Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (Позивач, Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (Відповідач, Позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.11.2006 року між АКБ «ТАС_Комерцбанк», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого виступає Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», правонаступником якого, в свою чергу став Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1103/1106/88-102П (надалі - Договір), згідно умов якого, Відповідачу надано кредит в розмірі 35 000,00 дол. США строком до 15.11.2016р., а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов'язання перед Відповідачем виконав в повному обсязі, проте Відповідач порушує умови кредитного договору, не повертає кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачує проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені Договором, в результаті чого станом на 03 червня 2015 року має заборгованість у сумі 616 511,47 грн., що складається з: - заборгованості за кредитом - 498 916,94 грн.; - нарахованих відсотків - 96 050,69 грн.; - пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної винагороди - 20 146,29 грн. та 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 1 397,55грн., які Позивач просив стягнути. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні достовірно встановлено, що 14.08.2013 року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №5 на користь ПАТ «Дельта Банк», тому відповідно до вищевказаного договору про відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по договору № 1103/1106/88-102П від 16.11.2006 року (а.с.29-34). Також встановлено, що 16.11.2006р. між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1103/1106/88-102П (а.с.5-9). Згідно з пунктами 1.1-1.3 розділу 1 - Договору, Відповідачу надано на умовах повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 35 000,00 дол. США, строком з 16.11.2006р. по 15.11.2016р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних. Відповідно до п.п. 3.1. Договору позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок [NUMBER] щомісяця, через касу банку згідно Додатку №1, що є невідємною частиною даного договору, крім випадків передбачених п.3.8,3.9, та 5.1.4. даного договору. Відповідно до п.п. 3.9. Договору при порушенні умов, передбачених п.5.1.9. цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, та/або якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені п. 3.1 цього договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому цим пунктом цього договору. Відповідно до п.п. 6.1.4. Договору при настанні подій, зазначених у п. 3.8., 3.9., 6.1.2. даного договору, вимагати погашення заборгованості у повному обсязі (суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, штрафних санкцій). Також було встановлено, що 14.01.2010р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником АКБ «ТАС_Комерцбанк», та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного договору № 1103/1106/88-102П від 16.11.2006 року, відповідно до умов якої сторони домовились, що позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок [NUMBER] щомісяця, через касу Банку згідно Додатку №2, який є невідємною частиною цього договору, якщо інше не передбачено цим договором. З моменту підписання вказаної угоди, дія Додатку №1 - скасовується. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, однак, Відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо строків погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п.п. 8.1. Договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості. Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак слід зазначити, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних від простроченої заборгованості по відсотках в розмірі 1397,55грн., задоволенню не підлягають, так як зі змісту позовної заяви та довідки-розрахунку (а.с.23) не вбачається за який саме період позивач здійснив нарахування вказаних 3% річних, що позбавляє суд можливості перевірити вказане та в повній мірі дослідити всі докази по справі. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, в зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язання за Кредитним Договором, станом на 03 червня 2015р. сума його простроченої заборгованості перед Позивачем становить 615 113,92грн., що складається з: - заборгованості за кредитом - 498 916,94грн.; - нарахованих відсотків - 96 050,69 грн.; - пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної винагороди - 20 146,29грн. (а.с. 23). Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк " про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково, а тому суд присуджує до стягнення з [PERSON] на користь Позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 615 113,92грн.. Також необхідно зазначити, що на підставі постанови Правління НБУ України від 02.03.2015р. №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - [PERSON] (а.с.42-43). Відповідно до п.22. ст..5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на відповідача [PERSON] та стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 3 654,00 грн.. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: partial