Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач КП «Стрийтеплоенерго звернулось в суд з позовною заявою в якій просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в користь КП «Стрийтеплоенерго» заборгованість в сумі 9 323, 45 грн. В обгрунтування позовних вимог покладається на те, що відповідачі, які проживають в [ADDRESS] відповідно до вимог ст. ст. 67, 68 ЖК України зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги щомісячно по встановлених тарифах. Крім того, згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Однак відповідачі не проводять оплату цих комунальних послуг, чим допустили наявну заборгованість перед КП «Стрийтеплоенерго» і в добровільному порядку цю заборгованість не погашають. 24.07.2013 року за заявою КП «Стрийтлоенерго» Стрийським міськрайонним судом Львівської області було видано судовий наказ про стягнення з боржників заборгованості за послуги теплопостачання. 29.08.2013 року даний судовий наказ було скасовано цим же судом, у зв'язку з цим вони змушені звернутись до суду з даною позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача Пак О.В. позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у заяві та просив суд їх задоволити, стягнути солідарно з відповідачів у користь КП «Стрийтеплоенерго» 9 323,45 грн наявної заборгованості за послуги теплопостачання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просила суд застосувати до правовідносин, які виникли між її сімєю та КП «Стрийтеплоенерго» строк позовної давності та стягнути заборгованість за послуги теплопостачання тільки у межах трирічного строку позовної давності, оскільки борг їй нараховано починаючи з 2008 року. Також додатково пояснила, що послугами КП «Стрийтеплоенерго» вона не користується, оскільки квартира у якій проживає її сім'я відключена від системи централізованого теплопостачання. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, надали заяву від 15.01.2014 року у якій просили суд проводити розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного. Так судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS]. Крім того з довідки про нарахування та оплату за адресою [ADDRESS], роз. номер [NUMBER] вбачається, що починаючи з 01.01.2009 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] жодного разу не здійснили оплату за отриману теплову енергію, а тому станом на 01.08.2013 року за ними рахується заборгованість на загальну суму 9 323,45 грн. У відповідності до ст. 68 ЖК України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 вказаного Закону до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з централізованого опалення. Так ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Згідно п. 24, 25, 26 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Крім того судом з'ясовано, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року № 1268 «Про внесення змін до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» внесено зміни у порядок надання дозволів на встановлення індивідуального опалення у житлових будинках, а саме видача дозволів проводиться лише на весь будинок, за умови письмової згоди всіх мешканців будинку. Згідно роз'яснення Міністерства з питань житлово - комунально господарства від 27.06.2008 року за № 8/7 -962 вказано, що самовільне відключення радіаторів у квартирі не є підставою зменшення оплати за надані послуги. Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку, що немає жодних законних та правових підстав вважати квартиру відповідачів [ADDRESS] відключеною від мереж центрального опалення, оскільки відповідач [PERSON], не надала суду належних та допустимих доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б дійсно засвідчувала факт відключення її квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання їй позивачем КП «Стрийтеплоенерго» послуг з постачання тепла у квартирі [ADDRESS]. У зв'язку з вищезазначеним, врахувавши той факт, що відповідачі не надали жодних доказів про відключення їх квартири від системи центрального опалення суд приходить до переконання, що позивач КП «Стрийтеплоенерго» правомірно проводив нарахування відповідачам коштів за послуги теплопостачання які останні зобов'язанні були проплачувати. В ході судового розгляду відповідачем [PERSON] було заявлено про застосування до вимоги про стягнення суми заборгованості строку позовної давності, який минув. Так у відповідності до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Частиною 3 статті 118 ЦПК України визначено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. В ході судового розгляду судом з'ясовано, що позивач КП «Стрийтеплоенерго» 24.07.2013 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, що є підставою для переривання строку позовної давності, тобто саме з цієї дати починається перебіг позовної давності тривалістю у три роки, час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. На підставі вище наведеного, оцінюючи зібрані по справі докази, та приймаючи до уваги, що строк позовної давності перервано зверненням представників позивача до суду із заявою про видачу судового наказу в у липні 2013 року, а також те, що підприємством позивача даний позов подано до суду 02.10.2013 року, тобто до спливу строку позовної давності, суд прийшов до обґрунтованого та переконливого висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Зокрема необхідно солідарно стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання в користь КП «Стрийтеплоенерго» в межах строку позовної давності за період з 24.07.2010 року по 01.08.2013 року в сумі 7 205 (сім тисяч двісті п'ять) гривень 25 коп. виходячи з наступного розрахунку: 9 323,45 грн. (заборгованість за період з 2008 року по 01.08.2013 року) - 2118,20 грн. (заборгованість з 01.01.2009 року по 24.07.2010 року). Також, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволені яких позивачеві відмовлено. Тому суд вважає, що з відповідачів слід стягнути в користь позивача судовий збір, які той сплатив при подачі позову до суду, а саме 229 (двісті двадцять дев'ять) гривень 40коп.

Outcome: partial