Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до ДП «Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою», ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11.10.2012 року о 16 год. 30 хв. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», держномер [NUMBER] у м. Одесі по вул. Ак. Вільямса, буд. 86, повертаючи ліворуч на АЗС, не надав переваги в русі автомобілю «Honda CR-V», держномер [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого скоїв зіткнення з його автомобілем, чим порушив вимоги п. 10.4 «Правил дорожнього руху». Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2012 року винним в зазначеному ДТП визнано [PERSON] та притягнуто його до адміністративної відповідальності. Відповідач [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем ДП «Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою», якому на праві власності належить автомобіль «ВАЗ 21043», держномер [NUMBER], яким керував [PERSON] під час скоєння ДТП. 01.11.2012 року позивач звернувся із заявою до ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» про отримання страхового відшкодування, вказавши реквізити рахунку для перерахування страхового відшкодування. 13.11.2012 року позивач надіслав на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» лист з проханням розглянути його звернення, на що листом від 17 листопада 2012 року за № 3311 йому була направлена відповідь про складання страхового акту 3 10535-15-12-01/1 та прийняття рішення про виплату йому страхового відшкодування, який він отримав лише 12.12.2012 року. Однак до теперішнього часу грошей в рахунок страхового відшкодування ним отримано не було. Позивач скориставшись своїм правом звернувся до [PERSON] з вимогою відшкодувати йому матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, та отримав від нього 35120,00 грн., що не в повному обсязі компенсує його витрати. Наслідками вказаного стали порушення майнових та немайнових прав позивача та спричинення йому матеріальної та моральної шкоди. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути в солідарному порядку з ДП «Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою» та ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» на його користь майнову шкоду у сумі 41527,14 грн.; стягнути в солідарному порядку з ДП «Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою» та [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 10000,0 грн.; стягнути з ДП «Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою» на його користь судові витрати, пов'язані з розглядом справи та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,0 грн. Відповідач ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та відповідач [PERSON] позов не визнали, надали свої заперечення, в яких посилалися на такі обставини. 11.10.2012 року сталося зіткнення автомобілів позивача та ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», яким керував співробітник підприємства, [PERSON] Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.10.2012 р. № 576088 та постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 30.10.2012 р. [PERSON] визнаний винним в ДТП, внаслідок якого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. 16 травня 2012 р. відповідно до ст. 999 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» строком на 12 місяців. Пунктом 1.1 зазначеного договору встановлено зобов'язання Страховика виплатити страхове відшкодування потерпілим третім особам в разі настання страхового випадку. Відповідно до п. 1.3. договору таким випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність Страхувальника. Відповідно до п. п. 4.4.4. та 4.4.5. договору [PERSON], як представник ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», повідомив ПрАТ «Страхову компанію Лафорт» про ДТП, що сталося. Висновком експерта № 386 від 23.11.2012 р. встановлено, що розмір матеріального збитку, спричиненого позивачу внаслідок ДТП, становить 75527,14 грн. Пунктом 2.1.2. вищезазначеного договору страхування визначений обов'язковий ліміт відповідальності Страховика по кожному забезпеченому транспортному засобу за шкоду, заподіяну майну потерпілих внаслідок ДТП у сумі 50000,0 гривень на одного потерпілого. П. 2.5. договору передбачена франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяну майну потерпілих, яка становить 1% від ліміту відповідальності, тобто 500,0 грн. Таким чином, відповідно до договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» повинне відшкодувати позивачу 49500,0 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана платити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. 26.11.2012 р. [PERSON] надав позивачу 35120 грн., про що свідчить надана [PERSON] розписка. Вказана сума на 9092,86 грн. більше ніж повинен був відшкодувати водій, винний у ДТП. Крім того, відповідно до листа ПрАТ «СК «Лафорт» до [PERSON] 17.11.2012 р. страхова компанія не заперечує проти сплати страхового відшкодування. Таким чином, власник автомобіля, ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», і водій, [PERSON], у відповідності до законодавства України та укладеного договору страхування, повністю розрахувалися з позивачем за шкоду, заподіяну його автомобілю внаслідок ДТП. Відповідно до п. 4.4.6. договору страхування Страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Оскільки експертне авто-товарознавче дослідження про визначення розміру матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля було проведено за рахунок позивача, відшкодувати ці витрати повинна ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт». Оцінка позивачем моральної шкоди у розмірі 10000,0 грн. є необґрунтованою та не підтвердженою. Позивач, пред'явивши вимоги про стягнення з відповідачів компенсації за заподіяну ними моральну шкоду не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру, зокрема. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. [PERSON] та ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» зробили все від них залежне для того, щоб якнайшвидше вирішити питання, пов'язані з ДТП, що сталося. Зокрема: негайне звернення до страхової компанії, за першою вимогою сплата з надлишком своєї частини відшкодування позивачу. Таким чином, позивач отримав від [PERSON] додаткових 9092,86 грн., і не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідного розміру компенсації в сумі саме 10000,0 грн., а тому ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі. Необґрунтованою є вимога позивача стягнути саме з ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» судові витрати, пов'язані з розглядом справи та витрати на правову допомогу з огляду на те, що позов пред'явлений до трьох відповідачів. Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» в судове засідання не з'явився, повідомлявся про судове засідання належним чином. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі ст. ст. 16, 22 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2012 року о 16 год. 30 хвл. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», держномер [NUMBER] у м. Одесі по вул. Ак. Вільямса, буд. 86, повертаючи ліворуч на АЗС, не надав переваги в русі автомобілю «Honda CR-V», держномер [NUMBER], під керуванням позивача, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого скоїв зіткнення з його автомобілем, чим порушив вимоги п. 10.4 «Правил дорожнього руху». Згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2012 року винним в зазначеному визнано [PERSON] та притягнено до адміністративної відповідальності. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження а позивачу заподіяна матеріальна та моральна шкода. Згідно експертного висновку № 386 від 23.11.2012 року, авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля «Honda CR-V», держномер [NUMBER], вартість матеріального збитку внаслідок ДТП становить 75527,14 грн. в тому числі втрата товарної вартості складає 9295,03 грн. За експертний висновок позивач сплатив 950 грн., що підтверджується копією квитанції, яка є в матеріалах справи. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2012 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,0 грн. 12.10.2012 року позивач звернувся до страхової компанії ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» з повідомленням про ДТП. 01.11.2012 року позивач звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до експертного висновку № 386 від 23.11.2012 року, авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого володільцю автомобіля «Honda CR-V», держномер [NUMBER], вартість матеріального збитку внаслідок ДТП становить 75527,14 грн. в тому числі втрата товарної вартості складає 9295,03 грн. Відповідно до вимог ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також судом встановлено, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 000472 від 16 травня 2012 р. між ПАТ «СК «Лафорт» та ДП «Одеський науково-дослідницький та проектний інститут землеустрою», ліміт відповідальності майну потерпілих становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Відповідно до ст. ст. 22, 29, 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Згідно акту виконаних робіт від 17.10.2012 року вартість дефектування автомобіля позивача після ДТП склала 165,0 грн., які були сплачені позивачем 17.10.2012 року, що підтверджується квитанцією № П388325 на суму 165,0 грн. від 17.10.2012 року та квитанцією № П388325 на суму 5 гривень від 17.10.2012 року - комісійна винагорода за прийняття платежу. Згідно листа Головного управління статистики у м. Києві від 07.11.2013 року № 12-2421 ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» не виключена з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» належним чином не виконало всі зобов'язання перед позивачем по виплаті страхового відшкодування. Стягненню з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» підлягає сума 41527,14 грн., яка складається з 75527,14 грн. (вартість матеріального збитку внаслідок ДТП) + 950,00 грн. ( сплата за експертний висновок) + 170,00 грн. (акт виконаних робіт з приводу вартості дефектування автомобіля) = 76647,14 грн. Добровільно [PERSON] відшкодував шкоду у сумі 35120,00 грн., що підтверджується копією розписки, яка міститься в матеріалах справи. Остаточна сума матеріальної шкоди складає - 41527,14 грн. Згідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організаціях діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 22.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода страховиком в розмірі не більше ніж 5 відсотків ліміту, а різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем вказано, що заподіяна йому моральна шкода яка полягає в тому, що він втратив душевний спокій після ДТП, неможливість вільно рухатися, порушення звичайних життєвих зв'язків, витраченням додаткового часу на поїздки до органів ДАІ, проведення оцінки заподіяної шкоди. Виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Лафорт» на користь позивача моральну шкоду в сумі 500,0 грн. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в сумі 415, 27 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Outcome: partial