Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Представник позивача 15.01.2020 р. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31 540,71 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.05.2019 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» та [PERSON] в електронній формі укладено кредитний договір № ЛМ-00503475, відповідно до якого останній отримав строком на 96 днів кредит в сумі 4400 грн. зі сплатою відсотків відповідно до таких умов: 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом в межах 16 днів; 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня наступного після закінчення 16-денного строку. 07 серпня 2019 року між ТОВ «Грін Фактор» та ТОВ «Лайм Мані» укладено договір факторингу, на підставі якого позивач набув право вимоги за вищезазначеним кредитним договором. Позивач вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору станом на 10 січня 2020 року утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 31 540,71 грн., яка складається з основного боргу у сумі 4400,00 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 10 208,00 грн.; пені в сумі 16 830,00 грн.; трьох відсотків річних в сумі 102,71 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором, а також судовий збір у сумі 2102 грн. Ухвалою від 21.01.2020 р. відкрито провадження і справа призначена до розгляду на 20.02.2020 р. 20.02.2020 р. розгляд справи було відкладено на 28.04.2020 р. у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. 28.04.2020 р. розгляд справи відкладено на 24.07.2020 р. за клопотанням відповідача на підставі п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.1 ст..223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 24.07.2020 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Грін Фактор» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За приписами статті 11 Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2019 року між ТОВ «Лайм Мані», яке є фінансовою установою та наділене правом на підставі ліцензії надавати кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № ЛМ-00503475, відповідно до якого [PERSON] отримав в кредит в сумі 4400 грн. строком на 96 днів зі сплатою відсотків таким чином: 2% від суми кредиту за кожен день користування ним в межах 16 днів; 2,5% від суми кредиту за кожен день користування ним з дня наступного після закінчення 16-денного строку. У випадку невиконання умов договору позичальник зобов`язався сплатити кредитору пеню у розмірі 2,5% від суми залишку кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості. Вказаний кредитний договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Перерахування та отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 4400 грн. підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 08.01.2020 р., яке виступало оператором платіжної інфраструктури. 07 серпня 2019 року між ТОВ «Лайм Мані» та ТОВ «Грін Фактор» укладено договір факторингу № ЛМ-07/08-19, відповідно до якого ТОВ «Лайм Мані» відступило ТОВ «Грін Фактор» свої права грошових вимог до [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 10 січня 2020 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складала 31 540,71 грн., з яких: основний борг - 4400,00 грн.; заборгованість за відсотками - 10 208,00 грн.; пеня - 16 830,00 грн.; три відсотки річних - 102,71 грн. Вказаний розрахунок відповідає умовам договору та вимогам законодавства . Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Проаналізувавши викладене, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування позовних вимог, які відповідачем в процесі розгляду справи не спростовані, що є підставою для задоволення позову. Разом з тим, відповідно до положень частини 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо стягнення нарахованої позивачем пені в розмірі 16 830 грн. суд дійшов висновку що відсутність значних негативних наслідків своєчасного невиконання зобов`язань відповідачем, а також враховуючи, що розмір нарахованої пені значно перевищує боргові зобов`язання, дає підстави для змешнення розміру неустойки (пені) до суми заборгованості по кредиту, що складає 4400 грн. Враховуючи наведене суд стягує з відповідача на користь позивача 19110,71 грн., з яких: основний борг - 4400,00 грн.; заборгованість за відсотками - 10 208,00 грн.; пеня - 4400,00 грн.; три відсотки річних - 102,71 грн. На підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial