Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітнього сина на час навчання . В обґрунтування позову зазначено, що відповідач, який є батьком [PERSON], [INFO], не надає належну матеріальну допомогу на його утримання, який після закінчення школи є студентом 3 курсу Кіровоградського комерційного технікуму, державна форма навчання за спеціальністю виробництво харчової продукції, термін навчання з 01.09.2013 року по 31.01.2017 року . Просить стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу , щомісячно з дня звернення до суду 02.12.15 року до закінчення навчання 31.01.17 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю. Зазначила, що відповідач надає на прохання сина незначні кошти, але її доходом є лише допомога по народженню дитини до досягнення 3-х років, заробітна плата чоловіка складає до 1500грн., син стипендії не отримує, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина. Відповідач позов не визнав та зазначив, що не відмовляється надавати допомогу сину , але на його звернення, оскільки вважає, що кошти в разі їх отримання позивачем не будуть використовуватись на потреби саме їх сина. Стверджував , що на звернення сина надавав кошти в грудні 2015 року в розмірі 350грн. в рівних частках з позивачем та в січні- лютому 2016 року близько 300-400грн. в місяць при безпосередніх зверненнях до нього сина. Представник відповідача зазначила, що законодавчо позивач не має права на звернення до суду з даним позовом , та відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час літніх канікул. Судом встановлено наступні факти . [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу від 06.04.2015 року (а. с. 5) . Мають спільну повнолітньою дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). [PERSON], [INFO] є студентом 3 курсу Кіровоградського комерційного технікуму, державна форма навчання за спеціальністю виробництво харчової продукції, термін навчання з 01.09.2013 року по 31.01.2017 року, що підтверджується довідкою № 410 /15 від 25.11.2015 року ( а.с.7 ), стипендію не отримує , що підтверджується довідкою ( а.с. 8). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Зазначена норма права спростовує твердження представника відповідача про відсутність права у позивача на звернення до суду з даним позовом. У відповідності до вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних рідних, інші обставини, що мають істотне значення. Зазначена позиція висловлена і в постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, судом встановлено, що вікова категорія повнолітнього сина відповідає встановленим критеріям, встановлено факт навчання дитини, та у зв»язку з його допитом як свідка встановлено потребу повнолітнього сина у матеріальній допомозі батьків , оскільки стверджував, що інколи не має коштів у нього та матері для проїзду до навчального закладу. Крім того, судом звернено увагу на скромність потреб повнолітнього сина , про які він зазначав в судовому засіданні та звернено увагу на зовнішній значно скромний вигляд дитини, у зв»язку з чим, суд дійшов висновку, що дитина дійсно потребує матеріальної підтримки в даному випадку батька , який згідно наданої суду довідки про доходи ( а.с. 33) , де заробітна плата в листопаді 2015 року- 7929,68грн., грудень 2015року- 6851,14грн., що свідчить про наявність у батька можливості надавати повнолітній дитині матеріальну допомогу у вигляді 1/4 частини його доходів. При цьому, доходи сім»ї матері - позивача складають 860грн. державної допомоги при народженні дитини ( а.с. 42), заробітна плата чоловіка - 1378грн. ( а.с. 44). Інших істотних обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на розмір аліментів , що підлягають до стягнення , суду відповідачем надано не було. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності , суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки повнолітній син відповідача продовжує навчання на денній формі навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач, як фізично здорова людина, спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходів/, щомісячно з дня звернення до суду 02.12.15 року до закінчення навчання тобто до 31.01.2017 року. При цьому , суд погоджується з позицією представника відповідача , що виключенню підлягає період літніх канікул з 01.06.16року до 31.08.16року, оскільки сам син повідомив про бажання влаштуватися на роботу в цей період. Суд виносить рішення згідно ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 551,20 грн. судового збору. На підставі ст. ст.. 80, 184, 199 СК України,

Outcome: partial