Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, зазначивши на його обґрунтування, що постановою Ленінського районного управління юстиції від 23.06.2003 року, серії АА № 635224 було накладено арешт на квартиру № 58, що розташована у м. Кіровограді, по вул. Н.Пятихатській, 20-а, яка належить на праві приватної спільної сумісної власності їй (позивачу) та членам її сімї [PERSON], [PERSON]. Крім того, вказала, що зазначеною постановою було помилково накладено арешт на квартиру [ADDRESS] м. Кіровограда, так як будь-якої заборгованості за нею (позивачем) та її дітьми не має, та в постанові також зазначено, що арешт накладається на майно боржника [PERSON], яка проживає у [INFO], [ADDRESS] і також зазначено адресу належної їй квартири [ADDRESS] м. Кіровоград. Також позивач зазначила, що звернувшись до Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ із заявою про зняття арешту із зазначеної квартири, їй було відмовлено, оскільки в реєстрі відсутні відомості стосовно виконавчих проваджень, за якими на належне їй ([PERSON]І). майно накладено арешт та архів виконавчих проваджень за 2003 рік знищено. З огляду на зазначене вище позивач просить скасувати арешт з належної їй ([PERSON]І.) та її дітям [PERSON], [PERSON] на праві приватної власності квартири № 58, що розташована у м. Кіровограді, по вул. Н.Пятихатській, 20-а та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 23.06.2003 року на вищевказану квартиру. Позивач [PERSON] повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, до суду надала заяву за вх.№ 5801 від 29.02.2016 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про зняття арешту з майна підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судового виклику до суду від 18.02.2016 року, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи не надходили, письмові заперечення відсутні. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача грунтуються на вимогах закону, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24 березня 1994 року, виданого Експедицією-37, що квартира № 58, яка знаходиться за адресою: м. Кіровоград, с.Гірниче, вул. Н.Пятихатська, 20-а, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], та членам її сімї [PERSON], [PERSON], про що було зроблено реєстраційний напис на документі про право приватної власності, зареєстровано в Кіровоградському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] та записано в реєстрову книгу за №5215/18 від 31.03.1994 року. Судом також встановлено, що 23 червня 2003 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1745, виданого 12.06.2001 року Ленінським районним судом м. Кіровограда винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], прож. [INFO], [ADDRESS] та [ADDRESS]; заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику [PERSON], прож. [INFO]. При цьому, судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.06.2001 року (справа № 2-1745/2001) позов житлово-експлуатаційної контори № 13 до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволений. Стягнуто з [PERSON] на користь житлово-експлуатаційної контори № 13 заборгованість в сумі 592 крн. 88 к., а також держмито на користь держави 51 грн. В рішенні суду також зазначено, що заборгованість існує за квартирою № 189 по вул. Хабаровській, 7 у м. Кіровограді, в якій проживає [PERSON] В свою чергу, позивачу [PERSON] належить на праві приватної спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] м. Кіровограда, в квартирі [ADDRESS] позивач не проживає та зазначена квартира їй на праві власності не належить. Згідно з інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 10 лютого 2016 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна є наявною інформація про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4592272, зареєстровано 05 березня 2007 року 15:10:28 за №4592272 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження: постанова аа 061321, 23.06.2003 Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ, виконавець [PERSON], вх. 763, 01.07.2003, обєкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS], власником вказаного майна зазначено [PERSON]. Відповідно до інформації Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 27.01.2016 року № 1550/04-31/10 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні відомості стосовно виконавчих проваджень за якими накладено арешт на майно, що належить [PERSON] Архів виконавчих проваджень та книги обліку виконавчих проваджень за 2003 рік знищено. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, в тому числі і до повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону. Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місце проживання, перебування боржника фізичної особи. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі) арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст.92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене вище, судом відзначається, що накладений в межах виконавчого провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь житлово-експлуатаційної контори № 13 заборгованість в сумі 592 грн. 88 коп, а також держмито на користь держави 51 грн. арешт на обєкт нерухомого майна квартиру № 58, що розташована у м. Кіровограді, по вул. Н.Пятихатській, 20-а, яка (квартира) боржнику не належала, оскільки належала та належить на праві власності іншій особі позивачу [PERSON], яка не була стороною виконавчого провадження та ніколи не проживала в [INFO], на теперішній час порушує права інших осіб, зокрема, позивача [PERSON] та обмежує її права, як власника, щодо розпорядження майном, крім того, відсутні будь-які правові підстави для обтяження майна (нерухомого майна) позивачаника, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині зняття арешту з нерухомого майна є доведеними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем пред'явлено також позовну вимогу про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про арешт нерухомого майна, яка задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, - арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в свою чергу, матеріали справи не містять відмови державного реєстратора у вилученні з Єдиного реєстру заборон відомостей про обтяження спірного нерухомого майна та відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили, є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав. Заінтересовані особи після набрання рішенням суду законної сили, не позбавлені можливості у встановленому законом порядку звернутися до відповідного органу державної реєстрації прав для державної реєстрації припинення обтяження арештом нерухомого майна. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., понесені позивачем [PERSON] по справі, залишити по фактично понесеним останньою. Відповідно до ст.ст.15, 16, 321, 391 ЦК України, Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: partial