у нього водієм без реєстрації трудових відносин. З врахуванням вказаного суд, не приймає до уваги та оцінює критично пояснення відповідача [PERSON] з приводу своєї непричетності як до транспортного засобу так і до наявності фактичних трудових відносин ( праця найманих працівників) з водієм [PERSON] Крім цього, суд зазначає, що після вчиненення ДТП транспортний засіб Камаз 5320, р/н [NUMBER] 30.07.2015 року було перереєстровано на [PERSON] (брат відповідача), що додатково свідчить про неправдивість показань відповідача [PERSON] з приводу непричетності до вказаного вище транспортного засобу та намагання уникнути відповідальності за спричинену майнову шкоду джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до положень ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховику у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Враховуючи те, що ліміт відповідальності страховика відповідно до п.9.2 ст.9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого, залишок суми збитків 29161,15 грн. та передбачений полісом страхування [NUMBER] розмір франшизи у сумі 1000,00 грн. підлягає стягненню з ФОП [PERSON], який фактично володіє та з 2014 по липень 2015 року укладав договори цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо автомобіля Камаз -5320. Також, позивачу була заподіяна моральна шкода, оскільки пошкодження транспортного засобу позбавило позивача можливості нормально здійснювати свою роботу та отримувати дохід, та був позбавлений можливості доставляти будівельні матеріали в с.Калинівка, де проходе будівництво будинку позивача. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, а тому ФОП [PERSON] має відшкодувати моральну шкоду, завдану протиправними діями водія [PERSON] Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. При цьому відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та ін. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача ФОП [PERSON] 4000 грн. моральної шкоди, заподіяної позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, з відповідача ПрАТ «СК «Україна» на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 450,00 грн. (а.с.18). У задволенні позовних вимог до [PERSON] слід відмовити за недоведеністю. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 857,01 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial