Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача у якому просить суд з метою погашення заборгованості за кредитним договором стягнути з відповідача у користь позивача заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, а саме на земельну ділянку зі всіма приналежностями, в тому числі об'єктами як завершеного, так і не завершеного будівництва, що розташовані на ній, та об'єктами, які будуть зведені у майбутньому, також просить встановити початкову ціну предмета іпотеки та визначити спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів, стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала від позивача грошові кошти на придбання нерухомості, а саме земельної ділянки, які зобовязалася повернути з врахування відсотків. В якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотеку було передано земельну ділянку. Позивач належним чином виконав свої обовязки за кредитним договором, а відповідач своїх не виконує. У позасудовому порядку спір врегулювати не вдається. Відповідно до умов іпотечного договору позивач за рахунок предмета іпотеки має право задовольнити свої вимоги по стягненні заборгованості за кредитним договором. На підставі наведеного просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує та позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, обґрунтованих клопотань про відкладення такого, суду не надала, в силу положень ст. 169 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 02.11.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівське міське відділення № [NUMBER] «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2717, згідно п.1.1 якого банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 32\~400,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13% річних з кінцевим терміном повернення не пізніше 02 листопада 2027 року, на придбання нерухомості, а саме земельної ділянки загальною площею 0,0700 га, розташованої за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Зубра, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Факт видачі банком та отримання відповідачем кредиту підтверджується заявою на видачу готівки № 30579 від 02.11.2007 року. Відповідно до п.1.5 кредитного договору, позичальник зобовязаний щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі 380 доларів США, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих у ВАТ «Ощадбанк» починаючи з грудня 2007 року на відповідні рахунки надання кредиту позичальника, відкриті у філії-Львівське міське відділення ВАТ «Ощадбанк» №6319. Сплату останнього ануїтетного платежу здійснити до 02.11.2027 року. При сплаті останнього ануїтетного платежу банк та позичальник здійснюють звірку сум нарахованих та сплачених процентів за користування кредитом. Договором № 1 про внесення змін до кредитного договору №2717 від 02.11.2007 року та від 02.04.2008 року, п.1.1. кредитного договору в частині процентної ставки за користування кредитом змінено, а саме, зменшено ставку за користування кредитом з 13 % до 12 % річних. Додатковим договором № 2 про внесення змін до кредитного договору № 2717 від 02.11.2007 року та від 29.01.2009 року, п.1.5. кредитного договору викладено в новій редакції, зокрема: «позичальник зобовязався щомісячно по останній робочий день місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом ануїтетними платежами в сумі 355 доларів США, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих у ВАТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 02.11.2027 року. Для забезпечення виконання зобов'язань по вищенаведеному кредитному договору, 02.11.2007 року між сторонами укладено іпотечний договір, із змінами і доповненнями від 02.04.2008 року, згідно якого відповідач для належного виконання зо6овязання передала в іпотеку нерухоме майно, а саме, земельну ділянку площею 0,0800 га, розташована в с. Зубра, Пустомитівського району, Львівської області, цільове призначення (використання) якої будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, зі всіма приналежностями, в тому числі обєктами як завершеного, так і незавершеного будівництва, розташовані на ній, та обєктами, які будуть зведені в майбутньому, кадастровий номер земельної ділянки 4623683300:01:002:0464. На момент укладення іпотечного договору предмет іпотеки не обтяжений правами третіх осіб, що стверджується Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 15268914 від 02.11.2007 року та з Державного реєстру іпотек № 15268956 від 02.11.2007 року. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 73 ЗУ «Про нотаріат», ст.ст.3-4 ЗУ «Про іпотеку» приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] накладено заборону на відчуження предмету іпотеки, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 15269260 від 02.11.2007 року та Витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек № 15269307 від 02.11.2007 року. Отже, у відповідності до вимог ст.ст.3-4 ЗУ «Про іпотеку» за банком збережено пріоритет права на задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки. У звязку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, зі сторони банку остання листами №2313 від 08.07.2014 року, № 2506 від 11.08.2014 року, № 5361 від 09.09.2014 року, № 5576 від 07.10.2014 року, № 6874 від 10.11.2014 року, № 348 від 09.02.2015 року, № 443 від 10.03.2015 року, № 793 від 07.04.2015 року була проінформована про заборгованість. У відповідності до ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, та якщо у договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до підпунктів 3.4, 4.2.3 кредитного договору, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж 2 місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором у примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. Виконання позичальником вимоги банку щодо дострокового повернення суми кредиту належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги. В звязку з тим, що заборгованість не ліквідовувалось, а зростала банк 12.08.2015 року за № 7188 направив відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості по кредиту. Повідомлення про дострокове погашення кредиту було отримано відповідачем 08.09.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, станом на день подання позову відповідач не виконала вимогу банку про дострокове погашення кредиту. Згідно ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншим кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.12, ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Підпунктом 3.1.3 та п.6.1. іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання за кредитним договором та/або цим поговором, в тому числі невиконання або неналежне виконання боржником зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії вцілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 2 місяців. При цьому, у разі порушення зобов'язання та прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель зобовязаний надіслати іпотекодавцям та боржнику письмову вимогу про усунення порушень, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про його виконання протягом 30 календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Аналогічні положення передбачені ст.35 ЗУ «Про іпотеку». На виконання зазначених положень банк 13.03.2015 року направив відповідачу та її чоловіку [PERSON] вимогу про усунення порушення зобовязань за кредитним договором в порядку ст.35 ЗУ «Про іпотеку», яку останні одержали 16.05.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак це не призвело до жодного результату. Зазначене вище свідчить про те, що згідно п. 3.1.3 та п. 6.1 іпотечного договору, ст. 12, ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», ст. 589, ст.590, ст. 592 ЦК України, банк має право звернути стягнення на майно відповідача, передане в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2717 від 02.11.2007 року. Згідно звітів про оцінку майна, здійснених суб'єктом оціночної діяльності ТзОВ «ПРІМА ЕКСПЕРТ» станом на 09.10.2015 року вартість предмету іпотеки становить 367 000 грн., без урахування ПДВ. Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього ЗУ «Про іпотеку», початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Банк просить в рішенні суду зазначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку», на підставі наведеного суд прийшов до переконання, що зазначена вимога підлягає до задоволення. Відповідно до п.5.2. кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язався сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення. Станом на 06.11.2015 року кредитна заборгованість відповідача перед банком становить 31 092,03 доларів США, з яких залишок основного боргу - 26 423,2 доларів США, залишок нарахованих відсотків за користування кредитом - 275,84 доларів США, залишок прострочених платежів по кредиту - 1 161,30 доларів США, залишок прострочених платежів по відсотках - 2 783,93 доларів США, 3% річних від прострочення сум заборгованості за кредитним договором - 62,78 доларів США, крім того, за несвоєчасну сплату основного боргу за період з 01.10.2014 року по 05.11.2015 року банк нараховує пеню в розмірі 111,51 доларів США, за несвоєчасну сплату відсотків у період з 01.10.2015 року по 05.11.2015 року банк нараховує пеню в розмірі 273,42 доларів США. У відповідності до п. 7.8 кредитного договору, сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобовязань позичальника щодо сплати неустойки ( штрафів, пені), що передбачені умовами цього договору. У п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що резолютивна частина судового рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог, зокрема, розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні. За встановлених фактів суд прийшов до переконання, що вимоги заявлені позивачем підлягають частковому задоволенню, оскільки у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на всі приналежності земельної ділянки, в тому числі об'єкти як завершеного так і незавершеного будівництва, що розташовані на ній, та об'єкти, які будуть зведені у майбутньому на спірній земельній ділянці слід відмовити, оскільки до матеріалів справи не долучено жодного доказу на підтвердження того, що на цій земельній ділянці існують будь які об'єкти, незавершеного чи завершеного будівництва, та які є її приналежностями, більше того у такій вимозі не міститься вичерпного, чіткого та безумовного переліку нерухомого майна, яке може бути зведене на спірній земельній ділянці. Інші позовні вимоги є підставними, такими, що ґрунтуються на нормах законодавства, а тому підлягають до задоволення. 07.06.2011 року проведено державну реєстрацію змін до статуту банку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2011 року № 505 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 року № 261», які стосуються, в тому числі, найменування банку, яке було змінено з ВАТ «Державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (повна назва), АТ «Ощадбанк» (скорочена назва). На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню сплачені останнім, документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial