Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з усіх видів заробітку щомісяця в розмірі 1/4 частини але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 16% , у зв'язку з тим , що сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу. Третя особа до суду не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що сторони перебувала в зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року, 10 листопада 2014 року за рішенням суду їх шлюб було розірвано ( а.с.3) . Від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] ( а.с.4), який мешкає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідач є батьком дитини. Відповідач сплачує аліменти на користь дружини [PERSON] в розмірі ? частини, на утримання сина [PERSON], 2007 року народження. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 4). Ст. 181 Сімейного кодексу України передбачає, що способи виконання батьками обв'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі. П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості має батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача потрібно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 02 лютого 2015 року (моменту подання позовної заяви). Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial