Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач - [PERSON] в інтересах малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, яку уточнила та в обґрунтування уточнених позовних вимог посилалася на те, що відповідач по справі є її донькою, яка має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які разом з нею та відповідачкою проживають за адресою: [ADDRESS] . З моменту народження дітей вони перебувають на утриманні позивачки та під її доглядом. Відповідач є матір`ю одиначкою та, народивши дітей, про них не піклується, не переймається про їх фізичний та духовний стан, не цікавиться їх успіхами, поведінкою здібностями у школі та дитячому садочку, не забезпечує їх необхідним харчуванням, не приймає участі щодо медичного догляду дітей, лікування, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, у зв`язку з чим перебувала на лікуванні в КП «Гейківська багатопрофільна лікарня з наданням психіатричної допомоги» ДОР у психіатричному відділенні. Відповідач не працює і працювати бажання не має. Останнім часом стала проявляти агресію до дітей та до позивача, що є небезпечним для життя та здоров`я дітей. На підставі заяви від 27.12.2018 року відповідач надала згоду на те, щоб її мати [PERSON] була залучена до виховання її малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з обов`язковим щомісячним матеріальним утриманням, вирішувала на свій розсуд на користь дітей всі фінансові, матеріальні та моральні питання, що пов`язані з їх вихованням. У зв`язку з чим, просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , призначити її опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та визначити місце проживання малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 30 липня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, призначена до підготовчого засідання, та в порядку підготовки справи до судового розгляду за заявою позивача з Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 54-55). Позивач та її представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представники третіх осіб: Ради опіки та піклування Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Ганець І.Ф. та Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області - Стрельцова А.В., кожна окремо, заявлені вимоги позивача підтримали та проти їх задоволення не заперечували. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши думку сторін та їх представників, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] є донькою позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача серії [NUMBER] (а.с. 45-48) та матір`ю двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 22,25) та копіями актових записів про народження № 15 від 05.11.2014 року [PERSON] та №18 від 05.12.2014 року [PERSON] з повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, реєстрація народження проведена за заявою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 62, 63-64, 65, 66-67). Згідно заяви (рішення), засвідченої 27.12.2018 року секретарем виконавчого комітету Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Михайлець Т.І., [PERSON] прийняла рішення та дала згоду на те, щоб її мати [PERSON] - позивач по справі, була залучена до виховання її малолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з обов`язковим щомісячним матеріальним утриманням, вирішувала на свій розсуд на користь дітей всі фінансові, матеріальні та моральні питання, що пов`язані з їх вихованням (а.с. 14). З характеристики на [PERSON] , наданої директором ОКНЗ «Надеждівський НВК (ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ)» 26.05.2020 року вбачається, що [PERSON] навчається у 3 класі зазначеного навчального закладу, фізичний розвиток хлопчика відповідає віку, стан здоров`я задовільний. Умови життя в сім`ї складні. Мати прийняла рішення дати свою згоду на те, щоб бабуся дітей [PERSON] була залучена до виховання її дітей [PERSON] та [PERSON] . Взаємовідносини між бабусею, братиком та [PERSON] добрі, бабуся піклується про [PERSON] , забезпечує усім необхідним (а.с. 27). З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 18.05.2020 року складеного комісією в складі голови ради опіки, сільського голови Ганець І.Ф., члена ради опіки, завідуючої ДНЗ «Сонечко» Бондарь Т.О, секретаря ради опіки, спеціаліста сільської ради Волощенко О.А, члена ради опіки, завідуючої ФАПом Конєвої Л.В., секретаря виконкому сільської ради Янчук О.В., вбачається, що проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , яким встановлено, що сім`я складається з чотирьох чоловік [PERSON] , її двох малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , та її матері [PERSON] , сім`я за вказаною адресою проживає з 2019 року без реєстрації. Житлово-побутові умови задовільні. Взаємовідносини між членами сім`ї недоброзичливі, недружні, [PERSON] не знаходить спільної мови зі своєю матір`ю. В сім`ї трапляються сварки через те, що вона не приділяє належної уваги своїм дітям: залишає їх на бабусю, державну допомогу використовує не за призначенням, зловживає спиртними напоями, не працює. [PERSON] залучена до виховання малолітніх онуків за заявою матері згідно ст. 151 Сімейного кодексу України (а.с. 29). [PERSON] періодично з 05.05.2020 перебувала на лікуванні в КП «КБЛПД» ДОР» та в КП «Гейківська багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» у психіатричному відділенні, про що свідчать довідки з вказаних медичних закладів (а.с. 30,3, 74). Згідно рішення № 6/2 від 05.06.2020 ради опіки та піклування при виконкомі Надеждівської сільської ради опікунська рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 28). Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, одна з яких, передбачена п.2 ч.1 цієї статті - це ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законодавство України, а саме Сімейний кодекс України в ст. 150, визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, зобов`язані поважати дитину, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування про неї. Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання батьками обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особи мають реальну можливість виконати обов`язки, але не вчиняють відповідних дій. Таким чином, у судовому засіданні зібрано достатньо доказів, підтверджуючих факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітніх дітей, оскільки відповідач, надавши згоду на те, щоб її мати [PERSON] виховувала її малолітніх дітей, вирішувала всі фінансові, матеріальні та моральні питання, що пов`язані з їх виховання, не цікавиться їх життям, не надає їм матеріальної допомоги та моральної підтримки, повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, крім того зловживає спиртними напоями, у зв`язку з чим періодично перебуває на лікування, про що зазначала сама відповідач в судовому засіданні та не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дітей, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . При вирішенні вимоги позивача про призначення її опікуном над малолітніми дітьми, суд виходить з наступного. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України). Статтею 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як видно зі статті 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Відповідно до рішення № 7/1 від 28.07.2020 ради опіки та піклування при виконкомі Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, рада опіки та піклування вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.49). З матеріалів справи вбачається, що позивач є бабусею малолітніх дітей (а.с. 46-48, 22,25), яка за згодою матері дітей залучена до виховання малолітніх дітей (а.с. 14), за станом здоров`я [PERSON] може бути опікуном над малолітніми дітьми, про що наданий відповідний висновок від 26.05.2020 року (а.с. 19). Крім того, заявник є приватним підприємцем та має стабільний дохід (а.с. 9-12), не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с. 13). Умови проживання заявника та малолітніх дітей є задовільними, технічний та санітарний стан житла також є задовільними (а.с.29). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині призначення її опікуном над малолітніми онуками. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ч.2, ч. 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини і при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з цим, враховуючи те, що відповідач позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей, є фізично здоровою людиною, має можливість утримувати своїх малолітніх дітей, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне, стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на користь майбутнього опікуна, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду з заявою про позбавлення батьківських прав, тобто з 14 липня 2020 року. Щодо вимог позивача про визначення місця проживання малолітніх дітей за адресою [ADDRESS] , суд вважає, такими що задоволенню не підлягають, оскільки з матеріалів справи вбачається, що діти постійно проживають за вказаною адресою, про що зазначали сторони в судовому засіданні та спору між сторонами з цього приводу не існує. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 840,80 гривень (а.с. 4а).

Outcome: partial