Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

На розгляд Красноамійського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] предявлено заяву, в якій заявлено вимоги встановлення факту народження нею 17 червня 2015 року сина [PERSON], відомості про батька дитини вказати в порядку ст. 135 СК України. Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є мешканкою м. Макіївка Донецької області, та в звязку з проведенням антитерористичної операції в цьому населеному пункті змушена була виїхати до м. Севастополь Автономної Республіки Крим. 17 червня 2015 року [PERSON] в пологовому будинку № 2 м. Севастополя народила хлопчика, батьківство відносно якого було визнано [PERSON]. Сина [PERSON] назвала [PERSON]. Заявник отримала медичне свідоцтво про народження дитини та вимушена була подати документи для реєстрації сина. 6 серпня 2015 року заявником отримано свідоцтво про народження сина, видане в м. Севастополі, на той час вже окупованої АР Крим, тому документ не створює правових наслідків на території України. З жовтня 2015 року [PERSON] разом з дитиною приїхала до м. Красноармійська Донецької області, та подала документи для державної реєстрації народження сина. В видачі свідоцтва про народження дитини відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області - відмовлено, з розясненням потреби встановлення факту народження сина судовим рішення. Ці обставини зумовили потребу в зверненні [PERSON] до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Від відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області надійшла заява про розгляд справи в відсутність їх представника з ухваленням рішення суду згідно з нормами діючого законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. [PERSON], [INFO] перебуває на реєстраційному обліку в м. Макіївка, Донецької області. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України. Територія проведення антитерористичної операції це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, - до якого включено й м. Макіївка Донецької області. З причини загострення ситуації, проведення бойових дій в м. Макіївка, заявник виїхала до м. Севастополь АР Крим. За час проживання в АР Крим, [PERSON] 17 червня 2015 року в пологовому будинку № 2 м. Савестополь народила дитину чоловічої статті вагою 4300 грамів, про що 6 жовтня 2015 року видано дублікат медичного свідоцтва про народження серії 67 № 004476. Згідно ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства. 6 серпня 2015 року [PERSON], за місцем свого, на той час, мешкання, зареєстровано факт народження дитини, при цьому батьківство визнане [PERSON], з яким заявник в зареєстрованому шлюбі не перебуває. Заявником отримано свідоцтво про народження сина, видане (далі мовою оригіналу) «Отделом записи актов гражданского состояния Нахимовского района г. Севастополя Управления ЗАГС г. Севастополя», завірене гербовою печаткою Російської Федерації. 27\~квітня 2014\~року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від\~15.04.2014 р. №\~1207, яким визначено статус території, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, АР\~Крим та м.\~Севастополь. У листі Міністерства юстиції України від\~05.11.2014 р. №\~13-32/664 зазначено, що цим Законом визначено статус території, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності в умовах цього режиму, додержання та захисту прав фізичних та юридичних осіб. Статтею\~9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окуповані території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території\~та їх діяльність\~вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому цим законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті,\~є недійсним і не створюєправовихнаслідків. Документи видані органами Російської Федерації на території Криму, не мають юридичної сили на території України. Таким чином, свідоцтво про народження сина заявника, видане 6 серпня 2015 року, Міністерством юстиції Російської Федерації в місті Севастополі тимасово окупованої території Криму - не має законної сили, не створює жодних юридичних прав. Крім того, згідно ч. 4 ст. 144 С К України реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з метою забезпечення та захисту прав і законних інтересів громадян України у сфері державної реєстрації актів цивільного стану наказом Міністерства юстиції України № 919/5 від 12.06.2014 року у Правилах державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5) пункт 3 розділу І доповнено положенням, що в звязку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. В звязку з вказаним, [PERSON] звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за місцем свого теперішнього проживання, для отримання свідоцтва про народження сина. Відповідно до листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області № 1895/03.2-09.4 від 10.11.2015 року відмовлено в проведенні державної реєстрації народження дитини заявника, в звязку з ненаданням заявником медичного свідоцтва про народження за формою № 103-1/о, при цьому розяснено потребу для звернення до суду для вирішення питання щодо встановлення факту народження сина. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Отже, за змістом цієї статті суд вправі розглядати справи про встановлення юридичного факту, якщо підтвердження такого факту безпосередньо породжує правові наслідки, а не з метою підтвердити в наступному своє майнове чи не майнове право. Статтею 256 ч. 1 ЦПК України передбачено які факти, що мають юридичне значення може встановлювати суд, при цьому в п. 7 визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт. Згідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що заяви про встановлення факту народження особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події народження. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Відповідно до п. 1 гл. 2 розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р. підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України № 545 від 08.08.2006 року, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи, засвідчене печаткою закладу (установи) Міністерства охорони здоровя України. З листа № 1895/03.2-09.4 від 10.11.2015 року вбачається, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції не приймає дублікат медичного свідоцтво про народження серії 67 № 004476 родильного будинку № 2 м. Севастополя АР Крим. Так, дійсно вказане медичне свідоцтво про народження не відповідає вищевказаним вимогам, та не завірене печаткою закладу охорони здоровя України. В зв'язку з чим, наявні підстави для розгляду судом питання встановлення факту смерті, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. В судовому засіданні, з викладених в заяві обставин, письмових доказів по справі, достовірно встановлено факт народження 17 червня 2015 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим дитини чоловічої статті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] не перебуває в зареєстрованому шлюбі, заяви від батька народженої нею дитини про визнання батьківства не подавалась. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Саме ці положення підлягають застосуванню при реєстрації дитини, народженої 17 червня 2015 року заявником [PERSON] Імя дитини визначено матірю, відповідно до ст. 146 СК України «Богдан», прізвище дитини, в силу ст. 145 СК України, - «Шафіров», по-батькові, в силу ст. 147 СК України, за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" за відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Суд, беручи до уваги наявність таких умов як: від встановлення юридичного факту залежить виникнення, зміна особистих (немайнових) прав заявника [PERSON] (встановлення даного факту необхідно заявнику для державної реєстрації народження сина); встановлення факту не повязано з наступним вирішенням спору про право, - приходить до висновку про наявність підстав встановлення юридичного факту народження 17 червня 2014 року в м. Севастополі Автономної Республіки Крим дитини, який необхідно підтвердити судовим рішенням, оскільки відсутній інший порядок його встановлення. Вимоги заявника в частині зобов'язання відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєструвати народження дитини та видати свідоцтво про народження є необґрунтованими, оскільки не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження у відповідності до положень ЦПК України та можуть бути заявлені в порядку позовного провадження у випадку виникнення спору. На підставі викладеного, ст.ст. 125, 126, 135 СК України,

Outcome: partial