Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], який є законним представником малолітньої [PERSON], [INFO], про визнання останньої такою особою, що втратила право користування жилим приміщенням, що розташоване за адресою : [ADDRESS], про зняття цієї дитини з реєстрації за вказаною адресою та про зобов'язання відповідача зареєструвати місце проживання цієї дитини за місцем свого постійного проживання. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], з 08.09.2011 року зареєстроване за адресою : [ADDRESS] що пов'язано з тим, що за вказаною адресою було зареєстроване місце проживання матері цієї дитини - [PERSON], яка також є його дочкою, але фактично останні ніколи не проживали за вказаною адресою, а проживали у відповідача [PERSON], який є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Також позивач вказує, що [INFO] померла його дочка [PERSON], й 29.08.2013 року він звернувся до відповідача [PERSON] з проханням зняти малолітню [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою : [ADDRESS] та зареєструвати місце проживання дитини за адресою свого місця проживання відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, оскільки ця дитина залишається проживати з відповідачем, але відповідач відмовив йому в цьому. Позивач просив розглянути справу без його участі та задовольнити позов, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Направлена судом судова повістка відповідачу [PERSON], за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його місця проживання, була повернута судові з поміткою начальника дільниці № 7 КП „ЖКС „Чорноморський" про те, що відповідач за такою адресою більше не проживає. Таким чином, відповідно до ч.5 ст.76 ЦПК України вважається, що судову повістку вручено відповідачеві належним чином. Київський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча про дату і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про одержання ним судової повістки. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У 1998 році позивач [PERSON] та його дочка [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] згідно з Законом України „Про приватизацію державного житлового фонду", що підтверджується розпорядженням органу приватизації від 03.08.1998 року за № 126463 та свідоцтвом про право власності на житло, виданим управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів 03.08.1998 року за р.№ 19-10471, зареєстрованим в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 21.08.1998 року під № 304 на сторінці 134 в книзі 297пр. Згодом [PERSON] відчужила належну їй ? частину квартиру під [ADDRESS] на підставі договору дарування від 25.10.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за р.№ 1338. [INFO] року [PERSON] народила доньку [PERSON], та місце проживання цієї дитини було 08.09.2011 року зареєстроване за адресою : [ADDRESS], тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання її матері [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За життя своєї дочки [PERSON] позивач не оспорював її право на користування квартирою [ADDRESS] отже остання до дня своєї смерті ([INFO] року) зберігала право на користування цією квартирою за своєю малолітньою донькою [PERSON], [INFO], навіть якщо ця дитина і не проживала в цій квартирі. Таким чином, передбачених законом підстав для визнання малолітньої [PERSON], [INFO], такою особою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] немає. Разом з тим, вирішуючи дану справу, суд виходить з того, що згідно ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. З огляду на наведене та враховуючи, що з дня смерті своєї матері і по теперішній час малолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на вихованні батька - відповідача [PERSON] та проживає разом з ним, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача зареєструвати місце проживання своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], за місцем свого постійного проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial