Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору № LGXRRX18032154 від 20.03.2008р. відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитному ліміту на платіжну картку у розмірі 3459,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач не виконав зобов'язань за договором, в зв'язку з чим , станом на 05.02.2016 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 10712,29 грн., яку позивач просить стягнути на його користь разом з витратами по оплаті судового збору. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» Григорєв О.О. в судове засідання не з'явився. До початку судового засідання до суду надійшло його клопотання та заяву про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що згідно договору (Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку) б/н від 20.03.2008р. відповідач [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 3459,60 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови договору і, згідно розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ "Приватбанк", станом на 05.02.2016 року має заборгованість в сумі 10712,80грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 1786,29 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі53,23 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі43,25, фіксованого штрафу в сумі 500 грн., штрафу з процентною складовою в сумі 3584,96 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань в сумі 7843,71. Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 р. № 1275-р м. Сєвєродонецьк Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Враховуючи викладене, а також те, що станом на час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, то суд вважає, що пеня та/або штраф за період з 14 квітня 2014 року, яка була нарахована на суму заборгованості за кредитним договором, стягненню з відповідача не підлягає. Суд також враховує, що вказана позивачем у розрахунку сума процентної складової штрафу дорівнює 5 (п'яти) відсоткам загальної суми інших складових заборгованості станом на 05.02.2016 року складає 486,32 і фіксована складова суми штрафу в сумі 500 грн. у відповідності до умов Договору, укладеного між сторонами, нараховується разом із процентною складовою суми заборгованості. На пропозицію суду, яка висловлювалася в ухвалі про відкриття провадження у справі та в супровідному листі, позивачем не було надано відомостей щодо дати нарахування суми штрафів. Отже, суд робить висновок про те, що фіксовані та процентні суми штрафу були нараховані відповідачу на суму заборгованості станом на 07.06.2015 року, тобто в період проведення антитерористичної операції, а отже такі суми штрафу стягненню з відповідача не підлягають. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню в загальній сумі 9726,48грн., яка складається за наступного: складається із заборгованості за кредитом у розмірі 1786,29 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі53,23 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі43,25, , пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань в сумі 7843,71. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із п. 36 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Враховуючи те, що задоволено 90,79 % відсотків позовних вимог( 9726,48 грн. від 10712.80грн. складає 90,79 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 1251,08 грн. (судовий збір 1378грн. х 90,79%/100)- пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial