Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

В лютому 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що з 02.09.2011 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.03.2013 року шлюб між ними розірвано. [INFO] року народилася [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON] Дитина проживає з матір'ю, позивачем по справі, і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу в обсязі необхідному для задоволення потреб дитини не надає, тому, позивач у судовому порядку просила стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 3 000 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, зазначаючи при цьому, що підставою визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є отримання відповідачем нерегулярного та мінливого доходу, що має істотне значення для вирішення зазначеного питання. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначав, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, оскільки, дійсно не має постійного та регулярного доходу. Відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1 500 грн. 00 коп., посилаючись на відсутність матеріальної можливості для надання допомоги в більшому розмірі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та на підставі доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 02.09.2011 року. Відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, які зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Якщо така домовленість відсутня аліменти визначаються судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, підтвердивши їх доказами (фактичними даними) з дотриманням вимог ст.ст.76-80 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні відповідач є працездатною особою, займається підприємницькою діяльністю, інших утриманців, крім дочки [PERSON], [INFO], не має. Посилання відповідача щодо перебування на його утриманні непрацездатних батьків, суд до уваги не приймає, оскільки останнє не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами. Виходячи з викладеного, встановлених обставин, в тому числі відомостей щодо майнового стану відповідача (розміру отриманого ним прибутку, наявності у нього чотирьохкімнатної квартири, вантажного фургону) з [PERSON] на користь позивача належать до стягнення кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 28.02.2019 року, що відповідає вимогам ст. 191 СК України. Доказів про наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати кошти (аліменти) в розмірі, запропонованому позивачем , останньою не надано. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial