Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовною завою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 09 листопада 2012 року було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Володимир-Волинському району реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис № 12 та видано відповідне свідоцтво. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.12.2012 року стягнуто з [PERSON] в її користь аліменти на неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 13.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини, оскільки зросли ціни на продукти харчування, одяг, підручники і інші необхідні товари та предмети, які необхідно купувати для потреб дитини. Вказує, що вона на даний час є безробітною і розмір її доходу не дає можливості забезпечувати дочку усім необхідним. Самостійно забезпечити належний рівень їхній дитині вона не може. Відповідач має постійний стабільний дохід, хоч і працює неофіційно. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 06.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.11.2018 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що не заперечує проти збільшення розміру аліментів, однак не взмозі сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі в сумі 1500 гривень щомісячно. Не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки у мінімальному визначеному законодавством розмірі. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 09 листопада 2012 року було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Володимир-Волинському району реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 12 та видано відповідне свідоцтво серії 1-[NUMBER]. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, дочка [PERSON], [INFO], батьками якої являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтв про народження дитини серії [NUMBER]. Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.12.2012 року стягнуто з [PERSON] в її користь аліменти на неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 13.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дочка проживає разом з матір'ю (позивачем по справі). Підставою звернення з позовом про зміну розміру аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дитини, забезпечення їй належного рівня життя. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 своєї постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При вирішенні справи суд враховує, що після ухвалення вищезгаданого рішення суду від 20.12.2012 року про стягнення аліментів з відповідача, відбулись зміни у житті позивача, як одержувача аліментів та житті її дитини, на користь якої стягнуто аліменти. Так, з дня стягнення аліментів - 20.12.2012 року, минуло майже 6 років. За цей час дитина підросла, в зв'язку з чим закономірно, збільшилися витрати на її утримання, (одяг, харчування - продуктовий кошик, кишенькові витрати, лікування, додаткові заняття), що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії (дітей віком від 6 до 18 років), При визначенні розміру аліментів, суд врахувує той факт, що сімейне та матеріальне становище платника аліментів, та стан його здоров'я після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів не змінився. Позивач не навела належних доказів, які б підтверджували спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Таким чином, приймаючи до уваги, що дитина проживає разом з позивачем, часткове визнання відповідачем позовних вимог, враховуючи те, що відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дочку до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації життя нарівні з позивачем, виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання, суд приходить до висновку про збільшення розміру аліментів до 1200 гривень щомісячно, оскільки такий розмір не є надмірним, а є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини. Стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім, з врахуванням вищенаведених обставин, рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Outcome: partial