Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач 19.07.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання дій неправомірними та визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги позивач обґрунтовувала тим, що її мама [PERSON] відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН № 291009 була власником земельної частки (паю) розміром 10,99 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Вартість земельної частки (паю) становить 22281 грн. Після смерті матері 01.05.2001 р. відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на даний земельний пай. Спадщину за законом прийняла позивач, про що 12.05.2014 р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на дане майно. З метою оформлення права власності на земельний пай позивач звернулась до відповідної організації для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Під час виготовлення даної технічної документації 10,99 умовних одиниць були переведені відділом земельних ресурсів Тисменицького району у гектари загальною площею 0,8758 га, визначено, що вони в натурі на місцевості складаються з двох земельних ділянок площею 0,4466 га та 0,4292 га. З кінця 2014 року позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням затвердити та погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж вищевказаних земельних ділянок площею 0,4292 га та 0,4466 га. Однак, 28.01.2017 р. вона отримала відповідь відповідача про те, що при переписуванні списків пайовиків була допущена помилка сільською радою, тому мама позивача [PERSON] була внесена вдруге до списків помилково. Вважає дії відповідача щодо відмови у підписанні та погодженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж в натурі земельної ділянки площею 0,4292 в урочищі «Гора» незаконними, такими, що порушує конституційні права позивача, оскільки фактично право власності на дані паї виникло у мами з моменту реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай), а у позивача з моменту отримання нею та реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом. Просила визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його підписати і погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4292 га в урочищі «Гора» Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,4292 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у порядку спадкування за законом після померлої матері та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. У останнє судове засідання сторона позивача не зявилася, у поданій суду заяві позивач просила завершити розгляд справи у її відсутності, позов у частині визнання права власності на земельну ділянку площею 0,4292 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у порядку спадкування за законом після померлої матері та стягнення судових витрат підтримала, просила його задовольнити; у частині позову про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання його підписати і погодити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4292 га в урочищі «Гора» Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області просила вирішити питання про відмову у його задоволенні. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, посилаючись на те, що позивач є єдиним спадкоємцем земельної частки (паю) розміром 10,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі. З відповіді відділу Держгеокадастру у Тисменицькому районі від 06.03.2018 р. вбачається, що [PERSON] до даної землевпорядної організації стосовно перерахунку 10,99 умовних кадастрових гектарів під час виготовлення нею технічної документації не зверталася. Крім того, у наданому розясненні, на відміну від звичайної земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, яка належала колективним сільськогосподарським підприємствам і згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв), посвідчувалася сертифікатом. При цьому розмір такої ділянки визначався в умовних кадастрових гектарах, її місцезнаходження та межі не визначалися. Таким чином, земельна частка (пай) не є сформованою земельною ділянкою, без кадастрового номеру. Також внесення у списки пайовиків [PERSON] під № 158 на площу 0,4292 га (10,99 у.к.га) та під № 177 на площу 0,4467 га (10,99 у.к. га) є технічною помилкою, що підтверджується тим, що в обох випадках навпроти її прізвища зазначається один і той же номер сертифікату- 310300, який підлягав заміні на виданий раніше сертифікат від 02.02.1996 р. Просила відмовити у задоволенні першої позовної вимоги, оскільки дії сільської ради були правомірними, сільська рада погодила позивачу технічну документацію на земельну ділянку\~площею 0,4292\~га;\~не заперечувала щодо визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,4292 га у порядку спадкування за законом. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що матір позивача [PERSON] була власником земельної частки (паю) розміром 10,99 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, вартістю 22281 грн., що підтверджується копією сертифікату серії РН № 291009, який зареєстрований 11.11.2000 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 16 (а.с.12). Після смерті 01.05.2001 р. [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на вказану земельну частку (пай), яку прийняла позивач шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.2014 р. на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності селянської спілки ім. Л. Українки, розміром 10,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.17). На замовлення позивача розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки площею 0,4292 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в урочищі «Гора» Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Вказану технічну документацію Березівська сільська рада погодила. Для надання позивачу можливості повністю реалізувати своє право на успадковану земельну частку (пай) за позивачем слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,4292 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у порядку спадкування за законом після померлої матері. З огляду на те, що незаконності дій відповідача не вбачається, з урахуванням позиції позивача про відмову від підтримання вказаної вимоги, у задоволенні першої позовної вимоги слід відмовити. Понесені позивачем судові витрати не підлягають до стягнення з відповідача, оскільки у задоволенні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача відмовлено, а витрати за задоволення вимоги про визнання права власності відносяться за рахунок позивача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 81 ч.1 п. "г" ЗК України,

Outcome: partial