Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася 31 січня 2017 року до суду з позовом до відповідача, який в подальшому уточнила, про стягнення невиплаченої орендної плати та розірвання договору оренди земельної ділянки. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10 вересня 2011 року між нею та селянським (фермерським) господарством «Сонячне» (далі СФГ «Сонячне») був укладений договір оренди землі № 447, відповідно до якого [PERSON] передала в оренду земельну ділянку площею 6,8378 га, що належить останній на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER]. Зазначеним договором було передбачено, що орендодавець передає строком на 15 років в оренду земельну ділянку для сільськогосподарського призначення, а відповідно до п. 9.1 договору орендна плата вноситься в грошовій формі: не менше 3% нормативної грошової оцінки землі та в натуральній формі відповідно до п. 9.2. Позивачка посилається на те, що сторони домовилися про змішану форму оплати орендної плати поєднану готівковою й безготівковою (натуральною) формою оплати так і відповідними послугами. Згідно п. 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься в грошовій формі - до 01 липня наступного року, після кожного року оренди; в натуральній - до 31 грудня поточного року. Однак відповідач не видав (не сплатив) грошову форму оплати позивачці за 2014-2016 роки, трактуючи істотні умови договору на власний розсуд, а саме, що орендна плата повинна сплачуватися тільки у грошовій (готівковій) або тільки у натуральній формі. Тобто в альтернативній формі, що суперечить вимогам п. 9 договору, яким поєднано як грошову так і натуральну форму оплати. У результаті неналежного виконання договірних обов'язків СФГ «Сонячне» позивачці не сплачено 8882 грн. 01 коп. заборгованості по сплаті орендної плати за 2014, 2015 роки, 5907 грн. 84 коп. заборгованості по сплаті орендної плати за 2016 рік, 6743 грн. 10 коп. пені за неналежне виконання договірних зобов'язань за 2015 рік, за період з 01 липня 2016 року по 29 вересня 2017 року, та 1612 грн. 52 коп. пені за неналежне виконання договірних зобов'язань за 2016 рік, за період з 01 липня 2017 року по 29 вересня 2017 року, а всього 23145 грн. 47 коп., які вона просить стягнути на її користь. Крім того, в зв'язку з систематичним порушення відповідачем умов договору оренди землі №447 від 10 вересня 2011 року, в частині сплати грошової форми орендної плати, прохала розірвати даний договір оренди землі. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов в повному обсязі пославшись на обґрунтування викладене в позовній заяві. Представник відповідача СФГ «Сонячне», який належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив (а.с. 137). Суд, заслухавши позивачку, її представника, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2011 року між позивачкою та СФГ «Сонячне» був укладений договір оренди землі № 447, відповідно до якого позивачка передала в оренду відповідачу земельну ділянку площею 6,8378 га, що їй належить на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] та розташована на території Олександропільської сільської ради Солонянського району, Дніпропетровської області, строком на п'ятнадцять років (а.с 19-22, 24). Даний договір 30 березня 2012 року був зареєстрований відділом Держкомзему у Солонянському районі Дніпропетровської області за № 122508054000247. Між позивачкою та відповідачем також було складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду, згідно якого [PERSON] передала відповідачу належну їй земельну ділянку (а.с. 23). Укладений договір оренди землі № 447 був прийнятий сторонами до виконання і продовжує діяти і в період розгляду справи судом, оскільки строк його дії не закінчився. Пунктом 9 зазначеного договору оренди передбачено форму та розмір орендної плати. А саме: згідно п.п. 9.1 було передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі: не менше 3% нормативної грошової оцінки землі та згідно п. 9.2 в натуральній формі: зерно фуражне - 1800 кг, хліб - 150 шт., борошно - 75 кг, макаронні вироби - 20 кг, крупа - 20 кг, олія - 25 кг, солома - 1000 кг, оранка городів - 0,35 га, м'ясо свинини - 6 кг, сало - 6 кг, гусятина - 10 голів, та ритуальні послуги - 2000 грн. Згідно пункту 11 укладеного договору було передбачено, що орендна плата вноситься в такі строки: а) в грошовій формі - до 01 липня наступного року після кожного року оренди; б) в натуральній - до 31 грудня поточного року. Підпунктом г пункту 29 договору оренди зазначено, що орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату. На період укладання даного договору оренди спірні правовідносини з приводу оренди земельних ділянок регулювались Законом України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року зі змінами та доповненнями на день укладання договорів оренди, Цивільним Кодексом України та Земельним кодексом України, а також постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220, якою затверджено типову форму договору оренди земельної ділянки. Згідно положень ст. ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на дату укладання договору), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Під час розгляду справи судом було встановлено, що оскільки на час укладання договорів оренди землі закон дозволяв існування трьох видив орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, а також дозволяв поєднання різних форм орендної плати, то сторонами в договорі оренди землі № 447 було поєднано дві з них, а саме: грошову та натуральну форми орендної плати, що не суперечило ст. 22 чинного в 2011 році Закону України «Про оренду землі». Тому суд вважає, що відповідач за умовами укладеного договору зобов'язався виплачувати орендодавцю як грошову так і натуральну форму орендної плати, оскільки саме такі умови в частині форми орендної плати та способу її виплати були визначені сторонами при укладенні договору та протягом строку дії договору за взаємною згодою сторін не змінювались. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і при визначенні розміру заборгованості по орендній платі відповідача суд виходить з такого. Судом було встановлено, що згідно п. 9.1 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі не менше 3 % нормативної грошової оцінки землі, яка, згідно наданих позивачкою витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки в 2014 році складала 131360 грн., в 2015 році - 164107 грн., в 2016 році - 196928 грн. (а.с. 25, 26, 95). При цьому суд зауважує, що позивачка в своїй позовній заяві безпідставно приймає до розрахунку нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01 січня 2015 року в розмірі 164707 грн., оскільки згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки така оцінка становить - 164107 грн. (а.с. 26), яка і буде враховуватись судом при визначенні розміру орендної плати за 2015 рік. Тому розмір орендної плати в грошовій формі за 2014 рік складав 3940 грн. 80 коп., за 2015 рік - 4923 грн. 21 коп., за 2016 рік - 5907 грн. 84 коп., що в загальному розмірі складає 14771 грн. 85 коп. Крім того, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт не сплати відповідачем позивачці орендної плати за 2015 рік, 2016 рік то позовні вимоги про стягнення пені за 2015-2016 роки в частині заборгованості по сплаті орендної плати в грошовій форм також підлягають задоволенню частково. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пунктом 14 договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки визначенні цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Таким чином, оскільки відповідач не сплатив позивачці орендну плату за 2015 рік до 01 липня 2016 року та за 2016 рік до 01 липня 2017 року, тому на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача пеня за кожен день прострочення до строку який заявляє позивачка в своєму позові, тобто до 29 вересня 2017 року в такому розмірі: за несплату орендної плати за 2015 рік за період з 01 липня 2016 року по 29 вересня 2017 року, тобто 455 днів - 6720 грн. 35 коп., за несплату орендної плати за 2016 рік за період з 01 липня 2017 року по 29 вересня 2017 року, тобто91 день - 1612 грн. 52 коп. Враховуючи викладене, на користь позивачки з відповідача загалом підлягає стягненню 23104 грн. 72 коп., з яких 14771 грн. 85 коп. заборгованості по сплаті орендної плати за 2014, 2015, 2016 роки, 6720 грн. 35 коп. пені за неналежне виконання договірних зобов'язань за 2015 рік, за період з 01 липня 2016 року по 29 вересня 2017 року, та 1612 грн. 52 коп. пені за неналежне виконання договірних зобов'язань за 2016 рік, за період з 01 липня 2017 року по 29 вересня 2017 року. Що стосується вимог про розірвання договору оренди, то дані вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Виплата орендарем орендної плати за договором є основним обов'язком відповідача, невиконання якого суд вважає є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що встановлені судом обставини є в силу Закону України "Про оренду землі" підставами для розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами і даний договір підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір сплачений нею під час звернення з позовом до суду (а.с. 1, 2, 89). На підставі викладеного, ст.ст. 509, 510, 526, 530, 549, 651, 792 ЦК України; ст.ст. 93, 96 ЗК України; ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та

Outcome: partial