Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, посилаючись на наступне. 28.06.2017 року о 17 год. 32 хв. по проспекту Оболонському, 26 в м.Києві [PERSON] керуючи тролейбусом, д.н.з. [NUMBER], здійснила зіткнення з автомобілем марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] внаслідок даного зіткнення автомобіль «Шкода», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно звіту №2583/15 Авто експерта ФОП «[PERSON] від 07.07.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП становить 47 834,27 грн. Також позивачем було понесено витрати за проведення даного дослідження у розмірі 2000,00 грн; на відправлення телеграм зацікавленим сторонам у розмір 121,20 грн. Оскільки на момент ДТП [PERSON] працювала водієм тролейбуса КП «Київпастранс», та виконувала свої трудові обов'язки на службовому транспорті, відповідач, як роботодавець винної в ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану його працівником шкоду. У зв'язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду завдану ДТП у розмірі 47 834,27 грн. витрати понесенні з проведенням експертного дослідження у розмірі 2 121,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, позивач просить стягнути 47 834,27 грн., що становить вартість відновлювального ремонту для нового автомобіля, всупереч законодавству. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу зазначеного в звіті становить 28 756,87 грн., величина втрати товарної вартості становить 0,00 грн. Позивачем не надано жодних доказів здійснення витрат на ремонт автомобіля, тобто понесення реальних витрат на ремонт, в зв'язку з чим доводи позивача є необґрунтованими, а збитки не доведеними. Також необґрунтованими є витрати позивача з направлення телеграм відповідачу та третій особі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази оплати послуг з направлення телеграм. Крім того, необґрунтованими є зазначені позивачем витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., оскільки розрахунок суми винагороди від 15.09.2017 року, що є додатком до договору містить помилки, де в п.1 за 1,3 год., при вартості години 600 грн., зазначена сума 800 грн., а не 780 грн., що визначається розрахунком 600*1,3 =780. Час вказаний у розрахунку є надуманим, позивачем не додано жодних доказів, що саме стільки часу, як вказано в зазначеному розрахунку витрачено на надання правової допомоги позивачу. Нормативно час надання послуг не визначений. Таким чином, зазначені вимоги з відшкодування витрат на правову допомогу також є необгрунтованими і недоведеними належними доказами. Просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає з частковому задоволенню з наступних підстав. 28 червня 2017 року о 17 год. 32 хв. [PERSON] керуючи тролейбусом д.н.з. [NUMBER], по проспекту Облонському, 26 у м.Києві, не була уважна, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER], що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушила п.п.2.3 (б), 13.1 ПДР України. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 13.09.2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні даної ДТП. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно звіту №2583/15 Авто експерта ФОП «[PERSON] від 07.07.2017 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], пошкодженого внаслідок ДТП становить 28 756,87 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 47 834,27 гривень. Також позивачем було понесено витрати за проведення даного дослідження у розмірі 2000,00 грн. Оскільки на момент ДТП [PERSON] працювала водієм тролейбуса КП «Київпастранс», та виконувала свої трудові обов»язки на службовому транспорті. Таким чином, відповідач, як роботодавець винної в ДТП особи, зобов»язаний відшкодувати позивачу завдану йому працівником шкоду. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків Згідно ст.1192 ч.2 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, тимчасовим, сезонним, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок даної ДТП позивач зазнав збитків. Дані збитки були заподіяні позивачу третьою особою, шкоду заподіяно у зв'язку з виконання нею своїх трудових обов'язків, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальність для юридичної особи-відповідача по справі. Визначаючи розмірі збитків, суд, враховуючи вимоги ст.1192 ЦК України, вважає, що позивачу підлягають відшкодуванню збитки, розмір яких має бути визначено відповідно до реальної вартості втраченого майна, що складає 28 756,87 гривень. Підстав для визначення розміру збитків у межах вартості відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу (47 834,27 грн.) суд не вбачає, оскільки на момент ДТП автомобіль «Шкода» мав відповідний коефіцієнт фізичного зносу, реальна вартість втраченого майна підлягає обрахунку з його застосуванням. З цих підстав, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково у сумі 28 756,87 грн. Також, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача 2 000 грн. - витрат, пов'язаних з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, а саме оплати вартості проведеного дослідження розміру матеріального збитку, завданого автомобілю, що належить позивачу. Підстав для стягнення з відповідача витрат по направленню телеграм при проведенні вказаного дослідження у сумі 121,20 грн. суд не вбачає, оскільки матеріали справи не містять доказів понесення даних витрат саме позивачем, а не особою, якою проведено дослідження. Ст.79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Ст.84 цього Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2017 року між [PERSON] та ТОВ «АВТОПОМІЧ», в особі директора [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги. Як вбачається з рахунку-фактури №19-07/01 від 19 липня 2017 року, позивач сплатив ТОВ «АВТОПОМІЧ» 5000,00 грн. в якості оплати за надання послуг за вказаним договором. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на те, що правова допомога, яка була надана позивачем була надана адвокатом або іншим фахівцем в галузі права на підставі вказаного договору, а також те, що для надання допомоги було витрачено саме ту кількість годин, які зазначені у розрахунку. В судовому засіданні інтереси позивача представляв представник [PERSON], який діяв на підставі усного договору доручення з позивачем, що підтверджено довіреністю від 25.07.2017 року. Доказів того, що саме дана особа є фахівцем в галузі права та надання нею правової допомоги обумовлено договором від 19.07.2017 року суду не надано. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial