Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу №15. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. [PERSON] відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Одночасно з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимог и щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Також 28.11.2012 між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. [PERSON] Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Зазначає, що внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 2622/0908/71- 104 від 25.09.2008 року позичальником згідно якого є [PERSON]. В забезпечення виконання зобовязань Позичальника, що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 25.09.2008 року ПАТ «Сведбанк» та фізична особа - громадянка України [PERSON], надалі за текстом - Відповідач 2, уклали Договір Поруки №2622/0908/71-104-Р-1 надалі за текстом - Договір поруки 1. Також в забезпечення виконання зобовязань Позичальника, що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України. 02.03.2010 року ВАТ «Сведбанк» та фізична особа - громадянин України [PERSON], надалі за текстом Відповідач 3, уклали Договір Поруки №2622/0908/71-104-Р-2 надалі за текстом - Договір поруки 2. Відповідно до умов [PERSON] поруки 1 та договору поруки 2 Відповідач 2 та Відповідач З як поручителі поручаються за виконання Відповідачем 1 обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому. Зазначає, що [PERSON] свої зобовязання за [PERSON] виконав в повному обсязі, кредитні кошти в розмірі 196\~600.00 доларів США були видані Відповідачу 1. На разі, останній взяті на себе за договором зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.12.2014 року має прострочену заборгованість, а саме: · за кредитом - 216 347,41 доларів США, що за курсом НБУ на 05.12.2014 складає -3335103.28 грн.; · за відсотками - 130 708,96 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 05.12.2014 складає 2 014\~943.84 грн.. · Просив стягнути вказану суму боргу солідарно з відповідачів. Також просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на свою користь понесені ним судові витрати \~по оплаті судового збору в сумі 3654.00 грн.. На час \~розгляду спору по суті позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, прохаючи стягнути солідарно з відповідачів на свою користь загальну суму заборгованості в розмірі 3\~016\~521.75 грн., що становить заборгованість по відсотках за кредитним договором станом на 04.03.2015 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за викладених у ньому обставин та підстав і просив задовольнити. Також суду показав, що відсотки були обраховані із суми строкової заборгованості, розмір якої в сумі 216347.41 доларів США був узгоджений між кредитором та Відповідачем 1 відповідно до [PERSON] про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору № 2622/0908/71-104 від 25.09.2008 року, укладеного між сторонами спору 12.03.2010 року. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, \~заперечення на позов та заяви про розгляд справи за своєї відсутності до суду не подала. За такої обставин та зі згоди представників інших сторін спору суд ухвалює провести розгляд спору у відсутності вказаного відповідача, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України. Не зявилися у судове засідання, будучи належним чином повідомленими, і інші відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Натомість в судове засідання зявилася їх представник, яка позов визнала частково та суду показала, що обґрунтованими є вимоги позову щодо стягнення відсотків за користування кредитом, розмір яких має бути обрахованим із суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 194\~688.99 доларів США. На разі такого розрахунку суми позову, що визнається, суд не надала. Вважає, що посилання представника позивача щодо правильності обрахування розміру простроченої заборгованості за кредитним договором не ґрунтуються на отриманих у справі доказах. Заслухавши представників сторін спору та дослідивши у судовому засіданні письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк", яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариства «Сведбанк»(надалі - Позивач), та [PERSON] (надалі - Відповідач - 1) 25.09.2008 року укладено кредитний договір №2622/0908/71-104, у відповідності з умовами якого, останній отримав кредит у розмірі 196600.00 доларів США (сто девяносто шість тисяч шістсот доларів США 00 центів) на строк з 25 вересня 2008 року по 19 вересня 2033 року, зі сплатою 12,5 (дванадцять цілих пять десятих) % річних за весь строк фактичного користування кредитом. 