Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 2006 по 2013 рік, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. Поряд з тим зазначила, що батько на утримання дитини добровільно коштів не надає, від його утримання ухиляється, а тому просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, при визначенні розміру аліментів покладається на розсуд суду. Представник відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Суду показала, що її син [PERSON] знаходиться за кордоном, і на даний час не має роботи. Найближчим часом [PERSON] планує повернутись в Україну та постійно тут проживати. Оскільки відповідач не має постійного заробітку, тому просила суд зменшити розмір аліментів на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народився [PERSON], і його батьками є [PERSON] та [PERSON], що стверджено копією актового запису про народження №170, частина І, серія А від 12 вересня 2011 року, виданого відділом громадянського стану муніципалітету м.Неаполь Італійської Республіки. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2013 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Поряд з тим, встановлено, що син проживає з матір'ю, що сторонами визнається та не оспорюється. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.1 ст.184 того ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено що у 2014 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1032 гривні, а відтак 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно становить 309грн. 60коп., у відповідності до статті 182 Сімейного Кодексу України. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, тому зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Зважаючи на те, що відсутні відомості про реальний дохід відповідача, стан здоров'я останнього, суд враховує прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, відповідно до якого визначатиметься розмір аліментів, таприходить до висновку визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання дитини в сумі 6000 грн., яка є обґрунтованою та справедливою. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача судовий збір по справі.

Outcome: partial