Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNL0GI0000004733 від 26.02.2008 року, в розмірі 647539,61 грy. звернути стягнення на квартиру загальною площею 42,90 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № DNL0GI0000004733 від 26.02.2008 р.) Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також позивач просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» вказує на те, що відповідно до укладеного договору № DNL0GI0000004733 від 26.02.2008 року [PERSON] 26.02.2008 року отримала кредит у розмірі 227250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 26.02.2030 року. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно було здійснюватися щомісяця в період сплати, шляхом надання банку грошових коштів (щомісячного платежу) для погашення заборгованості. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, що призвело до збитків, які мають вираз у залученні банком вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та банк вимушений нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 03.10.2013 року має заборгованість - 647539,61 грн., яка складається з таких сум: - 223281,18 грн. - заборгованість за кредитом; - 162094,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 203296,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 58867,24 грн. - штрф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачем 26.02.2008 року було укладено договір іпотеки № DNL0GI0000004733 за умовами якого відповідач надав в іпотеку квартиру загальною площею 42,90 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно належить відповідачу на праві власності згідно з договором купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки складає 303000,00 грн. Договором іпотеки передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, банк вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. До звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, відповідачу було надіслано повідомлення про порушення основного зобов'язання та іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житлове приміщення у разі продовження порушення. Але такі вимоги виконані не були, у зв'язку з чим банк має право у судовому порядку задовольнити свої законні вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з'явився, завчасно сповістив про можливість розгляду і вирішення справи за його відсутності, через канцелярію суду надав письмову заяву якою підтримав позовні вимоги та просив пред'явлений позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, повідомлялася належним чином про час і місце розгляду справи, в тому числі через публікацію оголошення у газеті «Урядовий Кур'єр», в судове засідання не з'явилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, заперечень проти позову не надала, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26 лютого 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПиватБанк» та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № DNL0GI0000004733, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 227250,00 грн., зі сплатою 15,00 % річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення кредиту - до 26 лютого 2030 року (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 кредитного договору). В рахунок забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вищевказаним кредитним договором відповідач згідно договору іпотеки № DNL0GI0000004733 від 26 лютого 2008 року передала Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «ПриватБанк» в іпотеку квартиру, належну їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.07.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 5352. Спірна квартира має загальну площу 42,90 кв.м., житлову площу 26,80 кв.м., та знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Обтяження іпотекою спірної квартири було зареєстровано банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. [PERSON] належним чином умови кредитного договору щодо повернення коштів, сплати процентів за користування кредитом, не виконувала в результаті чого, станом на 03.10.2013 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 647539,61 грн., яка складається з: 223281,18 грн. - заборгованість за кредитом; 162094,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 203296,28 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 58867,24 грн. - штраф. Розмір заборгованості підтверджується випискою по кредиту складеною ПАТ «КБ «ПриватБанк» за період з 26.02.2008 року по 29.08.2014 року. [PERSON] 23.08.2013 року Публічним акціонерним товариством «КБ «ПриватБанк» надсилалася письмова вимога про необхідність виконання умов кредитного договору та іпотечного договору, однак така вимога залишилася без уваги з боку відповідача. Відповідно о ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання іпотекодержатель надсилає письмову вимогу про усунення порушення. Положення цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України позивач має право вимагати виконання зобов'язання на свою користь. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, є в т.ч. й визнання прав. Відповідно до п. 39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, ... суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та с. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст. 33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволенними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертаються до органів ДВС за примусовим виселенням. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, зокрема, враховуючи, що позичальником належним чином не виконувалися умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості, в рахунок виконання основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «КБ «ПриватБанк» всіх передбачених Законом дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Позовні вимоги щодо виселення з квартири позичальниці та усіх інших мешканців, які проживають і зареєстровані у спірній квартирі задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні належними допустимими та достатніми доказами не підтверджено хто саме на час розгляду справи судом, зареєстрований та проживає у спірній квартирі, хто нею фактично користується та фактично володіє, чи не порушуватиме це права інших осіб, в т.ч. й малолітніх дітей і непрацездатних осіб, чи є спірна квартира єдиним житлом відповідача та членів її сім'ї, тощо. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: partial