12.03.2010 року між Позивачем та Відповідачем-1 було укладено договір про внесення змін та доповнень №2 до кредитного договору №2622/0908/71-104 від 25.09.2008 року відповідно до якого сторони домовилися змінити розмір процентної ставки, зазначеної в п.1.3 Кредитного договору та встановили нову процентну ставку за Кредитним договором в розмірі 12.5 (дванадцять цілих пять десятих) % річних з 25.09.2008 року по 12.03.2010 року включно; 7.0 (сім цілих нуль десятих) % річних з 13.03.2010 року по 09.03.2010 року; 10.0 (десять цілих нуль десятих) % річних з 10.12.2010 року по 09.12.2011 року; 13.87 (тринадцять цілих вісімдесят сім десятих) % річних з 10.12.2011 року по 19.09.2033 року. Також відповідно до умов вказаної угоди сторони визначили, що розмір строкової заборгованості за кредитним договором становить 216347.41 доларів США. Починаючи з 12.03.2010 року вказаний розмір строкової заборгованості за кредитом не змінився до даного часу і що підтверджується висновками рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 03.07.2012 року (у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором) та іншими отриманими у справі доказами, які на переконання суду вказують на обєктивність такої встановленої судом обставини та не викликають жодних сумнівів щодо своєї достовірності, належності та допустимості. Відповідно до вказаного судового рішення було встановлено обставини заборгованості за кредитним договором станом на 14.12.2011 року, а саме по тілу кредиту в сумі 216347.41 доларів США (1\~730\~779.28 грн.), по відсотках - в сумі 35\~001.22 доларів США (280\~009.76 грн.), яка власне і була стягнута на солідарно з відповідачів у справі. 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено Договір факторингу №15, за яким [PERSON] відступив Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах. ТОВ «ФК «Вектор Плюс» у свою чергу 28.11.2012 року уклало договір факторингу з ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до умов пунктів 2.1, 2.2. якого відступило свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах і внаслідок чого відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 2622/0908/71- 104 від 25.09.2008 року позичальником згідно якого є [PERSON]. Для забезпечення виконання зобовязання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у звязку з порушенням умов Кредитного договору та інших витрат Позивача, повязаних з одержанням виконання, 25.09.2008 року та 02.03.2010 року \~між Позивачем, Відповідачем-1 та Відповідачем-2 укладено договора поруки № 2622/0908/71-104-Р-1 № 2622/0908/71-104-Р-2. Згідно п. 2 [PERSON] поруки-1 та [PERSON] поруки-2 Відповідач-2 та Відповідач-3 зобовязалися нести солідарну \~відповідальність з Відповідачем - 1 перед Позивачем за виконання Відповідачем - 1 умов Кредитного договору усім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на встановлені судовим рішенням обставини суд також не бере до уваги доводи сторони відповідача в тім, що поручителі не знали про збільшення розміру строкової заборгованості за кредитним договором, а тому не мають відповідати за цим позовом. Саме з цих підстав (встановлення судовим рішенням розміру заборгованості за кредитним договором) суд не бере до уваги доводи сторони відповідача в тім, що посилання представника позивача щодо правильності обрахування розміру простроченої заборгованості за кредитним договором не ґрунтуються на отриманих у справі доказах. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідного до ч.2 ст.1054 вказаного Кодексу, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. При цьому ст.1050 цього Кодексу визначає наслідки порушення договору позичальником: «…якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому». За вимогами \~ст. 526 ЦК України \~зобов»язання \~має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання \~грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити \~суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ Відповідно до положень ст.ст.553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед \~кредитором \~за порушення зобовязань боржником \~і у разі настання такої обставини, \~боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя. За викладеного та встановлених у судовому засіданні обставин справи суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення простроченої заборгованості за відсотками по кредитному договору, виходячи із суми простроченої кредиторської заборгованості в розмірі 216347.41 доларів США, є обгрунтованими. На разі, суд не погоджується із визначеною позивачем сумою простроченої заборгованості по відсотках з огляду на дані наданого ним розрахунку такої заборгованості та встановлений судом період прострочення (з 15.12.2011 року по 04.03.2015 року). Шляхом математичного обрахування даних розрахунку заборгованості за період з 15.12.2011 року (дата, до якої було встановлено розмір та стягнуто рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 03.07.2012 року прострочену строкову заборгованість по тілу кредиту та прострочену заборгованість по відсотках) по 04.03.2015 року судом було визначено суму заборгованості по відсотках, що підлягає стягненню на користь позивача, в сумі 103\~574.33 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 29.05.2015 року становить 2\~179\~336.99 грн.. Саме вказана сума заборгованості і підлягає солідарному стягненню з відповідачів. За викладеного позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно, з огляду на положення ст..88 ЦПК України, частковому відшкодуванню підлягають і понесенні позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2640.02 грн..

Outcome: partial