Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до кредитного Договору № б/н від 19.11.2010 року, укладеного між сторонами, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови договору, не здійснюючи своєчасно погашення платежів та відсотків, у зв`язку з чим станом на 30.04.2019 року виникла заборгованість на суму 363 961,78 грн, з яких заборгованість за кредитом становить 7237,81 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом- 354063, 37 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2660, 60 грн. Користуючись правом кредитора вимагати від боржника поверення будь-якої частини боргу, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача сум заборгованості у розмірі 126 786 грн, до складу якої входить заборгованість за кредитом - 7237,81 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 19.11.2010 р. по 29.01.2018 р. в розмірі 119 548, 19 грн., а також просив стягнути судовий збір у розмірі 1921 грн. Заочним рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28.10.2019 р. позов задоволено. 28.12.2019 р. представник відповідача, [PERSON] , звернувся до суду з заявою в інтересаз відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 02.03.2020 р. заочне рішення скасовано, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові \~ просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав заяву про розгляд справи без участі його та відповідача, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по процентам через безпідставність позовних вимог, оскільки під час оформлення кредитного договору вона підписала лише заяву- анкету на видачу кредитних коштів, яка не містить ніяких інших умов кредитування, окрім розміру кредиту. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Наданий позивачем Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», містить умови по чотирьом видам карт, а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна COLD», по яким визначений різний розмір відсотків за користування кредитом та різні умови кредитування. Кожен вид кредитної картки передбачає пільговий період, базову процентну ставку на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашения кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів. Тобто, між нею та позивачем було укладено кредитний договір на отримання кредитних коштів, наявність якого та розмір отриманих кредитних коштів вона не оспорює, однак розмір процентів за користування кредитними коштами обумовлений не був під час підписання нею заяви- анкети на отримання кредиту, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг вона не визнає такими, що існували на час укладення договору, оскільки вони не містять її підпису та вона не була з ознайомлена з їх змістом. Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність обставин, на яких вони ґрунтуються, нормам матеріального права, що підлягають застосуванню у даному випадку до правовідносин, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. З позовної заяви судом встановлено, що 19.11.2010 року між сторонами у справі укладено Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків зі сплатою відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання відповідної платіжної картки, видачі позивачем такої картки відповідачеві та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). \~ \~ \~ \~За змістом\~статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633. 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-2322цс16 ( 545/2439/13-ц), за частинами першою та другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною. Отже, у разі волевиявлення сторін доповнити або змінити умови кредитного договору, або врегулювати певні положення шляхом залучення до локальних нормативно-правових актів (наказів, статутів, положень, правил, інструкцій тощо), такі доповнення/зміни до договору повинні бути підписані його сторонами. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, якщо договором не встановлений розмір процентів після спливу строку дії договору, можна зробити висновок, що їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Аналогічну правову позицію Верховний Суд України висловив у постанові від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1412цс16. З доданої до позовної заяви анкети - заяви позичальника встановлено, що 19.11.2010 р. відповідач підписала заяву на отримання кредитних коштів та платіжної кредитної картки "Універсальна". Заява не містить відомостей про вид картки, а також про розмір щомісячної базової процентної ставки. ( а.с.8) Відповідач не оспорював наявності кредитних правовідносин між ним і позивачем та свого боргу за тілом кредита в розмірі 7237,81 грн., тому суд визнає цей факт встановленим. З приводу позовних вимог в частині стягнення боргу за процентами за користування кредитними коштами суд зазначає. За вимогами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з вимогами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. За вимогами статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями частини 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої , домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ПК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяється на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Надана позивачем до матеріалів справи анкета-заява відповідача від 19.11.2010 року про видачу кредиту містить відомості щодо виду платіжної кредитної картки «Універсальна», але відомостей про вид цієї картки, розмір щомісячної базової процентної ставки, строку повернення кредитних коштів в ній не міститься. (а.с.6). Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентам, їх розміру і порядку нарахування, представник позивача (крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором) посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини кредитного договору. Разом з тим, наданий до матеріалів справи витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», містить умови по чотирьом видам карт, а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна COLD», по яким визначений різний розмір відсотків за користування кредитом та різні умови кредитування (а.с.9). Кожен вид кредитної картки передбачає пільговий період, базову процентну ставку на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашения кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів. Крім того, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг ПриватБанку, викладені на сайті-Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої\~вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, оскільки вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем. Тобто, Витяг з Тарифів та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не визнаються відповідачем та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.11.2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні\~підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також інших умов договору. З огляду на вищенаведене, матеріалами справи не встановлено, на яких саме умовах було укладено кредитний договір, а також матеріали справи не містять належних доказів, якими представвник позивача обгрунтовував позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами, позивачем не доведено надання відповідачеві кредитних коштів на умовах сплати відсотків у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим строком поверення, що відповідає строку дії картки, оскільки Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», містить умови кредитування за різними видами карт та різні умови кредитування, з різними правовими наслідками за порушення виконання зобов`язання, відповідно позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України,\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним догвором в сумі 7237,81 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 109,66 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial