Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

У вересні 2016 року Кооператив по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» (далі - ГБК «Деснянський») звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , третя особа - Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 26.03.2014 року на гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Деснянський», Оболонського району м. Києва виданого реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві на ім`я [PERSON] . В обґрунтування позову вказували, що для оформлення свідоцтва про право власності на гаражний бокс № [NUMBER] [PERSON] були видані фальшиві та незаконні довідки, оскільки рішення правління та рішення загальних зборів кооперативу про прийняття останнього в члени кооперативу «Деснянський» та виділення йому в користування гаражного боксу за № [NUMBER] ніколи не приймалось, заяв вказана особа про прийняття в члени кооперативу не подавала, вступний внесок та пайовий внесок за гаражний бокс № [NUMBER] ніколи не сплачувала. За твердженням позивача приміщення автомийки, яке начебто передавалось ФОП [PERSON] від ГБК «Деснянський» в рахунок погашення невідомих боргів кооперативу перед останнім в експлуатацію не приймалось, дозвіл на проведення будівельних робіт та/або проведення реконструкції не надавався, земельна ділянка під вказаним приміщенням у власність або оренду не передавалась. Більше того, в кооперативі взагалі ніколи не було гаражного боксу № [NUMBER] , який з`явився на підставі сумнівного рішення правління кооперативу від 02.09.2013 року де було дописано пункт про присвоєння приміщенню мийки номера 397. Оскільки на загальних зборах членів кооперативу «Деснянський» від 19.03.2016 року було прийнято рішення визнати незаконним рішення загальних зборів від 08.08.2013 року, яким передано мийку [PERSON] та визнано недійсним рішення загальних зборів на підставі якого задоволено пропозицію ФОП [PERSON] і, начебто, передано у власність мийку, вважають що свідоцтво про право власності на гаражний бокс № [NUMBER] на ім`я [PERSON] слід визнати недійсним. До розгляду справи по суті з`ясовано, що гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Деснянський» Оболонського району м. Києва по [ADDRESS] за Договором купівлі-продажу [PERSON] відчужено [PERSON] , який достовірно знаючи про розгляд справи і існуючий спір щодо вказаного майна відчужив гаражний бокс № [NUMBER] [PERSON] . За таких обставин, за ініціативою позивача [PERSON] залучений до участі у справі в якості співвідповідача, а [PERSON] залучений до участі в справі в якості третьої особи. З огляду на зміну складу співвідповідачів та третіх осіб позивачем неодноразово подавались доповнення до позовної заяви. Згідно останньої заяви із вимогами ГБК «Деснянський» до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, [PERSON] позивач просив визнати недійсним свідоцтво про право власності від 26.03.2014 року на гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Деснянський», Оболонського району м. Києва видане реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві на ім`я [PERSON] та витребувати із чужого незаконного володіння у [PERSON] гаражний бокс № [NUMBER] на користь законного власника ГБК «Деснянський» Оболонського району м. Києва. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві в останній редакції та просив про задоволення позовних вимог. Представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Також, в своїх поясненнях вказував про те, що сам позивач зазначає і визнає відсутність існування такого майна як гаражний бокс № [NUMBER] , а отже за відсутності у власності позивача майна, позов про витребування неіснуючого майна безпідставний. Відповідач [PERSON] та його представник в засідання по суті розгляду справи не з`явились, причин неявки не повідомили, при цьому скористались правом письмового відзиву за яким проти позову заперечили вказуючи про правомірність набуття у власність [PERSON] гаражного боксу № [NUMBER] в ГБК «Деснянський» та законне право на його відчуження. Представник Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився від Головного територіального управління юстиції у м. Києві подано письмове пояснення згідно якого після 30.04.2016 року Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві не має повноважень щодо вчинення будь-яких реєстраційних дій, а тому просили слухати справу за відсутності їх представника та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки до суду не повідомив про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. З огляду на позицію присутніх сторін та їх представників, подані відзиви та заперечення, суд вважає можливим розгляд справи та її завершення за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. ГБК «Деснянський» юридична особа заснована 19.11.1979 року рішенням загальних зборів громадян з метою задоволення потреб населення у зберіганні, ремонті, технічному та сервісному обслуговуванні автотранспортних засобів, що належать громадянам України на правах приватної власності. Позивач у своїй діяльності керується Законом України «Про кооперацію» та статутом Кооперативу ГБК «Деснянський». Статут кооперативу затверджений установчими зборами учасників від 28.02.2008 року. За твердженням представника позивача, що узгоджується з листом ФОП « [PERSON] » від 18.04.2016 року між ГБК «Деснянський» та ФОП « [PERSON] » з березня 2004 року виникли правовідносини оренди нежитлового приміщення, а саме тимчасового металевого нежитлового приміщення для автомобільної мийки по [ADDRESS] . Згідно Акту від 01.03.2004 року позивач передав, а ФОП [PERSON] , який є орендарем, прийняв з 01.03.2004 року приміщення мийки, металеве, площею 37,2 кв.м., балансовою ціною 1325 грн. по цінам 1987 року (а.с. 38). З листа ФОП [PERSON] від 26.01.2013 року адресованого В.о. директора ГБК «Деснянський» Брезвіну В.А. вбачається, що останній вимагає передати йому у власність будівлю автомийки в рахунок погашення кооперативом невиконаних грошових зобов`язань (невідшкодування коштів витрачених на реконструкцію автомийки, переплату по оренді в загальному розмірі 200 000 грн. а.с. 41). Зі змісту Протоколу зборів уповноважених членів ГБК «Деснянський» від 08.08.2013 року вбачається, що вирішено задовольнити пропозицію ФОП [PERSON] та передати у власність ФОП будівлю мийки в рахунок погашення боргів кооперативу перед останнім (а.с. 29). За Актом передачі майна від 15.08.2013 року (а.с. 39) КБЕІГ «Деснянський» передає у власне користування «автомийки» за рішенням загальних зборів правління кооперативу «Деснянський» та зняття її з балансу кооперативу, а ФОП [PERSON] приймає автомийку загальною площею 58,8 кв.м. У відповідності до протоколу засідання правління ГБК «Деснянський» від 02.09.2013 року вирішили присвоїти приміщенню автомийки номер [NUMBER] . Згодом, за Актом передачі майна від 01.12.2015 року КБЕІГ «Деснянський» передає у власне користування «автомийки» за рішенням загальних зборів правління кооперативу «Деснянський» та зняття її з балансу кооперативу, а ФОП [PERSON] приймає автомийку загальною площею вже 68,5 кв.м. При цьому, згідно свідоцтва про право власності від 26.03.2014 року [PERSON] , як фізична особа є власником гаражу № [NUMBER] в ГБК «Деснянський» Оболонського району м. Києва площею 58,8 кв.м. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про кооперацію» - членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство. Відповідно до ст.11 Закону України «Про кооперацію» - вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу. З матеріалів Реєстраційної справи №5576145 на об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: м. Київ «Деснянський» ГБК Оболонський район буд. 3 гараж [NUMBER] наданої суду Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві вбачається, що рішення про державну реєстрацію права власності на «гаражний бокс № [NUMBER] » за фізичною особою [PERSON] приймалось на підставі наданих останнім документів, в тому числі: -Довідки від 29.10.2013 року ГБК «Деснянський» про те, що [PERSON] є членом кооперативу згідно рішення загальних зборів (зборів уповноважених) членів КБЕІГ «Деснянський» від 25.03.1990 року та є власником гаражного боксу № [NUMBER] , площею 58,8 кв.м., металевий, побудований господарчим способом та введений в експлуатацію 20.09.1990 року зі сплатою суми паєнакопичення у розмірі 1648 грн. -За додатком №5.2 характеристикою об`єкта вказано «Машиномісце». Тобто вказаний гаражний бокс було оформлено за [PERSON] як за членом кооперативу, який, начебто, сплатив пайовий внесок в повному обсязі та був прийнятий в члени кооперативу в березні 1990 року та, за ним було закріплено саме цей гаражний бокс під № [NUMBER] . Членство в кооперативі ГБК «Деснянський» та порядок прийняття в члени кооперативу регламентується Розділом 9 Статуту ГБК «Деснянський». Відповідно до Постанови Кабінету України від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про Затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка діяла на момент видачі свідоцтва на право власності на гаражний бокс № [NUMBER] , абзац 22 пункту 50 для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудовані або реконструйовані об єкти нерухомого майна, збудовані в результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, заявник подає: -довідку житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; -технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу існування письмової заяви [PERSON] про прийняття в члени ГБК «Деснянський», внесення вступного внеску і паю у порядку та розмірах, визначених його статутом, існування рішення правління чи голови кооперативу про прийняття [PERSON] до кооперативу затвердженого загальними зборами його членів. Більше того, сам [PERSON] у своїх листах вимогах акцентує увагу, що у нього як Фізичної особи підприємця з ГБК «Деснянський» лише з 2004 року виникли правовідносини більше того, саме договірні правовідносини з оренди нежитлового приміщення для автомийки, а не відносини що виникають між членом кооперативу та кооперативом що до користування та розпорядження гаражним боксом. Таким чином, довідки надані і використані [PERSON] для реєстрації свого права власності суперечать змісту його ж листів адресованих ГБК «Деснянський», змісту Протоколу зборів уповноважених членів ГБК «Деснянський» від 08.08.2013 року та Акту передачі майна від 01.12.2015 року КБЕІГ «Деснянський», більше того не відповідають дійсним обставинам, оскільки: - з 25.03.1990 року [PERSON] не міг бути власником гаражного боксу № [NUMBER] з огляду на те, що вказаний номер був присвоєний лише 02.09.2013 року на підставі протоколу засідання правління; - [PERSON] не міг 23.03.1990 року сплатити паєнакопичення в сумі 1648,00 грн., оскільки не був на той час членом кооперативу та така грошова одиниця як гривня не використовувалася у 1990 році. Лише 25.08.1996 Указом Президента України "Про грошову реформу в Україні" вводилася в обіг гривня та її сота частина - копійка. - гаражний бокс № [NUMBER] не міг бути побудований та введений в експлуатацію 20.09.1990 року оскільки саме мийка розташована в ГБК «Деснянський» на підставі рішення правління останніх від 02.10.2013 року «трансформувалась» у гаражний бокс за № [NUMBER] . Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обв`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути як правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України), так і інші юридичні факти (пункт 4 частини другої статті 11 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). В обґрунтування позовних вимог ГБК «Деснянський» посилалися на незаконність дій колишнього керівництва ГБК «Деснянський» та відповідача при оформлення свідоцтва про право власності від 26.03.2014 року на гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Деснянський». При цьому, судом установлено, що порушення ГБК «Деснянський» та [PERSON] при «матеріалізації гаражного боксу № [NUMBER] », видачі довідок для оформлення права власності на нього, недотримання положень Постанови Кабінету України від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про Затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», мало місце. Оскільки право власності на гаражний бокс [PERSON] було оформлено на підставі довідок зміст яких не відповідає змісту Протоколів засідання правління ГБК та протоколу зборів уповноважених членів ГБК, зміст яких в свою чергу не відповідає дійсним обставинам та природі правовідносин [PERSON] з ГБК «Деснянський», характеристикам об`єкта і, навіть спроба оскарження яких не призведе до ефективного способу захисту та відновлення прав позивача, суд вважає, що у даному випадку свідоцтво про право власності від 26.03.2014 року на гаражний бокс № [NUMBER] , який знаходиться в ГБК «Деснянський» Оболонського району м. Києва видане реєстраційною службою Головного територіального управління юстиції у м. Києві на ім`я [PERSON] може бути визнане недійсним. З матеріалів справи вбачається, що гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Деснянський» Оболонського району м. Києва по [ADDRESS] за Договором купівлі-продажу від 19.07.2016 року [PERSON] відчужено [PERSON] , який 30.10.2018 року відчужив гаражний бокс № [NUMBER] [PERSON] . Ініціюючи вимоги про витребування майна, а саме гаражного боксу № [NUMBER] у [PERSON] на користь законного власника ГБК «Деснянський» позивач посилається на ст.ст. 387, 388 ЦК України. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Відповідно до п. 19-26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» п. 19 - застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що саме власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. При цьому, сам позивач зазначає і підтверджує наданими доказами, що приміщення авто мийки як це передбачено законодавством України - в експлуатацію не приймалося, дозвіл на проведення будівельних робіт та\\або проведення реконструкції не видавався, земельна ділянка під вказаним приміщенням у власність або оренду не передавалася, а об`єкт який ніби - то існував, не мав ознак об`єкту нерухомого майна, на який позивач мав би право власності. Взагалі у кооперативі ніколи не було гаражного боксу № [NUMBER] . Згідно Інформаційної довідки Київського міського БТІ від 17.03.2014 року гаражний бокс № [NUMBER] в ГБК «Деснянський» Оболонського району м. Києва по [ADDRESS] на праві власності не зареєстрований (а.с. 152). Таким чином вимога ГБК «Деснянський» про витребування майна у вигляді гаражного боксу № [NUMBER] , якого фактично не існувало, більше того на користь особи, яка не була його власником суперечить змісту та положенням ст.ст. 387, 388 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні з`ясовано, що 19.03.2016 року на загальних зборах ГБК «Деснянський» Оболонського району м. Києва прийнято рішення про визнання недійсними рішення загальних зборів кооперативу від 08.08.2013 року щодо передачі приміщення мийки [PERSON] . Станом на час розгляду справи рішення загальних зборів які були проведені 19.03.2016 року є чинними. Надаючи оцінку обставинам справи, які встановлені на основі наявної в справі та дослідженої сукупності доказів суд не здійснює оцінку рішення про визнання недійсними рішення загальних зборів кооперативу ГБК «Деснянський» від 08.08.2013 року з огляду на те, що правомірність останнього та порядок прийняття не було предметом розгляду даного позову. У відповідності до ч. 1ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial