Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі рівному для всіх членів КСП «Новопсковське» Новопсковського району та виділити її землю на території Новопсковського району. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона була членом [PERSON] відкормрадгоспу починаючи з 1989 року, яке згодом було реорганізоване в КСП «Новопсковське». Позивач працювала в КСП «Новопсковське» до 09 вересня 1996 року. Рішенням зборів уповноважених членів колгоспу вона була включена до списку осіб членів даного колективного господарства, які мають право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) в цьому колективному господарстві. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю виданого 22.10.1996 вона внесена під номером 259, але при затвердженні (уточненні) списку осіб, які мають право на отримання земельного паю, включена не була по невідомим їй причинам, із-за чого до теперішнього часу не реалізувала своє право на землю. Процесуальний строк для звернення до суду нею не пропущений, так як право на земельну частку (пай) вона отримала з моменту включення її до списку, який додається до держаного акту на право колективної власності на землю, але дізналася про це тільки у лютому 2017 року, так як звернулась до відділу Держеокадастру у [PERSON] районі, де їй там повідомили, що вона внесена до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю, і має право на земельну частку (пай). Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Луганської області, який діє на підставі довіреності за вих. № 10-7/8-98 від 12.01.2017, в судове засідання не зявився, надавши письмове заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності. Справу просить слухати без його участі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Новопсковського району Луганської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить ухвалити на розсуд суду. Представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Луганській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не пояснив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі документів. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач з 30.03.1989 по 09.09.1996 була членом КСП «Новопсковське», що підтверджується трудовою книжкою серії БТ-ІІ №2218291, виданою 31.11.1988 [PERSON] хлібокомбінатом. 22 жовтня 1996 року [PERSON] районною Радою народних депутатів був виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії ЛГ № [NUMBER], до списку якого була включена позивач [PERSON] під №259, площа земельної частки (паю) складає 10,24 умовних кадастрових гектарів. Вказані обставини підтверджуються Державним актом на право колективної власності на землю серії ЛГ №3100000015 по Колективному сільськогосподарського підприємства «Новопсковське», довідкою, виданою 16.03.2017 відділом Держгеокадастру у [PERSON] районі Луганської області за вих. № 31-28-0.4-679/15-17. Відповідно до п.2\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995\~за\~№720/95\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п. 2Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 за№666/94 кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). З огляду на викладене, враховуючи п. 2Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 08.08.1995 за № 720/95, згідно якого право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) мають громадяни, які на момент отримання Державного акту на право колективної власності на землю були членами відповідного колгоспу та включені до списку, доданого до Державного акту, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Твердження представника відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Луганської області про те, що позивачем пропущений строк позовної давності суд вважає безпідставними, оскільки право на земельну частку (пай) у позивача виникло з моменту отримання Колективним сільськогосподарським підприємством «Новопсковське» державного акту на право колективної власності на землю. З цього приводу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 27 серпня 2014 року (справа № 6-12823св14) зазначив, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Таким чином, суд приходить до висновку, що в частині позовних вимог, щодо виділення земельної ділянки на території Новопсковського району необхідно відмовити оскільки виділення земельних ділянок відбувається на підставі рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи відповідної районної адміністрації. Відповідно до ч.1, 3ст. 88 ЦПК України,стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Оскільки позивач має інвалідність ІІ групи, [PERSON] була звільнена від сплати судового збору в сумі 1800 грн. за подання до суду позовної заяви, що містить вимогу майнового характеру. З урахуванням вищевикладеного, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позивачем позовної заяви майнового характеру в сумі 1800 грн. На підставі викладеного,\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995\~за №720/95,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,

Outcome: partial