Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що шлюб між ними зареєстрований 29.04.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьк, актовий запис №172, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], яки проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося, між сторонами відсутні взаєморозуміння, почуття любові та поваги, з жовтня 2014 року відповідач покинув сім»ю та поїхав до окупованої території м.Донецьк, ухиляється від покладеного на нього обовязку по утриманню дитини, матеріального забезпечення та моральної підтримки не надає, їх шлюб носить лише формальний характер, а тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві.. Відповідач в судове засідання не з»явився, надіслав на електронну адресу суду електоронного листа в якому не заперчував щодо стянення аліментів, але заперечив щодо сплати аліментів в розмірі 1500 грн. повідомивши, що отримує дохід в розмірі лише 2000 грн., також не заперечив про розгляд справи у його відсутність (а.с.22). Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, \~суд вважає, що позовні вимоги підлягають\~ частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії 1-НО №240408 між [PERSON] та [PERSON] 29 квітня 2011 року було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьк, актовий запис №172. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на "Саватєєва" (а.с.8). Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється \~внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~\~ Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. \~\~ Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сімї стали неможливими і суперечить інтересам сторін. Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОН № 520353, виданого 10.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку (а.с.9). Відповідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час син [PERSON] знаходиться на утриманні матері, яка офіційно працює медичною сестрою в Новоукраїнській ЦРЛ, але незначну отримує незначну заробітну плату, а тому її доходів недостатньо для забезпечення достатнього рівня життя її та дитини. Як встановлено судом, відповідач отримує заробітну плату, середній розмір якої складає 2000 гривень, що особито зазначає в електронному листі.. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері, в добровільному порядку батько дитини відмовляється надати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан матері, а також батька, який не надав доказів про доходи, який проживає на тимчасово окупованій території, працює та матеріальний стан якого дозволяє надавати матеріальну допомогу малолітньому сину, претензій до виплати аліментів останній не має, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, так як відомості про місце роботи та доходи відповідач не надав. Що стосується визначення розміру аліментів, то судом встановлено наступне. В ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за вийнятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Новоукраїнського районного суду позивач звернулася до суду із позовною заявою 24.10.2016 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання неповнолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 24.10.2016 року. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 551.20 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: partial