Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

КП «Токмак теплоенергія» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В позовній заяві зазначається, що позивач надає відповідачу послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS]. Між КП «Токмак теплоенергія» та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку № 05010044, за яким проводились нарахування. Таким чином, в силу ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач являється споживачем житлово-комунальних послуг. Рішенням Токмацької міської Ради від 31.06.2013 року № 151 «Про визначення КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради виконавцем послуг з централізованого опалення» КП «Токмак теплоенергія» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з надання послуг з централізованого опалення. Позивач вправі вимагати сплати боргу за надані послуги з централізованого опалення станом на 01.06.2013 року на підставі договору про відступлення права вимоги від 31.05.2013 року, укладеного між ТОВ «Токмак теплоенергія» та КП «Токмак теплоенергія». Позивачем відповідно до вказаного вище рішення виконкому надаються послуги з централізованого опалення вказаної вище квартири, однак, відповідач не сплачує кошти за надані послуги, у звязку з чим, станом на 31.07.2015 року утворилась заборгованість в сумі 9339,19 грн., 1484,43 грн. інфляційні втрати, 142,36 грн. 3 % річних. Також просить стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав письмові заперечення, де зазначив, що позивач ухиляється від свого обовязку підготувати та укласти договір з відповідачем, тому між сторонами відсутні юридичні правовідносини, передбачені законодавством України у сфері житлово-комунальних послуг, які обовязкові при наданні таких послуг, а, відтак, нема ні юридичних підстав для стягнення зобовязань, ані самих зобовязань відповідача перед позивачем з оплати послуги централізованого опалення. До того ж позивачем не надано доказів надання послуг з централізованого опалення. Він не відключався від централізованого опалення, однак в звязку з тим, що між сторонами не укладався договір про надання послуг з централізованого опалення, йому не цікаво і він не знає чи гріють в його квартирі батареї. Крім того, зазначає, що позовні вимоги предявлені за період з січня 2000 року по липень 2015 року, який виходить за межі строку позовної давності. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу (якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості), може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 06.03.2014 року КП «Токмак теплоенергія» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, у звязку з пропуском строку позовної давності та наявності з цих підстав спору. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO] та є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон). Між КП «Токмак теплоенергія» та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку № 05010044, за яким проводились нарахування. Таким чином, в силу ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відповідач являється споживачем житлово-комунальних послуг. Доводи відповідача про те, що позивач ухиляється від свого обовязку підготувати та укласти договір з відповідачем суд не бере до уваги, оскільки КП «Токмак теплоенергія» неодноразово зверталося до відповідача - споживача послуг з централізованого опалення з проханням укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, шляхом друкування оголошень у засобах масової інформації, що підтверджується доданими копіями оголошень в газеті «Наше місто Токмак», розміщенням інформаційних листів на дошках під'їздів та шляхом залишення запрошення у поштовому ящику, однак відповідач відповідного договору не уклав, тому між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Одним з видів житлово-комунальних послуг є централізоване опалення, що визначено ст. 13 Закону. 31 травня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Токмак теплоенергія» (надалі - ТОВ «Токмак теплоенергія») та Комунальним підприємством «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради (надалі - КП «Токмак теплоенергія») укладено Договір про відступлення права вимоги (надалі - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору ТОВ «Токмак теплоенергія» (Первісний кредитор) передає КП «Токмак теплоенергія» (Новий кредитор), а КП «Токмак теплоенергія» приймає право вимоги боргу, що належало ТОВ «Токмак теплоенергія», і стає Кредитором за Договорами «Про надання послуг з централізованого опалення», Договорами «Про постачання теплової енергії в гарячій воді», Договорами «Про закупівлю послуг з постачання теплової енергії за державні кошти», які укладені між ТОВ «Токмак теплоенергія» та фізичними особами, приватними підприємцями, юридичними особами, які є споживачами теплової енергії. Відповідно до п. 1.2. Договору КП «Токмак теплоенергія» одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов'язань за Договорами «Про надання послуг з централізованого опалення», Договорами «Про постачання теплової енергії в гарячій воді», Договорами «Про закупівлю послуг з постачання теплової енергії за державні кошти». Відповідно до п. 1.3. Договору, крім передачі прав вимоги оплати за спожиту теплову енергію до КП «Токмак теплоенергія» переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням Боржником своїх зобов'язань за укладеними з ТОВ «Токмак теплоенергія» Договорами. Відповідно до п. 1.4. Договору передача прав на вимогу оформлюється актом прийому -передачі, який є невід'ємною частиною Договору. Відповідно до Додатку № 3 (список заборгованості населення станом на 01.06.2013 року) до акту прийому - передачі Договору про відступлення права вимоги від 31.05.2013 року, заборгованість [PERSON] за особовим рахунком 05010044, яка передана КП «Токмак теплоенергія», становить 7231,15 грн. Станом на 31.07.2015 року борг відповідача становить 9339, 19 грн. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» повноваження щодо визначення виконавця житлово-комунальних послуг належать органам місцевого самоврядування. Так, Рішенням Токмацької міської Ради від 31.06.2013 року № 151 «Про визначення КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради виконавцем послуг з централізованого опалення» КП «Токмак теплоенергія» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з надання послуг з централізованого опалення. Статтею 20 Закону визначено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. 16.08.2013 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг прийняті рішення про видачу КП "Токмак теплоенергія" ліцензій з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадеційних або поновлювальних джерел енергії); транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії. Підприємством безпосередньо розпочато діяльність з вироблення транспортування та постачання теплової енергії вже після отримання відповідних ліцензій. Свої зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення позивач виконує в повному обсязі, в свою чергу, відповідач дані послуги оплачує не в повному обсязі, у звязку з чим, утворилась заборгованість. На попередження працівників КП «Токмак теплоенергія» про необхідність погасити заборгованість не реагує. Жодного звернення відповідача щодо складання акту-претензії про порушення умов надання послуг від відповідача не надходило. Єдиним підтвердженням порушення умов надання послуг є акт-претензія споживача. Однак жодного звернення відповідача щодо складання акту-претензії від відповідача не надходило. Відповідно ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Доводи відповідача, що позивачем не надано доказів надання йому послуг з централізованого опалення спростовуються наданим суду актом подачі теплоносія від 24.10.2014 року, згідно якого представник КП «Токмак теплоенергія» ТМР майстер РМ №2 [PERSON] з одного боку та представник голова правління ОСББ «Пролетарська 10» [PERSON] з другого боку, склали акт про те, що 24.10.2014 року теплоносій від котельні №1 вул. 14 вересня 67 подано на обєкт житлового будинку вул. Пролетарська, 10 м. Токмак. Як зазначав сам відповідач від централізованого опалення він не відєднувався, в його квартирі є батареї. До того ж відповідно до акту прийняття теплового вузла обліку від 29.12.2000 року, в будинку № 10 по вул. Пролетарська м. Токмак встановлено вузол обліку, цим обумовлено різне щомісячне нарахування вартості послуг з централізованого опалення. Згідно наданого розрахунку заборгованість відповідача по оплаті житлово-комунальних послуг з централізованого опалення за період з 01.01.2000 року по 31.07.2015 року складає 9339 грн. 19 коп. Разом з тим, відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. За матеріалами справи позивач мав дізнатися про невнесення відповідачем послуг з теплопостачання наступного місяця після невнесення такої плати. Але, зважаючи на той факт, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період, що перевищує встановлений строк позовної давності, суд вважає за необхідне взяти до уваги заяву відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності та стягнути заборгованість за останні три роки. При цьому за положеннями ст.ст.253, 256,257 ЦК України загальна позовна давність, у межах якої особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач припинив вносити плату з 01 січня 2000 року, з відповідним позовом до суду позивач звернувся 20 серпня 2015 року. Однак до пред'явлення вимог про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження позивач у березні 2014 року звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, що є підставою для переривання перебігу позовної давності, відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України. Таким чином, заборгованість не може бути стягнута після закінчення строку позовної давності, тому період за який слід стягнути заборгованість повинен обраховуватись з часу звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Відповідно до чого, строк заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, необхідно обраховувати з 01.04.2011 року по 31.07.2015 року. Отже, сума заборгованості становитиме 730,88 + 1279,69 + 887,38 + 986,86 + 632,82 = 4517,63 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції, що викладена судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 20.06.2012 року по справі № 6-68цс12, яка в силу ст.360-7 ЦПУ України є обов'язковою для застосування судами України, закріплена в п.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача індекс інфляції за час прострочення в розмірі 1484 грн. 43 коп., а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 142 грн. 36 коп., які позивач просить стягнути у своїй позовній заяві. В задоволенні іншої частини позову необхідно відмовити. Відповідно до ч.2 ст. 99 ЦПК України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача КП «Токмак теплоенергія» сплачений ним судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial