Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

В грудні 2018 року представник ТОВ "Служба миттєвого кредитування" звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. 03 січня 2019 року позивач надав уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 40658,00 грн. та витрати понесені на сплату судового збору у сумі 1779,62 грн. У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 09 вересня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 140909-110825 та відповідач отримав кредит у розмірі 1300,00 грн. Відповідно до п.3.3.Договору відповідач зобовязався повернути отримані грошові кошти в розмірі 1300,00\~грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 364,00\~грн., що разом складає 1664,00\~грн. у строк до 22.09.2014 р. [PERSON] зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином, у звязку з чим, станом на 19.11.2018 року виникла заборгованість у розмірі 40658,00 грн., яка складається з наступного: 1300,00 грн.- заборгованість по кредиту, 364,00 грн. - заборгованість по процентах, 38994,00 грн.\~пеня за договором. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилась, не повідомила суд про причини неявки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Положеннями ч.2\~ст.247 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 140909-110825, шляхом підписання кредитного договору, у зв'язку з чим відповідачем отримано грошові кошти у розмірі 1300, 00 грн., (а.с. 4-5). Згідно п.3.3 Договору відповідач зобов'язаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 1300,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 364,00 грн., що разом складає 1664,00 грн. у строк до 22.09.2014 року. П.3.1. Договору зазначено, що розмір процентів, які повинен сплатити позичальник 2% за кожен день користування кредитом (730 відсотків або 732 відсотків річних, якщо рік високосний) (а.с.4). Згідно з вимогами Договору п. 6.2 у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту, до Позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2 (два)% від суми кредиту за кожен день прострочення платежу. Судом встановлено, що станом на 19 листопада 2018 року [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконала, на підставі чого загальна сума заборгованості становить 40658,00 грн., яка складається з наступного: 1300,00 грн.- заборгованість по кредиту, 364,00 грн. - заборгованість по процентах, 39494,00 грн.\~пеня за договором. Відповідач відповідно до умов Договору сплатив частково пеню за прострочення заборгованості в сумі 500,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10-32). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 та 2\~ст. 639 ЦК України\~визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положенням\~ст. 611 ЦК України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч.1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Так, судом встановлено, що відповідач взятих на себе зобовязань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала, в строки, передбачені умовами договору, кредит та відсотки за його користування не сплатила, чим порушивши вимоги кредитного договору, тому суд вважає необхідним позов задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованість по кредиту в розмірі 1300,00 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 364,00 грн. Згідно з вимогами договору у разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми кредиту, до Позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки - пені з розрахунку 2 (два)% за кожен день прострочення платежу. Відповідно до\~статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Стосовно частини позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 38994,00 грн., суд вважає необхідним врахувати норми ч. 3\~ст. 551 ЦК України, та зменшити розмір неустойки до суми 1300,00 грн., що буде співмірно розміру завданих збитків. За положеннями ч.3\~ст. 133 ЦПК України, до судових витрат належать в тому числі витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Оскільки, витрати у вигляді: комісії банку або іншої фінансової установи за перерахування коштів судового збору, не відносяться до судових витрат згідно діючого законодавства, тому суд вважає необхідним відмовити позивачу у стягненні комісії банку у сумі 17,62 грн. за перерахунок судового збору, стягнувши з відповідача судовий збір в сумі 1762,00 грн., сплачений позивачем при звернені до суду, а.с. 1. На підставі ст.ст.\~526,\~549,\~610,\~611,\~626,\~628,\~629,\~638,\~639,\~1050,\~1054\~ЦК України,

Outcome: partial