Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про захист авторських майнових прав, посилаючись на те, що в січні 2016 року відповідач здійснював продаж товару - продуктів сирних плавлених скибкових, на етикетці яких, неправомірно відтворено обєкт авторського права мальовані зображення персонажів «Грай», «Тур», «Око» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «Як козаки…», що підтверджується товарними чеками від 20.01.2016р. та від 31.01.2016р., а також відповідними квитанціями з терміналу про безготівковий розрахунок. Сторони в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, представники сторін подали заяви до суду про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №52994 від 09.01.2014р., належать авторські права на графічне зображення козаків з мультиплікаційного серіалу «Як козаки …». Позивачці [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом перейшли авторські права [PERSON] (за Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір №5833 від 02.07.2002р.) на графічне зображення козаків з мультиплікаційного серіалу «Як козаки …». Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2014р., у справі № 753/19860/14-ц визнано за [PERSON]. та [PERSON], у рівних частинах право власності на майнові права співавторів на твір опис та зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії «Як козаки…». 20.01.2016р., та 31.01.2016р., представником позивачів було придбано продукт сирний плавлений скибковий «Козацька вечеря» в універсамі «Честор», продаж в якому здійснює відповідач, на загальну суму 2,45 грн. та 2,45 грн. відповідно. На етикетці продукту зображено фрагмент мультиплікаційного серіалу «Як козаки…». Свого дозволу на відтворення на етикетці та розповсюдження вказаного зображення позивачі не надавали. Отже, відповідачем було розповсюджено твір позивачів без їх згоди. Відповідач у запереченні на позовну заяву посилається на відсутність умислу здійснювати продаж товару, що порушує авторські права, нетривалість продажу такого товару та малий розмір доходу від продажу товару. Відповідно до ст.ст. 435, 437 ЦК України, ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права. Також автору твору чи іншій особі, яка має авторське право належать майнові права, визначені ст.440 ЦК України та ст.15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», зокрема виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. За змістом ст.9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється законом. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 р. «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону N 3792-XII при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК). Відповідно до пункту 5 частини другої\~статті 432 ЦК України\~захист прав інтелектуальної власності судом може бути здійснено шляхом прийняття рішення про застосування разового грошового стягнення (компенсації) замість відшкодування збитків за неправомірне використання обєкта права інтелектуальної власності.\~Розмір стягнення\~визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушенні будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених ст. 50 цього Закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про виплату компенсації, а суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. В абзаці 9 ч. 2 ст. 52 Закону зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пп. "г" п. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. Отже, згідно зі згаданими приписами пункту 5 частини другої статті 432 ЦК України та абзацу девятого частини другої статті 52 Закону розмір компенсації визначається з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення, зокрема, обсягів порушення та (або) намірів цієї особи. Таким чином, наявність або відсутність вини особи, яка здійснила порушення прав інтелектуальної власності, має значення саме для визначення розміру присудженої суми замість збитків компенсації. Суд враховує, що відповідач не знав про існування порушених авторських прав, не мав наміру їх умисного порушення, а також незначний обсяг його порушення. Також, при дослідженні обєкту авторського права та обєкту його відтворення суд встановив, що графічне зображення головних персонажів «Грай», «Тур» та «Око» є цілою частиною аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Як козаки…», а не кожен з них є його окремою самостійною частиною. При визначенні розміру грошової компенсації за порушення майнових авторських прав позивачів суд, крім зазначеного, приймає до уваги обставини порушення відповідачем майнових авторських прав позивачів, твердження відповідача про те, що продаж плавлених сирків «Козацька вечеря» із зображенням трьох козаків відбулось короткий проміжок часу, прибуток отриманий від продажу вказаного товару був незначним, після встановлення факту порушення авторського права позивачів відповідач не здійснював продаж вказаного товару, що не спростовано позивачами, а також враховує загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність, розумність (заходи, що застосовуються, мають компенсувати збитки автора і зробити економічно недоцільними (унеможливити) подібні дії винної особи в майбутньому). Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму компенсації позивачам в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що на час звернення до суду становить суму в розмірі 13\~780 гривень. Оскільки, згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.12.2014р., у справі № 753/19860/14-ц позивачам належать майнові авторські права на твір опис та зображення головних персонажів аудіовізуальних анімаційних (мультиплікаційних) творів із серії «Як козаки…» в рівних частинах, то суд вважає за необхідне стягнути вказану суму в рівних частинах кожному. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в рівних частках на користь позивачів, необхідно стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, у розмірі 1\~378,00 грн., а саме по 689,00 грн., кожному.

Outcome: partial