Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, та просить стягнути з відповідача [PERSON], на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред,явлення позву до суду і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за участі його представника [PERSON], позицію якої він підтримує /а.с.30/. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги визнала частково, не заперечують проти стягнення на користь позивача на утримання другої дитини аліментів в розмірі 1/12 частки заробітної плати. Проти стягнення аліментів в розмірі визначеному позивачем заперечує . Третя особа у справі [PERSON] до суду не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно у встановленому законом порядку, доручила представництво своїх інтересів своєму представнику за довіреністю [PERSON]А./а.с.135/. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що з відповідачем у справі - [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1999 року. Згідно рішенню Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.05.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] (дитина-інвалід) та [PERSON], [INFO]. Діти на теперішній час проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. На двох дітей відповідач сплачував аліменти добровільно за їх усною домовленістю, за заявою, яку він написав до бухгалтерії ПАТ «Південний ГЗК», де він працює, про утримання з нього аліментів в розмірі 1/3 заробітку на її користь. Однак, в січні 2016 року перерахування з ПАТ «Південний ГЗК» на утримання дітей припинились, та аліменти за грудень 2015 року вона вже не отримала. Коли вона звернулася до бухгалтерії ПАТ «Південний ГЗК» в телефонному режимі, їй повідомили, що стягнення аліментів припинили за заявою відповідача [PERSON] Позивачу відомо, що відповідач зараз перебуває в іншому шлюбі, в якому у нього нещодавно народилась дитина, тому відповідач і припинив виконувати батьківські обов'язки перед їх спільними дітьми. На їх з відповідачем старшу дитину - [PERSON], 21.05.2000 року відповідач вже сплачує аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частки заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19.05.2004 року. Після того, як відповідач припинив добровільну сплату аліментів, позивач 14.01.2016року надала вищезазначений виконавчий лист до Інгулецького ВДВС КМУЮ для примусового стягнення аліментів за рішенням суду. Друга дитина сторін - [PERSON], [INFO], на цей час перебуває тільки на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоч працює і має таку можливість. Щоб не сплачувати аліменти на другу дитину, відповідач та його дружина (третя особа у справі), вдають, що вони разом не проживають, та теперішня дружина відповідача - [PERSON] за судовими рішеннями отримує аліменти на свого малолітнього сина у розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача, та на себе, як дружину, з якою проживає дитина до досягнення нею 3-х років, - у розмірі 1/6 частки. Позивач зазначила, що відповідач та 3-тя особа підтримують подружні стосунки, проживають разом, тому вона і просить задовольнити її позовні вимоги, та стягнути аліменти на молодшу дитину в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітної плати(доходів) відповідача. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила, що вони оскаржували рішення, щодо стягнення аліментів на утримання 3-ї особи, оскільки ці аліменти було стягнуто, щоб зменшити в подальшому попередні стягнення, але їх скаргу не задовольнили. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала частково, та суду пояснила, що проти сплати аліментів її довіритель не заперечує, оскільки це його обовязок. Але він категорично заперечує проти стягнення аліментів в розмірі, який визначила позивач, оскільки на сьогоднішній день, він працює та має постійний заробіток, який коливається від 6200 гривень до 10975 гривень. 17.10.2014 року між ним та третьою особою у справі- Салтан Я.Л. і був укладений шлюб у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації про шлюб зроблений актовий запис № 911. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що на сьогоднішній час відповідач [PERSON] не мешкає зі своєю дружиною- Салтан Я.Л., вона скористалася своїм правом і на підставі рішень Жовтневого районного суду від 23.11.2015 року та від 03.11.2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку, та на користь дружини, оскільки остання знаходиться в декретній відпустці, також 1/6 частину його заробітку. На цей час з відповідача проводиться стягнення за трьома виконавчими листами а саме: на користь позивача в розмірі 1/4 частки, на користь [PERSON] на дитину в розмірі1/4 частки, та на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача. Загальна сума стягнутих з відповідача аліментів, дорівнює 66 % від заробітку відповідача, та тому почала накопичуватися заборгованість, яка постійно зростає. Представник відповідача зазначила, що відповідач не буде заперечувати, якщо аліменти на другу дитину будуть стягнуті в розмірі 1/12 частки його заробітку. Представник 3-ї особи [PERSON] проти позову заперечує, посилаючись на те, що 17.10.2014 року її довірителька [PERSON] та відповідач уклали шлюб, Від спільного шлюбу у відповідача по справі та третьої особи 31.05.2015року народився син - [PERSON]. На цей час [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, У зв'язку з тим, що відносини між подружжям погіршилися, вони роз'їхалися, проживають окремо, але шлюб не розривали. У зв'язку з необхідністю утримання [PERSON] в період відпустки по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку та сина вона звернулася з двома позовними заявами до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частки, та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки від всіх доходів відповідач. ЇЇ позовні вимоги задоволено рішеннями суду, та вона отримує аліменти. Позивач та її представник подавали апеляційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.11 2015року про стягнення аліментів на дружину, але ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.07.2016року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Представник 3-ї особи [PERSON], вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані, та не підлягають задоволенню, оскільки: на поточний момент розмір аліментів, які утримуються з відповідача -[PERSON] на користь двох дружин перевищують 50% від його доходу. А у відповідності до чинного законодавства, а саме Закона України «Про виконавче провадження», щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивач отримує аліменти на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 19.05.2004року, в розмірі 1/4 частки (25%) на старшу доньку - [PERSON], [INFO]. У відповідності до чинного законодавства, позивач мала би звернутися до суду з заявою про зміну розміру аліментів, саме в розрізі даної справи, тому що у відповідності до чинного законодавства судом виноситься рішення, яким на користь матері, що має двох дітей стягуються аліменти в загальній частці до виповнення старшій дитині 18 років, таким чином вважають, що позивач обрала не вірний спосіб захисту своїх інтересів. Представник 3-ї особи заперечує проти твердження позивача про те, що відповідач та 3-тя особа підтримують шлюбні стосунки, оскільки це не відповідає дійсності, до того ж ці обставини не мають жодного відношення до цієї справи, оскільки позов про стягнення аліментів має право один з батьків, з ким проживає дитина, це право не залежить від наявності шлюбу чи факту його юридичного припинення. За таких підстав представник 3-ї особи просить відмовити в позові у повному обсязі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює в «Сіті-Сервіс КР», та по роду роботи перевіряла стан вентиляції в квартирах. Коли перевіряла квартиру за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Будівельників,11-8, то дома були відповідач [PERSON] та його дружина [PERSON], вона їх часто бачить біля будинку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона часто бачить відповідача [PERSON] та його дружину [PERSON] за адресою Будівельників,11-8. Вони проживають разом. Вислухавши позивача, представників сторін та 3-ї особи, ознайомившись з матеріалами справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.10.1999 року/а.с.8/. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.05.2014 року шлюб між сторонами розірвано/а.с.10/. Від шлюбу сторони мають 2-х спільних дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]/а.с.11.12/. На цей час діти проживають разом з позивачем [PERSON] та знаходяться на її утриманні /а.с.13/. Відповідно до довідки №526 від 22.02.2016 року відповідач [PERSON] працює електрослюсарем черговим та з ремонту устаткувань та з його заробітної плати згідно його особистої заяви на користь [PERSON] утримувались аліменти: з 01.04.2009 року у розмірі 25 %; з 01.01.2014 року - в розмірі 33%. Утримання аліментів припинено згідно особистої заяви з 01.12.2015 року /а.с.40/, що підтверджує покази позивача. Згідно рішення ЦентральноМіського районного суду м.Кривого Рогу від 19.05.2004 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON],ї, [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітної плати, з 12.05 2004 року і до повноліття дитини/ а.с.14/. Судом встановлено, що позивач працює, отримує заробітну плату в середньому 3203,38 грн. /а.с.162/, коштів на утримання другої дитини не вистачає, а тому дитина [PERSON], 08.07.2010 року потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що 17.10.2014 року, між відповідачем у справі та третьою особою - [PERSON] було укладено шлюб, про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області здійснено актовий запис № 911/а.с.47/. 31.05.2015року у відповідача та 3-ї особи народився син - [PERSON] /а.с.47/, та на цей час [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3- років, та отримує допомогу на дитину в сумі 860,00 грн. /а.с.114/. Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11 2015року №212/8515/15-ц, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частки, починаючи з 01.10.2015 року і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років/а.с.140/. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2015 року в цивільній справі № 212/8514/15-ц, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку , починаючи з 01.10.2015 року і до повноліття дитини/а.с.141/. Відповідно до довідки №1754 від 19.07.2016 року середній заробіток відповідача [PERSON], який працює електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»(Рудоуправління) становить 10061,89 грн. З заробітної плати [PERSON] утримуються аліменти: на користь [PERSON]: - № 2-1316 від 19.05.2004 р.(вх.№496 від 19.02.2016р.) на утримання дитини (донька [PERSON] 21.05.2000 р.н.) в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по виконавчому листу станом на 01.07.2016 р. 2742,82 грн.; на користь [PERSON]: - № 212/8515 від 03.11.2015 р.(вх.№109 від 15.01.2016р.) на утримання дружини , до досягнення дитиною (син [PERSON] 31.05.2015 р.н.) трьох років, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Заборгованість по виконавчому листу № 212/8515 станом на 01.07.2016 р. 1609,00 грн.; - № 212/8514 від 23.11.2015 р.(вх.№1705 від 31.05.2016р.) на утримання дитини (син [PERSON] 31.05.2015 р.н.) в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по аліментам станом на 01.07.2016 р. 13859,94грн. Загальний розмір утримань по виконавчим листам складає 66,67%, але проводиться стягнення в розмірі 50%, згідно постанов виконавчої служби, тому заборгованість по виконавчим листам зростає /а.с.163/. Відповідно до частин 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно приписів ст.ст.180,182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком, а позивач матірю дитини - [PERSON], [INFO], на утримання якого цим позовом стягуються аліменти. Враховуючи матеріальний стан позивача, судом встановлено, що дитина, на яку стягуються аліменти, потребує матеріальної допомоги. Встановлено, що відповідач працює, отримує стабільний заробіток, має можливість надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання дитини. На цей час відповідач має 4-х утриманцев: 3-х дітей, та непрацездатну дружину. Суд вважає, що заробітна плата відповідача /та її частка, з якої можливо проводити утримання на матеріальну допомогу / аліменти/, повинна розподілятися між всіма утриманцями в рівних частках, що для кожного з 4-х утриманців складатиме 1/8 частку його заробітної плати, що в цілому дорівнюватиме 1/2 частці його заробітної плати, що не порушує законодавство про працю, стосовно розміру утримань з заробітної плати. Такий розмір аліментів, з урахуванням матеріального стану сторін, суд вважає доцільним та справедливим. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку та умов призначення аліментів на неповнолітніх дітей, та визначення їх розміру. При цьому суд не бере до уваги твердження позивача, та її свідків, стосовно того, що відповідач та третя особа проживають спільно, однією сімєю, а 3-я особа стягнула аліменти з відповідача, щоб зменшити аліменти, які стягуються на користь позивача, оскільки аліменти на користь 3-ї особи та її спільної з відповідачем дитини стягнуто за рішеннями суду, які набрали законної сили, та мають преюдиційне значення для суду. Встановлені цими рішеннями факти, є обовязковими для суду. Також суд критично відноситься до заперечень представника третьої особи, в частині невірно обраного способу захисту позивачем, оскільки прямої заборони, щодо стягнення аліментів на другу дитину, без перегляду рішення про стягнення аліментів на першу дитину, закон не містить. До того ж, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленості між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку доходу відповідача, але не менше встановленого законом мінімуму. Згідно приписів ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial