Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до Кредитного договору № PLXRFD03300561 від 03.06.2007 р. Банком було надано [PERSON] кредит у сумі 929 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання по поверненню кредиту Відповідач повністю не виконав і має заборгованість перед Банком в розмірі 20555,10 грн., яку просять стягнути. У судовому засіданні представник Банку позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечують, посилаючись зокрема на пропущення позивачем строку позовної давності. Крім цього зазначили про те, що відповідач кредит в Банку не отримував, з умовами і правилами надання банківських послуг під підпис не ознайомлювався. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 03.06.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № PLXRFD03300561, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 929 грн. зі сплатою за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом., що підтверджується заявою позичальника від 03.06.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Суд вважає, що [PERSON] підписом в заяві позичальника підтвердив, що ознайомлений та погодився з умовами кредитування, які надані йому в письмовій формі та цим підписом підтвердив факт надання повної інформації у письмовій формі у відповідності до вимог закону (а.с. 6). Враховуючи викладене, суд не може взяти до уваги посилання відповідача про те, що він не знайомився з умовами надання Кредиту. Судом встановлено, що унаслідок невиконання позичальником своїх обов'язків перед банком щодо своєчасного погашення кредиту за заявою позичальника № PLXRFD03300561 від 03.06.2007 за [PERSON] станом на 27.06.14 року рахується заборгованість, що складається: з заборгованості по кредиту у розмірі 822,74 грн. та по відсоткам за користування кредитними коштами у розмірі 6552,48 грн. Крім того, банком нараховано пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 11724,88 грн., 500,00 грн. фіксована частина штрафу та 955 грн. процентної складової штрафу. За положеннями ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений в зобов'язанні строк (термін) його виконання. Порушенням зобов'язання, з огляду на зміст ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки відповідачем не спростовано наданий банком розрахунок заборгованості й неустойки за кредитним договором, та не надано доказів в обґрунтування його неправильності суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитними договором належним чином підтверджена та сумнівів не викликає. Відповідач звернувся із заявою про застосування судом наслідків спливу позовної давності до заявлених банком вимог (а.с. 66). Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. З огляду на ст. 259 ЦК України, позовна давність, що встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. У заяві на отримання кредиту зазначено, що боржник ознайомився та згодний із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які були йому надані у письмовій формі та своїм підписом він підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування. На підставі п. 5.5 вказаних Умов надання споживчого кредиту, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором, встановлюється тривалістю 5 років. На підставі п. 5.4. нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов*язань, передбаченої п.п.5.1.5.2,5.3 цих Умов, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов*язання повинне бути виконане Позичальником. Із даними пунктами Умов позичальник погодився, про що свідчить його підпис на заяві, та у судовому порядку зазначені пункти [PERSON] не оспорювався. Із справи вбачається, що останнє погашення по кредитному договору відповідач здійснив 01.10.2010 р., що підтверджується випискою по кредиту (а.с.78) . З цього моменту (01.10.10 року) строк позовної давності переривався відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України та починав відраховуватись спочатку. Банк звернувся до суду з даним позовом у липні 2014 року, тобто, у межах 5 річного строку позовної давності про стягнення основної суми боргу та за межами 3 річного строку позовної давності за вимогою про стягнення пені. Таким чином вимога позивача про стягнення 822,74 грн. заборгованості по кредиту, 6552,48 - по процентам, та штраф 500 грн. підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги те, що відповідач заявив про застосування строку позовної давності суд приходить до висновку про застосування до даних правовідносин строку позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості по пені. Сума заборгованості по пені в межах 3 річного терміну позовної давності становить 8124,70 грн. ( 11724,87- 3600,17 грн. = 8124,70 грн.) . Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи, що нарахована Банком пеня, що нарахована Відповідачу в розмірі 11724,88 грн., за несвоєчасне виконання ним зобов"язань за договором, значно перевищує розмір заборгованості за кредитом та процентами - 7375,22 грн., та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, одними з яких, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, є справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає, що розмір пені за несвоєчасне виконання зобов"язань по договору необхідно зменшений до розміру заборгованості за кредитом та процентами - 7375,22 грн. Таким чином, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитом станом на 27.06.2014 р. в розмірі 15987,96 грн., що складається з: 822,74 грн. заборгованості за кредитом, 6552,48 грн. - процентів за користування кредитом, 7375,22 грн. - заборгованість по пені, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 737,52 грн. штрафу (процентна складова 5% від суми заборгованості). Також з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 190 грн. судових витрат по оплаті судового збору у відповідності до ст.88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial