Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.10.2005 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява підписана разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Договір № б/н від 06.10.2005 року та «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» позивачем виконані у повному обсязі, відповідач у свою чергу не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У порушення зазначених норма закону та умов договору [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з чим [PERSON] станом 31.12.2014 року має заборгованість - 9942,72 гривень, яка складається: 6994,35 гривень - заборгованість за кредитом; 1698,72 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 гривень - заборгованість з комісії за користування кредитом; відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 449,65 гривень -штраф (процентна складова). У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9942,72 гривень та судові витрати в розмірі 243,60 гривні. У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їх правовідносини. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Судом встановлено, що 06.10.2005 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» (тепер - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк») та [PERSON] було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач на підставі заяви, як позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява підписана разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносин, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст..ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Із пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Однак відповідач умови договору не виконала належним чином, в результаті чого станом на 31.12.2014 року має заборгованість - 9942,72 гривень, яка складається: 6994,35 гривень - заборгованість за кредитом; 1698,72 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 300,00 гривень - заборгованість з комісії за користування кредитом; відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 449,65 гривень -штраф (процентна складова). Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш, ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми заборгованості. За таких обстави, позивач звертаючись до суду з даним позовними вимогами просить застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 449,65 гривень не підлягають задоволенню. В інший частині вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову до суду сплатив судові витрати у розмірі 243,60 гривні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 9493,07 гривень, а також 243,60 гривень судових витрат.

Outcome: partial