Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він працював у відповідача з 15 липня 2004 року до 23.10.2013 року начальником охорони, в подальшому через зміни у структурі підприємства, на посаді начальника відділу безпеки і охорони ПАТ «Український силікат». 23 жовтня 2013 року позивача звільнили з роботи у зв'язку із прогулом без поважної причини, п. 4 ст. 40 КЗпП України. Однак позивач вважає звільнення незаконним. Позивач зазначає, що 18 жовтня 2013 року, він прийшов на роботу та приступив до виконання своїх посадових обов'язків. Однак, після 14 год. 00 хв. йому зателефонувала головний бухгалтер відповідача Цикарук Л.Є. та запропонувала написати заяву про звільнення за власним бажанням. На прохання пояснити причину цього відповіді він не отримав, писати вказану заяву відмовився. В кінці робочого дня йому була вручена копія наказу №49 від 18.10.2013р. про його відсторонення від роботи з 18.10.2013р. по 22.10.2013р. Також в наказі зазначалося, що робочий день позивача 18.10.2013р. вважати прогулом та оплату за цей робочий день не проводити. Інспектору відділу кадрів Поліщук А.Н. до 23.10.2013р. підготувати наказ про його звільнення згідно з п. 7 ст. 40 КЗпП України за перебування на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння. Причиною таких рішень в наказі зазначено, що 18.10.2013р. о 12 год. 10 хв. позивач перебував на території підприємства в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується актом комісії від 18.10.2013року. Однак розписуватись про ознайомлення з наказом №49 від 18.10.2013р. позивач відмовився, оскільки 18.10.2013р. в стані алкогольного сп'яніння він не знаходився, оскільки в цей день і напередодні він взагалі не вживав алкогольні напої, крім цього ніяка комісія не перевіряла його стан, акт не складався, а тому, позивач вважає наказ №49 від 18.10.2013р. незаконним. На його вимогу надати копію акту комісії від 18.10.2013р. - відмовили. Позивач не погодився із зазначеним наказом та він продовжував виконувати свої службові обов'язки, а наступного робочого дня вийшов на роботу. Однак з 21.10.2013р. по 23.10.2013р. охороною відповідача він не був допущений на територію підприємства, про що на ім'я керівника відповідача мною були подані службові записки з проханням допустити позивача на територію підприємства до робочого місця або пояснити причини не допуску. Але жодної відповіді він не отримав, до робочого місця допущений не був. Після чого 23.10.2013р. позивачу був вручена копія наказу №45к від 23.10.2013р. про звільнення позивача за прогул без поважної причини за ст. 40 п. 4 КЗпП України, зобов'язано провести з ним остаточний розрахунок з врахуванням 23.10.2013р. як останнього робочого дня. Однак позивач вважає даний наказ незаконним, крім цього станом на дату звернення із позовом відповідач розрахунок з позивачем не здійснив, заборгованість з заробітної плати не сплатив, у зв'язку з викладеним позивач просить суд : - поновити його на роботі у Приватному акціонерному товаристві «Український силікат» на посаді начальника відділу безпеки і охорони. - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український силікат» на користь позивача заборгованість заробітну плату в сумі 9445 грн. 47 коп.; - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український силікат» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1935 грн 12 коп.; - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Український силікат» на користь позивачакошти в якості компенсації моральної шкоди в сумі 50000 грн.; - стягнути в Приватного акціонерного товариства «Український силікат» на користь позивача кошти в якості компенсації витрат на лікування в сумі 2024 грн. 61 коп. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні частково заперечували проти задоволення заявлених позовних вимог, визнали заявлену позовну вимогу в частині стягнення на користьпозивача заборгованості по заробітній платі у сумі 8465,47 гривень, в іншій частині - просили суд відмовити. Вислухавши позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з 15.07.2004 року до 23.10.2013 року начальником охорони, в подальшому через зміни у структурі підприємства, на посаді начальника відділу безпеки і охорони ПАТ «Український силікат». Згідно наказу №45-к від 23.10.2013 року Приватного акціонерного товариства «Український силікат» позивача звільнено з посади за прогул без поважної причини. Наказом №49 від 18.10.2013 року голова правління відсторонив [PERSON] від роботи 18.10.2013 року до 22.10.2013 року. Суд критично відноситься до акту ПАТ «Український силікат» від 18.10.2013 року, згідно якого 18.10.2013 року о 12-10 годині [PERSON] - начальник відділу безпеки та охорони знаходився у нетверезому стані на роботі. У нього спостерігались наступні зовнішні ознаки алкогольного сп'яніння: посилений запах алкоголю, агресивна поведінка, збуджена мова, виражався нецензурною мовою, оскільки ані до заперечення, ані в судовому засіданні представниками відповідача не надано будь-яких доказів в підтвердження перебування [PERSON] у нетверезому стані. Крім цього суд критично відноситься до службової записки [PERSON], який працює на посаді охоронця поста №1 ПАТ «Український силікат», написаною на ім'я заступника голови правління ПАТ «Український силікат» Цикорук Л.Е., датованою 18.10.2013 року, згідно якої він доводить до відома, що 17.10.2013 року начальника служби безпеки та охорони [PERSON] з 10-00 до 15-00 години на території не було, оскільки в судовому засіданні зі слів представника відповідача Цикорук Л.Е. встановлено, що вона сама шукала [PERSON] по території ПАТ «Український силікат», а в запереченні вказано, що про відсутність його на роботі вона дізналась із службової записки. Крім того акт №1 ПАТ "Український силікат" про відсутність на роботі [PERSON], начальника служби безпеки та охорони складений 17.10.2013 року. Крім цього з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] 17.10.2013 року працював з 08-00 до 17-00 години, та до та після обіду він заходив до них на робочі місця. Крім цього свідки підтвердили факт не допуску [PERSON] на роботу в період з 21.10.2013 року по 23.10.2013 року, хоча він приходив та виявляв бажання працювати. З урахування викладеного суд вважає позовну вимогу [PERSON] про поновлення на роботі такою, що підлягає задоволенню. Крім цього згідно довідки по заборгованості з виплати заробітної плати по звільненим працівникам станом на 01.11.2013 року ПАТ «Український силікат» перед [PERSON] існує заборгованість у сумі 9465,47 гривень, однак з пояснень представників відповідача, а також відомості нарахування коштів №12 за листопад 2013 року на картковий рахунок [PERSON] 30.12.2013 року зараховано 1000,00 гривень. Тому з урахуванням цього судом встановлена заборгованість ПАТ «Український силікат» перед позивачем [PERSON] існує заборгованість по заробітній платі у розмірі 8465,47 гривень, яка підлягає стягненню на користь останнього. Також відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно рекомендацій ВСУ викладених у постановах Пленуму ВСУ від 24.12.99 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» та від 06.11.92 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Отже, [PERSON] набув право стягнення з ПАТ «Український силікат» середньомісячного заробітку у розмірі 1935,12 гривень за період з 24.10.2013 року по 13.12.2013 року. Загальна сума середньомісячного заробітку [PERSON] за цей період складає: 1290 / 22 роб.днів (в середньому в календарному місяці до дати звільнення) х 33 роб.днів вимушеного прогулу (з 24.10.2013 року по 13.12.2013 року) = 1935,12 грн. Враховуючи вищевказане,

Outcome: partial