Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В позові вказувала, що 23-го лютого 2013 року , вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала з ним до березня місяця 2014 року. В шлюбі народився - син [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не складається через подружню несумісність, через те, що в них різні наміри і сприйняття матеріальних і моральних обов'язків щодо подружніх стосунків і сім'ї в цілому, відповідач не дбає про неї та їхню дитину. Відповідач з березня місяця 2014 року покинув їхнє спільне помешкання, її і дитину, виїхав з села і в даний час їй не відоме дійсне фактичне місце його знаходження. Вони фактично проживають з відповідачем окремо вже близько шести місяців, не підтримують жодних подружніх та сімейних стосунків. Посилалася на те,що будь-якої матеріальної підтримки відповідач також не надає ні їй ні їхній дитині. Оскільки дитина є малолітньою, а відповідач не появляється в їхньому домі вже тривалий час, відмовляється добровільно та вчасно надавати їй грошову та іншу матеріальну допомогу на повноцінне утримання дитини, то змушена ставити питання про стягнення з нього аліментів на її утримання. Зазначала, що оскільки відповідач ніде офіційно не працює, а інші дані про його дохід їй невідомі, то вважає за необхідне просити суд стягнути з нього на її користь на утримання їхньої дитини, [PERSON] [INFO], аліменти згідно вимог - ст. 80. 184 Сімейного кодексу України, п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року (зі змінами) «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», іншого чинного законодавства України. А також відповідач являється молодою і працездатною людиною, без будь-яких вад здоров»я, працює по ремонту та відновленню вживаних автомобілів та здійснює їх продаж, тобто має можливість і зобов'язаний приймати з нею однакову участь в утриманні спільної дитини. Окрім того, оскільки відповідач має мінливий, нестабільний і не постійний дохід, частину доходу одержує в натурі, має намір виїхати за кордон на заробітки чи постійне місце проживання, то у відповідності до вимог ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Просила стягнути з відповідача, [PERSON] [INFO] жителя [ADDRESS], на її користь, позивачки [PERSON] [INFO]. аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (Одна тисяча) гривень щомісячно на утримання дитини - сина [PERSON] [INFO] до досягнення ним повноліття. Стягнення аліментів допустити негайно з моменту прийняття судового рішення за цим позовними вимогами. У судовому засіданні позивачка підтвердила свої позовні вимоги, посилалася на обставини вказані в позові. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, що в нього сильно захворів син від першого шлюбу і всі зароблені кошти йдуть на його обстеження та лікування. Крім того у нього проблеми з здоров»ям. Вказував на те, що якби він мав можливість до допомагав дитині добровільно. Суд заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 23-го лютого 2013 року сторони зареєстрували шлюб. В шлюбі народився - син [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач. В даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на повному , матеріальному забезпеченні, даний факт підтверджується матеріалами справи. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що син утримуються позивачем, відповідач має мінливий дохід, являється особою працездатного віку, однак у нього на утримані перебуває син від першого шлюбу,який хворіє і потребує значних витрат на лікування, тому необхідно стягувати з нього аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 400 гривень щомісячно на дитину починаючи з 11.08.2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial