Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 13 499 грн. 17 коп., 2 500 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Вимоги мотивує тим, що 06.10.2012 року в м. Києві на Харківському шосе відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі належного йому автомобіля Мерседес-Бенц Е320С, д.р.н. [NUMBER], яким він керував, та автомобіля КІА, д.р.н. [NUMBER], який належить відповідачу, під керуванням [PERSON] Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2012 року директора ТОВ «Алєанза» [PERSON] визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. У результаті даної ДТП йому з вини директора підприємства відповідача [PERSON] завдано матеріальні збитки. На момент ДТП діяв Поліс № АА/6878798 обов»язкового стархування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, укладений між страхувальником ТОВ «Алєанза» та страховиком ПАТ СК «Українська страхова група» щодо автомобіля КІА, д.р.н. [NUMBER] За його зверненням із заявою про виплату страхового відшкодування ПАТ СК «Українська страхова група» здійснила виплату коштів в сумі 12 875 грн. 83 коп. Для ремонту пошкодженого автомобіля він звернувся до СТО. Згідно акту виконаних робіт № 89 від 27.12.2012 року ФОП «[PERSON].», вартість відновлювального ремонту його транспортного засобу склала 25 875 грн. У зв»язку з цим невідшкодованою сумою, яку він змушений був доплачувати на СТО за відновлення автомобіля залишилась 12 999 грн. 17 коп. (25 875 грн. - 12 875 грн. 83 коп.). Він вимушений був звертатися у відповідності до закону для розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля, за послуги які він сплатив 500 грн. Відповідно до звіту про оцінку від 17.10.2012 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Мерседес-Бенц, р.н. [NUMBER] складає 25 858,34 грн. Після ДТП ним було запропоновано керівнику відповідача приймати участь у відновленні пошкодженого автомобіля, пошуку та купівлі запчастин, матеріалів, проте керівництво ТОВ «Алєанза» в цьому відмовило у категоричній формі. Також ним 17.01.2013 року відповідачу було відправлене письмове звернення про добровільне відшкодування сплаченого ремонту, проте відповіді по даний час не отримав. Завданий йому збиток відповідачем не відшкодований, тому змушений був звертатися до адвоката за правовою юридичною допомогою. Вартість послуг з правової допомоги склала 2 500 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 травня 2014 року було залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] (а.с. 41). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов та викладені у ньому обставини. Представник відповідача Вертипорох Ю.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, посилаючись на необґрунтованість вимог, пояснила, що вимоги заявлені в межах ліміту відповідальності страховика, згідно укладеного полісу, тому майнові інтереси ТОВ «Алєанза» є об»єктом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності, при цьому позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 12 875 грн. 83 коп. за рахунок ПАТ СК «Українська страхова група», розмір якого позивачем не оскаржувався, тому вимоги є безпідставними. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» в судове засідання не з'явився, представником [PERSON] суду подана заява з проханням розглянути справу без участі представника ПАТ СК «Українська страхова група», також надані письмові пояснення на позов, у яких зазначено про те, що за заявою позивача на виконання умов договору страхування, укладеного з ТОВ «Алєанза», згідно висновку експертизи, якою визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Мерседес, д.р.н. [NUMBER] з урахуванням зносу 13 385 грн. 83 коп., сплачено [PERSON] 05 грудня 2012 року страхове відшкодування у розмірі 12 875,83 грн. з відрахуванням франшизи в сумі 510 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2012 року, [PERSON] 06 жовтня 2012 року о 20 год. 20 хв. керуючи автомобілем КІА, д.р.н. [NUMBER], по Харківському шосе, зупинка Я.Гашека у м. Києві, при зміні напрямку руху, при перестроюванні з третьої у другу смугу руху, не надав дорогу автомобілю Мерседес, д.р.н. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів і порушення вимог п. п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України (а.с. 7). Даною постановою суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Мерседес-Бенц, д.р.н. [NUMBER], являється позивач (а.с. 6). Згідно матеріалів справи, [PERSON] являється директором ТОВ «Алєанза», дану посаду також займав на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тобто перебував з відповідачем у трудових відносинах та виконував трудові обов»язки. На час події ДТП діяв Поліс № АА/6878798 обов»язкового стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений між страхувальником ТОВ «Алєанза» та страховиком ПАТ СК «Українська страхова група», яким було забезпечено транспортний засіб КІА, д.р.н. [NUMBER] ПАТ СК «Українська страхова група» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 12 875 грн. 83 коп. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За заявленими вимогами позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду понесену ним по оплаті вартості ремонту автомобіля Мерседес-Бенц, д.р.н. [NUMBER], проведеного ФОП [PERSON] у розмірі 25 875 грн. з відрахуванням з вказаної суми розміру отриманого страхового відшкодування 12 875 грн. 83 коп., а саме різницю, що становить у розмірі 12 999 грн. 17 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків. За нормою ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За викладених обставин заперечення представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, а саме посилання на те, що розмір отриманого позивачем страхового відшкодування не оскаржувався, вимоги заявлені у межах ліміту відповідальності, згідно укладеного полісу, тому майнову шкоду позивачу у зв»язку з настанням страхового випадку має відшкодовувати страховик, суд не може прийняти до уваги оскільки страховиком, згідно чинного законодавства, відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Разом з тим, проведення відновлення пошкодженого в ДТП автомобіля позивача здійснювалось як із проведенням ремонту певних деталей, так і заміною деталей транспортного засобу на нові. Позивачем суду наданий Акт № 89 від 27.12.2012 року здачі-приймання виконаних робіт, підписаний [PERSON] та ФОП [PERSON], відповідно якого загальна вартість робіт (послуг) по ремонту автомобіля Мерседес-Бенц Е320С, д.р.н. [NUMBER], становить 25 875 грн. (а.с. 29). На підтвердження оплати даної суми позивачем надана квитанція № 148635 від 27.12.2012 року (а.с. 30). Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду, що також передбачено п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4. Представник позивача суду пояснив, що пошкоджені деталі автомобіля позивача, які були замінені, є в наявності. При цьому на запитання суду представник відповідача відмовилася як від проведення судової експертизи щодо визначення розміру заподіяної шкоди, так і від отримання пошкоджених деталей автомобіля позивача. Разом з тим судом встановлено, що в перелік робіт виконаних ФОП [PERSON], згідно Акту № 89 від 27.12.2012 року здачі-приймання робіт, включено оплату вартості послуг у розмірі 50 грн. за мийку автомобіля, що не відноситься до ремонту транспортного засобу (а.с. 29). При цьому, оскільки позивачу було відшкодовано страховиком відповідача ПАТ СК «Українська страхова група» суму 12 875,83 грн., з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заподіяна в результаті ДТП матеріальна шкода у розмірі 12 949 грн. 17 коп. ((25 875 грн. (вартість ремонту) - 50 грн. (за мийку) - 12 875,83 грн. (страхове відшкодування)). Як роз»яснено п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Відповідно до п. 16 вищевказаної постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по оплаті проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 500 грн., що підтверджується квитанцією до прибутково-касового ордеру № В1120 ФОП [PERSON] від 17.10.2012 р. за складання звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу № В1120 (а.с. 9-27, 28). Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн., згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 05.04.2014 року (а.с. 39). Суду надано угоду про надання правової допомоги від 06.10.2013 року, укладену між [PERSON] та адвокатом [PERSON], відповідно до п. 4 якої визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 2 500 грн. (а.с. 37, 38). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Розрахунок розміру компенсації витрат на правову допомогу позивачем та його представником суду не надано. Разом з тим, як убачається із журналів судових засідань, представник позивача адвокат [PERSON] двічі приймав участь у судових засіданнях, при цьому судове засідання, яке відбулося 08.05.2014 року, тривало 26 хвилин, а судове засідання 16.06.2014 року - 55 хвилин, що загалом складає 81 хвилина. Мінімальний розмір заробітної плати у 2014 р. становить 1218 грн. Отже, за одну годину участі в судовому засіданні підлягає оплаті сума 487 грн. 20 коп., а за 81 хвилину - 657 грн. 72 коп., яка підлягає стягненню з відповідача, згідно положень ст. 84 ЦПК України. В решті вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial