Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» (далі ПАТ «БАНК ФОРУМ») в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» [PERSON], яка діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 р. № 49 та наказу № 78 від 16.06.2014 р., звернулося до суду 06 листопада 2014 року з позовом вказавши, що між Акціонерним комерційним банком «Форум», як кредитором, та [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 31900,00 доларів США строком по 26.12.2017 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12 % річних. В якості забезпечення виконання умов позичальника за кредитним договором було укладено договір іпотеки, однак звернення на предмет іпотеки не відбувалось. Позичальник не вносить відсотки за користування кредитом та обовязкове часткове повернення кредитних коштів, чим суттєво порушує умови договору. З вимогою сплатити заборгованість банк 12.09.2014 р. № 7149/4.1 звернувся до відповідача з повідомленням, яка ним проігнорована, заборгованість не погашена. Станом на 08 жовтня 2014 року заборгованість за договором становить 171800,80 грн., з яких: - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 1595,50 доларів США, що еквівалентно 20687,72 грн.; - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 10354,00 доларів США, що в еквіваленті становить 134253,02 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 852,68 доларів США, що в еквіваленті становить 11056,10 грн.; - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 27,88 доларів США, що еквівалентно 361,50 грн.; - сума нарахованої пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами в розмірі 419,74 долара США, що в еквіваленті становить 5442,46 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 171800,80 грн. (а.с. 1-4). 27 квітня 2015 року ПАТ «БАНК ФОРУМ» заявлені вимоги уточнили, збільшивши розмір заборгованості за кредитним договором, яка станом на 07 квітня 2015 року становить 13551,03 доларів США та 39142,58 грн., з яких: - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 3191,50 доларів США, що еквівалентно 74832,74 грн.; - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 8758,00 доларів США, що в еквіваленті становить 205353,34 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 1577,63 доларів США, що в еквіваленті становить 36991,50 грн.; - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 23,90 доларів США, що еквівалентно 560,40 грн.; та сума нарахованої пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами в розмірі 1669,37 доларів США, що в еквіваленті становить 39142,58 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором в сумі 13551,03 доларів США та пеню за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків в сумі 39142,58 грн., судові витрати по справі покласти на відповідача (а.с. 59-60). 27 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «БАНК ФОРУМ» вказавши, що окрім споживчого кредиту в іноземній валюті на придбання квартири відповідно до кредитного договору № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 року, між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 2630/2106/662414 від 09 грудня 2013 року. Сума вкладу на момент укладення депозитного договору склала 8026,00 доларів США. Строк дії даного договору сплив 09 березня 2014 року. Проте на його вимогу банк не зміг повернути йому суму вкладу готівкою іноземною валютою не надавши жодної обґрунтованої відповіді. В подальшому працівники банку запропонували йому кошти з депозиту перерахувати на його поточний рахунок № 26203501166899 (банківський вклад на вимогу) відкритий в ПАТ «Банк Форум» та який обслуговується відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) на вимогу «Вільний рух» в іноземній валюті № 2620/2106/441859 від 02.02.2012 року. Він неодноразово звертався до банку з вимогою здійснити виплату коштів з його поточного рахунку, будь-яких пояснень на його відповіді не отримав, згодом дізнався про запровадження тимчасової адміністрації в банку, однак відповідно до ЄДР банк в процесі припинення не перебуває та є діючим. Враховуючи ігнорування банком його вимог щодо видачі йому його коштів готівкою іноземною валютою 04.04.2014 р. він звернувся до відповідача з заявою про перерахування коштів з поточного рахунку в рахунок погашення заборгованості за кредитом, що обслуговується відповідно до кредитного договору № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 року. Проте і ця заява не була виконана банком, чим грубо порушено його право безперешкодно та на власний розсуд розпоряджатися своїми грошовими коштами. У відповідь на його заяву щодо перерахування коштів банк повідомив, що відповідно до п.п. 4 п.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, якщо це зможе призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом. Погашення кредиту він може здійснити виключно внесенням готівкових коштів в касу відповідача або перерахування коштів з рахунків відкритих в інших банківських установах. Однак строк дії договору № 2620/2106/441859 визначений моментом вимоги, а отже строк виплати за депозитом настає з моменту предявлення вимоги позивачем до відповідача про повернення депозиту. Враховуючи той факт, що із заявою про повернення коштів він звернувся до банку 12.03.2014 р. строк дії депозиту сплив 12.03.2014 р., тобто до моменту введення тимчасової адміністрації. Оскільки банк не здійснив належну виплату коштів з його рахунку, він по відношенню до банку є кредитором, а по відношенню до договору, за яким з нього стягується сума заборгованості він боржник, тому в даному випадку настають правові підстави, передбачені ст. 606 ЦК України. Банк має невиконані перед ним зобовязання в сумі 5290,77 доларів США, тому позивач вважає, що його зобовязання по відношенню до банку на суму 5290,77 доларів США за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 року можуть бути визнані припиненими, так само як і зобовязання банку перед ним за договором банківського вкладу (депозиту) на вимогу «Вільний рух» в іноземній валюті № 2620/2106/441859 від 02.02.2012 р. на ту ж саму суму. Тому позивач просить визнати частково припиненими його зобовязання перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27.12.2007 р. Зобовязати ПАТ «Банк Форум» зменшити розмір його зобовязань за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27.12.2007 р. на суму 5290,77 доларів США та здійснити відповідний перерахунок заборгованості. Визнати припиненими зобовязання ПАТ «Банк Форум» перед ним за договором банківського вкладу (депозиту) на вимогу «Вільний рух» в іноземній валюті № 2620/2106/441859 від 02.02.2012 р. (а.с. 36-40). 16 лютого 2016 року [PERSON] зустрічний позов уточнив, вказавши, що відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобовязання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобовязань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачені умовами договорів, укладених між боржником і банком. Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з повязаними з банком особами. Відповідно до п. 3.2.3 кредитного договору банк має право здійснювати договірне списання заборгованості з будь-яких рахунків, відкритих позичальникові. Відповідно до положень ст.. 613 ЦК України боржник за грошовим зобовязанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Відповідно до постанови Правління НБУ від 13.06.2014 р. № 335 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 р. № 49 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Форум». Отже банк мав право і можливість на підставі заяви позичальника та відповідно до умов кредитного договору і змісту пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом списання суми коштів, що знаходилась на рахунках позичальника в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Тому позивач просить зобовязати ПАТ «Банк Форум» здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог і спрямувати кошти в сумі 5290,77 доларів США з поточного рахунку 26203501166899 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 р.; зменшити ПАТ «Банк Форум» зменшити розмір його зобовязань за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 р. на суму 5290,77 доларів США та здійснити відповідний перерахунок заборгованості; визнати ПАТ «Банк Форму» кредитором таким, що прострочив за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 р. з 16.06.2014 р. та зобовязати ПАТ «Банк Форум» здійснити перерахунок заборгованості з процентів та пені за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 р з урахуванням вимог ч. 4 ст. 613 ЦК України в звязку з простроченою кредитора (а.с. 94-98). В судовому засіданні представник позивача [PERSON]на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в уточненому позові, в задоволенні зустрічних вимог просив відмовити. Представник відповідача [PERSON] позов ПАТ «БАНК ФОРУМ» не визнав, на задоволенні зустрічних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає повному задоволенню, а зустрічний частковому з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2007 року між АКБ «Форум», як кредитором, та [PERSON], як позичальником, був укладений кредитний договір № 0362/07/05-N (а.с. 5-6 копія договору). Відповідно до п.п.1.1 - 1.3. договору банк надав позичальникукредит в сумі 31900 доларів США на придбання квартири строком по 26 грудня 2017 р. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12 % річних. Пунктом 2.5 кредитного договору сторони погодили, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно п. 2.7 цього договору. Несплата позичальником процентів в терміни, встановлені п. 2.7 цього договору дати, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення банком стягнення на заставлене майно та майно, яке передане в іпотеку. Згідно пункту 3.3.3. кредитного договору позичальник зобовязався сплачувати кошти, передбачені п. 2.10 цього договору, витрати, повязані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також на вимогу банку сплачувати можливі неустойку, штраф та пеню. Згідно пункту 4.1. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості. Пунктом 5.3. вказаного договору сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п.3.3 цього договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставне майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат Банку, у порядку, визначеному цим договором, договором застави та чинним законодавством України. Пунктом 2.1. кредитного договору сторони погодили, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та користування та можливої неустойки (штраф, пеня) є: іпотечний договір № 0362-І від 27 грудня 2007 року, укладеного між АКБ «Форум» та [PERSON]. Банк свої зобовязання по наданню кредитних коштів виконав належним чином, надавши відповідачу суму 31900,00 доларів США (а.с. 7 копія зави на видачу готівки). Однак [PERSON] порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту і відсотків. Станом на 07 квітня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 р. становить 13551,03 доларів США та 39142,58 грн. (а.с. 61-63 розрахунок), з яких: - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 3191,50 доларів США, що еквівалентно 74832,74 грн.; - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 8758,00 доларів США, що в еквіваленті становить 205353,34 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 1577,63 доларів США, що в еквіваленті становить 36991,50 грн.; - поточна сума заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 23,90 доларів США, що еквівалентно 560,40 грн.; та сума нарахованої пені з розрахунку 0,2% в день за простроченим кредитом та процентами в розмірі 1669,37 доларів США, що в еквіваленті становить 39142,58 грн. Відповідачу 12 вересня 2014 року в порядку досудового врегулювання спору банком було направлено вимогу про дострокове виконання зобовязань (а.с. 9-10 копії вимоги, реєстру). Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України). За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «БАНК ФОРУМ» підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не виконував належним чином умови кредитного договору, а отже порушив взяті на себе грошові зобовязання. Разом з тим 09 грудня 2013 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ», як банком, та [PERSON], як вкладником, було укладено договір № 2630/2106/662414 банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті на вимогу «Вільний рух» (а.с.43-44 копія договору). Відповідно до заяви про відкриття та розміщення банківського депозиту сума вкладу на момент укладення депозитного договору склала 8026 доларів США (а.с.41 копія заяви). Пунктами 1.1., 1.2 договору банківського вкладу сторони погодили, що банк відкриває вкладнику вкладний рахунок № 26203501166899 на підставі документів, наданих вкладником та у відповідності до вимог чинного законодавства України. Вкладник вносить готівкою чи перераховує в безготівковій формі грошові кошти в сумі не менше ніж 10,00 доларів США на відкритий вкладнику рахунок на строк зберігання з 2 лютого 2012 року до фактичної дати закриття рахунку та отримання вкладником залишку грошових коштів, розміщених на рахунку в банку. Пунктом 2.1.5 вказаного договору банк зобовязувався повернути вкладнику суму вкладу разом з нарахованими процентами. Сплата процентів і повернення вкладу здійснюється у готівковій або безготівкових формах, відповідно до заяви вкладника. Згідно довідки ПАТ «БАНК ФОРУМ» від 19.05.2014 р., залишок коштів по рахунку на 16.05.2014 р. складає 5290,77 доларів США (а.с. 45 копія довідки). Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частин першої, третьої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Водночас банк згідно з частиною 2 статті 1066 ЦК України має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до статті 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту. Отже, зобов'язальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору банківського рахунка, мають майново-грошовий характер, відтак, у цьому випадку відповідач є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами. 16 червня 2014 року виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» із 16 червня 2014 року на підставі постанови Правління Національного банку України від 13 червня 2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум». На підставі рішення призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» [PERSON] (а.с. 15,16). Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI, який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. За змістом частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку. Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань. Пунктом 4 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI у редакції, що діяла на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК ФОРУМ», встановлено, що під час тимчасової адміністрації банку не здійснюється зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом. Однак представником позивача не доведено, яким чином договірне списання коштів у вигляді зарахування зустрічних вимог особи, що одночасно є і кредитором, і боржником неплатоспроможного банку, щодо якого введено тимчасову адміністрацію, могло порушити в цілому баланс інтересів інших кредиторів банку, що було обов'язковою умовою заборони здійснення банком можливості зарахування таких вимог за нормами частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того на момент звернення [PERSON] з уточненим зустрічним позовом, набрали чинності зміни, внесені пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16.07.2015 № 629-VІІІ, що діє з 12.08.2015. Так, пунктом 8 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в чинній редакції встановлено, що забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком. Пункт 8 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, що діє з 12.08.2015, застосовується уповноваженими особами Фонду в усіх банках, що знаходяться на стадії ліквідації, незалежно від дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідації банку. В даному випадку відповідач [PERSON] боржник банку за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 р. є одночасно кредитором банку за договором банківського вкладу № 2630/2106/662414 від 09 грудня 2013 року, при цьому договірне списання з рахунків передбачено п. 3.2.3 договору № 0362/07/05-N, укладеного між боржником і банком. В задоволенні вимог [PERSON] щодо визнання ПАТ «Банк Форум» кредитором таким, що прострочив за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 р. з 16.06.2014 р. та зобовязання ПАТ «Банк Форум» здійснити перерахунок заборгованості з процентів та пені за кредитним договором № 0362/07/05-N від 27 грудня 2007 р з урахуванням вимог ч. 4 ст. 613 ЦК України в звязку з простроченою кредитора, суд вважає необхідним відмовити в звязку з їх недоведеністю. Частиною 1 пункту 22 статті 5 Закону України «Про судовий збір», чинної на момент подачі позовної заяви встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Тому з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 3568 гривень 91 копійка відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно частини 2 статті 88 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому судовий збір в сумі 1422 гривні 89 копійок сплачений [PERSON] при поданні ним зустрічного позову слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial