Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача Управління Пенсійного Фонду України в місті Світловодську та Світловодському районі, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями суб'єкта владних повноважень, а саме Управлінням Пенсійного Фонду України в місті Світловодську та Світловодському районі. Свій позов обґрунтовує тим, що постановою Світловодського міськрайонного суду від 15. 04. 2013 року, яка ухвалена за його позовом, було визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в місті Світловодську та Світловодському районі щодо утримання з його пенсії раніше виплачених сум відповідно до рішення суду. Від вказаних незаконних дій суб'єкта владних повноважень він зазнав моральних страждань, які полягали у порушенні його звичайного способу життя. З протиправними діями УПФУ позивач пов'язує погіршення свого стану здоров'я, із-за неспроможності придбати необхідні ліки та продукти харчування. Моральну шкоду оцінює у 51000 грн. та вважає, що вона повинна бути відшкодована за рахунок держави. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пославшись на обставини та на докази, що їх стверджують. Додатково пояснив, що він має стаж роботи 60 років, отримує мізерну пенсію, з якої працівники УПФУ в місті Світловодську та Світловодському районі безпідставно почали відраховувати 20%. що негативно вплинуло на його психологічний стан. Представник відповідача Держави Україна в особі Державної казначейської служби України позовні вимоги не визнав у повному обсязі та у своїх запереченнях зазначив, що відповідно до вимог ст.176 ЦК України Державна казначейська служба України не може бути відповідачем у справі. До того ж позивач не надав доказів спричинення йому моральних страждань. Представник третьої особи Управління Пенсійного Фонду України в місті Світловодську та Світловодському районі позовні вимоги не визнав та вказав, що спірне питання полягало у тому, що позивачеві було проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Світловодського міськрайонного суду від 28.07.2011 року. Проте, вказана постанова була скасована постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2012 року та [PERSON] було відмовлено у задоволенні його позовних вимог. Переплата у розмірі 1201 грн.02 коп. була утримана із пенсії [PERSON] згідно рішення комісії, але на підставі особистої заяви [PERSON] вказана сума була йому повернута. Посилається на те, що постановою Світловодського міськрайонного суду від 23.09.2013 року позовні вимоги [PERSON] до УПФУ в місті Світловодську та Світловодському районі та Головного Управління Державної Казначейської служби про відшкодування шкоди за неправомірні дії у частині визнання дій неправомірними залишено без розгляду, а в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено. Крім цього посилається на відсутність правових підстав та доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу моральної шкоди. Прокурор підтримав позицію відповідача та третьої особи, просив у позові відмовити у зв'язку із його безпідставністю. Заслухавши доводи сторін з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що постановою Світловодського міськрайонного суду від 15.04.2013 року був задоволений адміністративний позов [PERSON] та було визнано дії Управління Пенсійного Фонду України у місті Світловодську Кіровоградської області щодо проведення утримань з раніше виплачених сум пенсії за судовим рішенням протиправними. Зокрема, вказаним рішенням було встановлено, що відповідач здійснивши перерахунок пенсії [PERSON] у бік її зменшення, почав утримувати із пенсії позивача раніше сплачені суми пенсії, згідно скасованого судового рішення. При цьому суд визнав, що посадові особи Управління Пенсійного Фонду України у місті Світловодську Кіровоградської області вчинили такі дії всупереч вимог ст. 19 Конституції України (а.с.5). Зазначена постанова залишена без змін Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року.(а.с.6). Статтею 56 Конституція України проголошено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно з п. 10.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 р. зі змінами "Про практику в справах про відшкодування моральної шкоди": 10-1. При розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади вона підлягає відшкодуванню за рахунок органу державної влади. Судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом. Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Відповідно до частини третьої ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як убачається із постанови Світловодського міськрайонного суду від 15.04.2013 року, яка набрала законної сили, обставини, щодо незаконності дій та рішення суб'єкта владних повноважень, а саме Управління Пенсійного Фонду України у місті Світловодську Кіровоградської області по відношенню до позивача [PERSON] були встановлені, а тому не доказуються при розгляді даної справи. Таким чином, суд вважає, що незаконними діями та рішенням посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України у місті Світловодську Кіровоградської області була заподіяна моральна шкода позивачу [PERSON], яка полягає у порушенні його звичної життєдіяльності, що потягло за собою докладання ним додаткових зусиль для її відновлення, а також мало негативний вплив на його психологічний стан. Разом з тим з урахуванням характеру, тривалості моральних страждань та істотності змін в життєвих та інших стосунках позивача, суд вважає, що достатньою компенсацією його моральних страждань буде грошова сума у 500 грн. На підставі викладеного та ст.56 Конституції України, ст. 1167,1173 ЦК України,

Outcome: partial