Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

В травні 2014 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в якому просила стягнути солідарно з Житлово-експлуатаційної контори № 6 і Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства «Хмельницькліфт» заподіяну матеріальну шкоду в сумі 24210,43 грн. та заподіяну моральну шкоду в сумі 50000,00 грн. Мотивувала заявлені вимоги тим, що 20 листопада 2013 року, виходячи з ліфта на першому поверсі будинку [ADDRESS], внаслідок несправності ліфта (кабіна ліфта зупинилась нижче рівня першого поверху) впала, вдарившись головою та всією правою стороною тіла та отримавши тілесні ушкодження, які потягли за собою необхідність відновлення стану здоров'я. З 20 листопада 2013 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Хмельницької міської лікарні, під час якого їй було зроблено дві операції. Під час лікування нею було витрачено на придбання ліків та лікарських засобів 24210,43 грн. Моральна шкода виразилась у тому, що в результаті неналежного надання послуг відповідачами їй було завдано тілесних ушкоджень, сильного фізичного болю, порушено нормальний спосіб життя, вона була змушена докладати додаткових зусиль та витрачати грошові кошти для організації життя, для лікування у закладі охорони здоров'я та подальшого відновлення здоров'я поза закладом охорони здоров'я, порушенні стосунків з оточуючими людьми, втратила можливість вільно виходити на прогулянки, пересуватись по квартирі без сторонньої допомоги та без ходунків, позбавлена можливості спілкування з оточуючими. Все це призвело до значних незворотних змін у її житті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просять задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Додатково представник позивача пояснив, що відповідачі є особами, спільною бездіяльністю яких було завдано шкоди, тому вони мають нести солідарну відповідальність перед позивачем згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України. Представник відповідача ЖЕК № 6 проти позову заперечила, пояснивши, що ЖЕК № 6 є балансоутримувачем будинку позивача, а виконавцем послуги з технічного обслуговування ліфтів є СРБП "Хмельницькліфт" згідно укладеного з ним договору на виконання робіт від 15.12.2010р. № 6/38/8, пунктами 3.1.1-3.1.9. якого передбачено, що підрядник зобов'язаний забезпечити безперебійну та безпечну роботу ліфта, своєчасно виконувати комплекс робіт навченим і атестованим персоналом та провадити технічний огляд, тощо. Житлово-експлуатаційна контора № 6 не є виконавцем послуги з технічного обслуговування ліфта, а тому не може нести відповідальність за неналежне його обслуговування. Крім того, заявлений розмір матеріальних збитків не повністю обґрунтований, а розмір моральної шкоди не підтверджений документально; факт падіння позивача в ліфті через те, що кабіна ліфта зупинилася нижче рівня першого поверху, позивачем не доведений, а надуманий. Вважає, що позивачка впала через власну необачність. Просить в позові відмовити. В судове засідання 13.07.2015 року відповідач представника не направив з причин, які поважними суд не вважає, тому розгляд справи закінчено за відсутності в судовому засіданні представника відповідача з врахуванням раніше наданих нею усних та письмових заперечень. Представник співвідповідача Спеціалізованого ремонтно-будівельного підприємства «Хмельницькліфт» проти позову заперечив, вказавши, що єдиним документом, що вказує на місце отримання травми позивачем, є епікриз № 12778, де зі слів хворої ([PERSON]) вказано, що травму вона отримала в побуті, коли 20.11.2013 р. близько 12.00 год. виходила з не до кінця піднятої кабіни ліфту, перечепилась за створений поріг ліфтового просвіту та впала правим боком на бетонну підлогу. Епікриз повністю суперечить довідці Хмельницької міської лікарні № 77 від 30.01.2014 р., де вказано, що позивачка 20.11.2013 р. вдома в під'їзді впала на правий бік. Крім того, якщо допустити, що травма отримала в ліфті (що є громадським місцем), то у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого Постановою КМУ № 270 від 22.03.2011 р., лікувально - профілактичний заклад, до якого звернулась або була доставлені потерпіла внаслідок нещасного випадку, протягом доби мав би надіслати письмове повідомлення за встановленою формою до міської ради. Також лікувально-профілактичні заклади ведуть реєстрацію нещасних випадків по встановленій формі. Такі документи позивачем не надані і в матеріалах справи відсутні. Про отримання травми [PERSON] співвідповідача було повідомлено в її заяві від 20.01.2014 р. Крім того, після заяви [PERSON] було проведено перевірку ліфта і будь-яких порушень не встановлено, а скарг та претензій на його роботу не надходило. Вважає позов не доведеним і просить в його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що ЖЕК № 6 є балансоутримувачем будинку [ADDRESS], що підтверджується наявною в матеріалах справи листом УЖКГ Хмельницької міської ради від 21.05.2014 року за вих. № 14-14-515 та визнається вказаним відповідачем. Між ЖЕК № 6 та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 28.03.2007 року, за яким ЖЕК № 6 надає, зокрема, забезпечує надання послуги з утримання ліфтів в будинку позивача. Згідно договору підряду № 6/38/8 від 15.12.2010 року, ЖЕК № 6 є замовником, а СРБП «Хмельницькліфт» - підрядником щодо організації і виконання робіт по повторному технічному обслуговуванню та ремонту ліфтів та диспетчерських систем на об'єктах замовника, одним з яких є, згідно додатку № 1 до договору, будинок [ADDRESS]. За вказаним договором підрядник взяв на себе зобов'язання забезпечити безперебійну та безпечну роботу ліфтів та усувати їх несправності. 20 листопада 2013 року позивач, виходячи з ліфта на першому поверсі будинку [ADDRESS], в першому під'їзді якого в кв. № 10 вона проживає, внаслідок несправності ліфта (кабіна ліфта зупинилась нижче рівня першого поверху) впала, вдарилась правою стороною тіла та отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому шийки правої стегнової кістки зі зміщенням уламків. Вказані обставини підтверджуються картою виїзду екстреної медичної допомоги № 57818, довідкою Хмельницького обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф від 20.05.2014 року № 356 та пояснювальною запискою фельдшера [PERSON] до неї, оглянутою в судовому засіданні медичною карткою позивача, висновком ЗВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області від 18.01.2014 року, показаннями всіх допитаних судом свідків, які підтвердили вказані позивачем обставини щодо частоти та характеру несправності ліфта станом до 20.11.2013 року включно, поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факти падіння позивача та надання їй медичної допомоги, довідками Хмельницької міської лікарні № 77 від 30.01.2014 року, № 877 від 28.11.2013 року, повідомленням Хмельницької міської лікарні від 20.02.2014 року за вих. № 156, виписним епікризом № 12778, а також висновком комісійної судово-медичної експертизи від 24.06.2015 року. Представники відповідачів в ході судового розгляду справи стверджували, що двері ліфта за жодних умов не можуть відкритися в разі зупинки кабіни ліфта нижче рівня посадкового майданчика, однак такі твердження спростовуються наданим суду представником позивача листом виробника ліфта - ВАТ «Могильовський завод ліфтового машинобудування» від 23.12.2014 року за вих. № 06/12677ф, в якому виробник стверджує, що технічна можливість відкриття дверей кабіни ліфта при зупинці ліфта нижче рівня посадкового майданчика більше 50 мм існує і конструктивно складає не більше 187 мм. За п. 7.7.1 «Захист від небезпеки падіння» ДСТУ EN 81-1:2003 «Норми безпеки конструкції і експлуатації ліфтів», протяжність зони відчинення дверей складає не більше 0,2 м як вище, так і нижче рівня поверху. Крім того, представники відповідачів посилались на перебування ліфта на день отримання позивачем тілесних ушкоджень у справному стані, однак факт несправності ліфта станом на 20.11.2013 року, окрім пояснень свідків, підтверджується також наявними в матеріалах справи письмовими зверненнями мешканців будинку з приводу несправності ліфта до ЖЕК № 6, листами ЖЕК № 6 до СРБП «Хмельницькліфт» про усунення недоліків в роботі ліфта, витягом з журналу реєстрації аварійних збоїв ЛАС за 9.11.2013 року - 9.12.2013 року, витягом із журналу реєстрації вхідних документів СРБП «Хмельницькліфт», витягом з журналу вхідної та вихідної кореспонденції ЖЕК № 6, довідкою СРБП «Хмельницькліфт» про вилики на ліфт за період з 1.08.2013 року по 30.01.2014 року (а.с. 107). Обставина перебування ліфта станом на момент падіння позивача в несправному стані не спростовується наданими суду актами перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 0510 від 25.12.2013 року та № 0019 від 29.01.2014 року, експертним висновком № 321 від 22.12.2014 року, експертним висновком № 176 від 4.10.2012 року, оскільки вони виконані в 2012 році та 2014 році, тобто в першому випадку - задовго до отримання позивачем тілесних ушкоджень, а у другому випадку - зі спливом більш як місяця після факту падіння, тоді як допитані в судовому засіданні свідки одностайно стверджували, що після падіння [PERSON] ліфт було відремонтовано працівником СРБП «Хмельницькліфт» і він почав працювати справно. Виходячи із умов укладеного між ЖЕК № 6 та СРБП «Хмельницькліфт» договору, обов'язок підтримання ліфта у справному стані покладався безпосередньо на СРБП «Хмельницькліфт», таким чином, суд приходить до висновку, що причиною отримання позивачем тілесних ушкоджень стало неналежне виконання СРБП «Хмельницькліфт» своїх обов'язків за договором підряду № 6/38/8 від 15.12.2010 року. Своєї вини співвідповідач в ході судового розгляду не спростував, тоді як обов'язок доказування в цій частині покладається саме на нього. Із цих же підстав спростовується вина ЖЕК № 6 в отриманні позивачем тілесних ушкоджень. Так, відповідач за договором з позивачем (підп. 7 п. 3.4 договору) взяв на себе обов'язок своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини; виконавцем послуг з приводу утримання ліфта в справному технічному стані, його своєчасного ремонту був підрядник - співвідповідач, - отже, виконавцем цієї послуги ЖЕК № 6 не був. Представник позивача посилався в обґрунтування заявлених вимог на те, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим згідно з ч. 1 ст. 1190 ЦК України. Однак, оскільки мали місце не спільні дії/бездіяльність відповідачів, а бездіяльність співвідповідача СРБП «Хмельницькліфт», тому суд приходить до висновку, що підстави для їх солідарної відповідальності відсутні і саме СРБП «Хмельницькліфт» є належним відповідачем за заявленими вимогами. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивачу було завдано збитків у вигляді понесених нею витрат на лікування, сума котрих, документально підтверджена відповідними квитанціями, накладними і товарними чеками, складає 20577,90 грн. Квитанцій на сплату решти 3632,53 грн. позивачем суду не надано, а наданий нею лист Аптеки ПП «Універсальна торгова фірма «Україна» за вих. № 8 від 22.04.2014 року не є належним доказом сплати саме такої суми коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1107, пункт 19 Додатку 3 до Порядку (Перелік машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки), ліфт є джерелом підвищеної небезпеки. Згідно частин 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Правова підстава володіння співвідповідача ліфтом як джерелом підвищеної небезпеки - вище вказаний договір підряду. Вказана обставина додатково підтверджується наказом СРБП «Хмельницькліфт» № 99-А від 21.09.2010 року та додатком № 1 до нього від 1.10.2010 року. Таким чином, із СРБП «Хмельницькліфт» на користь позивача слід стягнути 20577,90 грн. в порядку відшкодування завданої матеріальної шкоди. Крім того, позивач зазнала моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях з приводу отриманих тілесних ушкоджень, сильного фізичного болю. Було порушено нормальний спосіб життя позивача, вона була змушена докладати додаткових зусиль та витрачати грошові кошти для організації життя, лікування, відновлення своїх порушених прав шляхом звернення до правоохоронних органів. Враховуючи характер порушення, глибину та тривалість душевних страждань, відсутність добровільного відшкодування завданих збитків в будь-якій їх частині, вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне розмір компенсації моральної шкоди визначити в сумі 15000 грн., тим самим позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також задовольнивши частково. Відповідно до частин 1 - 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, із СРБП «Хмельницькліфт» слід стягнути на користь позивача 15000 грн. компенсації моральної шкоди. Загальна сума відшкодування складатиме: 20577,90 грн. + 15000 грн. = 35577,90 грн. Судові витрати у справі складаються із судового збору за вимогу майнового та немайнового характеру, тобто в сумі 487,20 грн., від сплати котрого позивач звільнена, тому вказану суму коштів слід стягнути зі співвідповідача в дохід держави, а також з вартості проведеної експертизи в сумі 604,44 грн., сплаченої позивачем, котру слід стягнути з нього на користь позивача. Отже, загальна сума присудженого зі співвідповідача на користь позивача становитиме36182,34 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди, компенсації моральної шкоди та судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: partial