Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.03.2008 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 66300,00 грн. зі сплатою 16,5 % річних за користування кредитом строком на 120 місяців до 12.03.2018 року. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 12.03.2008 року укладено договір поруки. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за договором станом на 13.05.2014 року виникла заборгованість в сумі 265766,24 грн., яка складається з: 53039,51 грн. - заборгованість за кредитом, 38341,49 грн. - заборгованість за відсотками, 174385,24 грн. - пеня за прострочення кредиту та відсотків. Тому просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 265766,24 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. У заяві також вказав, що заборгованість по тілу кредиту та відсотках відсутня, тому, уточнивши позовні вимоги, а також, враховуючи солідарну відповідальність відповідачів, просить стягнути з них залишок боргу, який складається з пені в сумі 211982,91 грн., та не стягувати судових витрат, так як вони відшкодовані відповідачами в добровільному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду надали заяву з проханням проводити розгляд справи у їхній відсутності, а також просять зменшити розмір пені у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, додавши до заяви відповідні документи. За письмовою згодою представника позивача на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та у відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Судом встановлено, що 12.03.2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/5550/82/130582, на підставі якого позичальнику було надано кредит у розмірі 66300,00 грн. на придбання нерухомості строком до 12.03.2018 року зі сплатою 16,5 % річних за користування кредитом. Відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. У зв'язку з невиконанням позичальником обов'язку зі сплати коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором та інших платежів заборгованість за договором на 13.05.2014 року становила 265766,24 грн., яка складалася з: 53039,51 грн. - заборгованість за кредитом, 38341,49 грн. - заборгованість за відсотками, 174385,24 грн. - пеня за прострочення кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості. Як убачається із заяви представника позивача від 24.12.2014 року та довідки про стан кредиту від 24.12.2014 року, заборгованість зі сплати кредиту та відсотків відсутня, а розмір заборгованості становить 211982,91 грн. пені. Відповідно до ч. 1 ст. 543, ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У забезпечення виконання позичальником зобов'язань між позивачем та відповідачем [PERSON] 12.03.2008 року укладено договір поруки № 014/5550/82/130582, згідно якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за належне виконання боржником [PERSON] зобов'язань, що виникають з указаного кредитного договору. Частиною 3 статті 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин" роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Виходячи із загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобов'язання санкція у вигляді неустойки (пені та штрафу) спрямовується на забезпечення виконання боржником своїх зобов'язань по поверненню позики. Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Зважаючи на те, що відповідачами заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки за порушення строку сплати платежів, надавши суду докази того, що вони мають на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною згідно виписки з наказу Житомирського державного технологічного університету № 476 від 04.09.2014 року, а також, враховуючи незначний розмір заробітку відповідача [PERSON], підтверджений довідкою № 77 від 07.10.2014 року Батальйону патрульної служби УМВС України в Житомирській області, що суд розцінює як обставини, які мають істотне значення, тому підлягають врахуванню для зменшення розміру неустойки. На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України,

Outcome: partial