Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, який мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі в якому в них народився син - [PERSON] ([INFO]). Дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, проте спроможний сплачувати аліменти так як офіційно працевлаштований. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач просила суд позов задовольнити. Відповідач позов визнав частково вказавши на те, що згодний сплачувати на дитину аліменти в розмірі 1 000 грн., що відповідає більш ніж половині прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, при цьому просив врахувати, що обов'язок утримувати дітей покладається як на батька так і на матір дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого в Свідоцтві про народження (а.с. 5) вказані сторони спору. Дитина проживає разом з матір'ю по [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області № 67 від 13.02.2017 року (а.с. 4). Статтею 180 ч.1 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст. 181 ч.2 СК України). Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини, присуджуються у частці від доходу і (або) в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати (ст. 182 ч.1 СК України): стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] працює начальником Немирівського міжрайонного відділення Управління поліції охорони у Вінницькій області. Загальна сума доходу за місцем роботи відповідача в період з грудня 2016 року по травень 2017 року склала 54 056,30 грн., з них: 48 529,20 грн. - заробітна плата, 2 900,00 грн. - матеріальна допомога, 2 627,10 грн. - премія, що підтверджується довідкою Управління поліції охорони у Вінницькій області від 13.06.2017 року. Таким чином середній місячний заробіток відповідача за зазначений період склав 9 009,38 грн. (54 056,30 грн./6). У разі стягнення аліментів на дитину у запропонованому позивачем розмірі, сума утримання на дитину складатиме 2 252,35 грн. (9 009,38 грн. * ?). Сторони не повідомив суду про наявність інших обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів, а відповідач не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини. Враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей покладається на обох батьків, в тому числі і на позивача, беручи до уваги встановлені судом обставини, а також те, що з 1 травня 2017 року прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років в розрахунку на місяць, згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" становить 1 426 грн., суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 18.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів відповідатиме обов'язку батька на надання утримання дитині, оскільки складатиме в середньому 1 501,56 грн. (9 009,38 грн. * 1/6), що перевищує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, при цьому матір дитини також зобов`язана надавати утримання дитині для забезпечення її потреб і розвитку. В решті позову слід відмовити за необгрунтованістю. На підставі ст. 88 ч. 3 ЦПК України, з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial