Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 15 червня 2015 року і до припинення навчання, тобто до 30.06.2018 року. Вказує, що відповідач по справі є рідним батьком позивача, який сплачував аліменти на його утримання до повноліття. Однак, на даний час він є студентом першого курсу денної форми навчання факультету «Архітектури будівель та споруд» у Харківському університеті будівництва та архітектури. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його навчання, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягає, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що згідно матеріалів справи, батьками [PERSON],[INFO] є [PERSON] та [PERSON] /а.с.8-11/. Згідно договору № 21 від 11.08.204 року, укладеного між [PERSON], [PERSON] з одного боку та Харківським університетом будівництва та архітектури з іншого боку, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання факультету «Архітектури будівель та споруд» у Харківському університеті будівництва та архітектури та навчається на комерційній основі (41200 за весь термін навчання) і закінчує університет 30.06.2018 року. /а.с.7/ Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя, та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, а також приймає до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" \~розяснено, що\~ \~обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання),\~ \~виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; \~ \~наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 грудня - 1330 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб з 1 січня 2015 року - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень. Згідно\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Зважаючи на встановлені обставини й вимоги закону, те, що відповідачем не надано доказів неможливості надавати матеріальну допомогу своєму синові на період його навчання у вищому навчальному закладі, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, який продовжує навчання, потребує у зв»язку з цим матеріальної допомоги в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але починаючи не з 15 червня 2015 року (після досягнення позивачем повноліття, як вказано в позові), а з дня подачі позову до суду (зважаючи на норми ст. 191 СК України\~) і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial