Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за теплову енергію в розмірі 16731,00 грн., пеню 1272,51 грн., суму збитків від інфляції 5862,03, 3% річних 454.11 грн., а також судовий збір в сумі 1378,00 грн. В обґрунтування своїх заявлених вимог, представник позивача зазначає, що між позивачем та ФОП [PERSON] було укладено договір № 4038 від 30.10.2014 року на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару (надалі-Договір). Згідно безкоштовної довідки з ЄДРПОУ 12.08.2015 року відповідач припинила підприємницьку діяльність. Обєктом теплопостачання є нежитлове приміщення по вулиці Косіора, 30/57, м Кривий Ріг. Згідно п.3.1. Договору споживач проводить оплату щомісяця, самостійно в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за згодою сторін до 20-го числа місяця наступного за розрахунком та згідно п. 3.6. Договору повинна проводитись переплата, у розмірі планового місячного споживання у строк до 20 числа кожного місяця. Проте відповідачем було порушено вимоги договору, у звязку з чим утворилась заборгованість перед КПТМ «Криворіжтепломережа» в розмірі 24319,65 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, 23.08.2016 року надав до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача суму заборгованості по тепловій енергії в розмірі 15723,07 грн., пеню в розмірі 1272,51, інфляційні витрати 5862,03 грн., 3% річних 454, 11 грн. а також судовий збір в розмірі 1378,00 грн., позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі. На підставі наявних у справі доказів, та з урахуванням думки представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України, за відсутності відповідача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази, надані сторонами, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються договором на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари та нормами ЦК України. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Судом встановлено, що відповідно до договору № 4038 від 30 жовтня 2014 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломеража» уклали договір з ФОП [PERSON] на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари терміном з 07 грудня 2011 року по 07 грудня 2015 року. (а.с.5-7). Згідно довідки з ЄДРПОУ 12.08.2015 року [PERSON] припинила підприємницьку діяльність. (а.с.9-9 зворот). Як вбачається із умов укладеного Договору, об'єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 30/57 Згідно п. 2.1 Договору облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом. Згідно положень п. 3.2 Договору споживач повинен проводити оплату наданих послуг щомісяця протягом 14-ти днів після отримання рахунку постачальника, у разі несплати споживач сплачує пеню в розмірі 1% за кожний день прострочення від загальної суми заборгованості та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно довідки заборгованості за надану теплову енергію за Договором № 4038 заборгованість відповідача по оплаті за надані послуги склала 23311 грн. 72 коп. (а.с.35). Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, вислухавши пояснення сторін, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. В силу ч. 2 ст. 19 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. При цьому, згідно з\~ст. 1 цього ж закону\~споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника. Як вбачається з матеріалів справи, КПТМ\~«Криворіжтепломережа»\~забезпечує тепловою енергією нежитлове приміщення за адресою вул. Косіора, 30/57, споживачем комунальних послуг є відповідач. В порушення умов договору та закону відповідач не сплатив за надані послуги в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості, сума заборгованості нараховувалась згідно встановлених тарифів за умовами договору і складає 16\~731 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по оплаті за теплову енергію в розмірі 15723 грн. 07 коп. та пені в розмірі 1272 грн. 51 коп., нарахованої відповідно до п.3.2 умов Договору, за період з 20.01.2015 року по 20.11.2015 року у розмірі 1272,51 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних збитків з урахуванням індексу інфляції за період з січня 2015 року по листопада 2015 року у розмірі 5862 грн. 03 коп. та 3% річних за період з 20.12.2014 року по 10.12.2015 року у розмірі 454 грн. 11 коп., суд зазначає наступне. Згідно правової позиції Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання. Таким чином,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2\~ст. 625 ЦК України.) Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню та згідно\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 769,00 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.3-4), а також стягнути з відповідача в дохід держави недоплачену позивачем при зверненні до суду з вимогою майнового характеру суму судового збору в розмірі 609,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial