Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] , Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області) та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] [INFO] (баба позивача), яка померла [INFO] була головою колгоспного двору у приватній власності якої був житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ), що підтверджується Випискою з інвентаризаційних матеріалів, в якій зазначене свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 13.07.1988 року виданого Городенківською районною радою на підставі рішення цієї ж ради за № 134 датоване від 13.08.1988 року. Тато Позивача - [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] та [PERSON] заповіт не складали. Згідно довідки виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради за № 10-135 від 31.03.2021 року відомо, що станом на 15.04.1991 року в будинку по [ADDRESS] ) були зареєстровані та проживали такі особи: [PERSON] , [INFO] , голова колгоспного двору; [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] , - невістка; [PERSON] , [INFO] , - внучка; [PERSON] , [INFO] , внук (позивач). Згідно довідки виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради за № 10-326 від 21.09.2021 року відомо, що станом на день смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] були зареєстровані та проживали в житловому будинку, що вищевказаний такі особи: [PERSON] , [INFO] , голова колгоспного двору; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] - невістка; [PERSON] , [INFO] , внучка; [PERSON] , [INFO] , внук (позивач). На час смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] чинним був ЦК УРСР 1963 року. Згідно довідки виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради за № 10-323 від 21.09.2021 року відомо, що станом на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] були зареєстровані та проживали в житловому будинку, що вищевказаний такі особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (дружина позивача); [PERSON] , [INFO] (дочка позивача). Згідно довідки виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради за № 10-324 від 21.09.2021 року відомо, що станом на сьогоднішній день зареєстровані та проживають в житловому будинку, що вищевказаний такі особи: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Крім цього, згідно довідки виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради за № 10-325 від 21.09.2021 року за домогосподарством, що розташоване за адресою [ADDRESS] закріплена земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0, 25 га та для ОСГ площею 0,93 га. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Городенківського нотаріального округа із заявою про прийняття спадщини. Проте, згідно із змісту постанови винесеної приватним нотаріусом Городенківського нотаріального округу, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що неможливо визначити частку померлого в даному житловому будинку. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести без його участі, позов підтримує у повному обсязі та просить позов задовільнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі; просили визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] , так як вони не претендують на не будуть претендувати на свою частку майна в даному господарстві як члена колгоспного двору. Також повідомили, що після смерті [PERSON] та [PERSON] не зверталися з заявою до органів нотаріату в Городенківському районі з приводу визначення їх частки. Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами. Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9642 від 16.03.2021 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по [ADDRESS] станом на 31.12.2012 зареєстровано під реєстровим номером № 236 за головою колгоспного двору - [PERSON] (форма власності - приватна; частка - 1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 28.08.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988 р. Із довідки № 10-327 від 21.09.2021, виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що житловий будинок, що належав [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] дійсно знаходиться у [ADDRESS] (колишня назва [ADDRESS] ). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 276150064 від 22.09.2021 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ,встановлено, що житловий будинок споруджено в 1973 році, господарські будівлі та споруди споруджено в 1973, 1990 роках.Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 520 від 23.09.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] станом на 24.09.2021 становить - 87500 грн. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. За житловим будинком, що в [ADDRESS] рахується земельна ділянка, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства, площею 0,93 га, що доводиться довідкою № 10-325, виданою 21.09.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору. Згідно копій витягів із по господарських книг за 1983-1985 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), 1986-1990 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), 1991-1995 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ), суспільна група господарства - колгосп., голова сім`ї - [PERSON] , [INFO] , члени сім`ї: [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] , невістка; [PERSON] , [INFO] , внука; [PERSON] , [INFO] , внук. Станом на 15.04.1991 у житловому будинку, що у [ADDRESS] за місцем проживання були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , голова сім`ї; [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] , невістка; [PERSON] , [INFO] , внучка; [PERSON] , [INFO] , внук, що стверджується довідкою № 10-135 від 31.03.2021, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Із копії свідоцтва про одруження 62.03.11/1123, перекладеного з чеської мови вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка є дочкою [PERSON] та [PERSON] , після оформлення шлюбу 24.03.2000 з [PERSON] , присвоєно прізвище « [PERSON] ». Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на праві спільної часткової власності належало по 1/5 частці житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Те, що [PERSON] , [INFO] був сином [PERSON] стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.06.1951 року. [PERSON] , 1951 року народження та [PERSON] , 1952 року народження були подружжям, одружилися 2 червня 1973 року, про що 02.06.1973 складено відповідний запис за № 11, що доводиться копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 02.06.1973. Позивач[PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] є дітьми [PERSON] та [PERSON] , що доводиться копіями свідоцтв про народження, відповідно: серії [NUMBER] від 08.10.1978, серії [NUMBER] від 15.06.1974. Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах . Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) [PERSON] померла [INFO] у віці 76 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15 від 15.07.1998, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.07.1998 Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На момент смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] була зареєстрована за місцем проживання у [ADDRESS] , разом із: [PERSON] , [INFO] , син; [PERSON] , [INFO] , невістка; [PERSON] , [INFO] , внучка, [PERSON] , [INFO] , внук (позивач), що стверджується довідкою № 10-326, виданою 21.09.2021 виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Спадкоємцем першої черги за законом [PERSON] є її син [PERSON] , який прийняв спадщину після її смерті, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив в управління та володіння спадковим майном. Із копії спадкової справи № 1416/2000, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець першої черги за законом [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Копією Витягу № 33370468 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 27.02.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 54205748 (номер у нотаріуса 1416), спадкодавець - [PERSON] , дата смерті: [INFO] . [PERSON] державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М. видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані за № 83, № 1926 на: сертифікат акцій ВАТ «Городенківський сирзавд» та право на земельну частку (пай), розміром 72,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі До складу спадщини [PERSON] входить також 1/5 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак [PERSON] не оформлено документи про спадкування. Член колгоспного двору [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 67 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7 від 23.04.2019, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.04.2019 виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На час смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за місцем проживання у [ADDRESS] , разом із: [PERSON] , [INFO] , дружина; [PERSON] , [INFO] , дочка; [PERSON] , [INFO] , син (позивач), [PERSON] , [INFO] , невістка; [PERSON] , [INFO] , внучка, що стверджується довідкою № 10-323, виданою 21.09.2021 виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. Із довідки № 10-351, виданої 12.10.2021 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що в паспорті [PERSON] у відмітці про реєстрацію місця проживання помилково вказано номер будинку [ADDRESS] , а фактично вона зареєстрована за місцем проживання у [ADDRESS] із 03 квітня 1992 року. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця [PERSON] є його діти - [PERSON] (позивач), [PERSON] (відповідач) та дружина [PERSON] (відповідач). Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦК України). Спадкоємець першої черги за закономспадкодавця [PERSON] - його дружина [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] та від видачі свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя, що стверджено копією заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини від 14.05.2019 в спадковій справі № 102/2019 та заявою про визнання позовних вимог, поданою до суду. Отже, спадкоємці першої черги за законом [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,та їх частки у спадщині спадкодавця є рівними. Із копії спадкової справи № 102/2019, наданої суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. вбачається, що спадкоємець першої черги за законом[PERSON] (позивач) прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом та заяву про видачу свідоцтва на спадщину за законом. Копією Витягу № 56135444 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 14.05.2019, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 64170430 (номер у нотаріуса 102/2019), спадкодавець - [PERSON] . [PERSON] приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. 03.06.2020 видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за законом (зареєстровані в реєстрі за № 638, 639) на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,0400 га, 2,4700 га, що належали померлому [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. До складу спадщини [PERSON] входить також 1/5 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, та 1/5 частина даного житлового господарства, успадкована ним після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , однак не оформлено документи про спадкування. Постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я. від 02.09.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Причиною відмови нотаріуса є те, що частка померлого в даному житловому будинку, що відносився до колгоспного двору, конкретно не визначена. Згідно довідки виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради за № 10-324 від 21.09.2021, що у житловому будинку, що в [ADDRESS] станом на сьогоднішній день за місцем проживання зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Копіями спадкових справ, наданих державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори та приватним нотаріусом Коломийського РНО Стефурак Н.Я. стверджується, що: 1) після смерті [PERSON] спадщину прийняв спадкоємець першої черги за законом - [PERSON] (батько позивача); 2) після смерті [PERSON] прийняли спадщину у рівних частках спадкоємці першої черги за законом - [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач); спадкоємець першої черги за закономспадкодавця - його дружина [PERSON] (відповідач) відмовилася від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] та від видачі свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Позивач [PERSON] через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , як колишні члени колгоспного двору, в поданих до суду заявах про визнання позовних вимог вказали, що вони не претендують на не будуть претендувати на свою частку майна в даному господарстві як члена колгоспного двору. З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачем слід визнати право власності на 2/5 (1/5 - належить позивачу як колишньому члену колгоспного двору, 1/5 - успадкована після смерті батька [PERSON] ) частин житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які теж є членами колгоспного двору, на даний час можуть на власний розсуд розпоряджатися своїм майном та їх право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у них немає перешкод в оформленні права власності на належне їй майно. Крім того, подані відповідачами заяви про визнання позовних вимог, суд не розцінює, як відмову від належної їм частини житлового будинку у передбаченому Законом порядку. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268-1270, 1274-1275, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: partial