Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір від 29.08.2011 року, відповідно до договору відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 31.08.2017 рік утворилась заборгованість в розмірі 25 693,91 грн., виходячи з цього заборгованість складається з 102,00 грн. - заборгованість за кредитом; 19 712,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4180,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1199,71 грн. - штраф (процентна складова). Тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість в розмірі 25 693,91 грн. за кредитним договором та судові витрати. Заяви, клопотання сторін по справі Представник відповідач надала до суду відзив на позов в якому зазначила, що визнає вимоги частково. Дійсно, 29.08.2011 р. між [PERSON] та «ПриватБанком» був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого вона отримала кредитну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з встановленим кредитним лімітом у розмірі 300,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 36% річних (3% на місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах та правилах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника. Відповідач не погоджується з розміром заборгованості за процентами: їх нарахування не відповідає умовам кредитного договору. Тарифами передбачений розмір процентної ставки: базова процентна ставка складає 36% на рік (3% в місяці), однак з розрахунку заборгованості стало відомо, що з 01.01.2013 р. процентна ставка змінилася до 30% на рік (2,5% в місяць), з 01.09.2014 р. - 34,8% на рік (2,9% на місяць), а з 01.04.2015 р. - 43,2% на рік (3,6% на місяць). Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту, зобов`язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, в тому числі в виписці по картрахунку. Якщо на протязі 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Таким чином, розрахунок пені, розмір якої дорівнює подвійній обліковій ставці НБУ. Також представник відповідача надала до суду заперечення на відповідь на відзив та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.08.2011 р. станом на 31.08.2017 р. у розмірі 413,99 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 102,00 грн.; заборгованість за процентами у розмірі 209,99 грн.; заборгованість за пенею за період з 01.09.2016 р. по 31.08.2017 р. у розмірі 1200,00 грн., застосувавши спеціальну позовну давність та зменшивши її розмір на підставі ст.551 ЦК України до 102,00 грн. В іншій частині позовних вимог позивачу просить суд відмовити. Представником позивача надано до суду відповідь на відзив та заперечення, де підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Процесуальні дії по справі Ухвалою суду 17 жовтня 2017 року відкрито провадження по справі. 15 березня 2018 року ухвалою суду продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 29 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір від 29.08.2011 року, відповідно до договору відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору, боржник зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. [PERSON] порушує строки повернення заборгованості за кредитом з 2013 року, та строки сплати нарахованих відсотків, таким чином порушення строків повернення кредиту за договором та відсотків за його користування є істотним порушенням договору. Застосовані норми права Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права Банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року N1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M"), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу. У відповідності до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року № 6-57цс12 боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку. Так, ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмірі процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 31.08.2017 рік утворилась заборгованість в розмірі 25 693,91 грн., виходячи з цього заборгованість складається з 102,00 грн. - заборгованість за кредитом; 19 712,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4180,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1199,71 грн. - штраф (процентна складова). Як вбачається з наданих представником відповідача розрахунків заборгованість становить 413,99 грн., яка складається з наступного із заборгованості за кредитом у розмірі 102,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 209,99 грн.; заборгованості за пенею за період з 01.09.2016 р. по 31.08.2017 р. у розмірі 1200,00 грн. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому суд вважає, що в частині стягнення 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1199,71 грн. - штраф (процентна ставка), не підлягають задоволенню. Ураховуючи обставини справи, те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та виходячи із визначених ст. 129 Конституції України та ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру пені до 102,00 грн., а також зменшивши заборгованість за процентами до 209,99 грн., з урахуванням наданих відповідачем розрахунків за відсотками. Судом встановлено істотне порушення договору з боку відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 29.08.201 року в розмірі 102,00 грн.; заборгованість за процентами у розмірі 209,99 грн.; заборгованість за пенею за період з 01.09.2016 р. по 31.08.2017 р. у розмірі 102,00 грн. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн. На підстав вищевикладеного,

Outcome: partial