Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ\~«ПриватБанк»\~звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості\~\~за кредитним\~\~договором посилаючись на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25 грудня 2014 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 56261, 55 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором в частині сплати кредитного ліміту та відсотків за його користування, виникла заборгованість, яка станом на 09.03.2017 року склала 139281,56 грн. та яку в добровільному порядку відповідач не сплатив. Враховуючи право вибору позивачем способу судового захисту, просить суд постановити рішення, яким стягнути із [PERSON] 105827,94 грн., яка складається з: -56261,55 грн. заборгованості за кредитом ; -22560,87 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; -27005,52 грн. заборгованості по пені та комісії за користування кредитом. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк» - [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги викладені в позовній заяві до суду та просив їх задовольнити. Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він підписав Генеральну угоду щодо реструктуризації заборгованості однак з Умовами та правилами і тарифами банку не був ознайомлений, її не підписував, а тому вважає, що нарахування заборгованості по Генеральній угоді, не відповідає вимогам Закону. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. Згідно зі ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 598 ЦК України зазначає, що зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. За правилами ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 615 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтями 625, 629 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 28.03.2011 року фізична особа-підприємець [PERSON] підписав заяву відповідно до якої, він приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н. від 28.03.2011 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26002060718132 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг". Свої зобовязання за договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кошти у вигляді отриманого відповідачем кредитного ліміту в розмірі 32500,00 грн. Відповідно до п.1.1.3.2.11. Умов і правил [PERSON] має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи невиконаних зобов'язань перед банком. Разом з тим, відповідач [PERSON] своїх зобовязань за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому, зметою забезпечення стабільності діяльності банків та створення сприятливих умов для виконання позичальниками зобов'язань за кредитами, своєчасного виконання банками зобов'язань перед вкладниками і кредиторами, уникнення небажаних наслідків, що можуть поставити під загрозу безпеку коштів, довірених банкам, а також беручи до уваги найкращу банківську практику та світовий досвід у цій сфері, на виконаня постанови Правління Національного банку України від 03.06.2009 № 328 «Про заходи щодо забезпечення погашення кредитів», 25.12.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднанню до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до п. 1.1.1. даної угоди сторони погодили зменшення розміру заборгованості, яка виникла у період з дати надання позичальнику кредиту, а саме відсотки на 0.0 грн., комісію на 0.0 грн., пеню на 3714 грн., штраф на 738, 91 грн. Пунктом 1.1.2. встановлює заборгованість по Договору-1 з дати підписання Генеральної угоди складає 54678.80 грн. Дата остаточного погашення заборгованості за Договором 1 - 28.02.2017 рік. Відповідно до п.1.3. з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором, позичальник зобов'язується в день підписання генеральної угоди мати залишок на будь-якому відкритому в Банку рахунку в розмірі 5700,00 грн. Пунктом 1.4.2. передбачено, що вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (2-ий день), вважається простроченою. У день що йде за днем повернення кредиту (2-ий день) позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4452,91 грн. по Договору 1 та 270,54 грн. по договору 2 ( пункт 1.4.3) Відповідно до п. 2.1. Банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 56261,55 грн. на строк 36 місяців з 25.12.2014 по 31.12.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі у сумі 56261,55 грн. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків у розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в Заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 2041, 17 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами і правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017 року. Згідно з пунктом 2.2. на підставі ст.ст.212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості зазначених в цій генеральній угоді, Умовах і правилах, більш ніж на 31 день, по зобов'язанням строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченною. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 4723,45 грн. Відповідно до п. 2.3. для надання послуг, [PERSON] видає позичальнику платіжну карту згідно п.2.1. Генеральної угоди. Позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно Генеральної угоди та Умовами і правилами ( пункт 2.5) Згідно з п. 2.7. датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї генеральної угоди. При порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню розмір якої вказаний в Умовах і правилах за кожен день прострочення (пункт 2.8). Позивачем наданий розрахунок заборгованості станом на 09.03.2017 року, згідно з яким вона складає 139281,56 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 56261,55 грн.; заборгованість по процентам за кредитом в розмірі 22560,87 грн., заборгованість по пені та комісії за користування кредитом в розмірі 55735,69 грн. штрафи згідно Генеральної угоди в розмірі 4723,45 грн. Таким чином, уклавши та підписавши Генеральну угоду, відповідач фактично визнав свій борг за кредитним договором в сумі 54678,80 грн., з дати підписання Угоди, а тому, доводи відповідача про те, що укладаючи кредитний договір у формі Анкети-заяви, шляхом приєднання до Умов та правил надання банківських послуг він не розумів його зміст та умови, не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому суд вважає, шо позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 56261 грн.55 коп. та заборгованість по процентах за користування кредитом які безпосередньо зазначені в генеральній угоді підлягають до повного задоволення. Разом з тим, вирішуючи питання стягнення з відповідача пені за невиконання ним своїх зобовязань, суд виходить з наступного. Згідно із статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Дослідивши письмові докази по справі суд звертає свою увагу на ту обставину, що відповідно до Генеральної угоди від 25.12.2014 року розмір пені даною Угодою не визначений. Разом з тим, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач безпосередньо посилається на Умови та правила надання банківських послуг, які відповідачем не підписані та відповідно не можуть бути складовою частиною Генеральної угоди, що відповідає правовій позиції ВСУ викладеної в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6-16цс15. При цьому в ході судового розгляду представником позивача не доведено належними та допустимими доказами, що саме ці Умови, які надані суду без підпису позичальника, розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що позов в частині стягнення пені, не підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які відповідно до платіжного доручення №BO1S6B195B від 16.03.2017 року складає 1600 грн.00 коп..

Outcome: partial